NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 183/2014
ze dne 20. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky, pokud jde o regulační technické normy pro upřesnění výpočtu specifických a obecných úprav o úvěrové riziko
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 110 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 vymezuje úpravy o úvěrové riziko coby objem specifických a obecných rezerv na krytí úvěrových ztrát pro úvěrová rizika, který byl vykázán v účetní závěrce v souladu s použitelným účetním rámcem, avšak nestanovuje podrobná pravidla pro vymezení specifických a obecných úprav o úvěrové riziko.
(2)
Měla by být stanovena pravidla pro upřesnění hodnot, jež mají být zahrnuty do výpočtu úprav o úvěrové riziko, které zohledňují ztráty související výhradně s úvěrovým rizikem. Výpočet úprav o úvěrové riziko za účelem stanovení kapitálových požadavků by měl být omezen na hodnoty, o které se snížil kmenový kapitál tier 1 instituce.
(3)
Ztráty související výhradně s úvěrovým rizikem a uznané podle použitelného účetního rámce v běžném účetním roce by měly být uznány jako úpravy o úvěrové riziko, pokud instituce vykáže účinek v kmenovém kapitálu tier 1. To je důležité v případě, vzniknou-li ztráty ze znehodnocení zaznamenané v průběhu účetního roku navzdory celkovému mezitímnímu zisku během roku nebo na konci roku, který nebyl schválen podle čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud by jejich uznání jako úprav o úvěrové riziko mělo dopad na hodnoty expozice nebo na kapitál tier 2 dříve než na kmenový kapitál tier 1. U prozatímních ztrát podle čl. 36 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 není takováto úprava nutná, jsou-li ztráty za běžný účetní rok podle uvedeného článku okamžitě odečteny od kmenového kapitálu tier 1.
(4)
Určitá ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 týkající se úprav o úvěrové riziko výslovně odkazují na podrozvahové položky. Pokud takovéto rozlišení neexistuje, vztahují se příslušná ustanovení na rozvahové i podrozvahové položky.
(5)
Je třeba stanovit pravidla vztahující se na ztráty související výhradně s úvěrovým rizikem a uznané podle použitelného účetního rámce, o něž byl snížen kmenový kapitál tier 1 instituce. Tato pravidla by se měla týkat znehodnocení a úprav ocenění u finančních aktiv nebo rezerv na podrozvahové položky, pokud zohledňují ztráty související výhradně s úvěrovým rizikem a pokud jsou vykázány ve výsledovce podle použitelného účetního rámce. Souvisejí-li takové ztráty s finančními nástroji oceněnými reálnou hodnotou, měla by se tato pravidla vztahovat rovněž na objemy uznané podle použitelných účetních rámců jako znehodnocení nebo na podobné provedené úpravy, pokud odrážejí ztráty související se zhoršením úvěrové kvality aktiva nebo portfolia aktiv. V této fázi není vhodné upravit jiné částky, které nepředstavují znehodnocení finančního nástroje podle použitelného účetního rámce nebo neodrážejí podobnou koncepci, ačkoli by takové změny mohly zahrnovat prvek úvěrového rizika.
(6)
K zajištění úplného pokrytí výpočtu je nezbytné, aby byly veškeré hodnoty, které jsou důležité pro účely uvedené v čl. 110 odst. 4 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, zahrnuty do výpočtu obecných úprav o úvěrové riziko (obecné úpravy o úvěrové riziko), nebo do výpočtu specifických úprav o úvěrové riziko (specifické úpravy o úvěrové riziko).
(7)
Co se týká určení hodnot, které mohou být zahrnuty do výpočtu specifických úprav o úvěrové riziko, jediným kritériem stanoveným v nařízení (EU) č. 575/2013 je to, že podle čl. 62 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 nejsou specifické úpravy o úvěrové riziko způsobilé pro zahrnutí do kapitálu tier 2 na základě standardizovaného přístupu. Rozlišení hodnot, které mají být zahrnuty do výpočtu specifických úprav o úvěrové riziko, nebo obecných úprav o úvěrové riziko, musí být proto provedeno v souladu s kritérii pro určení položek, které lze zahrnout do kapitálu tier 2.
