PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. prosince 2014
o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
(2014/908/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 107 odst. 4, čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4, čl. 116 odst. 5 a čl. 142 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Instituce musí splňovat kapitálové požadavky, které náležitě odrážejí rizika, jež tyto instituce podstupují (včetně úvěrového rizika), s ohledem na odlišný zeměpisný kontext, ve kterém působí. Úvěrové riziko, které instituce podstupují v souvislosti expozicemi vůči subjektům sídlícím mimo Unii, určuje u jinak stejných ostatních faktorů kvalita příslušného regulačního rámce a dohledu, který se v příslušné třetí zemi provádí.
(2)
Podle čl. 107 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce zacházet s expozicemi vůči investičním podnikům, úvěrovým institucím a burzám z třetích zemí jako s expozicemi vůči institucím pouze v případě, že třetí země uplatňuje na uvedený subjekt požadavky v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(3)
Ustanovení čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví specifické rizikové váhy pro expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru se sídlem ve třetích zemích, které uplatňují režimy dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(4)
Článek 153 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví vzorec pro výpočet objemu rizikově vážených expozic (podle přístupu založeného na interním ratingu („přístup IRB“)) pro expozice vůči podnikům, institucím, ústředním vládám a centrálním bankám a konkrétně uvádí parametry, které mají být pro výpočet použity, včetně koeficientu korelace. Ustanovení čl. 153 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví koeficient korelace pro velké subjekty finančního sektoru. Podle čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) uvedeného nařízení je definice „velkého subjektu finančního sektoru“ splněna tehdy, pokud daný subjekt finančního sektoru nebo některá z jeho dceřiných společností podléhají právním předpisům třetí země, která uplatňuje požadavky na dohled a regulaci, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům na dohled a regulaci uplatňovaným v Unii.
(5)
Komise posoudila rovnocennost režimů dohledu a regulace ve třetích zemích s odpovídajícími režimy dohledu a regulace v Unii, aby mohla určit odpovídající hodnoty rizikově vážené expozice pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku souvisejícímu s expozicemi vůči určitým kategoriím subjektů sídlících ve třetích zemích.
(6)
Rovnocennost byla zjišťována na základě analýzy zaměřené na výsledky režimů dohledu a regulace třetí země, která testuje schopnost třetí země plnit stejné obecné cíle jako režimy dohledu a regulace v Unii. Cíli jsou zejména stabilita a integrita domácího i globálního finančního systému jako celku; účinná a přiměřená ochrana vkladatelů a jiných zákazníků finančních služeb; spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu; nezávislost a účinnost dohledu a účinné provádění a prosazování příslušných mezinárodně dohodnutých standardů. Aby mohly režimy dohledu a regulace třetí země dosáhnout stejných obecných cílů jako režimy dohledu a regulace Unie, měly by splňovat řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie, jež platí pro příslušné kategorie finančních institucí. Komise posoudila režimy dohledu a regulace některých třetích zemí vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky a burzy, přičemž vzala v úvahu nezávislé hodnocení mezinárodních organizací, například Basilejského výboru pro bankovní dohled, Mezinárodního měnového fondu a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry. Díky této analýze mohla Komise vyhodnotit rovnocennost režimů třetích zemí pro účely zacházení s příslušnými kategoriemi expozic uvedenými v článcích 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(7)
Pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013 by měla rovnocennost být určena na základě režimů dohledu a regulace vztahujících se na úvěrové instituce, jelikož tyto režimy obvykle stanoví rizikovou váhu pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku.
(8)
Pro účely čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 se posouzení rovnocennosti omezuje na režimy dohledu a regulace vztahující se na podniky třetí země, jejichž hlavní činnost je srovnatelná s činností úvěrové instituce nebo investičního podniku v souladu s definicí uvedenou v čl. 4 odst. 1 bodem 27 uvedeného nařízení.
