PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 793/2013
ze dne 20. srpna 2013,
kterým se stanoví opatření ve vztahu k Faerským ostrovům, jež mají zajistit zachování populace atlantsko-skandinávského sledě obecného
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 ze dne 25. října 2012 o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Populace atlantsko-skandinávského sledě obecného (též uváděného jako sleď obecný, s jarním třením v norských vodách) je největší populací sledě obecného na světě. Z této populace pochází odlovy v řádu jednoho až dvou milionů tun. Intenzivní využívání populace v důsledku nadměrného rybolovu nicméně vedlo k jejímu vyčerpání a mezi počátkem 70. let a polovinou 90. let minulého století byl na více něž dvě desetiletí ukončen veškerý rybolov, což mělo pro loďstva lovící uvedenou populaci velmi závažné důsledky.
(2)
Od obnovy populace a opětovného zahájení rybolovu v roce 1996 podléhá populace sledě obecného řízení na základě konzultací pěti stran, v jejichž výlučné hospodářské zóně se tato ryba během svého migračního cyklu vyskytuje: jde o Ruskou federaci, Norsko, Faerské ostrovy, Island a Evropskou unii (dále jen „pobřežní státy“).
(3)
Od roku 2007 zahrnovala ujednání dohodnutá při konzultacích pobřežních států konečná pravidla pro rozdělení celkového přípustného odlovu a závazek k zachování relativní stability uvedených podílů pro budoucí roky. Pro populaci atlantsko-skandinávského sledě činily dohodnuté podíly pro Faerské ostrovy 5,16 %, pro Island 14,51 %, pro Unii 6,51 %, pro Norsko 61 % a pro Ruskou federaci 12,82 %. Pobřežní státy se navíc dlouhodobě domluvily na tom, že společně dohodnutá ujednání budou přezkoumávat i revidovat pouze společně, a to na základě nových vědeckých doporučení a k danému datu.
(4)
Aby se usnadnilo stanovení celkových přípustných odlovů, pobřežní státy se na základě dostupných vědeckých poznatků dohodly na dlouhodobém plánu řízení a provedly jej, přičemž daný plán byl v souladu s preventivním přístupem, měl zachovat odlov v rámci bezpečných biologických limitů a byl určen k zajištění udržitelného rybolovu.
(5)
Tento dlouhodobý plán řízení měl zamezit tomu, aby úroveň biomasy u uvedené populace klesla pod 2 500 000 tun, a zároveň bylo třeba vynaložit veškeré úsilí k udržení dané populace nad 5 000 000 tun, což je úroveň, u níž se předpokládá maximální udržitelný výnos. K tomu mělo dojít omezením odlovu způsobem, jenž by odpovídal úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni 0,125. Bylo dohodnuto, že pokud by úroveň biomasy klesla pod úroveň 5 000 000 tun, míra úmrtnosti by měla být snížena, aby se zajistila rychlá obnova dané populace.
(6)
V září 2012 doporučila Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) v souladu s preventivním přístupem stanoveným v plánu řízení, že celkový přípustný odlov (TAC) pro pět pobřežních států by měl v roce 2013 činit maximálně 619 000 tun, což představuje oproti TAC stanovenému na rok 2012 pokles o 26 %.
(7)
Při konzultacích pobřežních států, které se za účelem ujednání na rok 2013 konaly od října 2012 do ledna 2013, se zástupci Faerských ostrovů důsledně a opakovaně vyjadřovali odmítavě k pokračování stávajícího ujednání o rozdělení podílů. Ujednání na rok 2013 byla nakonec uzavřena dne 18. ledna 2013 pouze čtyřmi pobřežní státy, aby se v nejvyšší možné míře udrželo koordinované řízení populace pobřežními státy. Ve schváleném záznamu z těchto konzultací ze dne 23. ledna 2013 se uvádí, že: „Delegace vyjádřily obavu, že Faerské ostrovy odstoupily od dohody pobřežních států bez předchozího oznámení“. Vzhledem k odstoupení Faerských ostrovů z konzultací není možné, aby se na ujednáních dohodlo všech pět smluvních stran, a proto se zbývající čtyři strany dohodly na zohlednění rybolovných zájmů Faerských ostrovů tím, že jim vyhradí jejich tradiční podíl, tj. podíl, který Faerským ostrovům příslušel od ujednání na rok 2007 a jenž odpovídal 31 000 tunám (5,16 % celkového přípustného odlovu).
(8)
Během konzultací pobřežních států konaných do 23. ledna 2013 nevznesli zástupci Faerských ostrovů žádný požadavek ohledně přesného podílu, nepřednesli žádný písemný ani ústní návrh nového ujednání o podílech, nezapojili se do jednání čtyř dalších stran ani nevyvinuli snahu o spolupráci při diskuzi o ujednáních na rok 2013.
