PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 471/2014
of 13 May 2014
imposing definitive countervailing duties on imports of solar glass originating in the People’s Republic of China
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 597/2009 of 11 June 2009 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1), and in particular Article 15 thereof,
Whereas:
A. PROCEDURE
1. Initiation
(1)
On 27 April 2013, the European Commission (‘the Commission’) announced the initiation of an anti-subsidy proceeding with regard to imports into the European Union of solar glass originating in the People’s Republic of China (‘PRC’ or ‘China’) by a notice published in the Official Journal of the European Union (the Notice of Initiation) (2).
(2)
The proceeding was initiated by the Commission following a complaint lodged on 14 March 2013 by EU ProSun Glass (the complainant) on behalf of producers representing more than 25 % of the total Union production of solar glass. The complaint contained prima facie evidence of subsidisation of solar glass and of material injury caused by it, which the Commission considered sufficient to justify the initiation of an investigation.
(3)
In accordance with Article 10(7) of Regulation (EC) No 597/2009 (the basic Regulation), the Commission notified the Government of the People’s Republic of China (‘GOC’) prior to the initiation of the proceeding that it had received a properly documented complaint alleging that subsidised imports of solar glass originating in the PRC were causing material injury to the Union industry. The Commission invited the GOC for consultations with the aim of clarifying the situation as regards the contents of the complaint and arriving at a mutually agreed solution.
(4)
The GOC accepted the offer of consultations which were subsequently held. During the consultations, no mutually agreed solution could be arrived at. However, the Commission took due note of comments made by the GOC regarding the schemes listed in the complaint. Following the consultations, submissions were received from the GOC.
2. Parallel anti-dumping proceeding
(5)
On 28 February 2013 the Commission announced the initiation of an anti-dumping proceeding concerning imports into the Union of solar glass originating in the PRC by a notice published in the Official Journal of the European Union (3).
(6)
On 27 November 2013 the Commission imposed a provisional anti-dumping duty on imports of solar glass originating in the PRC by Commission Regulation (EU) No 1205/2013 (4).
(7)
The injury analyses performed in the present anti-subsidy and the parallel anti-dumping investigation are based on the same definition of the Union industry, the same representative Union producers and the same investigation period and led to identical conclusions unless otherwise specified. This was considered appropriate in order to streamline the injury analysis and to reach consistent findings in both proceedings. For this reason, comments on injury aspects put forward in any one of these proceedings were taken into account in both proceedings.
3. Parties concerned by the proceeding
(8)
The Commission officially informed the complainants, the other known Union producers, the known exporting producers in the PRC, the known importers, suppliers, distributors, users and associations known to be concerned, and the authorities of the PRC of the initiation of the investigation. The Notice of Initiation invited all parties concerned by the investigation to contact the Commission and make themselves known.
(9)
Interested parties were given an opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set in the Notice of Initiation.
(10)
The complainants, exporting producers in the PRC, importers and the PRC authorities made their views known. All interested parties, who so requested and showed that there were particular reasons why they should be heard, were granted a hearing.
3.1. Sampling
(11)
The Commission announced in the Notice of Initiation that it might limit to a reasonable number the exporting producers in the PRC, the unrelated importers and Union producers that would be investigated by selecting a sample in accordance with Article 27 of the basic Regulation.
3.2. Sampling of Union producers
(12)
The Commission selected a sample of five companies out of the eight producers which came forward on the basis of the largest representative sales volume of the like product during the investigation period (IP).
(13)
Following the verification visits, the Commission decided to remove one of the five sampled companies, as that company was found not to be representative of the Union industry, because it was the only one of the eight producers which came forward that was in a start-up phase. Therefore, the Commission saw the risk that in the case of its inclusion, the injury indicators, in particular profitability, may not have given a fair representation of the state of the Union industry.
(14)
Consequently, the final sample consisted of four Union producers. Their production accounted for 79 % of the sales of the Union industry on the Union market during the IP. The sample was thus considered to be representative of the Union industry.
(15)
Three Union producers requested, on the basis of Article 29 of the basic Regulation, that their identities remained confidential. They claimed that disclosure of their identity could lead to a risk of significant adverse effects to their business activities. The Commission examined the reasons put forward and accepted their request. Given the limited number of producers in the Union, no other names were disclosed in the general disclosure document, as this would allow identification of the companies requesting anonymity.
(16)
The identity of the company Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (GMB/IF) was, however, already known publicly as it declared that it is one of the companies that support the complaint. The company was therefore named in the general disclosure document.
(17)
Also, in the non-confidential version of their comments on disclosure the complainant named three Union producers that had gone out of business (Guardian, AGC and Centrosolar Glass), and a fourth company that had significantly reduced production (Saint Gobain).
3.3. Sampling of exporting producers in the PRC
(18)
The Notice of Initiation requested all exporting producers in the PRC to make themselves known to the Commission and to provide the information specified in the Notice of Initiation within a given time period.
(19)
Nine exporting producers or groups of exporting producers provided the requested information and agreed to be included in the sample. The cooperating companies covered almost 100 % of the reported exports of solar glass to the Union during 2012.
(20)
In accordance with Article 27 of the basic Regulation, the Commission selected a sample of four exporting producers or groups of exporting producers based on the largest representative volume of exports of the product concerned that could reasonably be investigated within the time available. The selected sample accounted for 76 % of the total volume of exports to the Union of the product concerned in the investigation period.
(21)
In accordance with Article 27(2) of the basic Regulation the Commission informed all interested parties of the sample selected and they were invited to comment. No comments were received.
3.4. Individual examination
(22)
No exporting producer in the PRC requested individual examination under Article 27(3) of the basic Regulation.
3.5. Sampling of unrelated importers and users
(23)
Four unrelated importers replied to the sampling form attached to the Notice of Initiation, while two importers and twelve users replied to the questionnaire. In view of the low number of cooperating importers sampling was not necessary.
4. Questionnaire replies and verification visits
(24)
Questionnaires were sent to the GOC and to the sampled exporting producers, to the sampled Union producers, to all importers that had come forward, and to all users that had come forward. The GOC were also sent an Appendix to the questionnaire sent to them and were requested to forward it to state-owned commercial banks (‘SOCBs’) in the PRC that had lent funds to the sampled companies during the investigation period. The GOC stated that they had forwarded the Appendix to the banks concerned but had not received any replies.
(25)
Replies to the questionnaire were received from the four sampled Chinese exporting producers, from all sampled Union producers, two unrelated Union importers and 12 users.
(26)
The Commission sought and verified all the information provided by interested parties and deemed necessary for a definitive determination of subsidisation, resulting injury and Union interest. Verification visits were carried out as follows:
(a)
Exporting producers in the PRC:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd (‘Flat Solar Group’)
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (‘Xinyi PV’)
(b)
Government of the PRC:
-
Ministry of Commerce, Beijing
-
China Banking Regulatory Commission, Beijing
(c)
Union producers
-
GMB/IF, Germany
-
[Confidential]
-
[Confidential]
-
[Confidential]
-
[Confidential]
(d)
Unrelated importers
-
Vetrad NV, the Netherlands
(e)
Users
-
Sunerg Solar SRL, Italy
-
Viessmann Faulquemont SAS, France
(27)
All interested parties were sent a disclosure document which contained the essential facts and considerations on the basis of which the Commission proposed to impose countervailing duties on solar glass originating in the People’s Republic of China. All parties were informed of the deadline within which they could comment on the disclosure.
(28)
The comments submitted by interested parties were considered and taken into account where appropriate.
(29)
The Government of China (‘GOC’) alleged that this disclosure document did not meet the standards set out in Articles 22.3 and 22.5 of the ASCM as it did not set out in sufficient detail the findings and conclusions of the investigating authority. However, the GOC provided no specific example of this alleged failure. Having reviewed the document carefully the Commission considers that the document contains sufficient information for the GOC to exercise its rights of defence.
(30)
Certain information could not be provided in the disclosure as it was business-confidential information, and this was disclosed only to the sampled exporting producers concerned. The sampled exporting producers were sent a confidential specific disclosure giving calculations and information on each scheme and benefit countervailed, and were given 25 days to comment.
5. Investigation period
(31)
The investigation of subsidisation and injury covered the period from 1 January 2012 to 31 December 2012 (‘investigation period’ or ‘IP’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2009 to the end of the investigation period (‘period considered’).
B. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
1. Product concerned
(32)
The product under investigation is solar glass consisting of tempered soda-lime-flat-glass, with an iron content of less than 300 ppm, a solar transmittance of more than 88 % (measured according to AM1,5 300-2 500 nm), a resistance to heat up to 250 °C (measured according to EN 12150), a resistance to thermal shocks of Δ 150 K (measured according to EN 12150) and having a mechanical strength of 90 N/mm2 or more (measured according to EN 1288-3) (‘the product concerned’, commonly referred to as ‘solar glass’). The product concerned currently falls within CN code ex 7007 19 80.
2. Like product
(33)
The investigation has shown that the product concerned, the product produced and sold on the domestic market of the PRC, and the product produced and sold in the Union by the Union industry have similar basic physical, chemical, technical characteristics and uses. They are therefore considered to be alike within the meaning of Article 2(c) of the basic Regulation.
3. Product scope
(34)
An unrelated importer requested exclusion of horticultural glass for the construction of greenhouses from the scope of the investigation, arguing that such construction requires many different sizes of glass sheets whereas solar glass is produced in only certain fixed sizes. The importer also provided a certificate showing that part of its imports were of glass with iron content higher than 300 ppm. As a result, those imports are outside the product scope. With regard to the remaining part of its imports, the Commission considers that, despite the difference in size, those glass sheets may also be used as solar glass. For instance, in order to circumvent the duty, importers could order larger glass sheets than they need and then cut that glass only in the Union. Therefore, horticultural glass with iron content lower than 300 ppm is part of the product concerned.
(35)
Another unrelated importer argued that the furniture glass it imports (which is used for glass shelves, panel fillings, table tops, sliding door panels, top panels products, etc.) has the same or very similar technical characteristics as solar glass but requested its exclusion from the scope of the investigation as it has a different end use.
(36)
However, on the basis of the evidence provided, it seems that most of the glass imported by that unrelated importer does not share all the technical characteristics of solar glass as described above. In particular, six types of the imported glass have iron content much higher than 300 ppm, while one type of the imported glass has iron content lower than 300 ppm but their solar transmittance is significantly lower than the minimum 88 % required to be defined as solar glass.
(37)
The importer argued that even though those types of glass do not fulfil one of the technical characteristics of solar glass as described above, they comply with the primary classification for solar glass, i.e. ‘tempered soda-lime-flat-glass’. However, the Commission considers that only those types of glass which fulfil all the technical characteristics of solar glass fall within the scope of the investigation. Consequently, all types of glass mentioned above and imported by this particular importer fall outside the scope of the investigation.
(38)
For reasons of legal certainty, it should be made clear that any type of horticultural and furniture glass which fulfils the technical characteristics set out in recital 32 remains within the scope of the product concerned as they can be used as solar glass.
(39)
After disclosure, the same importer argued that since solar glass that can also be used as furniture glass was not excluded from the scope, this results in administrative burden and delays for companies. This is allegedly caused by the fact that companies are required to send test reports to Customs Authorities in the Union every time the Customs Authorities question if the goods being imported are subject to the measures.
(40)
The Commission considers that those types of glass should not be excluded from the scope of the investigation, because solar glass can potentially have horticultural and furniture use. In order to ensure adequate protection of the Union industry against the injurious effect of the subsidies that are countervailed, loopholes that may allow for circumvention should be avoided. The positive effect of adequate protection outweighs the negative effect of the additional administrative burden arguably suffered by the importer concerned.
(41)
The same importer also argued that float glass should be excluded from the product scope since it has a different production process than rolled glass which is perceived by the importer as the only type of solar glass. The importer stated that float glass home furnishing products cannot be used as solar glass and therefore should be excluded from the scope of the investigation. However, float glass cannot be excluded from the scope of the investigation as it complies with all the technical characteristics set out above. Confidential documents provided by interested parties during the investigation have shown that float glass can be used as solar glass and it is produced by both the Union industry and the Chinese exporters. This is confirmed by publicly available information on the internet (5). Float glass therefore remains within the scope of the investigation.
C. SUBSIDY
1. Introduction
(42)
The complainant alleged that the PRC is subsidising its solar glass industry. The complaint contains prima facie evidence for several subsidy practices included in both legislation and a number of policy and planning documents which are the basis for state support of the sector.
(43)
The Commission reviewed and analysed the documents mentioned in the complaint as well as additional documents submitted by the GOC and by sampled exporting producers in the course of the investigation and found that many of these documents show that the solar glass industry in the PRC receives preferential treatment in many areas.
(44)
The GOC has included the solar glass industry amongst ‘key’ industries in the 12th Five Year Plan (6). The GOC has also issued a specific policy paper, ‘The 12th Five Year Plan for the Solar Photovoltaic Industry’ which establishes glass as a key focus ancillary material for the photovoltaic (PV) industry for which domestic production is required. The Plan requires that government will support industry development and technological innovation and attract funds to the industry.
(45)
Following disclosure the GOC challenged the Commission’s citation of the 12th Five Year Plan in the context of solar glass. This was rejected as the Plan specifically mentions solar glass, in chapter 9, column 6, regarding ‘Key fields of development of manufacturing’. The 12th Five Year Plan clearly sets out the GOCs priorities for the period it covers, and one of those priorities is the manufacture of solar glass.
(46)
Following disclosure the GOC challenged the Commission’s reading of the ‘12th Five Year Plan for the Solar PV Industry’, stating that it did not support the Commission’s conclusions. However this challenge was rejected, as it clearly contradicts information received from other GOC departments. During the visit to the GOC, the Ministry of Industry and Information Technology (‘MIIT’) explained themselves that solar glass is covered by this plan which focusses strongly on improving quality, as good quality solar glass was vital for the encouragement of the solar PV industry.
(47)
The importance of innovation and new materials in general is noted in the ‘12th Five Year Industrial Technology Innovation Programme’ (7) intended to implement the Five Year Plan and also the ‘Long term Science and Technology Development Plan’ (8). Its strong focus on technological innovation includes the development of new materials. In that context, there is also a specific reference to solar glass.
(48)
Following disclosure the GOC challenged the Commission’s conclusions, saying that solar glass was not mentioned in either of these documents. The Commission notes that both these documents are designed to offer special assistance to high technology enterprises, as was discussed in recitals 401 and 402 of Council Implementing Regulation (EU) No 1239/2013 (9) (‘the solar panels Regulation’), where the same arguments were made by the GOC. Both documents implement the 12th Five Year Plan and the plan for the Solar PV Industry, and assist high and new technology enterprises, which includes many solar glass manufacturers.
