ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
COMMISSION DECISION
of 9 July 2014
on the aid scheme SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
implemented by Spain on excise duty exemption for biofuels
(notified under document C(2014) 4530)
(Only the Spanish text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2014/766/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
Since 2006, the Directorate-General for Competition has carried out each year an ex-post monitoring exercise of a sample of aid measures implemented by Member States. The Spanish excise duty exemption for biofuels scheme (case No NN 61/2004) was approved by the Commission by decision C(2006) 2293 of 6 June 2006. This scheme was included in the 2009/2010 monitoring exercise under reference MX 17/2009, in the context of which the Commission examined how Member States had implemented a sample of existing schemes in 2009.
(2)
The Commission decided to include this scheme again in the 2011/2012 monitoring exercise, in the context of which the Commission examined how Member States had implemented a sample of existing schemes during the period 2009-2010.
(3)
In the light of the information provided by Spain during the monitoring exercise, the Commission had doubts about the proper implementation of the scheme by the Spanish authorities. Consequently, it decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU). The Commission informed Spain of its decision by letter dated 17 July 2013.
(4)
Spain provided its observations on 20 September 2013.
(5)
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union on 7 February 2014 (2). The Commission invited interested parties to submit their comments.
(6)
The Commission received comments from the biofuels section of the Spanish Association of Renewable Energy Producers (APPA Biocarburantes) on 5 March 2014. It forwarded them to Spain, which was given the opportunity to react. On 6 May 2014 the Spanish authorities indicated that they did not wish to comment on the observations received from third parties.
II. DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
(7)
The scheme NN 61/2004 Excise duty exemption for biofuels consists of a zero rate of the Spanish tax on hydrocarbons. It applies to ethyl alcohol produced from products of agricultural or vegetable origin (bioethanol) falling within CN Code 2207 20, methyl alcohol obtained from products of agricultural or vegetable origin falling within CN Code 2905 11 00 and products falling within CN Codes 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 and 1518.
(8)
The zero rate of tax was applied to these products irrespective of whether they were used as such or after chemical modification. In cases were the biofuel was blended with other fuel, the reduced rate applied only to the biofuel part of the mixture. The reduced excise duty was applicable to biofuels of whatever geographical origin.
(9)
The scheme was approved by the Commission on 6 June 2006 and expired on 31 December 2012 (3).
(10)
The assessment of the information provided by the Spanish authorities during the monitoring exercise raised doubts as to whether the scheme had been implemented in compliance with the Commission decision in 2009 and 2010. Moreover, there were doubts that Spain may have overcompensated beneficiaries in 2010. The Commission’s concerns were set out in recitals 13 to 29 of its decision of 17 July 2013.
(11)
The Commission requested Spain to:
(a)
demonstrate that the scheme had been correctly implemented in 2009 and 2010;
(b)
demonstrate that there had been no overcompensation for bioethanol in 2010, or, if there had been, to explain what measures were taken to avoid overcompensation in the following years;
(c)
submit annual reports for the whole duration of the scheme.
III. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(12)
The Commission received comments from APPA Biocarburantes on 5 March 2014. The comments were very similar to those of the Spanish authorities (see section IV). APPA Biocarburantes argued that the scheme had been correctly implemented.
(13)
When the costs of biofuels were compared with the pre-tax price of fossil fuels at the pump, both bioethanol and biodiesel seemed to have been undercompensated for the whole period, with the exception of 2010 for bioethanol and 2012 for biodiesel. APPA Biocarburantes argued that this methodology was incorrect, as the pre-tax price of fossil fuels at the pump included all fuel transport and distribution costs until the product reached the final consumer, while such logistical costs were not included in the cost of biofuels in this comparative analysis. In its view, it would be more appropriate to compare biofuel production costs with the internationally quoted prices of fossil fuels. Use of this methodology clearly showed an increased undercompensation for biofuels during the lifetime of the scheme and no instances of overcompensation.