(8)
Nařízení (EU) č. 575/2013 provádí mezinárodně schválené standardy třetího mezinárodního regulačního rámce pro banky (2) Basilejského výboru pro bankovní dohled (dále jen „Basilej III“). Příslušná pravidla pro úpravy o úvěrové riziko by tudíž měla být rovněž v souladu s basilejským rámcem, který stanoví, že jedním z kritérií pro rozlišování mezi obecnými úpravami o úvěrové riziko a specifickými úpravami o úvěrové riziko musí být to, že obecné rezervy nebo obecné rezervy na úvěrové ztráty jsou „volně dostupné ke krytí následně realizovaných ztrát“. Podle pravidel Basilej III jsou rezervy nebo rezervy na úvěrové ztráty, které jsou drženy s ohledem na budoucí, v současnosti neurčené ztráty, volně dostupné ke krytí následně realizovaných ztrát z úvěrového rizika, a splňují proto podmínky pro zahrnutí do kapitálu tier 2. Hodnoty zahrnuté do výpočtu obecných úprav o úvěrové riziko by měly být plně dostupné, pokud jde o časové rozvržení a výši, k pokrytí těchto ztrát přinejmenším v běžných situacích, v nichž může kapitál absorbovat ztráty v případě platební neschopnosti před tím, než by vznikly ztráty vkladatelům.
(9)
V této oblasti by měla být tato pravidla uplatněna bez ohledu na použitelný účetní rámec. Aby však mohly instituce jednotně rozlišovat specifické a obecné úpravy o úvěrové riziko, měla by být pro každý typ úprav o úvěrové riziko podle použitelných účetních rámců stanovena kritéria pro ošetření ztrát z úvěrového rizika. Jelikož zacházení se ztrátami, které souvisí výhradně s úvěrovým rizikem a které jsou uznané podle použitelných účetních rámců, závisí na splnění takových kritérií, velká většina takových hodnot by měla být vzhledem k omezující povaze kritérií pro obecné úpravy o úvěrové riziko obvykle považována za specifické úpravy o úvěrové riziko.
(10)
Mezinárodní účetní standardy však podléhají revizím, které si mohou vyžádat změny kritérií pro rozlišování mezi specifickými a obecnými úpravami o úvěrové riziko. Vzhledem k probíhajícím jednáním, zejména pokud jde o modely znehodnocení, by bylo předčasné předjímat takový model v rámci kritérií úprav úvěrového rizika.
(11)
Nařízení (EU) č. 575/2013 vyžaduje, aby byly úpravy specifického úvěrového rizika identifikovány pro jednotlivé expozice. Je proto nezbytné rozhodnout o tom, jak zacházet se specifickými úpravami o úvěrové riziko, které zohledňují ztráty související s úvěrovým rizikem celé skupiny expozic. Je rovněž nutné rozhodnout, pro jakou expozici nebo expozice ve skupině a v jaké míře by měly být specifické úpravy o úvěrové riziko uznány. Přidělení částí této hodnoty vyplývající ze specifických úprav o úvěrové riziko expozicím ve skupině je nutno provést úměrně objemu rizikově vážených expozic. Za tímto účelem by měly být hodnoty expozice stanoveny bez ohledu na případné specifické úpravy o úvěrové riziko.
(12)
Za účelem určení selhání podle čl. 178 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 575/2013 je nutné zahrnout pouze specifické úpravy o úvěrové riziko, které jsou provedeny individuálně pro jednu expozici nebo pro jednoho dlužníka, a nezahrnovat specifické úpravy o úvěrové riziko provedené pro celé skupiny expozic. Specifické úpravy o úvěrové riziko provedené pro celé skupiny expozic neurčují u expozic náležejících do těchto skupin dlužníky, u nichž se má za to, že došlo k selhání. Existence specifických úprav o úvěrové riziko pro skupinu expozic nepředstavuje dostatečný důvod pro vyvození závěru, že u každého dlužníka nebo expozice náležející do této skupiny došlo k selhání.
(13)
Je nezbytné, aby mohly instituce prokázat, jak jsou kritéria pro rozlišování mezi specifickými a obecnými úpravami o úvěrové riziko uplatňována na základě použitelného účetního rámce. Proto by měly instituce takový postup zdokumentovat.