(9)
Ministr pro odvětví rybolovu Faerských ostrovů oznámil v prohlášení ze dne 26. března 2013, že pro loďstvo Faerských ostrovů bylo jednostranně stanoveno omezení odlovu ve výši 105 230 tun, což představuje 17 % doporučeného celkového přípustného odlovu neboli víc než třikrát větší podíl, než by odpovídal uplatňovanému podílu z předchozích ujednání, a zvýšení podílu Faerských ostrovů oproti roku 2012 o 145 %. Uvedené jednostranné prohlášení je třeba posoudit s ohledem na výše uvedené vědecké doporučení snížit odlov v roce 2013 o 26 %. Tímto prohlášením se Faerské ostrovy též de facto zřekly společně dohodnutého plánu řízení.
(10)
Uvedenými kroky Faerské ostrovy zhatily spolupráci s Unií a ostatními pobřežními státy při řízení populace společného zájmu, atlantsko-skandinávského sledě obecného, a nedodržely závazky podle čl. 61 odst. 2, čl. 63 odst. 1 a 2, článků 118, 119 a 300 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a článků 5 a 6 a čl. 8 odst. 1 a 2 Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (UNFSA).
(11)
Pokud by bylo dosaženo omezení odlovu stanovených čtyřmi pobřežními státy a Faerskými ostrovy, činil by celkový odlov 692 290 tun, což by oproti doporučenému TAC představovalo nadměrný odlov. Podle posouzení a prognóz odlovu, které rada ICES vypracovala v rámci poradenství pro řízení rybolovného období 2013 (2), by takovýto odlov vedl na začátku roku 2014 k biomase reprodukující se populace na úrovni 4 200 000 tun, což je pod úrovní 5 000 000 tun, u níž se očekává maximální udržitelný výnos.
(12)
Nové veřejně dostupné vědecké důkazy poskytnuté radou ICES v květnu 2013 (3) navíc potvrzují, že dlouhodobý plán řízení ve své stávající podobě (s cílem úmrtnosti způsobené rybolovem v míře 0,125) je preventivní povahy, zatímco zvýšením cíle úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu 0,15, jež je rovnocenná hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, plán tuto preventivní povahu ztratí a souvisí s tím zvýšené nebezpečí vyčerpání stavu této populace.
(13)
Podle článku 3 nařízení (EU) č. 1026/2012 může být země označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že: a) nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (UNFSA) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a b) buď: i) nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo ii) přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu.
(14)
Na základě výše uvedených hledisek splňují Faerské ostrovy všechna kritéria, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov, a Komise tak může přijmout opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1026/2012.
(15)
Podle článku 6 nařízení (EU) č. 1026/2012 se Komise rozhodnutím ze dne 17. května 2013 (4) a dopisem z téhož dne odhodlala oznámit autonomní vládě Faerských ostrovů a vládě Dánska svůj záměr označit Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov a uvedla důvody pro uvedené označení a popis možných opatření, která lze podle uvedeného nařízení přijmout. Autonomní vláda Faerských ostrovů potvrdila přijetí uvedeného dopisu téhož dne.
(16)
Autonomní vláda Faerských ostrovů odpověděla na oznámení dne 17. června 2013, přičemž tvrzení přeložená Komisí zpochybnila vlastními argumenty, jimiž bylo, že Faerské ostrovy neodstoupily z procesu konzultací, jsou i nadále odhodlány nalézt projednané řešení ohledně rozdělení dané populace a EU nemá právo používat donucovací opatření. Vláda nicméně nikterak nevyjádřila úmysl změnit své rozhodnutí ohledně neudržitelného omezení odlovu na rok 2013, ani neposkytla žádné jasné odůvodnění svého vysokého omezení odlovu na rok 2013, s výjimkou nepodloženého tvrzení o „zvýšeném výskytu této populace v posledních letech v námořních oblastech spadajících pod jurisdikci Faerských ostrovů“.
(17)
Komise prověřila v dané záležitosti stávající vědeckou literaturu a nalezla pouze tvrzení ukazující na příležitostný delší výskyt sledě obecného ve vodách Faerských ostrovů v daném období, ovšem neshledala žádný odkaz, jenž by umožňoval výklad tohoto jevu jakožto stabilní nebo trvalé zvýšení množství této populace. Pokud jde o argument Faerských ostrovů, že v roce 2014 stav populace poklesne tak pod úroveň maximálního udržitelného výnosu v každém případě, a nikoli v důsledku jejich jednostranně navýšeného podílu, je třeba poznamenat, že podle nejnovějších vědeckých doporučení (viz výše 12. bod odůvodnění) se populace sice může obnovit na úroveň maximálního udržitelnému výnosu, dojde-li však ke zvýšení stávající cílové úrovně úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu rovnocennou hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, bude tato populace setrvávat pod úrovní maximálního udržitelnému výnosu po delší dobu a nebezpečí vyčerpání stavu této populace bude vyšší.
