PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/253
ze dne 16. února 2015,
kterým se stanoví pravidla pro odběr vzorků a podávání zpráv podle směrnice Rady 1999/32/ES, pokud jde o obsah síry v lodních palivech
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 6 odst. 1b a čl. 7 odst. 1a uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Má-li být dosaženo očekávaného přínosu směrnice 1999/32/ES pro zdraví a životní prostředí, který vyplývá ze snížení emisí oxidu siřičitého z lodní dopravy, podpory spravedlivé hospodářské soutěže a větší udržitelnosti námořní dopravy, mělo by mít nákladově efektivní a soudržné provádění a prosazování uvedené směrnice vysokou prioritu.
(2)
Za účelem účinného provedení článků 3a, 4a a 4b směrnice 1999/32/ES je nezbytné, aby členské státy zajistily dostatečně časté a přesné odběry vzorků lodního paliva dodaného lodím nebo používaného na palubách lodí, včetně kontroly lodních deníků a dodacích listů zásobníků.
(3)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 1999/32/ES vyžaduje, aby členské státy přijaly všechna nezbytná opatření tomu, aby odběrem vzorků kontrolovaly obsah síry v lodních palivech používaných pro spalování na palubě v dotyčných mořských oblastech a přístavech. V této souvislosti by se měl odběr vzorků chápat v širokém slova smyslu tak, že zahrnuje veškeré metody ověřování souladu stanovené v čl. 6 odst. 1a písm. a), b) a c) uvedené směrnice.
(4)
Fyzický odběr vzorků lodního paliva pro účely ověření souladu by měl být prováděn buď získáváním a analýzou místního vzorku paliva z lodního palivového systému, nebo analýzou příslušných zapečetěných vzorků zásobníku na palubě lodí.
(5)
Četnost odběru vzorků by měla být stanovena na základě počtu jednotlivých lodí připlouvajících do členského státu, ověření lodní dokumentace, používání alternativních technologií výběru, jimiž se zajistí spravedlivé rozdělení zátěže mezi členskými státy a nákladová efektivita, jakož i na základě konkrétních záznamů o jednotlivých lodích.
(6)
Odběr vzorků lodních paliv během dodávky na lodě by měl být zaměřen na dodavatele lodního paliva, u nichž bylo opakovaně zjištěno, že dodávají palivo, které neodpovídá tomu, co je uvedeno na dodacím listě zásobníku, s přihlédnutím k objemu lodních paliv uváděnému na trh dodavatelem.
(7)
Za účelem nákladově efektivního provedení směrnice 1999/32/ES by členské státy měly být vybízeny k dodržování četnosti odběru vzorků paliva a měly by lodě určené pro ověření souladu vybírat na základě vnitrostátních mechanismů výběru založených na posouzení rizik nebo využívání inovativních technologií pro ověřování souladu a shromážděné údaje sdílet s ostatními členskými státy.
(8)
Specializovaný informační systém Unie, který vyvinula a provozuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost a který budou mít členské státy k dispozici od 1. ledna 2015, má sloužit jako platforma pro zaznamenávání a výměnu informací o výsledcích jednotlivých ověření souladu podle směrnice 1999/32/ES. Členské státy by měly být motivovány k využívání systému, jenž může významně přispět k racionalizaci a optimalizaci posuzování souladu s požadavky uvedené směrnice.
(9)
Aby nebyla ukládána nepřiměřená administrativní zátěž členským státům, které nemají pobřežní pásmo, plavidlům plujícím pod jejich vlajkou nebo jejich dodavatelům lodního paliva, neměla by se na uvedené členské státy vztahovat některá ustanovení.
(10)
Při předkládání zpráv by se mělo zohlednit co nejlepší využití všech dostupných a nejmodernějších technologií tak, aby se administrativní zátěž omezila na minimum, přičemž by se měla ponechat flexibilita těm členským státům, které upřednostňují podávání zpráv tradičnějším způsobem. Členské státy proto mají možnost využít ke splnění svých příslušných povinností podávat výroční zprávy podle směrnice 1999/32/ES informační systém Unie.
