PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 987/2012
ze dne 22. října 2012
o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila nařízením (ES) č. 452/2007 ze dne 23. dubna 2007 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z dovozů žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná antidumpingová cla v rozsahu od 9,9 % do 38,1 % na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Ukrajiny.
(2)
Dne 19. července 2007 podal jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce, konkrétně společnost Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (dále jen „Harmonic“), u Tribunálu návrh, v němž se domáhá zrušení napadeného nařízení, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 8. listopadu 2011 Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-274/07 (dále jen „rozsudek Tribunálu“) shledal, že nedodržení lhůty stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení bylo takové povahy, že ve skutečnosti zasáhlo do práva společnosti Harmonic na obhajobu a že Komise rovněž porušila článek 8 základního nařízení, který dával společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce uvedené lhůty. Proto Tribunál zrušil články 1 a 2 napadeného nařízení, pokud jde o uložení konečného antidumpingového cla a konečný výběr prozatímního cla z žehlicích prken vyráběných společností Harmonic.
(4)
V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) jsou orgány Unie povinny přijmout rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011. Je ustálenou judikaturou (věc T-2/95 (4), dále jen „věc IPS“), že v případech, kdy řízení sestává z několika administrativních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Antidumpingové řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto ze zrušení napadeného nařízení ve vztahu k jedné straně neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím uvedeného nařízení. K tomu, aby byl rozsudek, kterým se zrušuje opatření, přijat a plně proveden, by se navíc podle judikatury Soudního dvora měl postupu znovu ujmout ten orgán, který opatření uložil, a sice v okamžiku vzniku nesrovnalostí, a měl by uvedené opatření nahradit (5). Z provedení rozsudku rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou dotčené rozsudkem Tribunálu, se ponechají beze změn, jak bylo stanoveno ve věci C-458/98 P (6). Je třeba poznamenat, že kromě zjištění o porušení čl. 20 odst. 5 a článku 8 základního nařízení zůstávají veškerá další zjištění učiněná v souvislosti s napadeným nařízením automaticky v platnosti v rozsahu, v jakém Tribunál zamítl všechna tvrzení, která byla v této souvislosti učiněna.
(5)
Na základě rozsudku Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 bylo zveřejněno oznámení (7) o částečném opětovném zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z ČLR. Opětovné zahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Tribunálu, pokud jde o společnost Harmonic.
(6)
Komise o částečném opětovném zahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení.
(7)
Všechny strany, které o to ve výše uvedené lhůtě požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, aby byly vyslechnuty, dostaly k vyslechnutí příležitost.
(8)
Svá stanoviska předložili jeden vyvážející výrobce v ČLR (přímo dotčená strana, tj. společnost Harmonic) a jeden dovozce, který není ve spojení.
(9)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečných antidumpingových cel pro společnost Harmonic. Byla jim poskytnuta lhůta, během níž mohly v reakci na tyto informace předložit svá stanoviska, avšak ani jedna ze zúčastněných stran tak v této fázi neučinila.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
1. Předběžná poznámka
(10)
Připomíná se, že důvodem pro zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise zaslala svůj návrh na uložení konečného antidumpingového cla Radě před uplynutím povinné 10denní lhůty pro obdržení stanovisek po poskytnutí konečného informačního dokumentu zúčastněným stranám, stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení. Komise rovněž porušila článek 8 základního nařízení, který dával společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce uvedené lhůty.
2. Připomínky zúčastněných stran
(11)
Společnost Harmonic uvedla, že porušení práva na obhajobu shledané Tribunálem nelze napravit opětovným zahájením šetření. Rozsudek Tribunálu by nevyžadoval žádná prováděcí opatření.
(12)
Podle společnosti Harmonic by jediným způsobem, jak by Komise dosáhla souladu s rozsudkem Tribunálu podle článku 266 Smlouvy o fungování EU, bylo trvalé zrušení opatření, pokud jde o společnost Harmonic. Kvůli porušení článku 8 základního nařízení by orgány EU měly obnovit právo společnosti Harmonic nabídnout cenové závazky, které jí příslušelo v roce 2007.