(14)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(15)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy podle článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3) a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1093/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Určení obecných a specifických úprav o úvěrové riziko pro účely článků 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 a 266 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely tohoto nařízení se hodnoty, které musí být zahrnuty institucí do výpočtu obecných a specifických úprav o úvěrové riziko, rovnají veškerým hodnotám, o něž byl snížen kmenový kapitál tier 1 instituce, aby se zohlednily ztráty, které podle použitelného účetního rámce souvisejí výhradně s úvěrovým rizikem a které jsou jako takové vykázány ve výsledovce, bez ohledu na to, zda vyplývají ze znehodnocení, úprav ocenění nebo rezerv na podrozvahové položky.
Hodnoty zjištěné podle prvního pododstavce, které byly vykázány během účetního roku, mohou být zahrnuty do výpočtu obecných a specifických úprav o úvěrové riziko pouze tehdy, pokud byly příslušné hodnoty odečteny od kmenového kapitálu tier 1 instituce, a to buď v souladu s čl. 36 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo v případě mezitímního zisku či zisku na konci roku, který nebyl schválen v souladu s čl. 26 odst. 2 uvedeného nařízení, odpovídajícím okamžitým snížením kmenového kapitálu tier 1 za účelem stanovení kapitálu.
2. Hodnoty uvedené v odstavci 1 jsou institucí zahrnuty do výpočtu obecných úprav o úvěrové riziko (obecné úpravy o úvěrové riziko), pokud splňují obě tato kritéria:
a)
jsou volně a plně dostupné, pokud jde o časové rozvržení a výši, k pokrytí ztrát z úvěrového rizika, které nebyly dosud realizovány;
b)
zohledňují ztráty z úvěrového rizika pro skupinu expozic, s ohledem na niž nemá instituce v současnosti žádné důkazy o tom, že došlo ke ztrátě.
3. Všechny ostatní hodnoty uvedené v odstavci 1 jsou zahrnuty do výpočtu specifických úprav o úvěrové riziko (specifické úpravy o úvěrové riziko).
4. S výhradou splnění kritérií uvedených v odstavci 2 zahrne instituce do výpočtu obecných úprav o úvěrové riziko tyto ztráty:
a)
ztráty uznané za účelem pokrytí vyšších průměrných ztrát z portfolia v posledních letech, ačkoli v současnosti nejsou k dispozici žádné důkazy o ztrátách, které by dokládaly výši ztrát zaznamenanou v minulosti;
b)
ztráty, s ohledem na něž si instituce není vědoma zhoršení úvěrové kvality skupiny expozic, u níž je však na základě minulých zkušeností statisticky pravděpodobná určitá míra neplnění.
5. Níže uvedené ztráty zahrne instituce vždy do výpočtu specifických úprav o úvěrové riziko podle odstavce 3:
a)
ztráty vykázané ve výsledovce u nástrojů oceněných reálnou hodnotou, které podle použitelného účetního rámce představují znehodnocení v důsledku úvěrového rizika;
b)
ztráty v důsledku současných nebo minulých událostí ovlivňujících významnou individuální expozici nebo expozice, které nejsou individuálně významné a které jsou posuzovány individuálně nebo společně;
c)
ztráty, s ohledem na něž minulé zkušenosti upravené podle stávajících zjistitelných údajů ukazují, že vznikla ztráta, instituce si však dosud není vědoma toho, která individuální expozice ztrátu zaznamenala.
Článek 2
Přidělení specifických úprav o úvěrové riziko pro skupinu expozic expozicím v rámci skupiny
1. Pokud specifická úprava o úvěrové riziko zohledňuje ztráty související s úvěrovým rizikem skupiny expozic, přidělí instituce takovou specifickou úpravu o úvěrové riziko všem jednotlivým expozicím v takové skupině úměrně objemu rizikově vážených expozic. Za takovým účelem by měly být hodnoty expozice stanoveny bez ohledu na případné specifické úpravy o úvěrové riziko.