(11)
Nejdříve 1. ledna 2016 a s výhradou dostupnosti sdílených údajů týkajících se ověřování souladu a odběru vzorků, pokud jde o obsah síry v lodním palivu, mohou členské státy ke stanovování priorit při ověřování lodního paliva nákladově efektivním způsobem používat mechanismus výběru založený na posouzení rizik, který je součástí informačního systému Unie.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 9 odst. 1 směrnice 1999/32/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto rozhodnutím se stanoví pravidla pro metody a četnost odběru vzorků a podávání zpráv podle směrnice 1999/32/ES, pokud jde o obsah síry v lodních palivech.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
1)
„provozní nádrží“ se rozumí nádrž, z níž se odebírá palivo na napájení navazujícího zařízení na spalování topného oleje;
2)
„palivovým systémem“ se rozumí systém podporující rozvod, filtraci, čištění a dodávku paliva z provozních nádrží do zařízení na spalování topného oleje;
3)
„zástupcem lodě“ se rozumí velitel lodě nebo pověřený důstojník, který je odpovědný za používané lodní palivo, dokumentaci a schválení alternativního místa odběru vzorků paliva;
4)
„kontrolorem obsahu síry“ (dále jen „kontrolorem“) se rozumí osoba řádně zmocněná příslušným orgánem členského státu k ověření, zda jsou dodržena ustanovení směrnice 1999/32/ES;
5)
„informačním systémem Unie“ se rozumí systém, který je spravován Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost a který využívá údaje jednotlivých lodí o vplutí do přístavů v rámci systému SafeSeaNet, systému pro správu informací zřízeného článkem 22a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES (2) (dále jen „systém SafeSeaNet“), s cílem zaznamenávat a předávat informace o výsledcích jednotlivých ověření souladu podle směrnice 1999/32/ES. Na základě uvedených výsledků jednotlivých ověření souladu a souvisejících zjištění podle směrnice 1999/32/ES je vytvářen unijní mechanismus výběru založený na posouzení rizik.
Článek 3
Četnost odběru vzorků lodních paliv používaných na palubě lodí
1. Členské státy provádějí kontroly lodních deníků a dodacích listů zásobníků na palubě u alespoň 10 % z celkového počtu jednotlivých lodí připlouvajících do příslušného členského státu za rok.
Celkový počet jednotlivých lodí připlouvajících do členského státu odpovídá průměrnému počtu lodí za předchozí tři roky oznámenému prostřednictvím systému SafeSeaNet.
2. Od 1. ledna 2016 je obsah síry v lodním palivu používaném na palubách lodí kontrolován také prostřednictvím odběru vzorků a/nebo analýzy u lodí kontrolovaných podle odstavce 1, přičemž se kontroluje alespoň tento procentní podíl lodí:
a)
40 % v členských státech sousedících po celé délce hranic s oblastmi kontroly emisí oxidů síry (SECA);
b)
30 % v členských státech částečně sousedících s oblastmi SECA;
c)
20 % v členských státech, které s oblastmi SECA nesousedí.
Od 1. ledna 2020 je v členských státech, které s oblastmi SECA nesousedí, obsah síry v lodním palivu používaném na palubě kontrolován také prostřednictvím odběru vzorků a/nebo analýzy u 30 % lodí kontrolovaných podle odstavce 1.
Členské státy mohou dodržovat četnost kontrol stanovenou v tomto odstavci výběrem lodí na základě vnitrostátních mechanismů výběru založených na posouzení rizik a zvláštních záznamů o jednotlivých lodích nahlášených v informačním systému Unie.
3. Počet jednotlivých lodí vypočtený podle odstavce 2, který je rovněž třeba kontrolovat prostřednictvím odběru vzorků a/nebo analýzy, může být upraven (přičemž zároveň není povoleno snížení o více než 50 %):
a)
odečtením počtu jednotlivých lodí, pro něž se případné nedodržení požadavků ověřuje pomocí technologií dálkového průzkumu nebo metody analýzy Quick Scan; nebo
b)
stanovením příslušného počtu, pokud se ověřování dokumentů v souladu s odstavcem 1 provádí na palubě u alespoň 40 % jednotlivých lodí připlouvajících do příslušného členského státu za rok.