(9)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na úvěrové instituce, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Guernsey, Hongkong, Indie, ostrov Man, Japonsko, Jersey, Mexiko, Monako, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika, Švýcarsko a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na úvěrové instituce se sídlem v těchto třetích zemích a územích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013.
(10)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na investiční podniky, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na investiční podniky se sídlem v těchto třetích zemích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b).
(11)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na burzy, jsou zavedeny v těchto zemích: Brazílie, Kanada, Čína, Indie, Japonsko, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace těchto třetích zemí vztahující se na burzy, pokud jde o expozice vůči burzám sídlícím v těchto třetích zemích, za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
(12)
Jediným účelem tohoto rozhodnutí je stanovit rovnocennost pro účely přidělování rizikových vah podle článků 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(13)
Seznam třetích zemí a území, jejichž režimy jsou považovány za rovnocenné pro účely tohoto rozhodnutí, není konečný. Komise bude s pomocí Evropského orgánu pro bankovnictví nadále pravidelně sledovat vývoj režimů dohledu a regulace třetích zemí a území, aby bylo možné seznam třetích zemí a území uvedený v tomto rozhodnutí podle potřeby a alespoň jednou za pět let aktualizovat, a to zejména s ohledem na neustálý vývoj režimů dohledu a regulace v Unii i v globálním měřítku, přičemž se zohlední nové dostupné zdroje relevantních informací.
(14)
Pravidelným přezkumem požadavků v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které jsou použitelné ve třetích zemích a územích uvedených na seznamech v přílohách, by neměla být dotčena možnost Komise provádět zvláštní přezkum týkající se konkrétní třetí země nebo území kdykoli jindy mimo období obecného přezkumu, pokud Komise musí z důvodu určitého vývoje přezkoumat uznání udělené tímto rozhodnutím. Takové přezkoumání může vést k odebrání uznání rovnocennosti.
(15)
Ustanovení v tomto rozhodnutí spolu úzce souvisí, jelikož se týkají rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích a územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení (EU) č. 575/2013. Aby se zajistil soulad mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a aby se institucím, na něž se tyto povinnosti vztahují, usnadnil komplexní pohled a ucelený přístup, je žádoucí zařadit určité prováděcí akty, jež vyžaduje nařízení (EU) č. 575/2013, do jediného rozhodnutí.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru.
(17)
Aby se zabránilo tomu, že kapitálové požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky v Unii náhle vzrostou, má toto rozhodnutí vstoupit v platnost dne 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze I tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na úvěrové instituce uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 2
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na investiční podniky pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na investiční podniky uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 3
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na burzy pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze III tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na burzy uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 4
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 5
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce a investiční podniky pro účely článku 142 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 142 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze V tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
V Bruselu dne 12. prosince 2014.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 12 December 2014
on the equivalence of the supervisory and regulatory requirements of certain third countries and territories for the purposes of the treatment of exposures according to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council
(Text with EEA relevance)
(2014/908/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 (1), and in particular Articles 107(4), 114(7), 115(4), 116(5) and 142(2) thereof,
Whereas:
(1)
Institutions are to fulfil capital requirements which adequately reflect the risks undertaken by those institutions, including credit risk, having regard to the different geographical contexts in which they operate. The credit risk incurred by institutions attached to exposures to entities located outside the Union is determined, all other factors being equal, by the quality of the relevant regulatory framework and supervision implemented in the relevant third country.
(2)
Article 107(3) of Regulation (EU) No 575/2013 allows institutions to treat exposures to third country investment firms, credit institutions and exchanges as exposures to institutions only if the third country applies prudential and supervisory requirements to the entity concerned which are at least equivalent to those applied in the Union.
(3)
Articles 114(7), 115(4) and 116(5) of Regulation (EU) No 575/2013 set specific risk weights applicable to exposures to central governments, central banks, regional governments, local authorities, and public sector entities located in third countries that apply supervisory and regulatory arrangements at least equivalent to those applied in the Union.