(14)
Finally, APPA Biocarburantes argued that, even when the costs of biofuels were compared with the pre-tax price of fossil fuels at the pump, the two one-off situations of potential overcompensation were purely temporary and were caused by the very nature of the tax aid scheme for biofuels (with absolute quantities set ex ante and evaluations carried out ex post) and the highly volatile prices of the agricultural raw materials (the main component of biofuel production costs). No adjustment of the scheme was necessary - for bioethanol no sign of potential overcompensation could be seen in the following years (2011 and 2012) and for biodiesel the potential overcompensation occurred in the last year, 2012. Moreover, no adjustments would be possible for the future, as the scheme had expired.
IV. COMMENTS FROM SPAIN
(15)
The Spanish authorities provided their comments on 20 September 2013. On 6 May 2014 they indicated that they did not wish to comment on the observations from third parties that had been forwarded to them.
(16)
In their letter of 20 September 2013, the Spanish authorities submitted information on the costs of production of bioethanol and biodiesel, together with data on the prices of fossil fuels during the period between 2004 and 2012. At the same time they provided tables comparing the costs of biofuels with the pre-tax price of fossil fuels at the pump. These tables are set out in the Annex.
(17)
The data and the analysis illustrated by the respective tables are based on the following assumptions:
(a)
The starting point is the real data for annual production costs of Spanish plants, plus a production profit margin of 5 %. Adjustments are made due to the difference in energy content between the biofuel and the fossil fuel with which it is mixed using the data in Annex III to Directive 2009/28/EC of the European Parliament and of the Council (4), namely 1,52 and 1,09 for bioethanol and biodiesel, respectively.
(b)
These costs are compared with the price data for the fuel they are replacing, i.e. petrol and diesel. The price is the pre-tax pump price of this fuel and it therefore includes the gross commercial distribution margin. The difference between the production cost of the biofuel and the cost of the substitute fossil fuel is the maximum compensation margin.
(c)
The real compensation applied is equivalent to the excise duty on mineral oils that would correspond to bioethanol and biodiesel. Without the exemption, the rate applied to the products in question as excise duty on mineral oils would have been the rate for petrol and diesel, respectively (5).
(18)
Based on the corresponding data, Spain indicated that during the period 2004-2012 an accumulated undercompensation could be observed for both types of biofuel (EUR 455,96/1 000 l for biodiesel and EUR 897,22/1 000 l for bioethanol). When each year was considered separately, undercompensation could still be observed for all the years with only two exceptions: 2010 for bioethanol, and 2012 for biodiesel.
(19)
With regard to bioethanol, Spain explained that the apparent overcompensation observed in 2010 was the result of a one-off drop in commodity prices, in particular agricultural commodities, between January and June 2010. This was therefore a one-off, reversible and unforeseeable situation which furthermore automatically corrected itself the following year through the rise in raw material prices. Therefore there was no reason for the Spanish authorities to take any action. Detailed information about the evolution of raw material prices was provided, as well as a graph illustrating the trend in the sugar and cereals price index (2002-2004 base = 100).
Developments in raw material prices in the period 2009-2011 (6)
(20)
As for biodiesel, Spain explained that an instance of overcompensation apparently took place in 2012 but the scheme expired on 31 December of that year.
(21)
Spain argued that the price used as reference for substitute fuels in this methodology - the pre-tax pump price - was the most stringent of the options available, and a comparison with a value closer to the world prices for these products would be more appropriate. The Spanish authorities also provided tables comparing the costs of biofuels with the world price of the fossil fuels and underlined that in this case no overcompensation could be observed for biodiesel in any of the years considered, while for bioethanol the potential overcompensation was negligible (EUR 2/1 000 l, compared with EUR 142,13/1 000 l using the pre-tax pump price of fossil fuel as reference). The accumulated undercompensation would be several times higher than as compared with the previous methodology.
(22)
The Spanish authorities explained that they had reported on all companies that produced, processed, held, received and dispatched excise goods, in accordance with Council Directive 2008/118/EC (7).
(23)
In point 1 of Article 4 of that Directive ‘authorised warehousekeeper’ is defined as a natural or legal person who, in the course of his business, is authorised to produce, process, hold, receive or dispatch excise goods under a duty suspension arrangement in a tax warehouse. Article 8 of the Directive states that the authorised warehousekeeper is liable to pay the excise duty.