Úpravy uvedené v písmenech a) a b) musí být vykazovány v informačním systému Unie.
4. Od 1. ledna 2016 může členský stát namísto dodržování roční frekvence stanovené v odstavcích 1, 2 a 3 uplatnit každoroční odběr vzorků na základě unijního mechanismu výběru založeného na posouzení rizik.
5. Tento článek se nepoužije na Českou republiku, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko a Slovensko.
Článek 4
Četnost odběru vzorků lodních paliv během dodávky na lodě
1. V souladu s čl. 6 odst. 1a písm. b) směrnice 1999/32/ES a při zohlednění objemu dodávaných lodních paliv členské státy provádějí odběr a analýzu vzorků lodních paliv během dodávky na lodě takovými dodavateli lodního paliva, kteří jsou registrovaní v daném členském státě a u nichž se alespoň třikrát během daného roku zjistilo, že dodávají palivo, které neodpovídá tomu, co je uvedeno na dodacím listě zásobníku na základě zpráv v informačním systému Unie nebo výroční zprávy uvedené v článku 7.
2. Tento článek se nepoužije na Českou republiku, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko a Slovensko.
Článek 5
Metody odběru vzorků pro ověřování obsahu síry v lodních palivech používaných na palubě
1. Pokud se obsah síry v lodních palivech používaných na palubě ověřuje v souladu s článkem 3, použijí členské státy k odběru vzorků a ověření souladu s normami pro obsah síry tento odstupňovaný přístup:
a)
kontrola lodních deníků a dodacích listů zásobníků;
b)
podle potřeby jeden z následujících způsobů odběru vzorků a analýzy nebo oba tyto způsoby:
i)
analýza zapečetěných vzorků zásobníků na palubě lodí připojených k dodacím listům zásobníků, které byly odebrány v souladu s pravidlem 18 odst. 8.1 a 8.2 přílohy VI úmluvy MARPOL;
ii)
odběr místních vzorků lodního paliva pro spalování na palubě v souladu s článkem 6, po němž následuje analýza.
2. Po skončení ověřování a analýzy obsahu síry zaznamená kontrolor údaje o kontrole zaměřené na konkrétní palivo a zjištění v souladu s požadovaným druhem údajů podle čl. 7 písm. a).
Článek 6
Odběr místních vzorků na palubě
1. Členské státy odeberou místní vzorky lodního paliva na palubě prostřednictvím jednoho nebo více vzorků v místě, kde je namontován ventil pro účely odběru vzorku paliva v palivovém systému, jak je uvedeno v plánu lodních palivových potrubních systémů nebo v generálním plánu lodě a jak bylo schváleno správním orgánem státu vlajky nebo uznaným subjektem jednajícím jeho jménem.
2. Pokud se místo uvedené v odstavci 1 na lodi nenachází, je místem odběru vzorků paliva místo, kde je namontován ventil pro účely odběru vzorku a které splňuje všechny tyto podmínky:
a)
je snadno a bezpečně přístupné;
b)
zohledňuje různé druhy paliva používané v prvku na spalování topného oleje spalovacího zařízení;
c)
je zařazeno za vývodem používaného paliva z provozní nádrže;
d)
je co nejblíže k přívodu paliva do prvku na spalování topného oleje spalovacího zařízení, jak je přípustné a bezpečně proveditelné, přičemž se zohlední druh paliva, průtok, teplota a tlak za vybraným místem odběru vzorků;
e)
je navrženo zástupcem lodě a schváleno kontrolorem.
3. V případě, že na lodi nejsou plně oddělené palivové systémy nebo pokud se používá vícero provozních nádrží, mohou členské státy odebrat místní vzorek na více než jednom místě palivového systému, aby se zjistilo, zda nedochází k případné křížové kontaminaci paliv.
4. Členské státy zajistí, aby se místní vzorky sbíraly do vzorkovací nádoby, z níž lze naplnit alespoň tři nádoby na odběr vzorků, které jsou reprezentativní pro používané lodní palivo.