(18)
Na základě podrobného rozboru argumentů autonomní vlády Faerských ostrovů došla Komise k závěru, že tyto argumenty nevyvracejí důvody z oznámení Komise, ani nepředstavují objektivní důvod ospravedlňující nedostatečnou spolupráci této země. Tento závěr společně s neochotou k nápravě jednostranných omezení odlovů na rok 2013 vedou Komisi k závěru, že Faerské ostrovy nadále splňují kritéria pro to, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov.
(19)
Komise má tudíž za to, že je nutné přijmout opatření podle článku 4 nařízení (EU) č. 1026/2012.
(20)
Tato opatření musí být účinná a přiměřená pro dosažení cíle ochrany a měla by Faerským ostrovům zabránit v tom, aby k pokračování neudržitelného rybolovu sledě obecného využívaly trhy, přístavy a zařízení Unie.
(21)
Kromě toho Komise zhodnotila ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky daných opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, která mohou být přijata podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1026/2012, jakož i administrativní zátěž související s jejich prováděním.
(22)
Na základě tohoto hodnocení se zdá být vhodné přijmout jako první krok některá opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. c), d), e) a i) nařízení (EU) č. 1026/2012. Pokud by se tato opatření ukázala jako neúčinná a Faerské ostrovy by i nadále umožňovaly neudržitelný rybolov, lze zavést i další opatření.
(23)
Faerský rybolov sledě obecného provozovaný plavidly lovícími pomocí vlečných sítí pelagické druhy může být v chladnějších měsících roku cíleným rybolovem, ale koncem jara a v létě, kdy jsou sledi obecní a makrely obecné loveny v obdobném množství, je rybolovem smíšeným. Oba druhy může během rybolovného období odlovit stejné plavidlo při stejném vytažení sítě v rámci téhož rybářského výjezdu nebo v tomtéž lovišti. Makrela obecná je tak přidruženým druhem sledě obecného. Dalším odlovem a vývozem nakrely obecné by proto byly Faerské ostrovy vedeny k dalšímu odlovu vysokého množství sledě obecný, jenž je nevyhnutelným vedlejším úlovkem, a to i v případě, že by sleď obecný nemohl být do Unie vyvážen. Proto pokud by se do opatření nezahrnul dovoz makrely obecné, byla by oslabena účinnost zákazu dovozu sledě obecného jako prostředku, který má k zabránit dalším škodám ve vztahu k udržitelnosti populace sledě obecného. Makrela obecná žije natolik na stejném teritoriu jako sleď obecný, že při lovu makrely obecné v lovištích pod kontrolou Faerských ostrovů vždy hrozí riziko, že dojde i k odlovu sledě obecného. Z tohoto důvodu existuje u všech makrel obecných pod kontrolou Faerských ostrovů pravděpodobnost, že by mohly být uloveny společně se sleděm obecným. V důsledku této skutečnosti by se v zájmu účinnosti měla obchodní opatření vztahovat jak na sledě obecného, tak na makrelu obecnou.
(24)
Při posuzování přiměřenosti opatření, a zejména při rozhodování o tom, zda by se omezení obchodu s hlavními druhy ulovenými při rybolovu sledě obecného měla týkat jen určitého množství, nebo zda by měl být zakázán veškerý dovoz, Komise zkoumala, zda by jako přiměřenější opatření mohla být oproti úplnému zákazu dovozu všech produktů vyrobených ze sledě obecného nebo makrely obecné nebo produktů obsahujících tyto ryby zamýšlena i jiná alternativní opatření. Posuzovány byly tři možné varianty: i) množstevní omezení všech produktů, jimiž by se dovoz omezil na tradiční obchodní výměny, ii) úplný zákaz pouze čerstvých, zmrazených nebo konzervovaných ryb, kromě složitějších výrobků, jako je rybí moučka a tuk a iii) zákaz dovozu omezený pouze na sledě obecného a produkty z něj. Zatímco první z těchto tří variant by mohla být vzhledem ke značnému významu vývozu rybí moučky z Faerských ostrovů do EU velmi účinnou, považuje se v této fázi za příliš zatěžující, zejména přihlédne-li se ke skutečnosti, že tento krok může jednak ovlivnit ta odvětví rybolovu Faerských ostrovů, která přímo nesouvisí s odvětvím pelagického rybolovu, a zároveň vytvoří vysokou administrativní zátěž v souvislosti s rozbory vzorků rybí moučky a tuku ve specializovaných laboratořích za účelem určení jejich druhového složení. Třetí varianta, jak je uvedeno výše, se považuje za neúčinnou, pokud mohou být její případné hospodářské důsledky snadno kompenzovány vývozem makrely obecné. Z tohoto důvodu skýtá největší rovnováhu mezi prostředky a jejich žádoucími účinky druhá alternativa, přičemž k dosažení potřebného výsledku neexistují žádná jiná méně obtížná opatření.