2. Při zacházení s výší očekávané ztráty podle článku 159 nařízení (EU) č. 575/2013 u skupiny expozic, které nejsou ve stavu selhání, nemusí instituce přidělit specifickou úpravu o úvěrové riziko jednotlivým expozicím ve skupině.
3. Pokud specifická úprava o úvěrové riziko souvisí se skupinou expozic, u nichž jsou kapitálové požadavky k úvěrovému riziku vypočítány částečně podle standardizovaného přístupu a částečně podle přístupu založeného na interním ratingu, přidělí instituce takovou specifickou úpravu o úvěrové riziko skupině expozic, na niž se vztahují oba přístupy, úměrně objemu rizikově vážených expozic skupiny před provedením kroků uvedených v odstavcích 1 a 2. Za takovým účelem se hodnoty expozic stanoví bez přihlédnutí k případným specifickým úpravám o úvěrové riziko.
4. Při přidělování specifických úprav o úvěrové riziko expozicím instituce zajistí, aby nebyla stejná část přidělena dvakrát různým expozicím.
Článek 3
Výpočet úprav o úvěrové riziko za účelem určení hodnoty expozice podle článků 111, 166, 167, 168, 246 a 266 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely určení hodnoty expozice podle článků 111, 166 až 168, 246 a 266 nařízení (EU) č. 575/2013 instituce vypočítají specifické úpravy o úvěrové riziko související s expozicí jako hodnoty specifických úprav o úvěrové riziko pro takovou jednu expozici, nebo jako hodnoty specifických úprav o úvěrové riziko, které instituce přidělila takové expozici podle článku 2.
Článek 4
Výpočet specifických a obecných úprav o úvěrové riziko pro účely zacházení s výší očekávané ztráty podle článku 159 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely zacházení s výší očekávané ztráty podle článku 159 nařízení (EU) č. 575/2013 instituce vypočítá celkové obecné úpravy o úvěrové riziko související s expozicemi zahrnutými do zacházení s výší očekávané ztráty coby součet těchto výší, jež jsou vymezeny coby obecné úpravy o úvěrová rizika podle článku 1 tohoto nařízení, jež instituce přidělily podle čl. 110 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Pro účely zacházení s výší očekávané ztráty podle článku 159 nařízení (EU) č. 575/2013 se výpočet celkových specifických úprav o úvěrové riziko souvisejících s expozicemi zahrnutými do zacházení s výší očekávané ztráty rovná součtu hodnot písmen a) a b) s vyloučením expozic, které jsou ve stavu selhání:
a)
hodnoty určené jako specifické úpravy o úvěrové riziko podle článku 1, které souvisejí s úvěrovým rizikem jednotlivé expozice,
b)
hodnoty určené jako specifické úpravy o úvěrové riziko podle článku 1, které souvisejí s úvěrovým rizikem určité skupiny expozic a které byly přiděleny podle článku 2.
3. Celkové specifické úpravy o úvěrové riziko související s expozicí, která je ve stavu selhání, se vypočítají jako součet všech hodnot specifických úprav o úvěrové riziko pro takovou jednu expozici, nebo hodnot specifických úprav o úvěrové riziko, které instituce přidělila takové expozici podle článku 2
Článek 5
Výpočet specifických úprav o úvěrové riziko pro kapitálové požadavky za účelem určení selhání podle článku 178 nařízení (EU) č. 575/2013
Za účelem určení selhání podle článku 178 nařízení (EU) č. 575/2013 se specifické úpravy o úvěrové riziko vypočítají jako hodnoty specifických úprav o úvěrové riziko souvisejících s úvěrovým rizikem jedné expozice nebo jednoho dlužníka.
Článek 6
Dokumentace
Určení a výpočet obecných a specifických úprav o úvěrové riziko instituce zdokumentují.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2013.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 183/2014
of 20 December 2013
supplementing Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council on prudential requirements for credit institutions and investment firms, with regard to regulatory technical standards for specifying the calculation of specific and general credit risk adjustments
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 (1), and in particular the third subparagraph of Article 110(4) thereof,
Whereas:
(1)
Regulation (EU) No 575/2013 defines credit risk adjustments as the amount of general and specific loan loss provisions for credit risks that have been recognised in the financial statements of the institutions in accordance with the applicable accounting framework but does not lay down specific rules for determining what are specific and general credit risk adjustments.