5. Členské státy přijmou opatření s cílem zajistit, aby:
a)
nádoby na odběr vzorků byly zapečetěny kontrolorem pomocí jedinečného prostředku k identifikaci instalovaného za přítomnosti zástupce lodě;
b)
dvě nádoby na odběr vzorků byly dovezeny na pevninu za účelem analýzy;
c)
si zástupce lodě ponechal jednu nádobu na odběr vzorků po dobu nejméně 12 měsíců od data odběru.
Článek 7
Údaje, které je třeba zahrnout do výroční zprávy
Výroční zprávy o souladu s normami pro obsah síry v lodních palivech předkládané členskými státy Komisi, musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a)
celkový počet a druh nedodržení požadavků na obsah síry naměřený v palivech za rok, včetně rozsahu nesouladu jednotlivých obsahů síry a průměrného obsahu síry určeného po odběru vzorků a analýze;
b)
celkový počet ověření dokumentů, včetně dodacích listů zásobníků, místa čerpání paliva, knih záznamů o manipulaci s ropnými látkami, lodních deníků, postupů změny paliva a záznamů;
c)
tvrzení o nedostupnosti lodních paliv, jak je uvedeno v čl. 4a odst. 5b směrnice 1999/32/ES, včetně údajů o lodi, přístavu pro načerpání paliva a členských států, v nichž k nedostupnosti paliva došlo, počtu případů nahlášených toutéž lodí a druhu nedostupného zásobníku;
d)
oznámení a protestní dopisy proti dodavatelům lodního paliva na jejich území, pokud jde o obsah síry v palivech;
e)
seznam obsahující jména a adresy všech dodavatelů lodního paliva v příslušném členském státě;
f)
popis používání alternativních metod snižování emisí, včetně hodnocení a průběžného monitorování emisí, nebo alternativních paliv a kontrol dodržování s ohledem na nepřetržité snižování emisí oxidů síry (SOx) v souladu s přílohami I a II směrnice 1999/32/ES u lodí plujících pod vlajkou daného členského státu;
g)
podle potřeby popis vnitrostátních mechanismů výběru založených na posouzení rizik, včetně zvláštních záznamů, a využívání výsledků dálkového průzkumu a jiných dostupných technologií pro stanovování priorit při ověřování souladu s požadavky, pokud jde o jednotlivé lodě;
h)
celkový počet a druh zahájených řízení o nesplnění povinnosti a/nebo sankcí, výši pokut, které příslušný orgán uložil provozovatelům lodí a dodavatelům lodního paliva;
i)
v případě každé jednotlivé lodě, po kontrole lodních deníků a dodacích listů zásobníků a/nebo odběru vzorků:
i)
údaje o lodi, včetně čísla IMO, typu a stáří lodě a tonáže;
ii)
zprávy o odběru vzorků a analýze, včetně počtu a druhu vzorků, metody odběru vzorků, místa odběru vzorků, pro účely ověření souladu typu lodě;
iii)
příslušné údaje o dodacích listech zásobníků, místě čerpání paliva, knihách záznamů o manipulaci s ropnými látkami, lodních denících, postupech změny paliva a záznamech;
iv)
donucovací opatření a právní postupy zahájené na vnitrostátní úrovni a/nebo sankce vůči této konkrétní lodi.
Článek 8
Formát zprávy
1. Členské státy mohou využívat informační systém Unie, aby do něj přímo po ověření zaznamenávaly veškeré důležité údaje o konkrétním palivu a zjištění, včetně údajů o odběru vzorků.
2. K plnění oznamovacích povinností stanovených v článku 7 směrnice 1999/32/ES mohou členské státy, které pro záznam, výměnu a sdílení údajů týkajících se ověřování souladu využívají informační systém Unie, používat roční souhrn opatření na prosazování v oblasti práva Unie, jenž poskytuje informační systém Unie.