(13)
Podle společnosti Harmonic je opětovné zahájení protiprávní, jelikož v základním nařízení není žádné konkrétní ustanovení, které takový přístup umožňuje, a protože by takové opětovné zahájení bylo v rozporu s 15měsíční lhůtou pro dokončení šetření, stanovenou v čl. 6 odst. 9 základního nařízení, a s 18měsíční lhůtou stanovenou v čl. 5 odst. 10 Dohody WTO o provádění článku VI GATT 1994 (dále jen „antidumpingové dohody“). Společnost tvrdí, že orgány EU nemohou chtít opětovně uložit opatření na základě svých pravomocí přijmout konečná opatření (zejména článku 9 základního nařízení), a současně popírat uplatňování těchto lhůt uvedených ve stejném ustanovení základního nařízení.
(14)
Společnost Harmonic uvedla, že rozsudek ve věci IPS nemůže sloužit jako precedens, protože vycházel z nařízení Rady (EHS) č. 2423/88 ze dne 11. července 1988 o ochraně před dumpingovými nebo subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského hospodářského společenství (8) (dále jen „staré základní nařízení“), v rámci něhož se povinné lhůty ještě neuplatňovaly.
(15)
Společnost Harmonic dále uvedla, že opětovné vydání opravených znění informačního dokumentu a přiznání lhůty na odpověď v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení nemůže napravit porušení jejího práva na obhajobu a nezákonné uložení cel.
(16)
Společnost Harmonic tvrdí, že jakmile Komise v roce 2007 předložila Radě návrh na konečná opatření, nenapravitelně ztratila možnost předložit Radě návrh na uložení cel vůči společnosti Harmonic, aniž by porušila práva této společnosti na obhajobu. Podle názoru společnosti Harmonic již Komise nemůže přijmout připomínky s požadovaným manévrovacím prostorem a přezkoumat návrh společnosti Harmonic na poskytnutí závazku.
(17)
Společnost Harmonic tvrdí, že její právo na nabídnutí cenových závazků ve stanovené lhůtě nemůže být napraveno procedurálním opětovným zahájením původního šetření. Dále tvrdí, že 68. bod odůvodnění napadeného nařízení zřejmě zahrnuje posouzení formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic.
(18)
Společnost Harmonic ještě uvedla, že Komise nemůže šetření opětovně zahájit, protože pozbyla své objektivity a nestrannosti, jelikož napadené nařízení navržené Komisí bylo Tribunálem částečně zrušeno.
(19)
Závěrem společnost Harmonic zdůraznila, že Komise nemůže opětovně uložit antidumpingová opatření, která vycházejí z informací vztahujících se k roku 2005, tedy více než šest let před částečným opětovným zahájením šetření, jelikož by to nebylo v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení.
(20)
Jeden dovozce/výrobce v Unii, který není ve spojení, upozornil na dopad rozsudku Tribunálu a následného částečného opětovného zahájení šetření na jeho obchodní činnost. Neposkytl žádné informace a údaje týkající se právní podstaty opětovného šetření, ale spíše odkazoval na připomínky předložené v souvislosti s předchozím opětovným šetřením, jež bylo uzavřeno prováděcím nařízením Rady (EU) č. 805/2010 ze dne 13. září 2010 o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan (9).
3. Analýza připomínek
(21)
Je třeba připomenout, že Tribunál zamítl všechny věcné argumenty společnosti Harmonic s odkazem na podstatu věci. Povinnost orgánů Unie se tudíž týká opravy té části administrativního postupu v průběhu původního šetření, kde došlo k nesrovnalosti.