(2)
Rules should be provided in relation to the specification of the amounts that need to be included in the calculation of credit risk adjustments which reflect losses exclusively related to credit risk. The calculation of credit risk adjustments for determining the own funds requirements should be limited to amounts that have reduced the Common Equity Tier 1 (CET1) of the institution.
(3)
Losses exclusively related to credit risk recognised under the applicable accounting framework in the current financial year should be recognised as credit risk adjustments provided that the institution recognises the effect in (CET1). This is relevant for situations where such impairment losses recorded in the course of a financial year occur, in spite of overall interim profits during the year or at year-end that are not approved in accordance with Article 26(2) of Regulation (EU) No 575/2013, and where their recognition as credit risk adjustments would result in an earlier impact on exposure values or on Tier 2 than on CET1. For interim losses as provided in Article 36(1) of Regulation (EU) No 575/2013 such an adjustment is not necessary to the extent that losses for the current financial year under that article are immediately deducted from CET1.
(4)
Certain provisions of Regulation (EU) No 575/2013 relating to credit risk adjustments refer explicitly to off-balance sheet items. Where no such distinction is made, the relevant provisions apply to both on- and off-balance sheet items.
(5)
Rules should be laid down to cover those losses exclusively related to credit risk that are recognised under the applicable accounting framework by which an institution’s Common Equity Tier 1 has been reduced. Those rules should cover impairments and value adjustments for financial assets or provisions for off-balance sheet items, to the extent that they reflect losses exclusively related to credit risk and provided they are recognised in the profit and loss account under the applicable accounting framework. To the extent that those losses relate to financial instruments valued at fair value, those rules should also cover amounts recognised as impairments under the applicable accounting frameworks, or similar adjustments made provided they reflect losses related to a deterioration or a worsening of an asset’s or an assets portfolio’s credit quality. It is not appropriate at this stage to regulate other amounts that are not an impairment of a financial instrument under the applicable accounting framework, or that do not reflect a concept of a similar nature, even if those changes could include a credit risk component.
(6)
In order to ensure full coverage of the calculation it is necessary that any amount that is relevant for the purposes listed in the first subparagraph of Article 110(4) of Regulation (EU) No 575/2013 is assigned either to the calculation of general credit risk adjustments (General Credit Risk Adjustments) or that of specific credit risk adjustments (Specific Credit Risk Adjustments).
(7)
In relation to the identification of the amounts that can be included in the calculation of Specific Credit Risk Adjustments, the only criterion provided by Regulation (EU) No 575/2013 is that Specific Credit Risk Adjustments are not eligible for inclusion into Tier 2 capital under the Standardised Approach for credit risk, according to Article 62(c) of Regulation (EU) No 575/2013. Therefore, the distinction of amounts to be included in the calculation of Specific Credit Risk Adjustments or General Credit Risk Adjustments needs to be done consistently with the criteria for identifying what can be included in Tier 2 capital
(8)
Regulation (EU) No 575/2013 implements the internationally-agreed standards of the Basel Committee on Banking Supervision third International Regulatory Framework for banks (2) (hereinafter referred to as ‘Basel III’). Therefore, the appropriate rules on credit risk adjustments should also be consistent with the Basel framework which provides that one of the criteria for the distinction between General Credit Risk Adjustments and Specific Credit Risk Adjustments has to be that general provisions or general loan-loss reserves are ‘freely available to meet losses which subsequently materialise’. According to Basel III, provisions or loan-loss reserves held against future, presently unidentified losses are freely available to meet losses stemming from credit risk which subsequently materialise and therefore qualify for inclusion within Tier 2 capital. In addition, amounts included in the calculation of General Credit Risk Adjustments should be fully available, with regards to timing and amount, to meet such losses, at least on a gone-concern basis where capital is able to absorb losses in insolvency prior to depositors losing any money.