3. Členské státy, které informační systém Unie nevyužívají, buď usnadní spojení mezi informačním systémem Unie a jejich vnitrostátním systémem, který může podle potřeby alespoň zaznamenávat stejné oblasti jako ty, které jsou zahrnuty v informačním systému Unie, nebo podávají elektronické zprávy o všech položkách uvedených v článku 7.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. února 2015.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION (EU) 2015/253
of 16 February 2015
laying down the rules concerning the sampling and reporting under Council Directive 1999/32/EC as regards the sulphur content of marine fuels
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 1999/32/EC of 26 April 1999 relating to a reduction in the sulphur content of certain liquid fuels and amending Directive 93/12/EEC (1), and in particular Articles 6(1b) and 7(1a) thereof,
Whereas:
(1)
A cost-efficient and coherent implementation and enforcement of Directive 1999/32/EC is of high priority to achieve its projected health and environmental benefits resulting from reduced sulphur dioxide emissions from shipping, thus promoting fair competition and increased sustainability of maritime transport.
(2)
In order to implement Articles 3a, 4a and 4b of Directive 1999/32/EC effectively, it is necessary that Member States ensure sufficiently frequent and accurate sampling of marine fuels delivered to ships or used on board ships, including inspections of ships' log books and bunker delivery notes.
(3)
Article 6(1) of Directive 1999/32/EC requires Member States to take all necessary measures to check by sampling the sulphur content of the marine fuel being used for on-board combustion while in relevant sea areas and ports. In this context, sampling should be broadly construed as covering all the methods of compliance verification set out in Article 6(1a)(a), (b) and (c) of that Directive.
(4)
Physical sampling of marine fuel being used for the purpose of verifying compliance should be carried out either through obtaining and analysing a fuel spot sample from the ship's fuel service system, or by analysing the relevant sealed bunker samples on board.
(5)
The frequency of sampling should be determined on the basis of the number of individual ships calling in a Member State, the verification of ship documentation, the use of alternative targeting technologies to ensure a fair share of burden among Member States and cost-effectiveness as well as specific alerts about individual ships.
(6)
The sampling of marine fuels while being delivered to ships should be targeted on marine fuel suppliers which have been repeatedly found not to comply with the specification stated on the bunker delivery note, taking into account the volume of marine fuels marketed by the supplier.
(7)
In order to implement Directive 1999/32/EC in a cost-effective manner, Member States should be encouraged to comply with the sampling frequency by selecting ships for fuel compliance verification on the basis of national risk-based targeting mechanisms or the use of innovative compliance verification technologies, and to share the collected information with other Members States.
(8)
A dedicated Union information system, developed and operated by the European Maritime Safety Agency, available to Member States from 1 January 2015, is to serve as a platform to record and exchange information on the results of individual compliance verifications under Directive 1999/32/EC. Member States should be encouraged to use the system, that can significantly contribute towards rationalising and optimising the assessment of the compliance with the requirements of that Directive.
(9)
In order not to impose a disproportionate administrative burden on Member States without a coast line, on ships flying their flag or on their marine fuel suppliers, certain provisions should not apply to those Member States.
(10)
Reporting should take into account the best use of all available and state-of-the-art technologies so that the administrative burden is kept to a minimum, while leaving flexibility to those Member States which might prefer to report in a more traditional way. Therefore, Member States have the possibility to use the Union information system to fulfil the relevant annual reporting obligations under Directive 1999/32/EC.
(11)
Not earlier than 1 January 2016, and subject to the availability of common shared data regarding sulphur compliance verifications and sampling, Member States may use the risk-based targeting mechanism integrated into the Union information system to prioritise ship fuel verification in a cost-effective manner.