(49)
The ‘Decision No 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the “Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment”’ (which, together with the attached ‘Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment’ are referred to as ‘Decision No 40’) states that the GOC will actively support the development of new energy industries and expedite the development of solar energy (10); instructs all financial institutions to provide credit support only to encouraged projects (the category in which the solar glass projects belong); and promises the implementation of ‘other preferential policies on the encouraged projects’ (11).
(50)
Following disclosure the GOC disputed the Commission’s reading of both Article 5 and Article 17 of the ‘Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment’. The GOC stated that Article 5 does not mention solar glass. However as it mentions the encouragement of solar energy, which requires solar glass, the Commission considers that this includes solar glass within the ambit of the Temporary Provisions.
(51)
The GOC then challenged the Commission’s understanding of Article 17, which, while stating that only encouraged industries should receive credit support, orders that this should be done ‘according to the credit principles’ rather than on a preferential basis.
(52)
No evidence was found in the inspection of the sampled companies, or during the visit to the GOC, that this provision was complied with. The banks concerned did not cooperate with the investigation to allow this provision to be tested or verified. In fact, the investigation has shown that certain enterprises benefit from the preferential lending policies. The Commission therefore rejects the assertion of the GOC that lending to the solar glass industry was done ‘according to the credit principles’. The key point remains that all financial institutions shall provide credit to encouraged industries, which includes the manufacture of solar glass, and that that support is de facto provided on preferential terms.
(53)
In 2011 the National Development and Reform Commission (NDRC), gave a recommendation to the State Council to revise the programme in Decision No 40. The State Council issued ‘Decision No 9 of the State Council on Promulgating and Implementing the Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment’ (‘Decision No 9’). This document ‘actively encourages’ the GOC and public agencies to ‘guide the development of relevant industries, optimise the upgrading of the industrial structure.’ Point 12(2) of Decision No 9 mentions specifically the encouragement of ‘ultra-clear float glass for solar energy industry’ production.
(54)
The National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006 - 2020), adopted by the GOC, promises to ‘give the first place to policy finance’, ‘encourage financial institutions to grant preferential credit support to major national scientific and technological industrialisation projects’, to ‘Encourage financial institutions to improve and strengthen financial services to high-tech enterprises’ and to ‘implement the preferential tax policies to promote the development of high-tech enterprises’.
(55)
Solar glass production falls under the description of a high technology enterprise, as is shown by the number of manufacturers with New and High Technology status and is a new industry, both in China and in the Union. In this context the Commission would also point out that one of the sampled companies received a specific grant from the National Development and Reform Commission (NDRC) to reward them for their innovation in the field of solar glass, clearly showing the GOC’s interest in this high technology sector.
(56)
The complainant has claimed that the alleged subsidies consist of the schemes listed in Section C.2 below. Following the inspection of the sampled companies in the PRC, and a visit to the GOC, the Commission analysed these schemes, where sampled companies received a benefit during the investigation period.
2. Other identified subsidy schemes
(57)
During the inspection of the sampled companies, analysis of their internal records brought to light subsidies from provincial, city, county or district government authorities. These subsidies had not been listed specifically in the complaint. On the basis of the information at the Commission’s disposal, it is unclear whether these are ad hoc subsidies or local subsidy programmes. However, the local nature of these schemes means that the complainants could not reasonably be expected to be aware of the details of those subsidies and therefore there is no direct mention of these subsidies in the complaint.
(58)
The Commission offered additional consultations with the GOC regarding these other subsidies that are company or location specific; that were found in the records of the sampled companies during the verification visits; and not listed in the complaint. These consultations were offered by the Commission to ensure due process during the investigation. The GOC declined this offer claiming that such an offer would not be in line with the Agreement on Subsidies and Countervailing Measures (ASCM).
(59)
The Commission considers that these other subsidies are closely connected to the types of measures and practices alleged in the complaint and the Notice of Initiation These measures involve the same kind of financial contribution and benefit with respect to the product concerned and thus fall under the definition of ‘subsidy practice or practices to be investigated’ which Article 22.2 (iii) of the ASCM requires to be specified in the Notice of Initiation. The schemes mentioned in the Notice of Initiation are not exhaustive, which is shown by the wording ‘the subsidies consist, inter alia, of …’ in section 3. The Commission therefore concluded that these additional subsidies fall under the scope of this proceeding.
(60)
Following disclosure the GOC disputed the Commission’s reading of the ASCM and stated that their opinion was that the Commission had no legal basis on which to countervail a specific subsidy to one sampled exporting producer, even if that subsidy was directly linked to the subsidy practice identified by the complainants. The Commission does not agree with the GOC’s interpretation of the ASCM on that point. Where the complainants have identified a subsidy practice, and along with examples of national schemes, local benefits are found within the same subsidy practice, the Commission considers that it has the right to countervail any benefits found. In particular, this applies where the mechanics, the nature and the effects of the benefits found are the same as other schemes already identified in the complaint and the Notice of Initiation.
3. Non-cooperation and use of facts available
(61)
The Commission notified the GOC on 18 December 2013 that it would consider the use of facts available due to the lack of a response from the SOCBs to whom the GOC sent the Appendix provided to them.
(62)
The GOC responded on 26 December 2013 and disagreed with the proposed use of Article 28 against the ‘allegedly state-owned banks’ but did not dispute the fact that the banks had not submitted a reply to the questionnaire. The GOC also did not dispute the fact that these banks were state-owned. Therefore, the Commission had no option but to use the best facts available as far as information which was supposed to be provided by the SOCBs is concerned.
(63)
After disclosure the GOC challenged the use of Article 28 to replace the information that was requested in the Appendix sent to the SOCBs. The Commission does not dispute that information was provided by the GOC in this investigation and the Commission analysed it and took it into account where necessary. However when neither the GOC, nor the SOCBs, nor the companies could provide information, for example on credit worthiness, the Commission had to use ‘facts available’ under Article 28 of the basic Regulation.
(64)
As regards the other subsidies not specifically mentioned in the Notice of Initiation by reference to a particular programme, and found during the verification visits of the sampled exporting producers, the Commission has used all the evidence available to reach its conclusions. Those subsidies found were falling under the types of measures and practices described in the Notice of Initiation, and the Commission offered the GOC further consultations on these subsidies without the offer being taken up. The Commission considers that those subsidies are closely connected to the types of measures and practices alleged in the complaint and the Notice.
(65)
After disclosure the GOC challenged the Commission’s conclusions as regards the subsidies found during the inspection of the sampled companies and for other points regarding subsidy schemes. The Commission would like to clarify that it did not apply Article 28 in these cases. Where cooperation was good but information simply could not be provided - for example the exact legal basis for a one-off subsidy payment - then the evidence provided by the company concerned was used to reach a conclusion as to whether this was a countervailable subsidy or not.
(66)
The GOC also alleges that the Commission did not provide enough information in the disclosure when it used best facts available under Article 28 of the basic Regulation. This allegation in fact refers to the use of the conclusions of previous investigations where the same subsidy was investigated. Where this is the case the Commission has referred to the exact recitals of the Regulation concerned and summarised the arguments found.
(67)
The GOC notes that the disclosure document does not describe particular one-off subsidies found at the sampled companies in any great detail. This has been done specifically to protect the business confidential information provided by the sampled companies to the Commission, and no further non-confidential summary is possible. Full confidential disclosure was made to each individual sampled exporting producer. Where the legal basis was provided by the sampled exporting producer then this was noted in the disclosure back to the company. In any case, when the GOC was offered consultations on these subsidies, it was also given an opportunity to provide further relevant information, which it did not do.
4. Schemes investigated
(68)
The Commission sent questionnaires to the GOC and the sampled exporting producers, requesting information on the following schemes that allegedly involved the granting of subsidies to the solar glass industry:
-
preferential lending to the solar glass industry:
-
credit lines and low-interest policy loans granted by SOCBs and public development banks (12)
-
export credit subsidy programmes
-
export guarantees
-
State-funded insurance for green technologies (‘Green express’)
-
financial advantages from the granting of access to offshore holding companies
-
loan repayments by Government
-
grant programmes:
-
‘Famous Brands’ and ‘China World Top Brands’ subsidies
-
Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province
-
Government provision of goods and services for less than adequate remuneration:
-
provision of antimony
-
provision of power
-
provision of land use rights
-
direct tax exemption and reduction programmes:
-
income tax exemptions or reductions under the Two Free/Three Half Programme
-
income tax reductions for foreign invested enterprises (‘FIEs’) based on geographic location
-
local income tax exemptions and reductions for ‘productive FIEs’
-
income tax reductions for FIEs purchasing Chinese-made equipment
-
tax offset for R & D at FIEs
-
preferential corporate income tax for FIEs recognised as High and New Technology Industries
-
tax reductions for High and New Technology Enterprises involved in designated projects
-
preferential income tax policy for enterprises in the North-East Region
-
Guangdong Province tax programmes
-
dividend exemption between qualified resident enterprises
-
indirect tax and import tariff programmes:
-
VAT exemptions for use of imported equipment
-
VAT rebates on FIEs’ purchases of Chinese-made equipment
-
VAT and tariff exemptions for purchases of fixed assets under the Foreign Trade Development Programme
-
Other subsidies and other subsidy programmes (including provincial, city, county or district government authority programmes).
5. Preferential policy loans, other financing, guarantees and insurance
5.1. Preferential loans
(a) Introduction
(69)
The Commission sent to the GOC an Appendix to be forwarded to the SOCBs, public development banks and privately owned financial institutions that lent money to the companies sampled during the investigation period. The GOC informed the Commission that they did so but they did not receive a reply. As set out above, the Commission has therefore advised the GOC that due to this lack of cooperation, it will apply Article 28 and use facts available to reach its conclusions on this point.
(b) Legal basis
(70)
The following legal provisions provide for preferential lending in China: The Law of the PRC on Commercial Banks (the banking law), The General Rules on Loans promulgated by the People’s Bank of China (PBOC) on 28 June 1996 and Decision No 40 of the of the State Council as referenced above.
(c) Findings of the investigation
(71)
Previous anti-subsidy investigations against the PRC have concluded that the banking system in China is dominated by state-owned banks, or banks where the State has a controlling interest in terms of shareholding. Both are referred to as ‘SOCB’s’. The Commission also found that SOCBs are exercising governmental authority. The Commission found no evidence that the situation had changed. As noted in recital 161 of the solar panels Regulation, which is the latest investigation covering this subject, the five largest SOCBs (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications and ICBC) represent more than 50 % of the banking sector in terms of balance sheet sum.
(72)
Based on the use of facts available, including facts established in the solar panels Regulation, the conclusion remains that SOCBs are public bodies within the meaning of Article 2(b) of the basic Regulation, as was set out in detail in recitals 158 to 168 of the solar panels Regulation.
(73)
Following disclosure the GOC disputed this conclusion stating that the Commission had not set out the reasons why they considered that SOCBs were public bodies. The Commission rejects this allegation as the reasons why SOCBs are public bodies is set out in recitals 158 to 168 of the solar panels Regulation and the GOC provided no information that would contradict those best facts available. In summary:
(a)
SOCBs hold the highest market share and are the predominant players on the market in the PRC;
(b)
On the basis of facts available SOCBs are controlled by the government by means of ownership and administrative control of their commercial behaviour including limits on interest rates they can offer;
(c)
The banking law and other laws and Regulations require banks to lend according to the needs of the national economy, provide credit support to encouraged projects, and give priority to new and high technology enterprises.
(74)
The conclusions in these recitals are recent, as they were only published at the end of 2013, and were published in the full knowledge of the change in July 2013 to the policy on floors of interest rates in China.
(75)
As in previous investigations, the Commission attempted to verify the role played by the GOC and in particular the central bank, the People’s Bank of China (PBOC) in the financial markets and the banking sector in relation to the lending to the solar glass industry. Whereas cooperation from the GOC and the PBOC was in general satisfactory, the PBOC did not provide the full text of the ‘Circular on the issues about adjusting interest rates on deposits and loans’ (YinFa (2004) 251) which sets interest rate floors and ceilings for loans and deposits. For commercial bank lending (both SOCBs and privately owned commercial banks) and public development bank lending, the Circular only sets a floor. For preferential loans and loans for which the GOC has adopted specific regulations, the circular provides that the interest rates are not allowed to float upwards. The precise upper limit is set in the specific regulations applicable to those loans.
(76)
During the Commission’s verification visit, the PBOC stated that the document could not be provided as it was not available publicly on their website. A search of the internet however found a copy of the Circular, and a translation in English, in a package of documents given to the Australian authorities by the GOC some years ago (13). In the absence of an official copy directly from the GOC, the Commission has taken this version as a true and complete copy of the Circular concerned.
(77)
The Circular shows that the PBOC influenced the setting of interest rates for loans granted during the IP by SOCBs in the PRC. The GOC explained that in July 2013 the PBOC abolished both the floor and the ceiling for lending interest rates. This was noted but as this was after the end of the investigation period it does not affect the conclusion set out here. In any case the floor on interest rates that was current during the investigation period is not the sole argument as to why the Commission considers SOCBs as public bodies. The conclusions in recitals 158 to 168 of the solar panels Regulation still apply regardless.
(78)
Following disclosure the GOC made several comments on the Circular ‘YinFa (2004) 251’ without giving an explanation as to why the full text of this Circular was not provided to the Commission, and without confirming whether the text given to the Australian authorities, and found by the Commission, was accurate. As was previously found in the solar panels investigation, the Circular clearly sets out the instructions of the PBOC to banks as regards lending. As stated in previous investigations, the content of this Circular is important in understanding the role the GOC and PBOC play in the direction of banks and lending.
(79)
The Commission’s conclusion remains as was previously found in the solar panels Regulation, namely first that Article 34 of the banking law requires banks in the PRC to carry out their loan business according to the needs of the national economy. The needs of the national economy are laid down in the 12th Five Year Plan.
(80)
Following disclosure the GOC disputed the Commission’s interpretation of Article 34 of the banking law, stating that ‘this sentence is ambiguous and provides no explicit guidance to the banks to act in a certain manner. No document describes the needs of the national economy, whether it be the 12th Five Year Plan or any other Regulation/Decision’.
(81)
This differs from the GOC’s interpretation of Article 34 in the solar panels investigation, where it described it as ‘neutral’. The Commission disagrees with the assessment of the GOC. The Commission considers, and the GOC has not demonstrated otherwise, that the policies regarding the national economy are set out in the 12th 5 Year Plan and the specific plan for the PV industry, and that financial institutions are encouraged to lend to encouraged industries such as solar glass.