(22)
Tvrzení, že zavedení 15měsíční lhůty podle čl. 6 odst. 9 základního nařízení na dokončení antidumpingových šetření nedovoluje Komisi uplatnit přístup použitý ve věci IPS, bylo shledáno neopodstatněným. Má se za to, že v případě provedení rozsudku Tribunálu není tato lhůta relevantní. Tato lhůta musí být dodržena pouze v případě dokončení původního šetření od data jeho zahájení k datu konečného opatření a nevztahuje se na žádné další opatření, které může být zavedeno například v důsledku soudního přezkumu. Dále se poznamenává, že jakýkoli jiný výklad by znamenal například to, že úspěšná žaloba ze strany výrobního odvětví Unie by neměla pro tuto stranu žádný praktický účinek, pokud by uplynutí lhůty na dokončení původního šetření neumožňovalo provést rozsudek Tribunálu. To by bylo v rozporu se zásadou, že všechny strany by měly mít právo na využití účinného soudního přezkumu.
(23)
Dále se připomíná, že Tribunál ve svém rozsudku ve spojených věcech T-163/94 a T-165/94 (10) uvedl, že ani flexibilní lhůtu použitelnou podle starého základního nařízení nelze prodlužovat nad rozumnou míru, a že šetření trvající více než tři roky je příliš dlouhé. To je v rozporu s věcí IPS, ve které byl předchozí rozsudek Soudního dvora proveden až téměř sedm let po zahájení původního šetření a rozsudek Soudního dvora neobsahoval žádné upozornění, že by lhůty byly důležité.
(24)
Proto byl učiněn závěr, že čl. 6 odst. 9 základního nařízení se použije pouze na zahájení řízení a ukončení šetření zahájeného podle čl. 5 odst. 9 základního nařízení, a nikoli na částečné opětovné zahájení šetření, jehož cílem je provést rozsudek Tribunálu.
(25)
Tento závěr je v souladu s přístupem použitým při provádění zpráv rozhodčích panelů WTO a odvolacího orgánu, kde je akceptováno, že orgány mohou napravit nedostatky v nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla, s cílem řídit se zprávami orgánu pro řešení sporů, včetně případů týkajících se Unie (11). K tomu, aby bylo možné provést zprávy rozhodčího panelu WTO a odvolacího orgánu, bylo v těchto případech považováno za nutné přijmout zvláštní postupy, jelikož takové zprávy nemají v právním řádu Unie přímou použitelnost, na rozdíl od provádění rozsudků Tribunálu, která přímo použitelná jsou.
(26)
Je třeba připomenout, že článek 9 základního nařízení se netýká lhůt pro provádění antidumpingových šetření. Týká se všeobecných otázek souvisejících s ukončením řízení bez uložení opatření a s uložením konečných cel.
(27)
Co se týče tvrzení předložených v souvislosti s použitím čl. 6 odst. 1 základního nařízení, poznamenává se, že porušení čl. 6 odst. 1 základního nařízení nebylo konstatováno, jelikož Komise nezahájila nové řízení, ale opětovně zahájila šetření původní s cílem provést rozsudek Tribunálu.
(28)
Pokud jde o tvrzení společnosti Harmonic, že bylo porušeno její právo nabídnout cenové závazky, je třeba poznamenat, že její tvrzení má dvě roviny. Zaprvé společnost Harmonic tvrdí, že ze zákonného, praktického a reálného hlediska je nemožné, aby Komise antedatovala cenový závazek o období téměř pěti let. Zadruhé společnost Harmonic tvrdí, že, na jedné straně, 68. bod odůvodnění napadeného nařízení zahrnuje posouzení formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic, ale na straně druhé je Komise toho názoru, že by jakékoliv cenové závazky, které by společnost Harmonic bývala mohla předložit, byly stejně zamítnuty, protože jejich kontrola by byla neproveditelná.
(29)
Pokud jde o tvrzení společnosti Harmonic týkající se opětovného zahájení původního šetření za účelem nápravy zásahu do jejího práva na nabídnutí cenových závazků ve stanovené lhůtě, je opětovné zahájení oprávněné vzhledem k tomu, že právo společnosti Harmonic nabídnout závazky bylo v rámci původního šetření porušeno. Společnost Harmonic žádný formální cenový závazek nenabídla, a proto je diskuse o možných následcích tak či tak bezpředmětná.