(25)
Při posuzování přiměřenosti Komise rovněž zkoumala, zda nejsou zapotřebí i jiná opatření než omezení dovozu, zejména pak omezení vztahující se na využívání přístavů. Jelikož jsou přístavy využívány pro doplňování paliva, vykládku, výměnu posádky, opravy a odpočinek posádky, a představují tak běžné a nezbytné činnosti spojené s lovem sledě obecného, dospěla Komise k závěru, že tato opatření jsou rovněž nezbytná a neexistují žádná jiná, méně omezující opatření, jimiž by se za účelem postihu neudržitelného lovu sledě obecného loďstvům Faerských ostrovů zabránilo využívat zařízení EU.
(26)
Při hodnocení ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, jakož i administrativní zátěže související s prováděním těchto opatření lze dospět k závěru, že opatření jsou přiměřená a nebudou mít nepřijatelné účinky ani nevytvoří nepatřičnou zátěž. Opatření jsou šetrná vůči životnímu prostředí, neboť se předpokládá, že přispějí k lepší udržitelnosti populace sledě obecného. Obchodní účinky opatření budou mírné, neboť jakkoli lze očekávat bezprostřední hospodářský dopad, ve střednědobém horizontu bude možné nalézt alternativní mechanismy obchodní výměny a neočekává se, že by v rámci EU byly nakonec problémy se zásobováním. Hospodářské a sociální účinky by měly být v krátkodobém horizontu mírné, neboť budou souviset s obchodními účinky; ovšem ve střednědobém a dlouhodobém horizontu budou, pakliže se opatřeními dosáhne požadovaných dopadů, tyto účinky nevyhnutelně velmi příznivé, a to zvláště pro loďstva, která z hospodářského hlediska značně závisejí na lovu pelagických ryb. Administrativní zátěž v souvislosti s danými opatřeními bude poměrně nízká, uvážíme-li, že většinou kontrolních prostředků (včetně personálu) potřebných k prosazování opatření již členské státy disponují.
(27)
Na závěr Komise přezkoumala slučitelnost opatření s mezinárodním právem a došla k závěru, že se týkají vyčerpatelné populace ryb a mají zamezit nadměrnému využívání populace, jelikož cílem těchto opatření je udržet populaci atlantsko-skandinávského sledě obecného v rámci bezpečných biologických limitů. Tato opatření platí ve spojení s vlastními opatřeními Unie pro zachování zdrojů (čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1026/2012). Unie zejména v souladu s doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) snížila svůj odlov o 26 % a v plném rozsahu uplatňuje podmínky a omezení dlouhodobého plánu řízení, na němž se pobřežní státy dohodly a uplatňují jej od roku 1999 a který rada ICES v květnu 2013 opětovně potvrdila jako plán, jenž je v souladu s preventivním přístupem, i jako správný řídicí přístup pro zachování odlovu v rámci bezpečných biologických limitů. Kromě toho pro nárok Faerských ostrovů na větší podíl na rybolovu atlantsko-skandinávského sledě obecného neexistují nezvratné vědecké důkazy a z tohoto důvodu by bylo vhodné odlov Faerských ostrovů snížit ve smyslu doporučení rady ICES na rok 2013.
(28)
V důsledku uvedených skutečností by jako první krok měla být přijata opatření, která by zahrnovala: a) zákaz dovozu sledě obecného a makrely obecné z atlantsko-skandinávských populací a produktů rybolovu obsahujících tyto ryby nebo produktů z nich vyrobených a b) omezení využívání přístavů Unie plavidly provozujícími rybolov populací atlantsko-skandinávského sledě obecného a makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z uvedeného rybolovu. Za účelem snazšího prosazování opatření vztahujících se na plavidla, která provozují lov příslušných populací sledě obecného nebo makrely obecné či která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z těchto populací, by členským státům měly být poskytnuty seznamy těchto plavidel. Aby bylo možné určit, zda byly sleď obecný či makrela obecná uloveny pod kontrolou Faerských ostrovů, měl by se využívat systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (5).
(29)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení označuje Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného a stanoví ve vztahu k Faerským ostrovům opatření k zajištění dlouhodobého zachování této populace.
Článek 2
Oblast působnosti a cíle
Toto nařízení se použije na rybolov atlantsko-skandinávského sledě obecného provozovaný pod kontrolou Faerských ostrovů. Má za cíl zajistit dlouhodobou udržitelnost populace atlantsko-skandinávského sledě obecného.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„populací atlantsko-skandinávského sledě obecného“ se rozumí populace sledě obecného (Clupea harengus) v podoblastech ICES (Mezinárodní rady pro průzkum moří) I, II, V, XII a XIV (6);
b)
„atlantsko-skandinávským sleděm obecným“ se rozumí ryba z populace atlantsko-skandinávského sledě obecného;
c)
makrela obecná je rybou druhu Scomber scombrus, která byla ulovena v oblastech výskytu atlantsko-skandinávského sledě obecného;
d)
výrazem „uloven pod kontrolou Faerských ostrovů“ se rozumí uloven plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů nebo plavidly plujícími pod vlajkou jiného státu, které mají povolení k rybolovu ve výlučné hospodářské zóně Faerských ostrovů nebo byly pronajaty faerskou společností či faerskými orgány.