(82)
The GOC has drawn the Commission’s attention to other articles of the Banking Law, namely Articles 4, 5 and 7, which should ensure that loans are made without interference and after a credit assessment. The Commission acknowledges that these Articles exist but notes that the GOC, the banks and the sampled companies concerned were unable to demonstrate that loans were made without interference - given the preferential lending to the solar glass industry - and with a credit assessment - as despite requests no loan agreements or risk assessments, including credit ratings, were provided as exhibits or found linked to any loan provided to any sampled exporting producer.
(83)
Second, banks are required to provide credit support to encouraged industries under Decision No 40 and Decision No 9, which have the force of law. The GOC confirmed during the inspection of the Ministry of Commerce that solar glass is an encouraged industry. This is in line with the Industrial Restructuring Guidance Catalogue of 2011, which was provided by the GOC in its questionnaire reply and which classifies solar glass in the encouraged category.
(84)
Decision No 40 provides guidance to all financial institutions in the form of binding instructions on the promotion and support of encouraged industries, and the solar glass industry constitutes an encouraged industry.
(85)
Following disclosure the GOC disputed the Commission’s assessment of the impact of Decision No 40 and the Regulations attached, and Decision No 9. The Commission restates that its assessment of both Decision No 40 and the Regulations attached is that they set out the needs of the national economy. They set out a strategy for government and for the financial sector and in particular direct lending by financial institutions to encouraged industries such as solar glass.
(86)
The GOC were asked to clarify the legal status of a Decision of the State Council such as Decision No 40. Their only reply was that it is a Regulation issued by the State Council and does not form part of Chinese law. However they provided no evidence to substantiate that argument. The view taken by the GOC is in contradiction with publicly available information, which describes the State Council as the highest administrative authority with administrative rule-making power. According to those sources, Decisions of the State Council are legally binding rules. (14) On the basis of the facts available, the Commission therefore takes the view that Decision No 40 and implementing Decisions attached to that Decision, such as Decision No 9, are administrative Regulations, and as such part of Chinese law.
(87)
The Commission therefore confirms the analysis in recital 191 of the solar panels Regulation, which concludes that Decision No 40 and Decision No 9 are legally binding for other public bodies and economic operators.
(88)
The Commission also analysed whether privately-owned banks in China are entrusted and/or directed by the GOC to provide preferential loans to solar glass producers, within the meaning of Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation.
(89)
Article 34 of the banking law applies also to privately owned banks in China. The GOC and interested parties have not provided any evidence that the conclusion on the legal situation reached in recital 174 of the solar panels Regulation, namely that the GOC instructs them in the same manner as state-owned banks, ceases to apply. Article 34 of the banking law states that banks are instructed to ‘carry out their loan business upon the needs of national economy and the social development and with the spirit of state industrial policies’ (15). In these circumstances, as set out in recital 188 of the solar panels Regulation, the lending strategy of both SOCBs and privately owned banks is decided by the GOC.
(90)
Following disclosure the GOC disputed the conclusion that they entrust or direct private banks in the PRC and disputed in particular the weight that the Commission has given to Article 34 of the banking law, stating that ‘what constitutes the “needs of national economy” is open to interpretation and obviously differs depending on the person/body scrutinising the provision’.
(91)
It is notable that the GOC, in disagreeing with the Commission’s interpretation, did not present their own interpretation of their own law.
(92)
However the Commission need only refer to the findings in previous investigations, and to the facts available in this case, to reassert the conclusion that the needs of the national economy are set out in the Plans and Regulations issued by the PRC and Article 34 requires banks to lend in line with these descriptions of the national economy, which includes encouraging the production of solar glass.
(93)
The finding remains therefore that the GOC entrusts and directs private banks to lend to encouraged industries in line with Article 34 of the Banking Law.
(94)
The Commission therefore concludes that in the case of loans provided by SOCBs in the PRC, there is a financial contribution to solar glass producers in the form of a direct transfer of funds by the government as set out in Article 3(1)(a)(i) of the basic Regulation.
(95)
The same evidence also shows that SOCBs (as well as privately owned banks) are entrusted or directed by the government and this consequently means that a financial contribution exists as set out in Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation.
(96)
With regard to specificity, the Commission notes that the GOC directs preferential lending to a limited number of industries and the solar glass industry, as part of the PV sector, is one of them, as is set out in detail in recital 172 of the solar panels Regulation. The GOC has included the solar glass industry amongst ‘key’ industries in the 12th Five Year Plan. Decision No 40 states that the GOC will actively support the development of new energy industries and expedite the development of solar energy. All financial institutions are instructed to provide credit support only to encouraged projects, the category in which the solar glass projects belong. That decision also promises the implementation of ‘other preferential policies on the encouraged projects’.
(97)
Following disclosure the GOC disputed the finding of specificity and in particular the Commission’s reading of the 12th Five Year Plan, stating that it ‘has no legal value as it is not a binding document’. The Commission disagrees with this statement, and notes that the GOC made the same claims in previous investigations, which were also not accepted. The 12th Five Year Plan states that it was ‘deliberated and approved by the National People’s Congress, and it has the effect of law.’
(98)
The Commission therefore concludes that the subsidies in form of preferential lending are not generally available and are therefore specific in the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation.
(99)
A benefit exists to the extent that government loans, or loans from private bodies entrusted or directed by the government, are granted on terms more favourable than the recipient could actually obtain on the market.
(100)
As in previous investigations the Commission attempted to verify the credit risk assessments carried out by the banks that lent money to the sampled companies during the IP. No evidence was provided by the companies as to their credit rating, and the banks did not cooperate with the investigation. The Commission was therefore unable to see any evidence that loans to solar glass companies were based on a risk assessment, and the interest rate set as a result of such exercise.
(101)
In the absence of any information provided by the GOC, the exporting producers or the banks, the Commission relied on facts available to establish whether preferential lending in the PRC did in fact confer a benefit on the sampled exporting producers who had loans from banks in the PRC.
(102)
The Commission, as in the solar panels investigation, started with the officially published central bank interest rates from the PBOC for loans in Chinese Renminbi Yuan (CNY). The average interest rate over the investigation period was 6,26 %.
(103)
The Commission then adjusted the interest rate of the PBOC to take account of the credit risk of the companies concerned. However they did not provide any independent credit ratings or similar information that would allow the Commission to calculate a credit rating. In any event, the Commission has established in previous investigations that credit ratings of Chinese firms are distorted by government support and that there is no evidence of any meaningful risk assessment of loan recipients. The Commission has therefore taken the same methodology as the solar panels investigation and considered all of the companies concerned as having a non-investment grade ‘BB’ rating as defined by the Bloomberg credit rating company.
(104)
The premium on bonds issued by companies with BB ratings against bonds issued by companies with AAA ratings (which the PRC has on its bonds), as recorded by Bloomberg, was then added to the average lending rate of the PBOC during the IP. The result was a benchmark interest rate for the IP, for loans to the sampled companies in CNY, of 10,37 %.
(105)
By comparing this benchmark interest rate to the actual interest rate charged during the IP to the companies concerned the Commission concluded that loans are granted to the solar glass industry at below-market terms and conditions.
(106)
Following disclosure the GOC disputed the Commission’s choice of benchmark and the conclusions that the Commission has drawn from the comparison between the benchmark and the actual interest paid.
(107)
The comparison between the benchmark and the actual interest paid clearly shows that the sampled exporting producers that borrowed from Chinese banks, in CNY, paid less than the normal commercial interest rates for companies in their financial position.
(108)
Second, the Commission was indeed aware that the PBOC lifted the floor on lending in July 2013 and mentioned it in the disclosure document. However this does not change the conclusion that the GOC interferes in the lending behaviour of banks in China, in particular through the application of Decision No 40 and the attached Regulations, and the provisions of Article 34 of the Banking Law.
(109)
Third the Commission only calculated a benchmark for loans made in CNY, as the sampled exporting producers did not have loans in EUR or USD from Chinese banks.
(110)
Finally the GOC requested more information as to why the Commission considered that the sampled exporting producers would be credit rated BB. The reason that BB credit rating was chosen was because the Commission received no evidence that any credit rating was calculated for any sampled exporting producer because of the lack of cooperation from the banks concerned. The BB credit rating is also not adverse inference, and in fact works in favour of the sampled companies concerned, as it is the best non-investment grade on the financial markets.
(111)
Under the terms of Article 28 the Commission was obliged to use best facts available, which were taken from the conclusions of the solar panels Regulation, which used a BB credit rating for the companies sampled there. This was considered reasonable in this case and no evidence was received after disclosure that the sampled companies were given a different credit rating by the banks concerned.
(d) Conclusion
(112)
On the basis of the findings of the investigation, the Commission concludes that the solar glass industry in China benefited from preferential loans in the IP, both from state-owned banks and from private banks. The financing of the solar glass industry constitutes a subsidy within the meaning of the basic Regulation as there is
(a)
a financial contribution by government as set out in Article 3(1)(a)(i);
(b)
entrustment and direction by government as set out in Article 3(1)(a)(iv); and
(c)
a benefit is thereby conferred as required by Article 3(2).
(113)
In view of the existence of a financial contribution, a benefit to the exporting producers and specificity, this subsidy should be considered countervailable.
(114)
Following disclosure the GOC challenged the use of findings from previous investigations to reach conclusions on subsidisation in this case, and in particular alleged that the Commission was over-reliant on the findings of the solar panels Regulation.
(115)
This allegation was rejected. As previously noted, given the lack of cooperation from the banks in the PRC the Commission was forced to use the provisions of Article 28 and best facts available. The solar panels investigation is the most recent, and contains the most up-to-date findings on subsidisation in China. Solar panels are not the same product as solar glass, but they are both in the same new energy sector and are covered by the same government planning documents. In the absence of other information, therefore, the use of findings in the solar panels investigation as ‘best facts available’ is appropriate. The GOC also alleged that significant changes had taken place between the solar panels investigation and this one, in particular the lifting of the floor on interest rates by the PBOC in July 2013. This allegation was rejected as the conclusions from the solar panels investigation refer to that investigation period, just as this investigation refers to its own investigation period. In both cases the lifting of the floor took place after the end of both investigation periods and therefore does not affect the use of Article 28 and the findings of the solar panels investigation as best facts available.
(116)
All but one of the sampled companies received loans from both SOCBs and private banks. One company was financed solely via its offshore parent company and no lending was made by banks established in the PRC.
(117)
Following disclosure one sampled company disputed the conclusion of the Commission, and stated that the Commission did not ask the company to provide their independent credit rating. However the Commission asked the company to provide all information regarding the loans that it received, but the company did not provide an independent credit rating. If the company had such information then given the allegations in the complaint and the information requested in the questionnaire it should have provided it. And in particular given the information in the disclosure document, if it had an independent credit rating it should have provided it immediately. This argument is therefore rejected.
(e) Calculation of the subsidy amount
(118)
Article 6(b) of the basic Regulation provides that the benefit on preferential loans should be calculated as the difference between the amount of interest paid and the amount that would be paid for a comparable commercial loan which the firm could obtain on the market. As stated, with the absence of any meaningful risk assessment, the Commission established a market benchmark for comparable commercial loans.
(119)
The benefit was calculated for the IP as the difference between the interest actually paid during the IP, and the interest that would have been paid using the benchmark.
(120)
The subsidy margins calculated for the sampled exporting producers based on this methodology are as follows:
Preferential loans
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Other preferential lending schemes
(121)
No benefits had been received by the sampled exporting producers under export credit subsidy programmes, credit lines, export guarantees, the ‘Green Express’ programme or as benefits through access to offshore holding companies during the IP.
6. Grant programmes
(122)
No benefits had been received by the sampled companies from ‘Famous Brands’ or ‘China World Top Brands’ programmes during the IP.
6.1. Specific grant programmes and grants
(a) Introduction
(123)
The sampled companies received significant one-off grants from various government authorities at many levels of government resulting in the receipt of a benefit during the IP. These were found during the verification of the companies concerned and were not disclosed in the questionnaire replies of the companies concerned nor were they disclosed in the questionnaire reply of the GOC, as requested. The complaint alleged that producers of solar glass received these one-off grants from provincial and local government bodies and that these conferred a benefit as the monies were received without adequate consideration (16). The Notice of Initiation also sets out that ‘grant programmes’ are a subsidy practice used to support the solar glass industry.
(b) Legal basis
(124)
These grants were given to the companies by national, provincial, city, county or district government authorities, and all appeared to be specific to the companies concerned, or specific in terms of location or type of industry. The level of legal detail for the exact law under which these benefits were granted, if there was any legal basis for them at all, was usually not disclosed although the Commission was often but not always given a copy of a document issued by a government authority which accompanied the grant of funds.
(c) Findings of the investigation
(125)
One sampled company received grants during the IP from the Economic Development Zone within which it is located. These grants were calculated by the Economic Development Zone at 20 % of any taxes paid by the company to local tax authorities, and covered corporate income tax, land use tax, and dividend income tax, amongst others.
(126)
Another sampled company received a large grant in the IP from the local government to cover the fees required for the connection of the company to the electricity supply, which they would otherwise have paid themselves. This was granted to the company ‘to support large companies established in the region’.
(127)
Another sampled company received a direct grant of 25 million CNY from the National Development and Reform Commission (NDRC) fund for Industrial Adjustment for the production of high tech solar glass. This direct grant from the State was received in 2006 and the company apportioned 10 % of the grant over the next 10 years. 2,5 million CNY was therefore taken as the benefit during the IP.
(128)
The same company also had booked in its accounts for 2012 other grants from the local tax bureaux and other local government bodies. The company stated that most of these grants were not in fact direct transfers of money from these bodies to the company, but reimbursements of sums previously paid by the company to the government. As no satisfactory evidence could be provided, the Commission cannot accept this explanation.
(129)
Another sampled company received a direct grant of 15 million CNY before the IP from the local government and the company apportioned 10 % of the grant over the next 10 years. The grant was paid to the company for the development of the photovoltaic industry (which includes the solar glass sector), the accelerated construction of the advanced manufacturing base in the local industrial zone, and smooth implementation of major projects.
(130)
The same company received also several other grants prior to the IP and allocated a proportion of the grant to the IP. However no details regarding the nature of these grants were provided by the company and in the absence of such information, facts available were used to arrive at a conclusion. The Commission has concluded in the absence of other facts available, that these grants are specific to this company; and that the amount of grant allocated to the IP should be considered as a benefit.
