NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1046/2014
ze dne 28. července 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 508/2014 o Evropském námořním a rybářském fondu, pokud jde o kritéria pro výpočet dodatečných nákladů vynaložených provozovateli při rybolovu, chovu a při zpracovávání a uvádění na trh určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 508/2014 ze dne 15. května 2014 o Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011 (1), a zejména na čl. 72 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle kapitoly V nařízení (EU) č. 508/2014 lze z Evropského námořního a rybářského fondu podpořit vyrovnávání dodatečných nákladů vynaložených provozovateli při rybolovu, chovu a při zpracovávání a uvádění na trh určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie uvedených v článku 349 Smlouvy.
(2)
Aby se zachovala konkurenceschopnost určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie ve srovnání s podobnými produkty z jiných unijních regionů, zavedla Unie v roce 1992 opatření k vyrovnávání souvisejících dodatečných nákladů v odvětví rybolovu a akvakultury. Vyrovnávací opatření na období 2007-2013 byla stanovena v nařízení Rady (ES) č. 791/2007 (2). Vzhledem ke strukturální, sociální a hospodářské situaci nejvzdálenějších unijních regionů, kterou umocňují odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, náročný terén, hospodářská závislost na několika málo produktech a zvláštní klimatické podmínky, je nutno od 1. ledna 2014 nadále poskytovat podporu na vyrovnávání dodatečných nákladů vynakládaných při rybolovu, chovu a při zpracovávání a uvádění na trh určitých produktů rybolovu a akvakultury. Vyrovnávání dodatečně vynaložených nákladů totiž provozovatelům z těchto regionů pomáhá zachovat hospodářskou životaschopnost.
(3)
Tyto dodatečné náklady by měly být stanoveny v plánu vyrovnání, o němž pojednává článek 72 nařízení (EU) č. 508/2014.
(4)
Aby se zajistilo jednotné a rovné zacházení se všemi dotčenými regiony, založené na lepší porovnatelnosti regionů a jednotlivých let, a zejména aby se zamezilo nadměrnému vyrovnávání dodatečných nákladů, je nutno stanovit kritéria pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze specifického znevýhodnění nejvzdálenějších regionů Unie. Společná kritéria, která by se měla používat, zajistí, že bude pro všechny dotčené regiony platit jednotná metoda výpočtu dodatečných nákladů.
(5)
Při odhadování referenčních nákladů na produkty nebo kategorie produktů, jež vznikají provozovatelům v pevninské části daného členského státu nebo daného území Unie a na jejichž základě jsou určovány dodatečné náklady, by se měla věnovat zvláštní pozornost tomu, aby se zabránilo nadměrnému vyrovnávání.
(6)
U některých produktů nebo kategorií produktů neexistují v pevninské části dotčeného členského státu srovnávací kritéria nebo měrné jednotky. V takových případech se referenční hodnota pro výpočet dodatečných nákladů stanoví ve srovnání s náklady, které vznikají provozovatelům v pevninské části daného území Unie v souvislosti s rovnocennými produkty nebo kategoriemi produktů.
(7)
S ohledem na rozdílné podmínky uvádění na trh v nejvzdálenějších regionech a na výkyvy v odlovu, v populacích a v tržní poptávce by měly o tom, které produkty nebo kategorie produktů rybolovu a akvakultury budou způsobilé pro vyrovnání, v jakém maximálním množství a jaká výše vyrovnání za ně bude poskytována, rozhodovat dotčené členské státy, a to v rámci celkových přídělů na členský stát.
(8)
Členské státy by měly stanovit částky vyrovnání ve výši, jež umožní patřičně kompenzovat dodatečné náklady vyplývající ze specifického znevýhodnění nejvzdálenějších regionů a jež zabrání nadměrné kompenzaci. Výše vyrovnání by za tímto účelem také měla zohledňovat jiné druhy veřejného zásahu, které mají dopad na výši dodatečných nákladů, včetně všech státních podpor oznámených podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy a článku 73 nařízení (EU) č. 508/2014.
(9)
Aby byly dodatečné náklady prezentovány jednotně, je nutno dodatečné náklady vykazovat na základě tun živé hmotnosti, jak je definováno v nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (3) a v nařízení Komise (ES) č. 409/2009 (4), kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty a kódy úpravy Evropské unie používané k přepočítávání hmotnosti uchovávaných či zpracovaných čerstvých a čerstvých solených ryb na živou hmotnost za účelem sledování úlovků.