(30)
Kromě toho, pokud jde o výklad 68. bodu odůvodnění napadeného nařízení společností Harmonic, je třeba zdůraznit, že uvedený bod odůvodnění pouze zohledňuje skutečnost, že se vedly diskuse o možných cenových závazcích navržených některými vyvážejícími výrobci, a důvody, proč orgány považovaly v daném časovém okamžiku závazky za obecně neproveditelné. Tvrzení společnosti Harmonic, že bod odůvodnění zřejmě zahrnuje posouzení (nepředloženého) formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic, je tedy nepodložené.
(31)
Navíc je třeba poznamenat, že argumenty předloženými v 68. bodě odůvodnění napadeného nařízení nejsou dotčeny nabídky formálních cenových závazků, jež mohly být učiněny v pozdější fázi, nýbrž že jimi jsou popsány důvody, proč je přijetí cenových závazků v této věci nepravděpodobné, zvláště když nejsou řádně zohledněny obavy týkající se jejich proveditelnosti. Nabídnuté závazky nemusí být přijaty, pokud se jejich přijetí považuje za neproveditelné, jak stanoví čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
4. Závěr
(32)
S ohledem na připomínky předložené stranami a jejich analýzu byl učiněn závěr, že provedení rozsudku Tribunálu by mělo mít podobu opětovného zaslání opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic, společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám.
(33)
Na základě výše uvedeného byl rovněž učiněn závěr, že Komise by měla společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám poskytnout dostatek času na předložení připomínek k opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 a poté jejich připomínky vyhodnotit s cílem rozhodnout, zda má Radě předložit návrh na opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
C. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Tribunálu.
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit v 10denní lhůtě stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení své připomínky.
(35)
Společnost Harmonic a všechny další zúčastněné strany obdržely opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovně uložit antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
Společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit k výše uvedeným opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 své připomínky.
(36)
Článek 8 základního nařízení dal společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce 10denní lhůty stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení.
(37)
Společnost Harmonic ani jiná zúčastněná strana ve stanovené lhůtě nepředložily připomínky ani nenabídly závazky.
D. DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(38)
Tento postup nemá vliv na datum, kdy opatření uložená napadeným nařízením pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení. V této souvislosti se poznamenává, že dne 25. dubna 2012 bylo v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno oznámení o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (12),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Opětovně se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 00, ex 7323 99 00, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00 (kódy TARIC 3924900010, 4421909810, 7323930010, 7323990010, 8516797010 a 8516900051), vyráběných společností Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd, Guzhou (doplňkový kód TARIC A786).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, se stanoví na 26,5 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 22. října 2012.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 987/2012
of 22 October 2012
reimposing a definitive anti-dumping duty on imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China, manufactured by Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 9 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission (‘the Commission’) after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
(1)
By Regulation (EC) No 452/2007 of 23 April 2007 imposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China and Ukraine (2) (‘the contested Regulation’), the Council imposed definitive anti-dumping duties ranging from 9,9 % to 38,1 % on imports of ironing boards, whether or not free-standing, with or without a steam soaking and/or heating top and/or blowing top, including sleeve boards, and essential parts thereof, i.e. the legs, the top and the iron rest originating in the People’s Republic of China (‘China’) and Ukraine.
(2)
On 19 July 2007, one cooperating Chinese exporting producer, namely Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (‘Harmonic’), lodged an application at the General Court seeking the annulment of the contested Regulation in so far as it applies to the applicant (3).
(3)
On 8 November 2011, the General Court in its judgment in Case T-274/07 (‘the General Court judgment’) found that the failure to comply with the period prescribed by Article 20(5) of the basic Regulation was such as in fact to affect the rights of defence of Harmonic, and that the Commission had also infringed Article 8 of the basic Regulation, which conferred on Harmonic the right to offer undertakings up to the expiry of that period. Therefore, the General Court annulled Articles 1 and 2 of the contested Regulation in so far as they impose a definitive anti-dumping duty and collect definitively the provisional duty on ironing boards manufactured by Harmonic.