(d) Conclusion
(131)
The GOC was invited to give further information and to enter into consultations regarding these grants, but declined to do so. On the basis of the evidence collected with regard to the receipt of these grants by the sampled companies and in the absence of any other information, the Commission has considered these grants to be a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and (2) of the basic Regulation as a transfer of funds from the GOC in the form of grants to the producers of the product concerned took place and a benefit was thereby conferred.
(132)
These grants are also specific within the meaning of Articles 4(2)(a) and 4(3) of the basic Regulation given that they appear to be limited to certain companies or specific projects in specific regions, granted to meet the one-off requirements of the sampled companies. These grants do not meet the non-specificity requirements of Article 4(2)(b) of the basic Regulation, given that the eligibility conditions and the actual selection criteria for enterprises to be eligible are not transparent, not objective and do not apply automatically. Further, there is no evidence that the grants belong to an overarching subsidy programme.
(133)
Following disclosure the GOC challenged the Commission’s authority to investigate these grants and the Commission’s analysis of the partial information available to it. However the Commission has carefully analysed the business-confidential information made available by the companies concerned and where there is evidence both of a benefit and that the grant was specific, the grant has been countervailed.
(134)
In all cases the companies provided information as to the amount of the grant, and from whom the grant was made, even if in certain cases the company had no document to prove the legal basis on which the grantor had provided the grant. The companies concerned also mostly booked this income under the heading ‘subsidy income’ in their accounts and had had these accounts independently audited. This has been taken as positive evidence of a subsidy that conferred a countervailable benefit.
(135)
One sampled company also disputed the Commission’s authority to investigate and countervail these company-specific grants for the same reasons. For the same reasons the Commission rejects their argument and restates its position that it has the authority to investigate these grants and countervail them when appropriate.
(e) Calculation of the subsidy amount
(136)
The table below shows the calculation of benefit for these grants set out above, with the benefit taken as the amount received in the investigation period, or booked for the investigation period, where the amount was depreciated by the company concerned.
Other Grant programmes
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Direct tax exemption and reduction programmes
7.1. The ‘two free, three half’ programme for foreign invested enterprises
(a) Introduction
(137)
The ‘two free, three half’ programme entitles foreign invested enterprises (‘FIEs’) to pay no corporate income tax for the first two years, and to pay only 12,5 % rather than 25 % for the next three years.
(b) Legal basis
(138)
The legal basis of this programme is Article 8 of the Income Tax Law of the People’s Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises (the ‘FIE Tax Law’) and Article 72 of the Rules for the Implementation of the Income Tax Law of the People’s Republic of China on Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises According to the GOC this programme was terminated under Article 57 of the Enterprise Income Tax Law (EIT Law) of 2008 with a transition period until the end of 2012. The law therefore makes clear that there would be a benefit under this scheme in the tax year 2012.
(c) Findings of the investigation
(139)
This ‘two free, three half’ scheme conferred benefits on companies during the financial year 2012, after which, according to the GOC, the scheme has been withdrawn.
(140)
One of the sampled companies was a foreign owned enterprise which used this tax scheme during the IP. They received a corporate tax rate of 12,5 % rather than the full rate of 25 %, which was stated on their corporate tax return for 2012 and in their annual accounts.
(141)
The Commission disclosed these findings to interested parties, and received comments from the GOC stating that under the Notice of Transition (17) all benefits under this scheme would cease in 2012. The GOC stated that therefore should countervailing duties be imposed, no duties could be imposed as regards the benefit received under this scheme by one sampled company during the IP. This argument is accepted, as for this sampled company, in the particular circumstances of this case, the Commission has no evidence of any continuing benefit.
(d) Conclusion
(142)
Although the ‘two free, three half’ scheme has been countervailed in previous Regulations, for this one sampled company the Commission will not impose a duty to countervail the benefit found during the IP, as the Commission has no evidence that for this one sampled company the scheme or any variant of it would be in force on the date that the duties are imposed.
7.2. High and New Technology Enterprises
(a) Introduction
(143)
This programme allows companies that can show that they meet a certain set of criteria to be recognised as a ‘High and New Technology Enterprise’ to receive a reduction to 15 % on their corporate income tax, as compared to the standard rate of 25 %.
(b) Legal basis
(144)
The legal basis of this programme are Article 28(2) of the Enterprise Income Tax Law of 2008 (the EIT law), along with the ‘Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises’ (Guo Ke Fa Huo [2008] No 172); and Article 93 of the Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law, along with the Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning the Payment of Enterprise Income Tax by High and New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No 985).
(c) Findings of the investigation
(145)
This scheme applies to High and New Technology Enterprises recognised as such by the GOC. To be eligible for this scheme enterprises shall have core independent intellectual property rights and must meet the following requirements which are set out in the legal basis and summarised as follows:
(a)
their production is included in the scope of the products in the ‘High-Tech Fields with Key State Support’;
(b)
their total expenses for R & D shall account for 3-6 % of total sales income;
(c)
their income from high and new technology products shall account for over 60 % of the total sales income;
(d)
the personnel engaged in R & D shall account for 10 % of the total staff;
(e)
the other requirements set by the ‘2008 Administrative Measures for High and New Tech Enterprises’ are met.
(146)
Some but not all of the companies sampled were found to be using this scheme, and thereby only paying 15 % corporate income tax rather than 25 %. These companies had applied to be New and High Technology Enterprises and received official notification that they had met the criteria of the scheme and would therefore be entitled to complete their corporate tax returns accordingly.
(d) Conclusion
(147)
As in the previous solar panels investigation recitals 322 to 326, the Commission considers that this scheme is a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation because there is a financial contribution in the form of revenue foregone by the GOC that confers a benefit to the companies concerned. The benefit for the recipients is equal to the tax saving.
(148)
This subsidy is specific as defined in Article 4(2)(a) of the basic Regulation since it is limited to the enterprises receiving the certification of High and New Tech Enterprises and complying with all the requirements of the 2008 administrative measures. The sampled companies concerned received such certification. Eligibility is not automatic and no objective criteria were established by the legislation or the granting authority.
(149)
After disclosure the GOC challenged the Commission’s conclusions, maintaining that the eligibility criteria were objective and apply equally to all companies in the PRC. The Commission does not agree with the GOC’s reading of the laws and implementing measures, which show that the programme is limited to certain sectors and enterprises supported by the GOC on the basis of criteria that do not appear objective or neutral, such as that their production is included in the scope of the products in the ‘High-Tech Fields with Key State Support’.
(150)
Eligibility is also not automatic but depends on the grant of a High and New Technology Enterprise certificate, which is released after a discretionary procedure by the competent authority.
(151)
The Commission therefore considers this subsidy as countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(152)
The Commission has calculated the amount of countervailable subsidy as the difference between the amount of tax normally paid during the IP and the amount of tax actually paid during the IP by the companies concerned.
High and New Technology Enterprises
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Exemption from tax of dividend income between qualified resident enterprises
(a) Introduction
(153)
The complaint alleged that exporting producers of solar glass were receiving subsidies from another direct tax exemption scheme, namely an exemption from tax of dividend income between qualified resident enterprises (18).This falls under the general subsidy practice of exemptions and/or reductions of direct income tax as set out in the Notice of Initiation.
(b) Legal Basis
(154)
The legal bases of such tax exemption of dividend income are Articles 25-26 of the EIT Law and Article 83 of the Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law.
(c) Findings of the investigation
(155)
The Commission found that one sampled company received an exemption from tax of dividend income between qualified resident enterprises. This company applied directly to the local taxation bureau for the deduction of the dividends obtained by equity investments from the taxable income.
(d) Conclusion
(156)
The Commission considers that this is a subsidy under Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation because there is a financial contribution in the form of revenue foregone by the GOC that confers a benefit to the company concerned. The benefit for the recipient is equal to the tax saving.
(157)
In the disclosure document the Commission had stated that this subsidy scheme is specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation as the legislation limits access to this scheme to enterprises that are resident in the People’s Republic of China and that have made investments in other resident enterprises.
(158)
Following disclosure the GOC disputed these conclusions, stating that the exemption of tax from dividend income between qualified resident enterprises cannot be deemed to be specific as Article 26(3) of the EIT Law provides that such exemption from tax of dividend income is also available to non-resident enterprises. In addition, the GOC states that the eligibility criteria are objective and apply to all resident enterprises irrespective of industry, product or geographical location.
(159)
Whereas it is true that the EIT law submitted by the GOC in this proceeding states in Article 26(3) that such exemption of tax from dividend income is also available to non-resident enterprises, the Commission remains however of the view that this subsidy scheme is specific. Indeed, Article 25 of the EIT law confirms that this tax exemption is reserved to industries and projects encouraged by the State. Thus, only encouraged industries and projects can have access to this scheme. As explained above in section 5.1(c), the solar glass industry is an encouraged industry.
(e) Calculation of subsidy amount
(160)
The Commission has calculated the amount of the subsidy as the difference between the amount of tax normally collected during the IP and the amount of tax actually paid by the company concerned.
Dividend income tax schemes
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Other direct tax exemption schemes and reduction programmes
(a) Introduction
(161)
Apart from the schemes assessed in sections 7.1 - 7.3, the Commission did not find any evidence of benefits conferred on the sampled companies by other direct tax exemption schemes and reduction programmes listed above in section C(4). However, during its inspections the Commission found two other corporate tax schemes included in the accounts of one sampled company, namely R & D expenses offsets and refunds of housing property tax and land use tax. These also fall under ‘direct tax exemption and reduction schemes’ as outlined in the Notice of Initiation, as measures whereby the amount of corporate income tax paid has been lowered by the tax authority, or where the tax authority has refunded corporate income tax already paid. The R & D expenses tax offset is also linked to the ‘tax offset for R & D at FIEs’ scheme listed above under section C(4).
(b) Legal Basis
(162)
The legal basis for the R & D expenses tax offset is Article 30 of the Chinese EIT law.
(163)
For the refunds for housing property tax and land use tax, the exact law under which these benefits were granted was not disclosed although the Commission was given a copy of a Circular issued by the provincial government authority which accompanied the exemption.
(c) Findings of the investigation
(164)
The Commission found that one sampled company received R & D expenses offsets and refunds for housing property tax and land use tax. The document issued by the provincial government authority limits the refunds to newly established high and new technology enterprises.
(d) Conclusion
(165)
Regarding the R & D expenses offsets, the Commission considers that this subsidy scheme is specific given that Article 30 has to be read together with Article 25 of the EIT law which states that this tax exemption is reserved to industries and projects encouraged by the State. Thus, only encouraged industries and projects can have access to this scheme. As explained above in section 5.1(c), the solar glass industry is an encouraged industry.
(166)
The refunds for housing property tax and land use tax were specific in terms of location and type of industry. The GOC was invited to provide more information on these tax schemes in the request for further consultations but declined to do so. Therefore, the Commission has proceeded on the basis of evidence collected with regard to the application of these schemes to the sampled company and in the absence of any other information available.
(167)
After disclosure the GOC challenged the Commission’s findings stating that the Commission had not disclosed any positive evidence as to the specificity of these schemes in the disclosure document. A disclosure containing detailed information on the specificity of these schemes was made only to that company and no comments were received from that company. The Commission has also put more information on the specificity of these schemes in the recitals above.
(168)
The Commission considers that these schemes are subsidies under Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation because there is a financial contribution in the form of revenue foregone by the GOC that confers a benefit to the company concerned. The benefit for the recipient is equal to the tax saving.
(e) Calculation of subsidy amount
(169)
The Commission has calculated the amount of the subsidy as the difference between the amount of tax normally collected during the IP and the amount of tax actually paid by the company concerned.
Corporate tax schemes
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Indirect tax and import tariff programmes
(170)
The Commission did not find any benefit conferred on any sampled company for the indirect tax and import tariff programmes listed above in Section C(4).
9. Government provision of goods and services for less than adequate remuneration
9.1. Provision of antimony; provision of electricity
(171)
No benefit was found linked to the purchase of antimony or electricity by the sampled companies during the IP.
9.2. Provision of land use rights
(a) Introduction
(172)
As also set out in recitals 354 to 370 of the solar panels Regulation, companies cannot purchase land outright in the PRC, but only purchase a land use right (LUR) from local authorities.
(b) Legal basis
(173)
The Land Administration Law of the PRC states that all land belongs to the people, and cannot be bought or sold, but sets out the conditions by which land use rights can be sold to businesses by bidding, quotation or auction.
(c) Findings of the investigation
(174)
In principle a system of auction would allow the market to judge the price of a particular land use right, and therefore the price would be set independently. However, during the Commission’s visit the GOC stated that in any case they set floor prices for each grade of land (land is graded from 1 to 15 based on the quality of the land parcel) below which the price for the land use right cannot fall.
(175)
The GOC also controls the supply of land, by restricting by quota the area of land for which land use rights can be sold for industrial or residential purposes, by province and by year.
(176)
In any case, for each and every land use right purchase by the sampled exporting producers, the Commission found no evidence of an auction process that independently set the price of the land use right. The company awarded the land either bid the starting price, or 5 CNY per square metre more than the starting price, and, as it was the only bidder, it was awarded the land use right.
(177)
Following disclosure the GOC challenged the Commission’s findings and stated that there was a true auction procedure in the sale of land use rights to industry in the PRC.
(178)
The GOC first alleged that there was a true system of auction because all the government was doing was fixing the starting price, like any auctioneer. This argument is rejected, as an auction normally involves the starting price being fixed by an independent auctioneer after an independent valuation, which is not the case here, as the owner of the land use right is also the auctioneer.
(179)
The GOC then states that the floor prices are there to ensure that the final price does not fall below ‘the basic market value’ for the land use right. No evidence was provided to support this statement, which is in itself circular, as the amount of money paid for the land use right (which the government has fixed) is supposed to be the market price (on which the floor is then based).
(180)
The GOC then stated that the fact that there were no other bidders at the auction ‘cannot be the basis for the assumption that the LUR was actually not auctioned’. In fact the conclusion from this evidence is exactly the opposite. The GOC, despite requests, has not provided evidence of one single land use right being priced by competitive auction, and therefore the effect of the process is that the government sets the price and the company pays this price. While multiple bidders may not be an absolute requirement in every instance in order to establish the existence of a market-based system, the complete lack of multiple bidders, which was found to be the case with regard to all sampled companies, is a strong indication of the absence of true market prices.
(181)
In the case where one sampled company paid 5 CNY per square metre more than the price set by the government, the company stated to the Commission that they were told to do so by the competent authority simply to make it look as if an auction had taken place. The Commission therefore cannot take this fact as positive evidence that a market for land use right sales exists in the PRC.
(182)
In effect therefore the sampled companies paid the price set by the GOC. As also set out in the solar panel Regulation (at recitals 361 to 370), the land use right is provided at less than adequate remuneration when compared to a market benchmark, which is set out in section (e) below.