(12)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established in accordance with Article 9(1) of Directive 1999/32/EC,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Subject matter
This Decision lays down the rules concerning sampling methods and frequency as well as reporting under Directive 1999/32/EC as regards the sulphur content of marine fuels.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Decision, the following definitions shall apply:
(1)
‘Service tank’ means a tank from where fuel is taken to feed the downstream fuel-oil combustion machinery;
(2)
‘Fuel service system’ means the system supporting the distribution, filtration, purification and supply of fuel from the service tanks to the fuel-oil combustion machinery;
(3)
‘Ship's representative’ means the ship's master or officer in charge who is responsible for the marine fuels being used, documentation and for agreeing on the alternative fuel sampling point location;
(4)
‘Sulphur inspector’ means a person duly authorised by the competent authority of a Member State to verify compliance with the provisions of Directive 1999/32/EC;
(5)
‘Union information system’ means a system using the port call data of individual ships within SafeSeaNet, the information management system established by Article 22a of Directive 2002/59/EC of the European Parliament and of the Council (2) ('SafeSeaNet'), to record and exchange information on the results of individual compliance verifications under Directive 1999/32/EC, and operated by the European Maritime Safety Agency. A Union risk-based targeting mechanism is developed on the basis of those results of individual compliance verifications and associated findings under Directive 1999/32/EC.
Article 3
Frequency of sampling of marine fuels being used on board ships
1. Member States shall carry out inspections of ships' log books and bunker delivery notes on board of at least 10 % of the total number of individual ships calling in the relevant Member State per year.
The total number of individual ships calling in a Member State shall correspond to the average number of ships of the three preceding years as reported through SafeSeaNet.
2. As from 1 January 2016, the sulphur content of the marine fuel being used on board shall also be checked by sampling or analysis or both of at least the following percentage of the inspected ships referred to in paragraph 1:
(a)
40 % in Member States fully bordering SOx Emission Control Areas (SECAs);
(b)
30 % in Member States partly bordering SECAs;
(c)
20 % in Member States not bordering SECAs.
As from 1 January 2020, in Member States not bordering SECAs, the sulphur content of the marine fuel being used on board shall also be checked by sampling or analysis or both of 30 % of the inspected ships referred to in paragraph 1.
Member States may comply with the frequencies specified in this paragraph by selecting ships on the basis of national risk-based targeting mechanisms and of specific alerts on individual ships reported in the Union information system.
3. The number of individual ships calculated pursuant to paragraph 2 that shall also be checked by sampling or analysis or both can be adjusted, but not reduced by more than 50 %, either:
(a)
by subtracting the number of individual ships for which possible non-compliance is verified using remote sensing technologies or quick scan analysing methods; or
(b)
by setting an appropriate number where document verifications in accordance with paragraph 1 are carried out on board of at least 40 % of the individual ships calling in the relevant Member State per year.
The adjustment referred to in points (a) and (b) shall be reported in the Union information system.
4. As from 1 January 2016, instead of complying with the annual frequency laid down in paragraphs 1, 2 and 3, a Member State may apply an annual frequency of sampling on the basis of the Union risk-based targeting mechanism.
5. This Article shall not apply to the Czech Republic, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia.
Article 4
Frequency of sampling of marine fuels while being delivered to ships
1. In accordance with Article 6(1a)(b) of Directive 1999/32/EC and taking into account the volume of marine fuels delivered, Member States shall carry out sampling and analysis of marine fuels while being delivered to ships by those marine fuel suppliers registered in that Member State that have been found at least three times in any given year to deliver fuel that does not comply with the specification stated on the bunker delivery note on the basis of the reporting in the Union information system or in the annual report referred to in Article 7.
2. This Article shall not apply to the Czech Republic, Luxembourg, Hungary, Austria and Slovakia.
Article 5
Sampling methods for the verification of the sulphur content of the marine fuel being used on board
1. In accordance with Article 3, where the sulphur content of marine fuels being used on board is verified, Member States shall apply the following staged approach to sampling and compliance verification of sulphur standards:
(a)
inspection of ships' log books and bunker delivery notes;
(b)
as appropriate, one or both of the following means of sampling and analysis:
(i)
analysis of the sealed bunker samples on board ships accompanying the bunker delivery note which have been taken in accordance with Regulation 18(8.1) and (8.2) of Annex VI to MARPOL;
(ii)
on-board spot sampling of the marine fuels for on-board combustion in accordance with Article 6 followed by analysis.
2. At the end of the sulphur content verification and analysis, the sulphur inspector shall record the details of the fuel-specific inspection and findings in line with the requested type of information referred to in Article 7(a).