(4)
Article 153 of Regulation (EU) No 575/2013 lays down the formula for the calculation of the risk weighted exposures amounts for exposures to corporates, institutions, central governments and central banks under the internal-ratings based (IRB) approach and details the parameters to be used for the calculation, including the coefficient of correlation. Article 153(2) of Regulation (EU) No 575/2013 sets the coefficient of correlation applicable to large financial sector entities. According to Article 142(1)(4)(b) of that Regulation, in order to qualify for the definition of ‘large financial sector entity’, the financial sector entity or one of its subsidiaries must be subject to the laws of a third country applying prudential supervisory requirements at least equivalent to those applied in the Union.
(5)
In order to determine the appropriate risk-weighted exposures for the calculation of capital requirements for the credit risk attached to exposures to certain categories of entities located in third countries, the Commission has assessed the equivalence of the supervisory and regulatory arrangements of third countries to the corresponding supervisory and regulatory arrangements in the Union.
(6)
The equivalence has been determined by an outcome-based analysis of the third country's regulatory and supervisory arrangements which tests their ability to achieve the same general objectives as the Union's supervisory and regulatory arrangements. The objectives refer, in particular, to the stability and integrity of both the domestic and the global financial system in its entirety; the effectiveness and adequacy of protection of depositors and other consumers of financial services; the cooperation between different actors of the financial system, including regulators and supervisors; the independence and the effectiveness of supervision; and the effective implementation and enforcement of relevant internationally agreed standards. In order to achieve the same general objectives of the Union's supervisory and regulatory arrangements, the supervisory and regulatory arrangements of the third country should comply with a series of operational, organisational and supervisory standards reflecting the essential elements of the Union's supervisory and regulatory requirements applicable to relevant categories of financial institutions. Taking into account independent assessments by the international organisations, such as those carried out by the Basel Committee on Banking Supervision, the International Monetary Fund and the International Organization of Securities Commissions, the Commission has assessed the supervisory and regulatory arrangements of certain third countries applicable to credit institutions, investment firms, and exchanges. This analysis has enabled the Commission to evaluate the equivalence of third country arrangements for the purposes of determining the treatment of the relevant categories of exposures mentioned in Articles 107, 114, 115, 116 and 142 of Regulation (EU) No 575/2013.
(7)
For the purposes of Articles 114, 115, and 116 of Regulation (EU) No 575/2013 equivalence should be determined by reference to the supervisory and regulatory arrangements applicable to credit institutions since these arrangements usually set the risk weights for the calculation of capital requirements for credit risk.
(8)
For the purposes of Article 142(1)(4)(b) of Regulation (EU) No 575/2013, the equivalence assessment is confined to the supervisory and regulatory arrangements applicable to third country undertakings with a main business comparable to that of a credit institution or investment firm, in accordance with the definition provided in Article 4(1)(27) of that Regulation.
(9)
Following the assessment, it appears that Australia, Brazil, Canada, China, Guernsey, Hong Kong, India, Isle of Man, Japan, Jersey, Mexico, Monaco, Saudi Arabia, Singapore, South Africa, Switzerland and the USA have in place supervisory and regulatory arrangements which comply with a series of operational, organisational and supervisory standards reflecting the essential elements of the Union's supervisory and regulatory arrangements applicable to credit institutions. Therefore, it is appropriate to consider the supervisory and regulatory requirements for credit institutions located in those third countries and territories as at least equivalent to those applied in the Union for the purposes of Article 107(4) and Article 142(1)(4)(b) of Regulation (EU) No 575/2013.
(10)
Following the assessment, it appears that Australia, Brazil, Canada, China, Mexico, Saudi Arabia, Singapore, South Africa and the USA have in place supervisory and regulatory arrangements which comply with a series of operational, organisational and supervisory standards reflecting the essential elements of the Union's supervisory and regulatory arrangements applicable to investment firms. Therefore, it is appropriate to consider the supervisory and regulatory requirements applying to investment firms located in those third countries as at least equivalent to those applied in the Union for the purposes of Article 107(4) and Article 142(1)(4)(b) of Regulation (EU) No 575/2013.