(d) Conclusion
(183)
The Commission concludes that the provision of land use rights by the GOC should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(iii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of provision of goods conferring a benefit upon the companies. As the investigation did not reveal the existence of a functioning market for the sale of land use rights in the PRC the use of an external benchmark (see section (e) below) demonstrates that the amount paid for land use rights by the sampled exporters is below the market rate.
(184)
The subsidy is specific under Article 4(2)(a) and 4(2)(c) of the basic Regulation because Decision No 40 of the State Council requires that public authorities ensure that land is provided to encouraged industries, of which solar glass is one. Article 18 of Decision No 40 makes clear that industries that are ‘restricted’ will not have access to land use rights.
(185)
The situation concerning land in the PRC is also discussed in the IMF Working Paper which confirms that the provision of LUR to Chinese industries does not respect market conditions (19).
(186)
The GOC disputed the finding of specificity stating that the restrictions in Decision No 40 cannot be used to prove a specific granting of a benefit. This argument is rejected as the effect of Decision No 40 is to grant land use rights to encouraged industries. Solar glass production is an encouraged industry and therefore the provision of land use rights for solar glass manufacturers is included in the provisions of Decision No 40.
(187)
One sampled company also disputed the Commission’s findings, stating that there was a functioning market in China for land use rights. However their assessment of the land use right process in China does not result in their conclusion. They were still unable to show that LURs are independently valued; that they are sold by an independent auction; that the price of the LUR is set by the market as the result of a competitive bidding process and that any price is undistorted by government support.
(188)
The sampled company then stated that despite the fact that the Commission should have found that there was a functioning market, and therefore no subsidy, the Commission should compare the price of the company’s LUR to a benchmark, namely the prices of LUR in the province in which the company was located. Given that the Commission has established that there is no appropriate market benchmark in that province, this argument was rejected.
(e) Calculation of the subsidy margin
(189)
The benefit is the difference between the price paid for the land use right, and an appropriate external benchmark. As in the solar panels Regulation, this external benchmark is the market price for land in the Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matsu (Chinese Taipei).
(190)
Following disclosure the GOC disputed the use of Chinese Taipei as a benchmark and requested more information as to why Chinese Taipei was suitable. As was explained in recital 467 of the solar panels Regulation, the Commission considers Chinese Taipei as a suitable external benchmark for the following reasons:
(a)
the comparable level of economic development, GDP and economic structure in Chinese Taipei and a majority of the provinces and cities in the PRC where the sampled exporting producers are based;
(b)
the physical proximity of the PRC and Chinese Taipei;
(c)
the high degree of industrial infrastructure in both Chinese Taipei and many provinces of the PRC;
(d)
the strong economic ties and cross border trade between Chinese Taipei and the PRC;
(e)
the high density of population in many of the provinces of the PRC and in Chinese Taipei;
(f)
the similarity between the type of land and transactions used for constructing the relevant benchmark in Chinese Taipei with those in the PRC; and
(g)
the common demographic, linguistic and cultural characteristics between Chinese Taipei and the PRC.
(191)
Taking all these factors into account, the Commission concluded that land use right prices in the PRC, if market conditions prevailed, for the sampled exporting producers, would be very similar to land prices in Chinese Taipei.
(192)
One sampled company suggested that if an external benchmark was to be taken, then the GDP of the province in which they were located should be taken into account and the benchmark should be ‘current land prices in Egypt, Armenia, Guatemala, Congo, Mongolia or Indonesia’ as these countries were at a ‘similar degree of development’. This argument was rejected for the following reasons:
(a)
The level of economic development is not the only factor listed above as to why Chinese Taipei was a suitable benchmark;
(b)
the company referred to the province where it was located, rather than the city, which has a much higher GDP per capita than the province surrounding it; and
(c)
they advanced no arguments, other than GDP, as to why any of the other external benchmarks would be more appropriate than Chinese Taipei.
(193)
Another sampled company suggested following disclosure that the use of Chinese Taipei was not suited to the economic conditions in the particular province in which they were located, but did not suggest an alternative. Given the lack of alternative benchmark suggestions, the use of Chinese Taipei is confirmed.
(194)
Average land prices in Chinese Taipei for 2012 were taken from the Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs and adjusted backwards for inflation and GDP growth to fix a benchmark price for land in each calendar year. As land use rights are valid for 50 years and depreciated on this basis, the benefit in the IP will be 1/50 of the difference between the benchmark price and the actual price paid.
(195)
The subsidy rate established for provision of land at less than adequate remuneration (‘LTAR’) is as follows:
Provision of land at LTAR
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Conclusion on subsidisation
(196)
The Commission has calculated the amounts of countervailable subsidies in accordance with the provisions of the basic Regulation for the investigated companies scheme by scheme, and added these figures together to calculate a total subsidy amount for the whole company for the IP.
(197)
To calculate the overall subsidy margins below, the Commission first calculated the percentage subsidisation, being the subsidy amount over total company turnover. This percentage was then used to calculate the subsidy allocated to exports of the product concerned to the Union during the IP.
(198)
The subsidy amount per square metre of product concerned exported to the Union during the IP was then calculated, and the margins below calculated as a percentage of the CIF value of the same exports per square metre.
(199)
Following disclosure the GOC commented that the Commission did not take into account the dumping margins calculated in the parallel anti-dumping proceeding when publishing the subsidy margins at the time of disclosure, and that the Commission only dealt with the issue of ‘double-counting’ when calculating the duty to be imposed.
(200)
The GOC requested that when subsidisation was found to cause dumping, that the margin calculations should reflect this, as well as the duty calculations.
(201)
Given that the measures in this case are limited by the injury margin, such manipulation would not change the actual duties imposed. The Commission therefore did not consider it necessary to address the substance of these claims.
Company Name
Subsidy margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. INJURY
1. Definition of the Union industry and Union production
(202)
Eight producers that manufactured the like product in the Union during the IP came forward following initiation. The Commission is not aware of any other Union producers of the like product. The Commission therefore considers that those eight producers constitute the Union industry within the meaning of Article 9(1) of the basic Regulation and will be referred to as ‘the Union industry’.
(203)
All available information concerning the Union industry, including information provided by the complainant, macroeconomic data provided by the Union industry’s association (Glass for Europe) and the questionnaire responses of the sampled Union producers were used in order to establish the total Union production for the IP. For the sampled Union producers, the data was cross-checked with the questionnaire replies. On this basis, the total Union production was estimated to be around 21 734 000 square metres during the IP.
(204)
After disclosure, the GOC noted differences between the data quoted in the disclosure document and the one contained in the complaint concerning the Union industry. It further argued that this indicates the lack of objective and credible evidence and makes the conclusions reached by the Commission questionable.
(205)
The differences established by the GOC between the complaint data and the disclosure document are caused by the fact that all data relating to the sampled Union producers was verified on-spot and, when necessary, was updated. As the sample represents 79 % of the total sales of the Union industry on the Union market, the Commission cannot accept the argument that the evidence used was not an objective and credible basis on which the Commission reached its conclusions.
2. Determination of the relevant Union market
(206)
None of the sampled Union producers’ production was destined for captive use. Consequently there was no need to make a distinctive analysis of captive sales.
3. Union consumption
(207)
Union consumption was established on the basis of the volume of the total Union sales on the Union market of all Union producers, that is excluding their exports, plus imports from the PRC and imports from other third countries. The establishment of Union consumption was based on data provided by the complainant and Glass for Europe and, when possible, cross-checked with the sampled Union producers’ questionnaire replies.
(208)
Union consumption developed as follows:
Table 1
Union consumption (1 000 m2)
2009
2010
2011
IP
Total Union consumption
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Source: Glass for Europe, the complainant and Union producers’ questionnaire replies.
(209)
In the period considered, total Union consumption increased by 65 % between 2009 and 2011, but decreased in the IP compared to 2011. Consumption in 2012 remained significantly above the level of 2009 though. This is mainly due to the increase in consumption of the end products, in particular solar modules (see Section E.2.3 below).
4. Imports from the country concerned
4.1. Volume and market share of the subsidised imports from the country concerned
(210)
Since solar glass is imported in the Union under CN code 7007 19 80 - Other - Laminated safety glass, which covers other products not subject to the present investigation, Eurostat could not be used to determine import volumes and values. Import volumes and values were based on data provided by the complainant and Glass for Europe. Subsidised imports into the Union from the country concerned developed as follows:
Table 2
Import volume (1 000 m2) and market share
2009
2010
2011
IP
Volume of imports from the PRC (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Market share
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Source: Glass for Europe and complaint.
(211)
Over the period considered, subsidised import volumes of the product concerned to the Union increased considerably by 596 %. This led to a significant increase of the market share of the imports from the PRC of the product concerned on the Union market (increase from 7,2 % to 30,5 %).
(212)
The Union consumption has also increased until 2012. In 2012, when the Union market shrank, Chinese exporting producers could nevertheless still increase their total volume of imports.
(213)
After disclosure, the GOC argued that the Commission has used highly inflated data, while Chinese export statistics arguably showed much lower exports in the IP compared to the import volume stated in the disclosure document and requested an explanation how these volumes have been calculated.
(214)
The Commission first observes that the export statistics submitted by the GOC - including all types of tempered glass - are more than 2,5 times lower than what the statistics from Eurostat show for the entire CN code ex 7007 19 80 for 2012. Consequently, it cannot consider them as reasonably reliable.
(215)
The Commission based its calculations on the information provided by the complainant and Glass for Europe. This data is available in the non-confidential file. The Commission cross-checked this information with the verified data provided by the sampled exporting producers and by the other cooperating exporting producers. As mentioned in Section A3.3 above, the cooperating exporting producers covered almost 100 % of the reported exports of solar glass to the Union during 2012. Consequently, the Commission has no reasons to believe that the information on which it based its findings is incorrect. In addition, the GOC did not provide any evidence to substantiate its claim.
4.2. Prices of the subsidised imports from the country concerned and price undercutting
(216)
The average price of subsidised imports into the Union from the country concerned developed as follows:
Table 3
Import prices (EUR/m2)
2009
2010
2011
IP
PRC
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Source: Complainant and questionnaire replies of the Chinese exporting producers.
(217)
The average import price for the product concerned dropped over the period considered. The average import price decreased by 27,2 % from 6,02 EUR/m2 in 2009 to 4,38 EUR/m2 in the IP.
(218)
In order to determine price undercutting during the IP, the weighted average sales prices per product type of the sampled Union producers charged to unrelated customers on the Union market, adjusted to an ex-works level, were compared to the corresponding weighted average prices per product type of the imports from the sampled Chinese producers to the first independent customer on the Union market, established on a CIF basis, with upward adjustments, namely 0,40 EUR/m2 for custom clearance, handling and loading costs and 3 % import duty. Those adjustments increase the price, depending on the product control number, by 7 % to 15 %, that is to say, a weighted average of 11 %.
(219)
The price comparison was made on a product type-by-product type basis for transactions at the same level of trade, duly adjusted as set out in the recital above, and after deduction of rebates and discounts. The result of the comparison, when expressed as a percentage of the sampled Union producers’ turnover during the IP, showed a weighted average undercutting margin per company between 10,6 % and 26,7 % of the prices of the sampled Union producers by the subsidised imports of the product concerned.
5. Economic situation of the Union industry
(220)
In accordance with Article 8(5) of the basic Regulation, the examination of the impact of the subsidised imports on the Union industry included an evaluation of all economic factors and indices having a bearing on the state of the Union industry during the period considered.
(221)
As explained in Section A.3.2 above, sampling was used for the examination of the possible injury suffered by the Union industry.
(222)
For the purpose of the injury analysis, the Commission distinguished between macroeconomic and microeconomic injury indicators. The Commission analysed the macroeconomic indicators for the period considered on the basis of the data provided by Glass for Europe and the complainant relating to all Union producers. The Commission analysed the microeconomic indicators on the basis of the sampled Union producers’ questionnaire responses.
(223)
For the purpose of this investigation, the following macroeconomic indicators were assessed: production, production capacity, capacity utilisation, sales volume, market share, growth, employment, productivity, magnitude of the subsidy margin and recovery from past subsidy.
(224)
The following microeconomic indicators were assessed: average unit prices, unit cost, labour costs, inventories, profitability, cash flow, investments, return on investments and ability to raise capital.
(225)
One exporting producer claimed that the Commission has failed to conduct the injury analysis in line with Article 8(1) and Article 8(4) of the basic Regulation as it conducted the injury analysis on the basis of two separate and allegedly inconsistent sets of data, that is to say the macro- and microeconomic injury indicators. It further contends that the alleged inconsistency of the analysis based on the two sets of data casts serious doubts on the appropriateness, fairness and objectivity of the overall injury picture.
(226)
The same party quoted a number of prior investigaitons where allegedly the Union institutions defined in an inconsistent way different sets of data as belonging either to macro or micro data.
(227)
The Commission cannot accept this claim. This is a methodology applicable in sampling cases in order to analyse the situation of the Union industry and to take into consideration not only the trends displayed by the sample but also those by the Union industry as a whole. All the factors prescribed by Article 8(4) of the basic Regulation were considered in the analysis. The conclusion on injury is also drawn on the basis of them all. Accordingly, the injury analysis was conducted in line with Article 8(1) and Article 8(4) of the basic Regulation.
6. Macroeconomic indicators
6.1. Production, production capacity and capacity utilisation
(228)
The total Union production, production capacity and capacity utilisation developed as follows over the period considered:
Table 4
Production, production capacity and capacity utilisation
2009
2010
2011
IP
Production capacity (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
production volume (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Capacity utilisation
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Source: Complainant and Union producers’ questionnaire replies.
(229)
Production of the Union industry increased over the period considered in line with consumption. Already at the beginning of the period considered, the Union industry had excess production capacity. Due to the fast growth of Union consumption, that excess capacity shrank until 2011, as Union production capacity - although growing - grew less rapidly than Union consumption. Production capacity kept growing in 2012, whereas Union consumption declined. Production grew from 2009 until 2011 and then dropped by 30 % in the IP. Due to the existing capacities, the Union industry could rapidly ramp up production to meet the strong growth in Union demand until 2011. At the same time, as a reaction to the growth observed from 2009 until 2011, the Union industry added further capacity, which partially only came into production in the IP. That resulted in a sharp decline in capacity utilisation in the IP, compared to previous years.
(230)
Even if during the period considered the Union industry expanded its capacity in response to an increased consumption, the Union industry’s production levels increased at a lower rate than the consumption and the capacity utilisation after a substantial increase in the first three years of the period considered, decreased during the investigation period, which coincided with an increased market share of the subsidised imports from the country concerned and the unfair competition encountered by the Union industry’s main user customers in the solar panels sector due to Chinese dumping and subsidisation established in that sector as well.