(4)
According to Article 266 of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’), the Union institutions are obliged to comply with the General Court judgment of 8 November 2011. It is established case-law (Case T-2/95 (4), ‘the IPS case’) that, in cases where a proceeding consists of several administrative steps, the annulment of one of those steps does not annul the complete proceeding. The anti-dumping proceeding is an example of such a multi-step proceeding. Consequently, the annulment of the contested Regulation in relation to one party does not imply the annulment of the entire procedure prior to the adoption of that Regulation. Moreover, according to the Court’s case-law, in order to comply with a judgment annulling a measure and to implement it fully, the institution which took the measure should resume the procedure at the very point at which the illegality occurred and replace that measure (5). Finally, the implementation of a court ruling also implies the possibility to remedy the aspects of the contested Regulation which led to its annulment, while leaving unchanged the uncontested parts which are not affected by the General Court judgment, as was held in Case C-458/98 P (6). It should be noted that apart from the finding of an infringement of Article 20(5) and of Article 8 of the basic Regulation, all other findings made in the contested Regulation remain automatically valid to the extent that the General Court dismissed all arguments made in this respect.
(5)
Following the General Court judgment of 8 November 2011, a notice (7) was published concerning the partial reopening of the anti-dumping investigation concerning imports of ironing boards originating, inter alia, in China. The reopening was limited in scope to the implementation of the General Court judgment in so far as Harmonic is concerned.
(6)
The Commission officially advised the exporting producers, the importers and users known to be concerned, the representatives of the exporting country and the Union industry of the partial reopening of the investigation. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set out in the notice.
(7)
All parties who so requested within the above time limit, and who demonstrated that there were particular reasons why they should be heard, were granted the opportunity to be heard.
(8)
Representations were received from one exporting producer in China (the party directly concerned, i.e. Harmonic) and one unrelated importer.
(9)
All parties concerned were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of definitive anti-dumping duties on Harmonic. They were granted a period within which to make representations subsequent to disclosure, but none reacted at that stage.
B. IMPLEMENTATION OF THE GENERAL COURT JUDGMENT
1. Preliminary remark
(10)
It is recalled that the reason for the annulment of the contested Regulation was that the Commission had sent its proposal to impose a definitive anti-dumping duty to the Council before the end of the 10-day mandatory deadline for receiving comments following the sending to interested parties of a definitive disclosure document, as provided for in Article 20(5) of the basic Regulation. Furthermore, the Commission had also infringed Article 8 of the basic Regulation, which conferred on Harmonic the right to offer undertakings up to the expiry of that period.
2. Comments of interested parties
(11)
Harmonic stated that a breach of the rights of defence of the type identified by the General Court cannot be cured by the reopening of the investigation. The General Court judgment would require no implementing measures.
(12)
For Harmonic, the only way for the Commission to comply with the General Court judgment, as required by Article 266 TFEU, would be to withdraw the measures permanently as far as Harmonic was concerned. The violation of Article 8 of the basic Regulation would require the EU institutions to restore Harmonic’s right to offer price undertakings back in 2007.
(13)
According to Harmonic, the reopening would be illegal because there is no specific provision in the basic Regulation allowing for such an approach, and because such reopening would be in conflict with the 15-month statutory deadline for the completion of an investigation laid down by Article 6(9) of the basic Regulation, and the 18-month deadline as set out by Article 5.10 of the WTO Agreement on Implementation of Article VI of the GATT 1994 (‘Anti-dumping Agreement’). It alleged that the EU institutions cannot purport to reimpose measures based on their powers to adopt definitive measures (in particular Article 9 of the basic Regulation) and at the same time deny that these deadlines in the same provision of the basic Regulation apply.
(14)
Harmonic submitted that the IPS case could not serve as a precedent because it was based on Council Regulation (EЕC) No 2423/88 of 11 July 1988 on protection against dumped or subsidized imports from countries not members of the European Economic Community (8) (‘the old basic Regulation’), under which mandatory deadlines did not yet apply.
(15)
Harmonic also argued that reissuing a revised disclosure and granting a period to reply in line with Article 20(5) of the basic Regulation could not correct the violation of Harmonic’s rights of defence and the unlawful imposition of duties.