(10)
Aby se prokázalo, že nedochází k nadměrnému vyrovnání, členské státy by měly uvádět příslušné informace o uplatňování vyrovnávacího mechanismu ve výroční zprávě o provádění, jak je stanoveno v čl. 114 odst. 2 nařízení (EU) č. 508/2014.
(11)
Aby se opatření stanovená tímto nařízením mohla uplatňovat okamžitě, neboť výdaje jsou v souladu s čl. 65 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) způsobilé pro příspěvky z Evropského námořního a rybářského fondu již od 1. ledna 2014, toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví kritéria pro výpočet dodatečných nákladů, které vzniknou během období způsobilosti podle čl. 65 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 provozovatelům při rybolovu, chovu a při zpracovávání a uvádění na trh určitých produktů rybolovu a akvakultury pocházejících z nejvzdálenějších regionů Unie podle článku 349 Smlouvy v důsledku specifického znevýhodnění těchto regionů.
Článek 2
1. Dodatečné náklady uvedené v článku 1 se vypočítávají zvlášť pro každou z těchto činností:
a)
rybolov;
b)
chov;
c)
zpracovávání;
d)
uvádění na trh.
2. V rámci každé činnosti uvedené v odstavci 1 se dodatečné náklady vypočítávají podle položek výdajů, jak jsou uvedeny v plánech vyrovnání podle článku 72 nařízení (EU) č. 508/2014 u každého produktu nebo kategorie produktů, které členský stát označí za způsobilé pro vyrovnání.
3. Dodatečné náklady se stanoví u každé dané výdajové položky jako rozdíl mezi náklady, které vznikají provozovatelům v dotčených nejvzdálenějších regionech, sníženými o veškeré veřejné zásahy ovlivňující výši dodatečných nákladů, a srovnatelnými náklady, které vznikají provozovatelům v pevninské části daného členského státu.
4. U výdajových položek specifických pro produkty nebo kategorie produktů, pro které v pevninské části daného členského státu neexistují srovnávací kritéria nebo měrné jednotky, se dodatečné náklady odchylně od odstavce 3 stanoví s ohledem na srovnatelné náklady, jež vznikají provozovatelům v pevninské části daného území Unie v souvislosti s rovnocennými produkty nebo kategoriemi produktů.
5. Při výpočtu dodatečných nákladů se zohledňují veškeré veřejné zásahy, včetně všech státních podpor oznámených podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy a článku 73 nařízení (EU) č. 508/2014.
Článek 3
1. Výpočet dodatečných nákladů se zakládá pouze na nákladech vyplývajících ze specifického znevýhodnění nejvzdálenějších regionů.
2. Výpočet dodatečných nákladů vychází z ročního průměru zaznamenaných cen.
3. Dodatečné náklady se vyjadřují v eurech za tunu živé hmotnosti, a je-li to třeba, na eura za tunu živé hmotnosti se přepočítávají všechny složky celkových dodatečných nákladů.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2014.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 1046/2014
of 28 July 2014
supplementing Regulation (EU) No 508/2014 of the European Parliament and of the Council on the European Maritime and Fisheries Fund with regards to the criteria for the calculation of the additional costs incurred by operators in the fishing, farming, processing and marketing of certain fishery and aquaculture products from the outermost regions
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 508/2014 of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on the European Maritime and Fisheries Fund and repealing Council Regulations (EC) No 2328/2003, (EC) No 861/2006, (EC) No 1198/2006 and (EC) No 791/2007 and Regulation (EU) No 1255/2011 of the European Parliament and of the Council (1), and in particular Article 72(4) thereof,
Whereas:
(1)
Under Chapter V of Regulation (EU) No 508/2014, the European Maritime and Fisheries Fund (EMFF) may support the compensation of additional costs incurred by operators in the fishing, farming, processing and marketing of certain fishery and aquaculture products from the Union's outermost regions referred to in Article 349 of the Treaty,
(2)
In order to maintain the competitiveness of certain fishery and aquaculture products from the Union's outermost regions compared with that of similar products from other Union's regions, the Union introduced measures in 1992 to compensate for the related additional costs in the fisheries and aquaculture sectors. The compensation measures for the period 2007-2013 were laid down in Council Regulation (EC) No 791/2007 (2). Due to the Union's outermost regions' structural, social and economic situation, compounded by their remoteness, insularity, small size, difficult topography, economic dependence on a few products, and special climatic conditions, it is necessary to continue to providing support to offset additional costs for the fishing, farming, processing and marketing of certain fishery and aquaculture products as of 1 January 2014. Indeed, the compensation for additional costs incurred helps operators from those regions to remain economically viable.