6.2. Sales volume and market share
(231)
The Union industry’s sales volume and market share developed as follows over the period considered:
Table 5
Sales volume and market share
2009
2010
2011
IP
Sales volume (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Market share
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Source: Glass for Europe, the complainant and Union producers’ questionnaire replies.
(232)
During the period considered the Union industry’s sales volume increased by 22,7 %. However, in the context of an increase in Union consumption by 65 %, this was translated into a decrease of the Union industry’s market share from 88,6 % in 2009 to 65,8 % during the IP, that is to say, a decrease by 25,7 % over the period considered. The Union industry’s sales grew much less than the subsidised imports from the country concerned. Consequently, the Union producers could not fully benefit from the growing consumption and thus their market share decreased during the period considered.
6.3. Growth
(233)
The growth of the Union industry is reflected in its volume indicators such as production, sales and in its market share, when compared with developments in consumption. Despite an increase in consumption during the period considered the market share of the Union producers did not grow in line with consumption. The market share of the Union industry declined over the period considered. During the same period, the market share of the imports from the PRC increased by 321 %. The fact that the Union industry could not grow in line with market growth had an overall negative impact on its economic situation.
6.4. Employment and productivity
(234)
Employment and productivity developed as follows over the period considered:
Table 6
Employment and productivity
2009
2010
2011
IP
Employment - Full time equivalent (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Productivity (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Source: Complainant and Union producers’ questionnaire replies.
(235)
Overall, employment increased by 52 % between 2009 and the IP. However, the increase took place in the period until 2011 when it reached its peak of 932 Full time equivalent (FTE) and subsequently decreased to 857 FTE during the IP. Productivity increased only slightly in 2010 and in 2011 compared to 2009. This is partially due to the fact that the production of the like product is highly automated and requires a small number of personnel. However, during the IP it decreased by 24,4 % in comparison with 2011. This was a result of the decrease by around 30 % in production, which negatively impacted the capacity utilization, during the same period.
(236)
Therefore, employment decreased during the IP, responding to the trend in the Union production of the like product during the IP.
6.5. Magnitude of the subsidy margin and recovery from past subsidy
(237)
All subsidy margins are significantly above the de minimis level. Given the volume and prices of imports from the country concerned, the impact of the magnitude of the actual margins of subsidy on the Union industry can be considered substantial.
(238)
Since this is the first anti-subsidy investigation regarding the product concerned, recovery from past subsidy is not an issue in the assessment.
7. Microeconomic indicators
(239)
As indicated above, the microeconomic indicators are analysed on the basis of the questionnaire responses provided by the sampled Union producers. For the majority of the sampled Union producers 2009 was the year when they made their initial investments and started the production of the like product. Although the majority of sampled Union producers were in the glass business before, all companies had to invest in solar glass dedicated facilities, which are completely independent from normal glass production, because the purity and the iron content of the glass is very different, as well as overall quality. In addition, the glass needs to be tempered which is not the case for ordinary glass. Finally, coating is also added. Thus, all the indicators analysed below are significantly influenced by this start-up phase in 2009. In order to show the trends without the distortive impact of the start-up phase of the sampled companies, indexes are also shown from 2010.
7.1. Prices and factors affecting prices
(240)
The average sales prices of the sampled Union producers to unrelated customers in the Union developed as follows over the period considered:
Table 7
Average sales prices in the Union
2009
2010
2011
IP
Average unit selling price on the Union market (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Unit cost of production (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Source: Union producers’ questionnaire replies.
(241)
Unit sales prices fell continuously throughout the period considered, but the decrease in prices was particularly pronounced during the IP when they dropped by 7,9 % in comparison with 2011, by 9,5 % in comparison with 2010 and by 23 % in comparison with 2009. The decline in sales prices of Union producers was slower than the trend observed for the sales prices of the imported products from the country concerned. For example, the drop in Chinese prices was 11 % between 2011 and 2012, while Union prices dropped by 8 % during the same period.
(242)
Despite the big difference between the Union industry’s average unit selling price and the Chinese import prices, as explained in Section D.4.2 above, the actual undercutting based on a comparison per product type was much lower, i.e. between 10,6 % and 26,7 % during the investigation period. This is due to the fact that not all product types that were produced by the Union industry were exported by the sampled Chinese exporting producers.
(243)
Following disclosure, the GOC argued that the Commission has not taken into account the difference in the product types exported by the Chinese exporting producers and those sold by the Union producers while assessing the average Chinese prices. The mentioning of the fact that there was a big difference between the average selling price of the Union industry and the average selling price of the Chinese exporting producers allegedly led to a distorted presentation of the facts because of the gap between the Union sales prices and Chinese import prices.
(244)
As indicated above, the Commission made a detailed comparison per product type for the purpose of undercutting which is undeniably part of the injury analysis. In addition, it clearly indicated the cause of the differences: the fact that not all product types produced by the Union industry were produced by the Chinese exporting producers. Consequently, it cannot be argued that the Commission made a misleading and distorted presentation of the facts.
(245)
The unit cost of production increased by more than 10 % between 2011 and the IP, while it remained relatively stable between 2010 and 2011. The cost of production generally followed the trend of the sales price between 2009 and 2011. The increase in the unit cost of production in 2012 was due to decrease in production volume.
(246)
The GOC also claimed that the decrease in the average unit selling price during the period considered was caused, among others, by the achieved production efficiencies. In addition, the increase of the unit cost of production in 2012 was arguably not caused by the decrease in production volume but by the increase in production capacity.
(247)
Indeed, the efficiency gains during the 2009-2011 period reduced the unit cost of production and thus contributed to the decrease in the unit selling price. However, the Commission established that during the IP the average selling price level fell way below the average unit cost of production, thus covering only 88 % of the latter. At the same time, the increase of production capacity of the sampled companies could not have caused the rise in their unit cost of production. Indeed, their production capacity increased only by 2,6 % between 2011 and 2012, while their average unit cost of production increased by 10,6 % during the same period. Consequently, these claims are rejected.
7.2. Labour costs
(248)
The average labour costs of the sampled Union producers developed as follows over the period considered:
Table 8
Average labour costs per employee
2009
2010
2011
IP
Average costs per employee (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Source: Union producers’ questionnaire replies.
(249)
Between 2009 and the IP, the average labour costs per employee continuously increased, overall by 12 %. However a major increase by 4,8 % took place between 2011 and the IP. The overall increase of labour costs can be partly explained by costs incurred by some Union producers linked to the idling of plants between 2011 and the IP, in other words, the need to pay employees despite the fact that they were actually not working.
7.3. Inventories
(250)
Stock levels of the sampled Union producers developed as follows over the period considered:
Table 9
Inventories
2009
2010
2011
IP
Closing stocks (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Source: Union producers’ questionnaire replies.
(251)
Stocks increased by 7,3 % between 2011 and the IP and by 15 % between 2009 and the IP, while they dropped by 11,6 % between 2010 and 2011.
(252)
After disclosure, the GOC claimed that the trends in stocks are irrelevant since their increase in absolute and relative terms was very low.
(253)
Given the price developments, it is not rational for a producer to keep high stocks, because their value reduces rapidly. Union producers would therefore be expected to hold limited stocks for the like product. Therefore, the increase in stocks for the like product between 2011 and the IP, although quite limited, is a relevant indicator in establishing if the Union industry suffered material injury. The high volume of stocks in absolute terms in 2010 has to be seen against the background that sales were much higher in that year than in the IP.
7.4. Profitability, cash flow, investments, return on investments and ability to raise capital
(254)
Profitability, cash flow, investments and return on investments of the sampled Union producers developed as follows over the period considered:
Table 10
Profitability, cash flow, investments and return on investments
2009
2010
2011
IP
Profitability
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Cash flow (1 000 EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investments (1 000 EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Return on investments
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Source: Questionnaire replies of the Union producers.
(255)
Profitability of the sampled Union producers was established by expressing the pre-tax net profit of the sales of the like product to unrelated customers in the Union as a percentage of the turnover of such sales.
(256)
In 2009 most of the sampled Union producers incurred losses, which, as explained in section D.7, were mainly due to the fact they started their production of the like product at that time. In 2010 the average profit was already 8,31 %. Subsequently the profitability slightly decreased in 2011 when the subsidised imports started increasing. Finally, the industry suffered significant losses during the IP, notably a drop by 276,6 % in comparison with 2011.
(257)
The trend in net cash flow, which is the ability of the sampled Union producers to self-finance their activities, had a pronounced drop of 81 % between 2011 and the IP. It was increasing progressively as from 2010 and overall it increased over the period considered.
(258)
The return on investments was expressed as the profit in percentage of the net book value of investments.
(259)
Table 10 shows that after the start-up phase in 2009 when industry made major investments in the like product, investments constantly decreased between 2009 and 2011 and then increased in the IP. However, investments remained at low level in the IP in comparison with 2009 levels. The investments made in the IP were mainly linked to R & D as well as improving and maintaining production technology and process in order to improve efficiency. In particular, the industry invested in new product types that are not imported from the PRC during the same period and that are research and innovation intensive.
(260)
By contrast, the return on investments decreased by 34 % between 2009 and 2012. However, it constantly increased before the IP, in other words, it increased by 293 % between 2009 and 2011, but it dropped by 186 % during the IP in comparison with 2011. The drop in 2012 is a logical consequence of the fact that the Union industry suffered a loss during the IP.
(261)
As far as the ability to raise capital is concerned, it has been found that there was a constant deterioration of the ability of the Union industry to generate cash for the like product and, consequently, a weakening of the financial situation of the Union industry.
8. Conclusion on injury
(262)
The analysis of the situation of the Union industry shows a clear downward trend of most of the injury indicators. Against a generally increasing consumption, overall production increased in the period considered. Although the volume of sales increased, the market share of the Union industry shrank in the period considered due to stronger increase of consumption during that period. Average sales price fell sharply during the period considered, negatively impacting all the financial performance indicators such as profitability, cash flow, return on investments and ability to raise capital.
(263)
Over the period considered, the overall Union industry’s sales volume increased. However, the increase in sales volumes of the Union industry was accompanied by a significant decrease in average sales price, as well as in the Union industry’s market share.
(264)
In view of the above, the investigation confirmed in particular the fact that the Union industry’s sales prices are below their production costs during the IP, thus having a negative effect on the Union industry’s profitability, reaching significant negative levels during the IP.
(265)
However, capacity developed positively between 2009 and the IP. In addition, although investments did decrease between 2009 and the IP, they increased between 2011 and the IP. This is due to the fact that, as explained in Section D.7.4 above, the sampled companies continued investing in the like product by, amongst other things, concentrating on product types in market niches where there are no exports of these particular product types yet from the country concerned and which are research and innovation intensive. At the same time, it is evident that the Union industry also needs to be able to produce and sell the high volumes of the more basic product types (which are currently in competition with the subsidised imports from the PRC) in order to dilute fixed costs and achieve economies of scale.
(266)
After disclosure, the GOC claimed that there is inconsistency in the Commission’s assessment as it stated that investments were mainly in R & D while it also argued that capacity was increased in the IP in anticipation of the increased demand. These statements are not inconsistent but complementary: the investments in new product types during the same period inevitably also lead to the increase in capacity. In addition, even though such investments indeed increase the costs of the Union industry, they are also an important indicator that the industry is doing its best to remain competitive.
(267)
Consequently, it can be concluded that the Union industry not only suffered material injury during the IP, but also actively sought ways to reduce its exposure to the subsidised imports of the product concerned by developing innovative products which are not yet imported from the country concerned.
(268)
In the light of the foregoing, it is concluded that the Union industry suffered material injury within the meaning of Article 8(5) of the basic Regulation.
E. CAUSATION
(269)
In accordance with Article 8(6) and (7) of the basic Regulation, it was examined whether the subsidised imports from the country concerned have caused injury to the Union industry to a degree that may be considered as material. Known factors other than the subsidised imports, which could at the same time have injured the Union industry, were also examined in order to ensure that the possible injury caused by these other factors was not attributed to the subsidised imports.
1. Effect of the subsidised imports
(270)
The investigation showed that subsidised imports increased over the period considered, increasing their volumes by 596 % and their market share by 366 %. Therefore, it is confirmed that both the volume and market share of imports for the product concerned increased considerably during the period considered. There was a clear coincidence in time between the increase in subsidised imports and the loss of market share of the Union industry. In other words: imports grew considerably faster than the Union market and Union producers lost market share to Chinese subsidised imports. The investigation also established that as mentioned in Section D.4.2 above, the subsidised imports undercut the prices of the Union industry during the IP.
(271)
The investigation showed that the prices of the subsidised imports decreased by 27,2 % during the period considered and led to even higher differences between the prices of the Union producers and those of the exporting producers. Against this significant price pressure, the Union industry underwent considerable effort to decrease its production costs. Despite these efforts the exceptionally low level of Chinese import prices forced the Union industry to further decrease its sales price to unprofitable levels. After the start-up phase in 2009, the Union producers achieved stable profit levels in 2010 and 2011. During the IP, however, Union producers recorded significant losses.
(272)
After disclosure, several interested parties contested the Commission’s conclusion that there is a causal link between the material injury suffered by the Union industry and the subsidised imports from the PRC. They claimed that there is no coincidence in time between the injury and the increased imports from the country concerned. This is due to the fact that between 2009 and 2011 Chinese imports increased significantly. Furthermore, the average price of Chinese imports in 2011 was 4,96 EUR/m2, an amount near to that of 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
The same parties contended that the conclusion that the injury suffered by the Union industry should be attributed to the Chinese imports in 2012 is at odds with its findings that the Chinese imports had allegedly no negative impact the year before, even though the average import price was very similar.
(274)
The parties also claimed that the coincidence in time between the material injury suffered and the subsidised Chinese imports cannot be assessed on the basis of the whole period considered from 2009 to the end of the IP, without taking into account the intervening trends observed during this period.
(275)
From the start of the period considered to the end of the IP, imports rose by 596 %, with an increase by 321 % in their market share. Import prices dropped by 27,2 % over the period considered.
(276)
It is correct that the Union industry’s profit margin in 2011 was only slightly lower than in 2010, despite the high increase of imports from the PRC already in 2011. However during 2011 the Union consumption of solar glass increased significantly, that is to say by 20,4 % between 2010 and 2011, while imports from the PRC increased by 150 % over the same period. In the IP, whereas consumption indeed dropped by slightly more than 19 %, the volume of Chinese imports further increased by more than 35 %. This clearly shows the coincidence in time between the material injury suffered by the Union industry in the IP and the strong increase of the subsidised Chinese imports. Also, logically it takes some time before some of the negative effects of the increased subsidised imports are felt by the Union producers (for example loss of clients, incur of losses, reduction of return on investments and cash flow, etc.). Therefore, the claim is rejected.