Article 6
On-board spot sampling
1. Member States shall take the on-board spot sample of marine fuel through a single or multiple spot sample at the location where a valve is fitted for the purpose of drawing a sample in the fuel service system, as indicated on the ship's fuel piping systems or arrangement plan and as approved by the Flag Administration or Recognised Organisation acting on its behalf.
2. In the absence of the location referred to in paragraph 1, the fuel sampling point shall be the location where a valve is fitted for the purpose of drawing a sample and shall fulfil all of the following conditions:
(a)
be easily and safely accessible;
(b)
take into account different fuel grades being used for the fuel-oil combustion machinery item;
(c)
be downstream of the fuel in use from the service tank;
(d)
be as close to the fuel inlet of the fuel-oil combustion machinery item as feasible and safely possible taking into account the type of fuels, flow-rate, temperature, and pressure behind the selected sampling point;
(e)
be proposed by the ship's representative and accepted by the sulphur inspector.
3. Member States may take a spot sample at more than one location in the fuel service system to determine whether there is a possible fuel cross-contamination in the absence of fully segregated fuel service systems, or in case of multiple service tank arrangements.
4. Member States shall ensure that the spot sample is collected in a sampling container from which at least three sample bottles can be filled which are representative of the marine fuel being used.
5. Member States shall take measures to ensure the following:
(a)
that the sample bottles are sealed by the sulphur inspector with a unique means of identification installed in the presence of the ship's representative;
(b)
that two sample bottles are taken ashore for analysis;
(c)
that one sample bottle is retained by the ship's representative for a period of not less than 12 months from the date of collection.
Article 7
Information to be included in the annual report
The annual report to be submitted by the Member States to the Commission on the compliance with sulphur standards for marine fuels shall include at least the following information:
(a)
the total annual number and type of non-compliance of measured sulphur content in examined fuel, including the extent of individual sulphur content non-conformity and the average sulphur content determined following sampling and analysis;
(b)
the total annual number of document verifications, including bunker delivery notes, location of fuel bunkering, oil record books, log books, fuel change-over procedures, and records;
(c)
claims of non-availability of marine fuels as referred to in Article 4a(5b) of Directive 1999/32/EC, including the ship details, bunkering port and Member States where the non-availability occurred, number of claims made by the same ship, and type of bunker unavailable;
(d)
notifications and letters of protest with respect to the sulphur content of fuels against marine fuel suppliers in their territory;
(e)
a list containing the name and address of all marine fuel suppliers in the relevant Member State;
(f)
the description of the use of alternative emission abatement methods, including trials and continuous emission monitoring, or alternative fuels and compliance checks of continuous achievement of SOx reduction in accordance with Annexes I and II to Directive 1999/32/EC of the ships flying the flag of the Member State;
(g)
where applicable, description of national risk-based targeting mechanisms, including specific alerts, and the use and outcome of remote sensing and other available technologies for prioritising individual ships for compliance verification;
(h)
total number and type of infringement procedures initiated or penalties or both, the amount of fines imposed by the competent authority to both ship operators and marine fuel suppliers;
(i)
for each individual ship, following the inspection of its log books and bunker delivery notes or sampling or both:
(i)
ship particulars, including IMO number, type, age of ship and tonnage;
(ii)
reports on sampling and analysis, including the number and type of samples, the sampling methods used, and sampling locations, for compliance verification of the ship type;
(iii)
relevant information on bunker delivery notes, location of fuel bunkering, oil record books, log books, fuel change-over procedures, and records;
(iv)
enforcement action and legal procedures initiated at the national level or penalties or both against that individual ship.
Article 8
Format of the report
1. Member States may use the Union information system to record directly after the verification all relevant fuel-specific inspection details and findings, including sampling related information, into the system.
2. A Member State using the Union information system to record, exchange and share data on the compliance verification may use the annual aggregated compilation of enforcement efforts provided by the Union information system to fulfil their reporting obligations laid down in Article 7 of Directive 1999/32/EC.
3. Member States not using the Union information system shall either facilitate a connection between the Union information system and their national system that can at least record, where applicable, the same fields as those in the Union information system, or report electronically on all items referred to in Article 7.
Article 9
Entry into force
This Decision shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 16 February 2015.