(16)
According to Harmonic, once the Commission’s proposal for definitive measures was submitted to the Council in 2007, the Commission irremediably lost its ability to make a proposal to the Council to impose duties against Harmonic without breaching the company’s rights of defence. In Harmonic’s view, the Commission would no longer be in a position to receive any comments with the required room for manoeuvre and consider Harmonic’s proposal for an undertaking.
(17)
Harmonic submits that its right to offer price undertakings within the prescribed period cannot be corrected by procedurally reopening the original investigation. In addition, Harmonic alleges that recital 68 of the contested Regulation apparently included the assessment of a formal price undertaking offered by Harmonic.
(18)
Furthermore, Harmonic argued that the Commission could not reopen the case because it would have lost its objectivity and impartiality since the contested Regulation proposed by the Commission was partially annulled by the General Court.
(19)
Lastly, Harmonic pointed out that the Commission could not reimpose anti-dumping measures based on information relating to 2005, being more than six years prior to the initiation of the partial reopening of the investigation, as this would not be in line with Article 6(1) of the basic Regulation.
(20)
One unrelated Union importer/producer pointed out the repercussions of the General Court’s annulment and of the subsequent partial reopening of the investigation on its business. It did not submit any information and data as to the legal merits of the reinvestigation, but rather referred to the comments submitted in the context of a previous reinvestigation that was concluded by Council Implementing Regulation (EU) No 805/2010 of 13 September 2010 re-imposing a definitive anti-dumping duty on imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China, manufactured by Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd, Foshan (9).
3. Analysis of comments
(21)
It is recalled that the General Court has dismissed all the substantive arguments of Harmonic referring to the merits of the case. Thus, the Union institutions’ obligation is focused on correcting the part of the administrative procedure in the initial investigation where the irregularity occurred.
(22)
The claim that the introduction, pursuant to Article 6(9) of the basic Regulation, of a 15-month deadline to conclude anti-dumping investigations prevents the Commission from following the approach underlying the IPS case was found to be unwarranted. It is considered that this deadline is not relevant for the implementation of a judgment of the General Court. Indeed, such deadline only governs the completion of the original investigation from the date of initiation to the date of definitive action, and does not concern any subsequent action that might have to be taken, for instance as a result of judicial review. Furthermore, it is noted that any other interpretation would mean that, for example, a successful legal action brought by the Union industry would be without any practical effect for that party if the expiry of the time limit to conclude the original investigation would not permit the implementation of a judgment of the General Court. This would be at odds with the principle that all parties should have the right to effective judicial review.
(23)
It is also recalled that the General Court in its judgment in Joined Cases T-163/94 and T-165/94 (10) has held that even the soft deadline applicable under the old basic Regulation could not be stretched beyond reasonable limits, and that an investigation lasting for more than three years was too long. This contrasts with the IPS case, where the implementation of a previous Court of Justice judgment occurred almost seven years after the initiation of the original investigation, and the Court of Justice judgment contains no indication that deadlines were an issue.
(24)
Therefore, it is concluded that Article 6(9) of the basic Regulation only applies to the initiation of proceedings and the conclusion of the investigation initiated pursuant to Article 5(9) of the basic Regulation, and not to a partial reopening of an investigation with a view to implementing a judgment of the General Court.
(25)
This conclusion is in line with the approach taken for the implementation of WTO panels and Appellate Body reports, where it is accepted that institutions could amend deficiencies of a regulation imposing anti-dumping duties in order to comply with dispute settlement body reports, including in cases concerning the Union (11). In such cases it was felt necessary to adopt special procedures to implement WTO panel and Appellate Body reports because of the lack of direct applicability of such reports in the Union legal order, contrary to the implementation of the judgments of the General Court which are directly applicable.
(26)
It is recalled that Article 9 of the basic Regulation does not concern deadlines for conducting anti-dumping investigations. It concerns general issues related to terminations without measures and the imposition of definitive duties.
(27)
With respect to the arguments submitted on the application of Article 6(1) of the basic Regulation, it is noted that no infringement of Article 6(1) of the basic Regulation could be established since the Commission has not opened a new proceeding but reopened the original investigation to implement the General Court judgment.