Článek 4
Označení
Faerské ostrovy se označují za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávské sledě obecného.
Článek 5
Opatření
1. Na území Unie, včetně za účelem překládky v přístavech, se zakazuje vstup ryb nebo produktů rybolovu stanovených v příloze, které sestávají ze sledě obecného nebo makrely obecné ulovených pod kontrolou Faerských ostrovů, které jsou z nich vyrobeny nebo které je obsahují.
2. Zakazuje se využívání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů lovícími populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné, které byly uloveny plavidly plujícími pod vlajkou uvedené země nebo plavidly, jež mají od uvedené země povolení a plují pod vlajkou jiného státu. Tento zákaz se nepoužije v případě vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 Úmluvy Organizace spojených národů z roku 1982 o mořském právu, pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací.
Článek 6
Provádění
1. Příslušné orgány členských států využijí systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení (ES) č. 1005/2008, aby určily všechny produkty, na které se vztahuje zákaz uvedený v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Pro snazší provádění zákazu stanoveného v čl. 5 odst. 2 obdrží členské státy orientační seznamy plavidel, jež dle spolehlivých zdrojů údajů provozovaly nebo v současnosti provozují rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. srpna 2013.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 793/2013
of 20 August 2013
establishing measures in respect of the Faeroe Islands to ensure the conservation of the Atlanto-Scandian herring stock
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 1026/2012 of the European Parliament and of the Council of 25 October 2012 on certain measures for the purpose of the conservation of fish stocks in relation to countries allowing non-sustainable fishing (1), and in particular Article 4 thereof,
Whereas:
(1)
The stock of Atlanto-Scandian herring (also referred to as Norwegian spring-spawning herring) is the largest herring stock of the world. It produced catches of the order of 1 million to 2 million tonnes. However, heavy exploitation due to overfishing led the stock to collapse and to the cessation of all fisheries for more than two decades between the early 1970s and the mid 1990s, with very severe consequences for the fleets that exploited that stock.
(2)
The stock of Atlanto-Scandian herring was managed, since the recovery of the stock and the re-opening of the fishery in 1996, following consultations among the five parties whose economic exclusive zone (EEZ) is visited by this fish during its migration cycle: the Russian Federation, Norway, the Faeroe Islands, Iceland and the European Union (hereinafter ‘the coastal States’).
(3)
Since 2007, the arrangements agreed during the coastal States’ consultations included definitive rules on the sharing of the total allowable catch and a commitment to maintain the relative stability of the shares for future years. The shares agreed for the stock of Atlanto-Scandian herring were 5,16 % for the Faeroe Islands, 14,51 % for Iceland, 6,51 % for the Union, 61 % for Norway and 12,82 % for the Russian Federation. Furthermore, the coastal states also had a long-standing agreement to review and revise the commonly agreed management arrangements only jointly, on the basis of new scientific advice and by a given date.
(4)
To facilitate the setting of total allowable catches, the coastal States had agreed and implemented, on the basis of the available scientific knowledge, a long-term management plan consistent with the precautionary approach, intended to keep harvesting within safe biological limits and designed to ensure sustainable fisheries.
(5)
This long-term management plan aimed at avoiding that the stock would fall below the biomass level of 2 500 000 tonnes and to make all efforts to maintain it above 5 000 000 tonnes, the level believed to produce maximum sustainable yield. This was to be done by restricting harvesting in a manner consistent with a fishing mortality of 0,125. It was agreed that, if the biomass level fell below the level of 5 000 000 tonnes, the fishing mortality should be reduced in order to ensure a rapid recovery of the stock.
(6)
In September 2012 the International Council for the Exploration of the Seas (ICES) recommended, in accordance with the precautionary approach set out in the management plan, that the total allowable catch (TAC) for the five coastal States should be no more than 619 000 tonnes in 2013, which represents a decrease of 26 % compared to the TAC fixed for 2012.
(7)
In the coastal State consultations held from October 2012 through January 2013 in order to negotiate the arrangements for 2013, the representatives of the Faeroe Islands consistently and repeatedly stated their refusal to continue the current sharing arrangement. Arrangements for 2013 were finally concluded 18 January 2013 by just four coastal States, in order to maintain a coordinated management of the stock by coastal States as far as possible. The agreed record of those consultations, dated 23 January 2013, states that: ‘The Delegations expressed their concern that the Faeroe Islands have withdrawn from the Coastal States agreement without prior notification’. Given the impossibility to agree an arrangement with five parties due to the Faeroese withdrawal from the consultations, it was agreed amongst the remaining four parties to take account of the fishing interests of the Faeroe Islands by setting aside their traditional share, i.e. the share that the Faeroe Islands have held since the 2007 arrangement, which corresponded to 31 000 tonnes (5,16 % of the TAC).