(9)
It should be possible to apply the rules in this field irrespective of the applicable accounting framework. However, to enable institutions to distinguish between Specific Credit Risk Adjustments and General Credit Risk Adjustments in a common way, criteria for treatment of credit risk losses within an applicable accounting framework for each type of credit risk adjustment should be provided. Whereas the treatment of losses exclusively related to credit risk recognised under applicable accounting frameworks depends on the fulfilment of those criteria, the large majority of those amounts should normally be classified as Specific Credit Risk Adjustments given the restrictive nature of the criteria for General Credit Risk Adjustments.
(10)
International accounting standards are subject to revision which could necessitate changes to the criteria for distinguishing between Specific Credit Risk Adjustments and General Credit Risk Adjustments. In the light of ongoing discussions, particularly with regard to impairment models, it would seem premature to anticipate that model in credit risk adjustment criteria.
(11)
Regulation (EU) No 575/2013 requires the identification of the Specific Credit Risk Adjustments for a single exposure. It is therefore necessary to decide how to treat Specific Credit Risk Adjustments that reflect losses related to the credit risk of a whole group of exposures. Further, it is necessary to decide for which exposures in the group and to what extent the Specific Credit Risk Adjustments should be recognised. The assignment of portions of this amount resulting from such Specific Credit Risk Adjustments to the exposures in the group has to be done proportionally to the risk-weighted exposure amounts. For this purpose, the exposure values should be determined without taking into account any Specific Credit Risk Adjustments.
(12)
For the purpose of the determination of default under point (b) of Article 178(3) of Regulation (EU) No 575/2013, it is necessary to include only Specific Credit Risk Adjustments which are made individually for a single exposure or a single obligor, and not to include Specific Credit Risk Adjustments made for whole groups of exposures. Specific Credit Risk Adjustments made for whole groups of exposures do not identify obligors of exposures belonging to such groups for which a default event is considered to have occurred. In particular, the existence of Specific Credit Risk Adjustments for a group of exposures is not sufficient reason to conclude that default events have occurred for each of the obligor or exposures belonging to this group.
(13)
It is necessary for institutions to be able to demonstrate how the criteria for distinguishing between Specific Credit Risk Adjustments and General Credit Risk Adjustments are used in the context of the applicable accounting framework. Therefore, institutions should document that process.
(14)
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority to the Commission.
(15)
The European Banking Authority has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits, in accordance with Article 10 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council (3), and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Identification of General and Specific Credit Risk Adjustments for the purposes of Articles 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 and 266 of Regulation (EU) No 575/2013
1. For the purposes of this Regulation, the amounts required to be included in the calculation of general and specific credit risk adjustments by an institution shall be equal to all amounts by which an institution’s Common Equity Tier 1 capital has been reduced in order to reflect losses exclusively related to credit risk according to the applicable accounting framework and recognised as such in the profit or loss account, irrespective of whether they result from impairments, value adjustments or provisions for off-balance sheet items.
Any amounts resulting pursuant to the first subparagraph which have been recognised during the financial year, may only be included in the calculation of general and specific credit risk adjustments if the respective amounts have been deducted from an institution’s Common Equity Tier 1 capital, either in accordance with Article 36(1) of Regulation (EU) No 575/2013, or, in the event of interim profits or year-end profits that have not been approved in accordance with Article 26(2) of that Regulation, by way of a corresponding immediate reduction in Common Equity Tier 1 capital for the determination of own funds.
2. The amounts referred to in paragraph 1 shall be included in the calculation of general credit risk adjustments by the institution (General Credit Risk Adjustments) where they fulfil both of the following criteria:
(a)
they are freely and fully available, as regards to timing and amount, to meet credit risk losses that have not yet materialised;
(b)
they reflect credit risk losses for a group of exposures for which the institution has currently no evidence that a loss event has occurred.
3. All other amounts referred to in paragraph 1 shall be included in the calculation of specific credit risk adjustments (Specific Credit Risk Adjustments).
4. Subject to meeting the criteria of Paragraph 2, the institution shall include the following losses in the calculation of General Credit Risk Adjustments:
(a)
losses recognised to cover higher average portfolio loss experience over the last years although there is currently no evidence of loss events supporting these loss level observed in the past;
(b)
losses for which the institution is not aware of a credit deterioration for a group of exposures but where some degree of non-payment is statistically probable based on past experience.