(28)
As regards Harmonic’s allegation concerning the breach of its right to offer price undertakings, it should be noted that Harmonic’s argument is twofold. First, Harmonic alleges that it is not legally, practically or realistically possible for the Commission to retroactively backdate a price undertaking for a period of almost five years. Second, Harmonic claims that on the one hand, recital 68 of the contested Regulation includes the assessment of a formal price undertaking offered by Harmonic, whilst on the other hand, the Commission sustains that any price undertakings that could have been submitted by Harmonic would have been rejected anyway, because they would be impractical to monitor.
(29)
Regarding Harmonic’s allegation on the reopening of the original investigation in order to remedy the infringement of its right to offer price undertakings within a prescribed period, the reopening is justified given that Harmonic’s right to offer undertakings was infringed in the context of the original investigation. In any event, in the absence of a formal price undertaking offered by Harmonic, the discussion of its potential effects is devoid of purpose.
(30)
In addition, as to Harmonic’s interpretation of recital 68 of the contested Regulation, it should be pointed out that that recital simply reflects the fact that there were discussions about potential price undertakings proposed by some exporting producers, and the reasons why the institutions deemed undertakings in general impractical at that point in time. Harmonic’s claim that the recital apparently includes the assessment of a (non-submitted) formal price undertaking offered by Harmonic is thus unfounded.
(31)
Moreover, it is noted that the arguments put forward in recital 68 of the contested Regulation do not prejudge offers of formal price undertakings that could be made at a later stage, but set out the reasons why the acceptance of price undertakings is unlikely in this case, in particular if the concerns about their practicability are not properly addressed. As provided for in Article 8(3) of the basic Regulation, undertakings offered need not be accepted if their acceptance is considered impractical.
4. Conclusion
(32)
Account taken of the comments made by the parties and the analysis thereof, it was concluded that the implementation of the General Court judgment should take the form of re-disclosure to Harmonic and all other interested parties of the revised definitive disclosure document of 23 March 2007, on the basis of which it was proposed to reimpose an anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Harmonic.
(33)
On the basis of the above, it was also concluded that the Commission should give Harmonic and all other interested parties enough time to provide comments on the revised definitive disclosure document of 23 March 2007, and then evaluate such comments in order to determine whether to make a proposal to the Council to reimpose the anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Harmonic on the basis of the facts relating to the original investigation period.
C. DISCLOSURE
(34)
Interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to implement the General Court judgment.
All interested parties were given an opportunity to comment, applying the 10-day period prescribed in Article 20(5) of the basic Regulation.
(35)
Harmonic and all other interested parties received the revised definitive disclosure document dated 23 March 2007 on the basis of which it was proposed to reimpose the anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Harmonic on the basis of the facts relating to the original investigation period.
Harmonic and all other interested parties were given an opportunity to comment on the above-mentioned revised definitive disclosure document dated 23 March 2007.
(36)
Article 8 of the basic Regulation conferred on Harmonic the right to offer undertakings up to the expiry of the 10-day period prescribed in Article 20(5) of the basic Regulation.
(37)
Neither Harmonic nor any other interested party submitted any comment or offered any undertaking within the established deadline.
D. DURATION OF MEASURES
(38)
This procedure does not affect the date on which the measures imposed by the contested Regulation will expire pursuant to Article 11(2) of the basic Regulation. It is noted in this regard that on 25 April 2012, a notice of initiation of an expiry review of the anti-dumping measures applicable to imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China and Ukraine (12) was published in the Official Journal of the European Union,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive anti-dumping duty is hereby reimposed on imports of ironing boards, whether or not free-standing, with or without a steam soaking and/or heating top and/or blowing top, including sleeve boards, and essential parts thereof, i.e. the legs, the top and the iron rest originating in the People’s Republic of China, currently falling within CN codes ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 00, ex 7323 99 00, ex 8516 79 70 and ex 8516 90 00 (TARIC codes 3924900010, 4421909810, 7323930010, 7323990010, 8516797010 and 8516900051) and manufactured by Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd, Guzhou (TARIC additional code A786).
2. The rate of the definitive anti-dumping duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, shall be 26,5 %.
3. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Luxembourg, 22 October 2012.