(8)
In the course of the coastal state consultations leading up to 23 January 2013, the representatives of the Faeroe Islands did not make any demand for a precise share, they did not make any written or oral proposal for a new sharing arrangement, they did not seek to engage with the four other parties, and they did not make any effort to cooperate in discussing an arrangement for 2013.
(9)
The Fisheries Minister of the Faeroe Islands announced in a statement of 26 March 2013 that a catch limit of 105 230 tonnes had been set unilaterally for the Faeroese fleet, which represents 17 % of the recommended TAC or more than three times the share that would correspond to an application of the previously agreed arrangements and an increase by 145 % of their share in 2012. That unilateral announcement is to be assessed in the light of the above-mentioned scientific advice to reduce catches in 2013 by 26 %. With that announcement, the Faeroe Islands also de facto abandoned the jointly agreed management plan.
(10)
By those actions, the Faeroe Islands have failed to cooperate with the Union and with the other coastal States in the management of a stock of common interest, the Atlanto-Scandian herring, and have failed to comply with the obligations under Article 61(2), Article 63(1) and (2) and Articles 118, 119 and 300 of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 (UNCLOS) and Articles 5 and 6 and Article 8(1) and (2) of the United Nations Agreement for the Implementation of the Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 relating to the Conservation and Management of Straddling Fish Stocks and Highly Migratory Fish Stocks (UNFSA).
(11)
If the catch limits set out by the four coastal States and the Faeroe Islands were reached, the total catch would amount to 692 290 tonnes, which would constitute an overfishing compared to the recommended TAC. According to the assessments and catch forecasts made by ICES when delivering advice for the management of the 2013 fishing season (2), such a catch would lead the spawning stock biomass (SSB) at the beginning of 2014 to a level of 4 200 000 tonnes, well below the level of 5 000 000 tonnes that is expected to produce maximum sustainable yield.
(12)
Furthermore, new publicly available scientific evidence provided by ICES in May 2013 (3) confirms that the the long-term management plan as currently designed (aiming at a fishing mortality of 0,125) is precautionary whilst an increase of the target fishing mortality to a value of 0,15, which happens to be equivalent to that resulting from the increase of the Faeroese share, makes the plan become non-precautionary, with associated increased risk of stock collapse.
(13)
According to Article 3 of Regulation (EU) No 1026/2012, a country may be identified as a country allowing non-sustainable fishing where: (a) it fails to cooperate in the management of a stock of common interest in full compliance with the provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 (UNCLOS) and the United Nations Agreement for the Implementation of the Provisions of the United Nations Convention on the Law of the Sea of 10 December 1982 relating to the Conservation and Management of Straddling Fish Stocks and Highly Migratory Fish Stocks of 4 August 1995 (UNFSA), or any other international agreement or norm of international law; and (b) either: (i) it fails to adopt necessary fishery management measures; or (ii) it adopts fishery management measures without due regard to the rights, interests and duties of other countries and the Union, and those fishery management measures, when considered in conjunction with measures taken by other countries and the Union, lead to fishing activities which could result in the stock being in an unsustainable state.
(14)
As a result of the above considerations, the Faeroe Islands meet all the criteria to be identified as a country allowing non-sustainable fishing and therefore the Commission may hence adopt the measures provided for in Regulation (EU) No 1026/2012.
(15)
The Commission, pursuant to Article 6 of Regulation (EU) No 1026/2012, decided to notify the Home Government of the Faeroe Islands and the Government of Denmark, by decision of 17 May 2013 (4) and letter of the same date, its intention to identify the Faeroe Islands as a country allowing non-sustainable fishing, indicating the reasons for that identification and describing the possible measures that may be taken pursuant to that Regulation. The Home Government of the Faeroe Islands acknowledged receipt of the letter the same day.
(16)
By 17 June 2013, the Home Government of the Faeroe Islands responded to the notification contesting the arguments put forward by the Commission with its own arguments, namely, that they have not withdrawn from the consultations, that they continue to be committed to finding a negotiated solution to the sharing of the stock and that the EU has not the right to use coercive measures. However, but did neither express any intention to amend its decision on the unsustainable catch limits for 2013 nor it did give any clear justification for their high catch limit for 2013, beyond a not-substantiated allegation of ‘an increased occurrence of this stock in recent years in maritime areas under Faeroese jurisdiction’.
(17)
The Commission examined the existing scientific literature on the subject and only found statements pointing to occasional occurrence of herring in Faeroese waters for longer time in the season, but did not find any reference allowing to interpret this phenomenon as a stable or permanent increase in abundance. As to the argument advanced by the Faeroe Islands that the stock will fall below MSY in 2014 in any case, and not as a consequence of their increased unilateral share, it should be noted that, according to the latest scientific advice (see recital 12 above), while the stock may recover to MSY, it will remain longer below that level and under a higher danger of stock collapse if the current target fishing mortality is increased to a value equivalent as that resulting from the increased Faeroese share.