(11)
Following the assessment, it appears that Brazil, Canada, China, India, Japan, Mexico, Saudi Arabia, Singapore, South Africa and the USA have in place supervisory and regulatory arrangements which comply with a series of operational standards reflecting the essential elements of the Union's supervisory and regulatory arrangements applicable to exchanges. Therefore, it is appropriate to consider the supervisory and regulatory requirements of those third countries applied to exchanges as at least equivalent to those applied in the Union for the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013 limited to exposures to exchanges located in those third countries.
(12)
The sole purpose of this Decision is to determine equivalence for the purposes of assigning risk weights under Articles 107, 114, 115, 116 and 142 of Regulation (EU) No 575/2013.
(13)
The list of third countries and territories considered to be equivalent for the purposes of this Decision is not definitive. The Commission, with the assistance of the European Banking Authority, will continue monitoring on a regular basis the evolution of the supervisory and regulatory arrangements of third countries and territories with a view to updating, as appropriate and at least every 5 years, the lists of third countries and territories set out in this Decision in light, in particular, of the constant development of supervisory and regulatory arrangements, in the Union and at global level, and taking into account new available sources of relevant information.
(14)
The regular review of the prudential and supervisory requirements applicable in the third countries and territories listed in the Annexes should be without prejudice to the possibility of the Commission to undertake a specific review relating to an individual third country or territory at any time outside the general review, where relevant developments make it necessary for the Commission to re-assess the recognition granted by this Decision. Such re-assessment could lead to the withdrawal of the recognition of equivalence.
(15)
The provisions in this Decision are closely linked, since they deal with the equivalence of the supervisory and regulatory requirements of certain third countries and territories for the purposes of the treatment of exposures according to Regulation (EU) No 575/2013. To ensure coherence between those provisions, which should enter into force at the same time, and to facilitate a comprehensive view and compact access to them by institutions subject to those obligations, it is desirable to include certain implementing acts required by Regulation (EU) No 575/2013 in a single Decision.
(16)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the European Banking Committee.
(17)
In order to avoid a sudden increase in capital requirements for credit institutions and investment firms in the Union, this Decision should enter into force on 1 January 2015,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Equivalence of requirements applied to credit institutions for the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013, the third countries and territories listed in Annex I to this Decision shall be considered as applying supervisory and regulatory arrangements to credit institutions equivalent to those applied in the Union.
Article 2
Equivalence of requirements applied to investment firms for the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013, the third countries listed in Annex II to this Decision shall be considered as applying supervisory and regulatory arrangements to investment firms equivalent to those applied in the Union.
Article 3
Equivalence of requirements applied to exchanges for the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of Article 107(4) of Regulation (EU) No 575/2013, the third countries listed in Annex III to this Decision shall be considered as applying supervisory and regulatory arrangements to exchanges equivalent to those applied in the Union.
Article 4
Equivalence of requirements applied to exposures to central governments, central banks, regional governments, local authorities and public sector entities for the purposes of Articles 114, 115, 116 of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of Articles 114(7), 115(4) and 116(5) of Regulation (EU) No 575/2013, the third countries and territories listed in Annex IV to this Decision shall be considered as applying supervisory and regulatory arrangements equivalent to those applied to credit institutions in the Union.
Article 5
Equivalence of requirements to credit institutions and investment firms for the purposes Article 142 of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of Article 142(2) of Regulation (EU) No 575/2013, the third countries and territories listed in Annex V to this Decision shall be considered as applying supervisory and regulatory arrangements equivalent to those applied in the Union.
Article 6
Entry into force
This Decision shall enter into force on 1 January 2015.
Done at Brussels, 12 December 2014.