(24)
The Spanish authorities explained why they had provided tax details on only one of the two companies that had signed an agreement to operate on a subcontracting basis to produce fatty acid methyl esters (FAME) from soya and palm oil. As this contract dealt with products subject to excise duty on the holding, movement and monitoring of such products, it was governed by Directive 2008/118/EC. The Spanish authorities stated that the owner of the product did not fall within the definition of ‘authorised warehousekeeper’ as set out in point (1) of Article 4 of the Directive.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
(25)
The Commission already concluded in its decision in case NN 61/2004 that the measure at issue involved aid within the meaning of Article 107 TFEU. The Commission assessed this aid scheme on the basis of the 2001 Community guidelines on State aid for environmental protection (8) and concluded that it was compatible with the internal market.
(26)
The Spanish authorities have now provided the Directorate-General for Competition with detailed information, including the relevant data on the production costs of bioethanol and biodiesel for the whole duration of the scheme. When the production costs of biofuels are compared with the pre-tax pump price of fossil fuels, as illustrated in the tables included in the Annex to this decision, there can be observed two situations of overcompensation: for bioethanol in 2010 and for biodiesel in 2012.
(27)
With regard to the alternative methodology proposed by Spain, which takes as reference the world prices of fossil fuels, the Commission observes that this methodology is different from that proposed by Spain and used by the Commission to assess the measure NN 61/2004. As the Commission is verifying whether Spain has implemented the aid scheme correctly in compliance with the decision by which it was approved in case NN 61/2004, the alternative methodology proposed cannot be accepted.
(28)
None the less, the Commission notes that there can be observed no trend of persistent overcompensation. Also, when the aid is considered for the whole duration of the scheme, there is no indication of overall overcompensation. The Commission takes note of the explanations provided by Spain (see recitals 18, 19, 20 and 22).
(29)
In the case of bioethanol, the Commission considers that it was not necessary to make adjustments to remedy the overcompensation. In this case, Spain was able to demonstrate that the overcompensation was remedied, mainly owing to the fact that raw material prices increased significantly after June 2010. Indeed, in 2011 and 2012 no overcompensation can be observed for bioethanol.
(30)
As for biodiesel, the Commission notes that a small overcompensation of EUR 41,85/1 000 l can be observed for 2012. This overcompensation occurred while the measure and in particular the support level was maintained unchanged. This situation was caused by factors extraneous to the scheme, specifically the big increase in the price of fossil diesel in Spain. The Commission notes that the price of diesel in 2012 was 8 % higher than in 2011, 36 % higher than in 2010 and 71 % higher than in 2009. In comparison, biodiesel production costs in 2012 were at the same level as in 2011, 16 % higher than those registered in 2010 and 25 % higher than in 2009. The Commission also notes that the scheme expired at the end of 2012, and therefore it was not possible to adapt the excise duty exemption to avoid future overcompensation, in accordance with recital 19 of the Commission decision in case NN 61/2004. The Commission notes as well that no aid was granted under the scheme in 2013 or any of the following years. Lastly, as explained in recital 28, if account is also taken of the data for 2012 no overcompensation can be observed for the whole duration of the scheme. This can consequently be considered a sign that Spain could rely on the ex-ante calculation method provided for under the scheme.
(31)
Having considered the additional information provided by Spain, the Commission is of the opinion that Spain has not failed to fulfil its obligations as set out in recital 19 of the Commission decision in case NN 61/2004.
(32)
Based on the explanations provided by Spain on the application of Directive 2008/118/EC, the Commission accepts that the Spanish authorities reported on all the appropriate companies.
VI. CONCLUSION
(33)
The Commission finds that Spain has implemented the aid scheme NN 61/2004 correctly, in compliance with the Commission decision approving it,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The state aid scheme NN 61/2004 implemented by Spain is compatible with the internal market within the meaning of Article 107(3)(c) TFEU and has been correctly implemented, in compliance with the Commission decision in case NN 61/2004.
Article 2
This Decision is addressed to the Kingdom of Spain.
Done at Brussels, 9 July 2014.