(18)
The Commission, following a detailed analysis of the arguments of the Home Government of the Faeroe Islands, concluded that these do not constitute a rebuttal of the reasons of the Commission’s notification or an objective reason to justify the lack of cooperation of this country. That conclusion, taken together with the unwillingness to rectify the unilateral catch limits for 2013, leads the Commission to conclude that the Faeroe Islands continue to meet the criteria to be identified as a country allowing non-sustainable fishing.
(19)
Therefore, the Commission considers that it is necessary to adopt measures pursuant to Article 4 of Regulation (EU) No 1026/2012.
(20)
Those measures need to be effective and proportionate to achieve their conservation objective and should prevent the Faeroe Islands to take advantage of the Union markets, ports and facilities to maintain its unsustainable fishery for herring.
(21)
In addition, the Commission has evaluated the environmental, trade, economic and social effects in the short and long terms of the measures which may be adopted pursuant to Article 4(1) of Regulation (EU) No 1026/2012, as well as the administrative burden associated with their implementation.
(22)
On the basis of that evaluation it appears appropriate to adopt, as a first step, certain measures listed in points (c), (d), (e) and (i) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 1026/2012. Should those measures prove ineffective and should the Faeroe Islands continue to allow non-sustainable fishing, further measures may be established.
(23)
The Faeroese fishery for herring, conducted by mid-water trawlers, can be a directed fishery in the colder months of the year, but it is a mixed fishery in late spring and summer, when herring and mackerel are caught in similar quantities. Both species can be caught by the same vessel in the same haul, in the same fishing trip or in the same fishing grounds along the season. Mackerel is thus an associated species with herring. Consequently, by continuing to catch and export mackerel, the Faeroe Islands would be led to also continue to catch high amounts of herring, which is a necessary by-catch, even if herring could not be exported to the Union. Therefore, by not including also mackerel imports in the measures the effectiveness of a ban on the imports of herring would be undermined as a means to prevent further damage to the sustainability of the herring stock. Mackerel cohabits with herring to such an extent that, while fishing for mackerel in fisheries under the control of Faeroe Islands, there is always a risk to catch herring. Therefore, all mackerel caught under the control of the Faeroe Islands is susceptible of having been caught together with herring. As a consequence, in order for trade measures to be effective, they should cover both herring and mackerel.
(24)
In assessing the proportionality of the measures, and in particular in deciding whether restrictions on the trade of the main species caught during the herring fishery should be limited to a a certain amount or should prohibit all imports, the Commission examined whether alternative measures other than a total ban of imports of all products made from or containing herring or mackerel could be envisaged as more proportionate measures. Three possible alternatives have been assessed: (i) a quantitative restriction of all products, limiting the imports to the traditional exchanges, (ii) a total ban of only fresh, frozen and canned fish, not including more elaborated products such as fish meal and oil, and (iii) an import ban limited to herring and herring products only. While the first of these three options could be highly effective given the high importance of fish meal exports from Faeroe Islands into the EU, it is taken as too burdensome at this stage, especially taking into account that, on the one hand, it may affect sectors of the Faeroese fishing industry not directly related to the pelagic catching sector and, on the other hand, it will create a high administrative burden associated to the analysis of fish meal and oil samples in specialised laboratories in order to determine their composition by species. The third alternative, as said above, is considered inefficient as long as its potential economic consequences can easily be offset by mackerel exports. The second alternative offers therefore the best balance between the means and their desired effects and there are no less onerous measures to achieve the necessary result.
(25)
In assessing the proportionality, the Commission also examined whether the other measures than import restrictions, and notably restrictions on the use of ports, are necessary. Because the use of ports for refuelling, landing, exchange of crews, repairs and rest constitute routine and necessary activities linked to the catching of herring, the Commission concluded that such measures are also necessary and no alternative less restrictive measures are possible to avoid that the fleets of the Faeroe Islands takes advantage of EU facilities to prosecute unsustainable herring fisheries.
(26)
In evaluating the environmental, trade, economic and social effects of the measures in the short and long term, as well as the administrative burden associated with their implementation, it can be concluded that the measures are reasonable and will not have unacceptable effects or create an undue burden. The environmental effects of the measures are sound because they are expected to contribute to improving the sustainability of the stock of herring. Their trade effects will be moderate because, although immediate economic effects are to be expected, alternative exchange mechanisms can be found in the medium term and at the end no shortage in supplies is to be expected within the EU. The economic and social effects are expected to be moderate in the short term, since they will be associated to trade effects; however, in the medium and long terms, if the measures achieve the desired effects, will necessarily be very positive especially for a number of fleets whose economic dependence from pelagic fish is high. The adminstrative burden from the measures will be relatively low if one considers that most of the control means, including personnel, necessary in order to enforce the measures in Member States exist already.