(277)
The Commission also analysed the intervening trends during the period considered. The fact that indeed in 2011 the Union industry was still profitable, even though Chinese imports already increased in that year, does not affect the conclusion that in the IP there was a coincidence in time between the injury suffered by the Union industry and the continuing increase in subsidised Chinese imports.
(278)
In the IP, whereas consumption dropped by slightly more than 19 %, the Chinese exporting producers:
(a)
increased their market share by 12,4 percentage points compared to 2011 while the Union industry’s market share dropped by 12,3 percentage points;
(b)
increased the volumes of Chinese imports by more than 35 % against a drop of 32 % in the sales of the Union industry; and
(c)
reduced further their already very low export prices by more than 10 % and undercut the Union industry prices by up to 26,7 % thereby contributing to the losses suffered by the Union industry in the IP.
(279)
Based on the above analysis, the Commission concludes that the presence of subsidised imports and the considerable increase of their market share at prices constantly undercutting those of the Union industry caused the material injury suffered by the Union industry.
2. Effects of other factors
2.1. Imports from third countries
(280)
The volume of imports from other third countries developed as follows over the period considered:
Table 11
Imports from third countries (1 000 m2)
Third Countries
2009
2010
2011
IP
Volume (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Market share
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Average price EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Source: Glass for Europe and the complaint.
(281)
The volume of imports from other third countries during the period considered increased by 46 %, in line with increase in Union consumption. Their market share slightly decreased during the IP in comparison with 2011 (3,7 %) but overall it remained stable over the period considered. Turkey is the second largest exporter after the PRC, followed by India.
(282)
The information available as regards imports from all third countries shows that the average import price was higher than the average Chinese import price. This is also valid for unit price per particular types of the product concerned. On the other hand, the third countries’ average import price was similar or higher than the Union industry’s average price.
(283)
In view of the low overall import volumes and market shares from third countries as well as their price levels, the Commission concludes that third country imports could not break the causal link between the subsidised imports and the injury suffered by the Union industry.
2.2. Export performance of the Union industry
(284)
The volume of exports of the sampled Union producers developed as follows over the period considered:
Table 12
Export performance of the sampled Union producers
2009
2010
2011
IP
Export sales value (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Export sales volume (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Average price (EUR/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Source: questionnaire replies of the Union producers.
(285)
Export sales of the sampled Union producers increased between 2009 and 2011, but dropped suddenly in the IP by 74 % in value and by 71,9 % in volume. Based on the replies of the sampled Chinese exporters, this appears to be due to very low prices of Chinese exports to the Union industry’s major destinations of exports (namely, US, Canada).
(286)
Export sales of the sampled Union producers constituted 20 % of their total sales in volume in 2009 (in the start-up phase), during 2010 11 % and during the peak year of 2011 only 14 %. 2012 showed a further decrease to 5 %.
(287)
The Union market, being one of the largest in the world, is the main market for the Union industry and not third country markets. Also, the fact that solar glass is relatively heavy and fragile translates into additional costs when transported over a distance (due to breakage and corrosion). The investigation also confirmed that the reduced export performance is mainly due to the competition with low priced Chinese exports also in third country markets. Consequently, the Commission cannot conclude that the deteriorated export performance of the sampled Union producers breaks the causal link between the subsidised imports and the injury suffered by the Union industry.
(288)
After disclosure, several parties contested the Commission’s findings that the drop of export sales of the sampled Union producers during the IP was most probably due to very low prices of Chinese exports to the Union industry’s major destinations of exports (namely US, Canada). They considered that this conclusion is unwarranted since Chinese exports were present also in 2011 and thus there is no reason why the impact should have occurred only in 2012. They were also of the view that the actual reason for their low export sales was the fact that the Union industry was not competitive and, when world market prices decreased, the Union industry could not remain competitive. Consequently, the parties claimed that the drop in export sales of the Union industry during the IP further contributed to the injury suffered.
(289)
The Commission rejects these claims for the following reasons. The Union market is still the main market for the Union industry and not third country markets. Also, the additional costs incurred when transported over a distance (due to breakage and corrosion) can be compensated, only if the price level in third countries is sufficiently high. This seems not to be the case. Indeed, on the basis of the information at the Commission’s disposal from the questionnaire replies of the sampled exporting producers, the prices of the Chinese exports to the Union industry’s main export destinations were indeed very low and decreased even further during the IP in comparison with 2011. This shows that the reduced export performance of the Union industry is mainly due to the increasingly low priced Chinese exports, also in third country markets as confirmed during the investigation.
(290)
The same parties also claimed that the investigation concerned the Union market and did not assess any alleged unfair pricing in third country markets.
(291)
In addition, the findings by the EU institutions, even assuming they were correct, allegedly attributed injury caused by other factors to the subsidised imports into the Union. Thus the alleged low-priced or subsidised Chinese exports to third countries were not the subsidised imports into the EU and, as such, qualified as another factor, the injurious effects of which could not be attributed to the subsidised imports.
(292)
The Commission rejects this claim. It did not investigate whether prices of imports of the PRC to third countries are dumped and/or subsidised. It merely established, on the basis of export prices to third countries which were submitted by the sampled exporting producers, that those prices have been constantly decreasing in the recent years.
(293)
In the same vein, the Commission analysed the price decrease of the imports from the PRC to third countries as a separate factor and did not attribute it to the subsidised imports into the Union. Indeed, this fact was only used as a possible explanation for the reduced Union industry’s exports to its main third countries destinations in the context of the fact that those markets were not and have never been the main markets for the Union industry. Even in its peak years 2010 and 2011, more than 85 % of the Union industry sales were sold on the Union market.
(294)
Therefore, the Commission concludes that the deteriorated export performance of the sampled Union producers cannot break the causal link between the subsidised imports and the injury suffered by the Union industry.
2.3. Development of consumption and capacity
(295)
As mentioned in Section D.3 above, Union consumption increased between 2009 and the IP by 65 %. It had its peak in 2011 when it increased by 105 % in comparison with 2009. However, the Union industry could not fully benefit from this increase in consumption. Its overall sales increased significantly until 2011, but grew slower than the market. They then decreased also in overall terms during the IP. Its market share constantly fell during the period considered reaching a drop of 25,7 % during the IP in comparison with 2009 (- 15,8 % in comparison with 2011). On the contrary, both the Chinese market share and sales volume increased significantly, even when consumption fell between 2011 and IP, resulting in an increase of 68,4 % between 2011 and the IP and an overall increase of 321 % during the whole period. The increase of Chinese imports was 596 % during the period considered.
(296)
As the Union consumption increased in the period considered, its development is such that reinforces the causal link between the increasing subsidised imports and the injury suffered by the Union industry and it is not itself a cause of injury to the Union industry. In addition, even in the IP, when consumption decreased, Chinese subsidised imports were able to further increase their market share to the detriment of the Union industry.
(297)
After disclosure, several parties claimed that the injury suffered by the Union industry was due to the drop in Union consumption. This is allegedly the only factor which appeared to drop for the first time in 2012 and to which the injury can be reasonably linked, while the Chinese imports started already in 2011 at prices comparable to those in 2012.
(298)
Indeed, in 2012 consumption dropped in comparison with the previous years. However, the Commission’s analysis runs from the start of the period in 2009 considered to the end of the IP and in this period Union consumption increased in overall by 65 %. During the period considered the market share of the Union industry constantly and considerably decreased, that is to say by 25,7 % in overall, while the market share of the Chinese imports increased by 321 %. The increase of Chinese imports was 596 % during the period considered.
(299)
In addition, in the IP the Union consumption was still at a comparable level as in 2010, while, as indicated in table 10 above, 2010 was the year when the Union industry achieved a reasonable profit. Therefore, the drop in the Union consumption during the IP cannot, in itself, have led to the losses suffered by the Union industry in the IP. In addition, the Union industry’s market share dropped by 26,6 % between 2010 and 2012, while the market share of the Chinese imports increased by 318 % during the same period. Finally, if the drop in consumption during the IP should have inflicted the injury suffered by the Union industry, then the drop should have also affected the Chinese imports. However, this was clearly not the case. On the contrary, during the IP the Chinese imports significantly increased both in volume and in market share.
(300)
In view of the above considerations, the Commission rejects this claim. Therefore, the Commission concludes that the decrease in consumption in the IP could not break the causal link between the subsidised imports and the injury suffered by the Union industry.
(301)
Regarding the production capacity of the Union industry as set out in Table 4 above, its increase clearly followed the trend in the increase of Union consumption until the end of 2011. The investigation revealed that the main reason for the increase of the production capacity between 2011 and the IP with 12,5 % was the entry into the solar glass market of one company. Production capacity of all other companies on the market slightly decreased during the same period. Consequently, the overall trend in the Union industry’s capacity development followed the trend in Union consumption. The Commission thus considers that the high production capacity of the Union industry, which was already high at the start of the period considered and which remained high during the IP, could not break the causal link between the subsidised imports and the injury suffered by the Union industry.
(302)
After disclosure, several parties argued that the Commission failed to take into account the alleged overcapacity as an important cause of injury. During the period considered the increase in capacity was allegedly not justified by the increase in consumption as the Union industry experienced a constant huge gap between production capacity and consumption which is, in their opinion, not economically viable. They further claimed that the fact that there was a new entrant on the market between 2011 and the end of the IP contributed to the injury suffered as it increased domestic competition.
(303)
The parties also claimed that the decreasing Union consumption, the increasing production capacity, combined with a drop in export sales, resulted in a low capacity utilisation rate. This low utilisation rate caused high fixed costs, which, in their opinion, severely impacted the Union solar glass industry.
(304)
The Commission observes that the level of capacity of the whole Union industry has constantly been higher than the total Union consumption during the whole period considered. Nevertheless, this has not prevented the sampled Union industry companies to achieve profits during the two years prior to the IP, while they incurred significant losses of - 14,5 % only in the IP.
(305)
In addition, the capacity of the sampled Union producers increased only by 4 % between 2010 and 2011 and by 2,6 % between 2011 and the IP, resulting in a modest overall increase by 6,7 % between 2010 and the IP.
(306)
Consequently, the difference between the consumption and the capacity existed during the whole period considered and, even though slightly higher in the IP, cannot explain the huge losses incurred by the sampled companies in the IP. As a result, the Commission rejects the claim that the Union industry’s level of capacity is not economically viable.
(307)
Regarding the argument that the new entrant in 2012 contributed to the injury suffered by the Union industry, the Commission observes that this new entrant, even though it had installed a high capacity, had very limited production and sales volumes, in the range of 2 % of total EU sales, during the IP. As a result, its entry had hardly an impact on the performance of the Union industry as a whole, except that it significantly inflated the latter’s capacity and capacity utilisation data. Indeed, without this company’s data, the capacity of all other Union producers actually decreased between 2011 and 2012.
(308)
The investigation did not confirm either that the solar glass industry is severely impacted by fixed costs. In fact, the average fixed costs of the sampled Union producers were in the range of 25 %-35 % of the total costs of production during the IP. In the preceding years 2010 and 2011, the percentage of fixed costs was slightly lower, but still within the same range. This clearly shows that the high capacity in the IP had obviously an impact on the cost of production, but its impact was not significant and cannot explain the high losses incurred in the IP, in particular, compared to the profits achieved in previous years. In addition, the capacity utilisation rate of the sampled Union producers went down compared to previous years but was still at the level of 65 % in the IP.
(309)
Finally, in its analysis the Commission has also taken into account that the installed capacity can be adapted for the production of other types of glass, which fall outside the scope of this investigation. Accordingly, also because of this element the Commission disagrees with the interested party that the high installed capacity is economically not viable,
(310)
In view of the above, the Commission rejects the claims put forward by the parties and reiterates that the developments in consumption, capacity and capacity utilisation during the period considered, analysed both separately and cumulatively, are not such as to break the causal link found between the material injury suffered by the Union industry and the subsidised imports.
2.4. Trends in solar modules
(311)
According to the information at the Commission’s disposal (20), around 80-85 % of solar glass sales are made to solar modules producers (Crystalline silicon photovoltaic modules and thin-film photovoltaic modules), and around 15-20 % of the sales are made to producers of solar thermal flat plate collectors producing hot water. Consequently, the trends observed in solar modules have an important impact on the consumption of solar glass.
(312)
After disclosure, two parties claimed that, in addition to the development in consumption of the product concerned, the injury suffered by the Union industry was also caused by the drop in consumption of solar modules and the losses suffered by this industry in the end of 2011/beginning of 2012. The impact of the financial distress of the solar panels producers on the solar glass market allegedly started to appear in the end of 2011 and in 2012, due to the necessary time lag between the two events.
(313)
Consumption of solar modules increased constantly throughout the same period, i.e. 2009-2012, and even though there was a decrease in 2012, the level of consumption remained 221 % higher than in 2009 and 44 % higher than in 2010 (21). In addition, it was established that while demand for modules in the Union was initially generated by financial support schemes, mainly feed-in-tariffs (FITs), it could not be concluded that the FITs cutbacks (at the end of 2011, beginning of 2012) had broken the causal link between subsidised imports and injury (22). This was due to the fact that demand for solar modules remained relatively high over the same period 2009-2012.
(314)
Consequently, the level of consumption of solar modules, and as a result the demand of solar glass, remained high during the period considered. Its slight decrease in 2012 cannot be regarded on its own as a factor such as to break the causal link established between the subsidised imports from the PRC and the material injury by the Union industry.
(315)
Similarly, since the demand for solar modules remained relatively high over the period 2009-2012 and the demand of solar glass increased by 65 % over the same period, the impact on solar glass consumption of the deterioration of the financial situation of solar modules producers in the end of the 2011/beginning of 2012 cannot be regarded on its own as a factor to be such as to break the causal link established between the subsidised imports of solar glass from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
(316)
In view of the above, the Commission confirms that the development of consumption of solar modules cannot be regarded on its own as a factor such as to break the causal link established between the subsidised imports from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
3. Conclusion
(317)
The investigation has established a causal link between the material injury suffered by the Union industry and the subsidised imports from the PRC. The Commission analysed other possible causes of injury, such as imports from other third countries, export performance of the Union industry, changes in the patterns of consumption and of production capacity or the market situation of some of the users of the product concerned. None of them, analysed both individually and cumulatively, were found to be such as to break the causal link established between the subsidised imports from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
(318)
Based on the above analysis, which has properly distinguished and separated the effects of all known factors on the situation of the Union industry from the injurious effects of the subsidised imports, it is concluded that the subsidised imports from the country concerned have caused material injury to the Union industry within the meaning of Article 8(6) of the basic Regulation.