5. The institution shall always include the following losses in the calculation of Specific Credit Risk Adjustments referred to in Paragraph 3:
(a)
losses recognised in the profit or loss account for instruments measured at fair value that represent credit risk impairment under the applicable accounting framework;
(b)
losses as a result of current or past events affecting a significant individual exposure or exposures that are not individually significant which are individually or collectively assessed;
(c)
losses for which historical experience, adjusted on the basis of current observable data, indicates that the loss has occurred but the institution is not yet aware which individual exposure has suffered these losses.
Article 2
Assigning Specific Credit Risk Adjustments for a group of exposures to the exposures within the group
1. Where a Specific Credit Risk Adjustment reflects losses related to the credit risk of a group of exposures, institutions shall assign that Specific Credit Risk Adjustment to all single exposures of that group proportionally to the risk-weighted exposure amounts. For that purpose, the exposure values shall be determined without taking into account any Specific Credit Risk Adjustments.
2. For the treatment of expected loss amounts referred to in Article 159 of Regulation (EU) No 575/2013 for a group of non-defaulted exposures, institutions shall not be required to assign a Specific Credit Risk Adjustment to the single exposures of the group.
3. Where a Specific Credit Risk Adjustment relates to a group of exposures the credit risk own funds requirements of which are calculated partially under the Standardised Approach and partially under the Internal Ratings Based Approach, the institution shall assign that Specific Credit Risk Adjustment to the group of exposures covered by each of the Approaches proportionally to the risk weighted exposure amounts of the group before applying the actions referred to in paragraphs 1 and 2. For that purpose, the exposure values shall be determined without taking into account any Specific Credit Risk Adjustments.
4. When assigning the Specific Credit Risk Adjustments to exposures, institutions shall ensure that the same portion is not assigned twice to different exposures.
Article 3
Calculation credit risk adjustments for the purpose of determining the exposure value according to Articles 111, 166, 167, 168, 246 and 266 of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of determining the exposure value according to Articles 111, 166 to168, 246 and 266 of Regulation (EU) No 575/2013, institutions shall calculate Specific Credit Risk Adjustments related to an exposure as the amounts of Specific Credit Risk Adjustments for that single exposure, or as the amounts of Specific Credit Risk Adjustments that the institution has assigned to that exposure according to Article 2.
Article 4
Calculation of general and specific credit risk adjustments for the purposes of the treatment of expected loss amounts according to Article 159 of Regulation (EU) No 575/2013
1. For the purposes of the treatment of expected loss amounts according to Article 159 of Regulation (EU) No 575/2013, the institution shall calculate the total General Credit Risk Adjustments related to the exposures included in the treatment of expected loss amounts as the sum of those amounts, identified as General Credit Risk Adjustments according to Article 1 of this Regulation, that the institution has assigned pursuant to Article 110(3) of Regulation (EU) No 575/2013.
2. For the purposes of the treatment of expected loss amounts according to Article 159 of Regulation (EU) No 575/2013, the calculation of total Specific Credit Risk Adjustments related to the exposures included in the treatment of expected loss amounts shall be the sum of the amounts of points (a) and (b), excluding exposures in default:
(a)
amounts identified as Specific Credit Risk Adjustments according to Article 1 which are related to the credit risk of a single exposure;
(b)
amounts identified as Specific Credit Risk Adjustments according to Article 1 which are related to the credit risk of a group of exposures and which have been assigned according to Article 2.
3. The total Specific Credit Risk Adjustments related to an exposure in default shall be calculated as the sum of all amounts of Specific Credit Risk Adjustments for that single exposure, or as the amounts of Specific Credit Risk Adjustments that the institution has assigned to that exposure according to Article 2.
Article 5
Calculation of Specific Credit Risk Adjustments for own funds requirements for the purposes of the determination of default according to Article 178 of Regulation (EU) No 575/2013
For the purposes of determining default according to Article 178 of Regulation (EU) No 575/2013, Specific Credit Risk Adjustments shall be calculated as the amounts of Specific Credit Risk Adjustments related to the credit risk of a single exposure or single obligor.
Article 6
Documentation
Institutions shall document the identification and calculation of General Credit Risk Adjustments and Specific Credit Risk Adjustments.
Article 7
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 20 December 2013.