(27)
Finally, the Commission examined the compatibility of the measures with international law and concluded that they relate to the conservation of an exhaustable fish stock and aim at the avoidance of over-exploitation of the stock made effective, since the measures aim to maintain the Atlanto-Scandian herring stock within safe biological limits. The measures are made effective in conjunction with the Union’s own conservation measures (Article 5(1)(b) of Regulation (EU) No 1026/2012). In particular, the Union has reduced its catches by 26 %, in line with the recommendation by the International Council for the Exploration of the Seas (ICES), and the Union is applying fully the conditions and limitations of the long-term management plan, which has been agreed and applied by the coastal states since 1999 and has been confirmed again by the ICES in May 2013 as consistent with the precautionary approach and as the right management approach to keep harvesting within safe biological limits. Furthermore, there is no conclusive scientific evidence pointing to a higher share in the Atlanto-Scandian herring fishery to which the Faeroe Islands would be entitled; therefore, a reduction of their catches as recommended by the ICES for 2013 would have been appropriate.
(28)
Consequently, the measures to be adopted as a fist step should include: (a) the prohibition of imports of herring and mackerel form the Atlanto-Scandian stocks as well as of fishery products containing or made of such fish and (b) restrictions on the use of Union ports by vessels fishing for the Atlanto-Scandian herring and mackerel stocks under the control of the Faeroe Islands and by vessels transporting fish or fisheries products stemming from that fishery. In order to facilitate the enforcement of the measures applicable to vessels conducting fisheries on the relevant herring or mackerel stocks or transporting fish or fishery products stemming form those stocks, Member States should be provided with lists of those vessels. In order to determine whether herring or mackerel have been caught under the control of the Faeroe Islands, use should be made of the catch certification scheme set out in Chapter III of Council Regulation (EC) No 1005/2008 of 29 September 2008 establishing a Community system to prevent, deter and eliminate illegal, unreported and unregulated fishing, amending Regulations (EEC) No 2847/93, (EC) No 1936/2001 and (EC) No 601/2004 and repealing Regulations (EC) No 1093/94 and (EC) No 1447/1999 (5).
(29)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee for Fisheries and Aquaculture,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter
This Regulation identifies the Faeroe Islands as a country allowing non-sustainable fishing of the Atlanto-Scandian herring stock and establishes measures in respect of the Faeroe Islands to ensure the long-term conservation of that stock.
Article 2
Scope and objectives
This Regulation shall apply to the fishery for Atlanto-Scandian herring conducted under the control of the Faeroe Islands. It has the objective of ensuring long-term sustainability of the stock of Atlanto-Scandian herring.
Article 3
Definitions
For the purposes of this Regulation, the following definitions shall apply:
(a)
‘Atlanto-Scandian herring stock’ means the stock of herring (Clupea harengus) in ICES (International Council for the Exploration of the Sea) subareas I, II, V, XII and XIV (6).
(b)
‘Atlanto-Scandian herring’ means fish from the Atlanto-Scandian herring stock.
(c)
Mackerel is fish from the species Scomber scombrus that has been caught in the areas occupied by Atlanto-Scandian herring.
(d)
‘Caught under the control of the Faeroe Islands’ means caught by vessels flying the flag of the Faeroe Islands, or by vessels flying the flag of another State which have been authorised to fish in the Faeroe Islands’ exclusive economic zone or have been chartered by a Faeroese firm or by Faeroese authorities.
Article 4
Identification
The Faeroe Islands shall be identified as a country allowing non-sustainable fishing of the Atlanto-Scandian herring stock.
Article 5
Measures
1. It shall be prohibited to introduce into the territory of the Union, including for transhipment purposes at ports, fish or fishery products set out in Annex which consist of, are made of, or contain Atlanto-Scandian herring or mackerel caught under the control of the Faeroe Islands.
2. The use of Union ports by vessels flying the flag of the Faeroe Islands that fish for Atlanto-Scandian herring or mackerel and by vessels transporting the fish or the fishery products stemming from Atlanto-Scandian herring or mackerel that have been caught either by vessels flying the flag of that country or by vessels authorised by it while flying another flag shall be prohibited. This prohibition shall not apply in cases of force majeure or distress within the meaning of Article 18 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea for services strictly necessary to remedy those situations.
Article 6
Implementation
1. The competent authorities of the Member States shall make use of the catch certification scheme laid down in Chapter III of Regulation (EC) No 1005/2008 to identify any product covered by the prohibition set out in Article 5(1) of this Regulation.
2. In order to facilitate the implementation of the prohibition set out in Article 5(2), Member States shall be provided with indicative lists of vessels that, according to reliable sources of data, have fished or are currently fishing for Atlanto-Scandian herring or mackerel under the control of the Faeroe Islands.
Article 7
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the seventh day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 20 August 2013.