(319)
Post IP several Union solar glass producers have publicly announced cessation of production operations which has inevitably shifted significant operating capacity to idle capacity. This further reinforces the causal link established above and demonstrates the devastating effect that subsidised imports have on the Union industry.
F. UNION INTEREST
(320)
In accordance with Article 31 of the basic Regulation, the Commission examined whether, despite the conclusion on injurious subsidy, it was clearly not in the Union interest to adopt measures in this case. The analysis of the Union interest was based on an appreciation of all the various interests involved, including those of the Union industry, importers, raw materials suppliers and users of the product concerned.
1. Interest of the Union industry
(321)
The Union industry directly employed about 860 people in the IP in the production and sale of the like product. The investigation established that the Union industry has suffered material injury caused by the subsidised imports from the country concerned during the investigation period. Some Union producers were already forced to close down their production facilities while some others have faced insolvency (23). In the absence of measures, a further deterioration in the Union industry’s economic situation appears very likely.
(322)
It is expected that the imposition of anti-subsidy duties will eliminate the trade-distorting effects of injurious subsidisation and restore effective competition on the Union market, allowing the Union industry to align the prices of the like product to reflect the costs of production thus improving its profitability. It can also be expected that the imposition of measures would enable the Union industry to regain at least part of the market share lost during the period considered, with a positive impact on its overall financial situation.
(323)
Moreover, the Union industry should be able to have better access to capital and to further invest in R & D and innovation in the solar glass market.
(324)
Finally, it is likely that the Union producers who were forced to cease production as a result of the pressure of the Chinese subsidised imports might restart their business activity. Overall, under this scenario, not only the existing jobs would be secured, but there would also be a reasonable prospect for further production expansion and increase in employment.
(325)
Should measures not be imposed, further losses in market share are expected with a further deterioration of the Union industry’s profitability. This would be unsustainable in the short to medium-term. As a consequence, in addition to the large number of Union producers that were already forced out of the market, other producers could be facing insolvency which would in the short to medium term lead to a likely disappearance of the Union industry with the consequent significant impact of the existing jobs.
(326)
It is therefore concluded that the imposition of the anti-subsidy duties would be in the interest of the Union industry.
2. Interest of unrelated importers and traders
(327)
For the two cooperating importers the major business activity consisted of trading the product concerned. Both of them had diversified sources of the product concerned, that is to say, they were not only sourcing from the PRC, but also from the Union and third countries.
(328)
An argument was put forward that the imposition of measures on the product concerned would negatively affect the importers’ business activity. Firstly, the imposition of duties should not result in the elimination of all imports from the PRC. Secondly, although it can be expected that the imposition of measures may have a negative effect on the financial situation of the importers importing only or mainly from the PRC, in view of the possibility to source from third countries, the importers can be expected to be flexible and shift their sources of supply if deemed necessary.
(329)
It is therefore concluded that the imposition of measures at the proposed level may have a certain negative impact on the situation of unrelated importers of the product concerned, but that its impact is mitigated by the fact that importers and traders can use other sources of supply, both from third countries and the Union industry, the latter having the capacity to increase its production, and in any case it would not outweigh the positive impact on other parties.
3. Interest of raw materials suppliers
(330)
No raw materials supplier cooperated with the investigation. In the absence of data from such suppliers, there was no evidence that the imposition of measures would be against the interest of those parties.
4. Interest of users
(331)
All users that responded are producers of solar modules and/or thermal collectors. Three users are in favour of imposing anti-subsidy duties, arguing that the Union industry produces better quality solar glass which cannot always be supplied by Chinese companies. By contrast, three other users were against the imposition of anti-subsidy measures. Those users expect that the imposition of anti-subsidy duties would have a negative impact on their business. They expect not to be able to pass on the increase in prices to final consumers given the dire situation of the solar modules industry.
(332)
According to the information submitted by users, solar glass constitutes only around 6-8 % of the total costs of the solar modules. Thus, solar glass constitutes only a limited part of the costs and of the final value of the photovoltaic modules. In addition, it can be estimated that if anti-subsidy duties are imposed on solar glass imported from the PRC, the impact on the total costs of the solar modules should be less than 1 %. This is mainly due to the fact that cooperating users buy significant quantities of the solar glass from Union producers.
(333)
Accordingly, while a possible imposition of anti-subsidy duties will most probably slightly increase input prices for solar modules compared to the counterfactual scenario without duties, it is not expected to have a significant negative impact on the costs and on the final prices of the Union solar modules industry.
(334)
In addition, some of the users already have other sources of supply such as Turkey and India which would not be negatively influenced by the imposition of anti-subsidy duties. Other users can switch to other sources of supply as well, either from third countries or from the Union industry.
(335)
In view of the above, the Commission rejected the arguments brought forward by some of the users against the imposition of measures.
5. Competition aspects
(336)
One importer argued that since some Union producers participated in a world cartel of flat glass (solar glass is part of it) and were fined by the European Commission in 2007, they are using the anti-subsidy tool as a way of recuperating the losses they made on fines for the cartel and on losing market share in the Union. In addition, if the access to the Union market were to be restricted by means of anti-subsidy duties, there will be stronger incentives for the Union producers to enter into a cartel or other anti-competitive behaviour in respect of products with low volume leverage capabilities in the Union like home furnishing products.
(337)
These arguments should be rejected. First, the Commission observes that the cartel has ceased to function in 2007. Therefore, the effects of the cartel in the past had no impact on the industry during the period considered. Second, none of the sampled Union producers was part of the cartel and none of the current Union producers with highest sales volume. Third, the possible imposition of anti-subsidy duties is not expected to have any impact on the competitive behaviour of the Union industry since, on the one hand, it will not change the structure of the Union market and, on the other hand, companies have a general duty to comply with the applicable Union and national competition rules, irrespective of whether duties are imposed or not.
(338)
It was also argued by an importer that the imposition of duties would have a negative impact on the Union market of antireflective coating of solar glass. This market, identified by the importer as a related market, is allegedly dominated by the Union producers and the imposition of measures would reinforce their position to the detriment of competing providers of anti-reflective coating. Furthermore, it was stated that importers faced difficulties in obtaining orders from the Union producers or in having such orders delivered within a reasonable period of time and at reasonable prices.
(339)
The market of anti-reflective coating is part of the investigation and not a related market. The investigation showed that indeed Union producers during the IP still remained competitive on this niche market despite the relatively higher prices they charge since the market considers their coated products as having a quality advantage. However, no evidence was provided that the Union industry would not be able to meet the demand of a possible increase of antireflective coated solar glass. Consequently, that argument should be rejected.
(340)
Regarding the claims that Union producers have refused providing orders or on-time delivery at reasonable prices, it is entirely up to each producer to choose its commercial strategy to the extent that such producer or producers do not enjoy single or joint dominance on the relevant market. There is sufficient competition on the Union market in order to change and/or diversify suppliers. Therefore, that argument should be rejected as well.
6. Conclusion on Union interest
(341)
In view of the above, it was concluded that, based on an appreciation of all the various interests taken as a whole, the Union interest calls for the imposition of definitive measures on imports of solar glass originating in the PRC.
G. COUNTERVAILING MEASURES
(342)
In view of the conclusions reached with regard to subsidisation, injury, causation and Union interest, definitive countervailing measures should be imposed in order to prevent further injury being caused to the Union industry by the subsidised imports.
1. Injury elimination level
(343)
For the purpose of determining the level of these measures, account was taken of the subsidy margins found and the amount of duty necessary to eliminate the injury sustained by the Union producers, without exceeding the subsidy margins found.
(344)
When calculating the amount of duty necessary to remove the effects of the injurious subsidisation, it was considered that any measures should allow the Union industry to cover its costs of production and to obtain a profit before tax that could be reasonably achieved by this industry under normal conditions of competition, that is to say, in the absence of subsidised imports, on sales of the like product in the Union.
(345)
A profit margin of 8,3 % of turnover is regarded as an appropriate minimum that the Union industry could have expected to obtain in the absence of injurious subsidised imports. This profit margin is based on the average profit achieved by the sampled Union producers in 2010 when the imports of the product concerned were still small and therefore could not yet have distorted the normal conditions of competition.
(346)
On this basis, a non-injurious price was calculated for the Union industry for the like product. The non-injurious price was obtained by adding the abovementioned profit margin of 8,3 % to the cost of production during the IP of the sampled Union producers.
(347)
The necessary price increase was then determined on the basis of a comparison of the weighted average import price of the sampled cooperating exporting producers in the PRC, as established for the price undercutting calculations, duly adjusted for importation costs and customs duties with the weighted average non-injurious price of the like product sold by the sampled Union producers on the Union market during the IP. Any difference resulting from this comparison was then expressed as a percentage of the weighted average CIF import value.
(348)
Following disclosure, one party contested the profit margin used as a target profit. It argued that the Commission should take into account all other factors which affected profitability in the IP. It claimed that the reasonable target profit could not be higher than 5 %.
(349)
The Commission rejects this claim for the following reasons. The target profit used is not based on estimation but on an actual profit achieved by the Union industry prior to the distortion of competition caused by the Chinese subsidised imports. The Commission considers this a reasonable profit, and has also taken into account that the market situation was not significantly different compared to the IP, left aside the impact of the Chinese subsidised imports. The statement of the party in this respect that the consumption in 2010 was much higher than in 2012 is factually incorrect. As indicated in Section E.2.3 above, the consumption in 2010 was at a similar level to the one in 2012. Also, in 2010 the Union industry was building up capacity in view of the expected strong increase of demand, which affected negatively its profit in that year. Finally, the proposed target profit of 5 % is arbitrary as it is not based on any data or actual calculations and is therefore rejected.
2. Measures
(350)
In the light of the foregoing, and in accordance with Article 15 of the basic Regulation, a definitive countervailing duty should be imposed on imports of solar glass originating in the PRC at the level of the lower of the subsidy or injury margins found, in accordance with the lesser duty rule. In this case, the duty rate should accordingly be set at the level of the subsidy margins found.
(351)
Given the high rate of cooperation of Chinese exporting producers, the ‘all other companies’ duty was set at the level of the highest duty to be imposed on the companies sampled or cooperating in the investigation. The ‘all other companies’ duty will be applied to those companies which had not cooperated in the investigation.
(352)
For the cooperating non-sampled Chinese companies listed in the Annex, the definitive duty rate is set at the weighted average of the rates of the sampled companies.
(353)
On the basis of the above, the rates at which such duties will be imposed are set as follows:
Company Name
Subsidy margin
Injury margin
Countervailing duty
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Other cooperating companies listed in Annex I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
All other companies
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
The above countervailing measures are established in the form of ad valorem duties, that is to say, in proportion to the value of the import.
(355)
The individual company countervailing duty rates specified in this Regulation were established on the basis of the findings of the present investigation. Therefore, they reflect the situation found during that investigation with respect to those companies selected into the sample, with the average of the duty rates imposed on them being applied to the cooperating companies not selected into the sample.
(356)
Those duty rates (as opposed to the countrywide duty applicable to ‘all other companies’) are thus exclusively applicable to imports of products originating in the country concerned and produced by the companies and thus by the specific legal entities mentioned. Imported products produced by any other company not specifically mentioned in Article 1, including entities related to those specifically mentioned, cannot benefit from these rates and shall be subject to the duty rate applicable to ‘all other companies’.
(357)
Any claim requesting the application of an individual company countervailing duty rate (e.g. following a change in the name of the entity or following the setting-up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission forthwith with all relevant information, in particular any modification in the company’s activities linked to production, domestic and export sales associated with, for example, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, the Regulation will then be amended accordingly by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
(358)
In order to ensure proper enforcement of the countervailing duty, the residual duty level should not only apply to the non-cooperating exporting producers but also to those producers which did not have any exports to the Union during the IP, except if they have cooperated in the investigation.
(359)
Following disclosure, the complainant argued that the ad valorem anti-dumping and countervailing duties were not effective and requested the Commission to impose measures in the form of a minimum import price (‘MIP’). In addition, several users also proposed a MIP. The reasons put forward by the parties and the reasons why the Commission rejected these requests are set out in recitals 144 to 168 of the Commission Implementing Regulation (EU) No 470/2014 (24) (the definitive anti-dumping Regulation).
(360)
After disclosure, the three sampled exporting producers as well as Henan Yuhua offered price undertakings in the form of MIPs. The Commission rejected the proposed undertakings for the reasons contained in recitals 172 to 179 of the definitive anti-dumping Regulation.
(361)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established by Article 25(1) of the basic Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive countervailing duty is imposed on imports of solar glass consisting of tempered soda-lime-flat-glass, with an iron content of less than 300 ppm, a solar transmittance of more than 88 % (measured according to AM1,5 300-2 500 nm), a resistance to heat up to 250 °C (measured according to EN 12150), a resistance to thermal shocks of Δ 150 K (measured according to EN 12150) and having a mechanical strength of 90 N/mm2 or more (measured according to EN 1288-3), currently falling within CN code ex 7007 19 80 and originating in the People’s Republic of China. Coated solar glass (single or double-side coated) shall fall under TARIC code 7007198019 and uncoated solar glass shall fall under TARIC code 7007198011.
2. The rates of the countervailing duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, of the product described in paragraph 1 and produced by the companies listed in the table shall be as follows:
Company
Countervailing duty
TARIC additional code
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Other cooperating companies listed in Annex I
12,4 %
All other companies
17,1 %
B999
3. The application of the individual countervailing duty rates specified for the companies mentioned in paragraph 2 shall be conditional upon presentation to the customs authorities of the Member States of a valid commercial invoice, which shall conform to the requirements set out in Annex II. If no such invoice is presented, the duty applicable to ‘All other companies’ shall apply.
4. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
Where any new exporting producer in the People’s Republic of China provides sufficient evidence to the Commission that:
-
it did not export to the Union the product described in Article 1(1) during the investigation period (1 January 2012 to 31 December 2012),
-
it is not related to any of the exporters or producers in the People’s Republic of China which are subject to the measures imposed by this Regulation,
-
it has actually exported to the Union the product concerned after the investigation period on which the measures are based, or it has entered into an irrevocable contractual obligation to export a significant quantity to the Union,
Article 1(2) may be amended by adding the new exporting producer to the cooperating companies not included in the sample and thus subject to the weighted average duty rate of 12,4 %.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 May 2014.