(3)
Those additional costs should be laid out in a compensation plan as referred to in Article 72 of Regulation (EU) No 508/2014.
(4)
In order to provide for a harmonised and equal treatment of all regions concerned, through a better comparability between regions and from one year to the next, and in particular in order to avoid overcompensation of additional costs, it is necessary to lay down the criteria for the calculation of the additional costs resulting from the specific handicaps of the Union's outermost regions. The common criteria to be used will ensure that a homogeneous method of calculation of the additional costs is applied to all regions concerned.
(5)
Reference costs for products or categories of products incurred by operators in the continental part of the Member State or of the Union territory on the basis of which additional costs are determined should be estimated with particular care to avoid overcompensation.
(6)
There are products or categories of products for which there are no comparison criteria or measuring units in the continental part of the Member State territory concerned. In such cases, the reference for calculating the additional cost shall be fixed in comparison with the costs for equivalent product or categories of products incurred by operators from the continental part of the territory of the Union.
(7)
In view of the different marketing conditions in the outermost regions, the fluctuations in captures and stocks and in market demands, it should be left to the Member States concerned to determine the fishery and aquaculture products or categories of products eligible for compensation, their respective maximum quantities and the levels of the compensation amounts within the overall allocation per Member State.
(8)
Member States should set the compensation amounts at a level which allows appropriate off-setting of additional costs arising from the specific handicaps of the outermost regions and avoids overcompensation. To that end, the compensation amount should also take into account other types of public intervention, including any State aid notified under Article 108(3) of the Treaty and Article 73 of Regulation (EU) No 508/2014, having an impact on the level of additional costs.
(9)
In order to provide for a harmonised presentation of additional costs, it is necessary to express additional costs on the basis of tons of live weight, defined by Council Regulation (EC) No 1224/2009 (3) and Commission Regulation (EC) No 409/2009 (4) which establishes fresh and fresh salted European Union conversion factors and presentation codes for processed fish, to convert stored or processed fish weight into fish live weight for the purpose of monitoring catches.
(10)
In order to demonstrate that there is no overcompensation, Member States should include relevant information on the implementation of the compensation mechanism in the annual implementation report, as set out in Article 114(2) of Regulation (EU) No 508/2014.
(11)
In order to allow for the prompt application of the measures provided for in this Regulation, given that expenditure is already eligible for the European Maritime and Fisheries Fund since 1 January 2014 in line with Article 65(2) of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council (5), this Regulation should enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
This Regulation lays down the criteria for the calculation of the additional costs incurred during the eligibility period defined in Article 65(2) of Regulation (EU) No 1303/2013 by operators in the fishing, farming, processing and marketing of certain fishery and aquaculture products from the Union's outermost regions referred to in Article 349 of the Treaty due to the specific handicaps of those outermost regions.
Article 2
1. Additional costs referred to in Article 1 shall be calculated separately for each of the following activities:
(a)
fishing;
(b)
farming;
(c)
processing;
(d)
marketing.
2. Within each activity referred to in paragraph 1, additional costs shall be calculated by items of expenditure, as listed in the compensation plans referred to in Article 72 of Regulation (EU) No 508/2014 for each product or category of products identified by the Member State as eligible for compensation.
3. Additional costs shall be determined for any given item of expenditure as the difference between the costs incurred by operators in the outermost regions concerned, reduced by any type of public intervention affecting the level of additional costs, and the comparable costs incurred by continental operators of the Member State concerned.
4. By derogation to paragraph 3, for items of expenditure specific to products or categories of products for which there are no comparison criteria or measuring units in the continental part of the Member State territory, the additional cost shall be determined in comparison with the comparable costs for equivalent products or categories of products incurred by operators from the continental part of the territory of the Union.
5. The calculation of additional costs shall take into account any public intervention, including any State aid notified under Article 108(3) of the Treaty and Article 73 of Regulation (EU) No 508/2014.
Article 3
1. The calculation of additional costs shall be based only on costs resulting from the specific handicaps of the outermost regions.
2. The calculation of additional costs shall be based on an annual average of recorded prices.
3. Additional costs shall be expressed in euros per ton of live weight and where necessary, all cost components of the total additional cost shall be converted into euros per ton of live weight.
Article 4
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 28 July 2014.