NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 654/2014
ze dne 15. května 2014
o výkonu práv Unie za účelem uplatňování a prosazování pravidel mezinárodního obchodu a o změně nařízení Rady (ES) č. 3286/94, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie uzavřela řadu mnohostranných, regionálních a dvoustranných mezinárodních obchodních dohod, v jejichž důsledku vznikají k vzájemnému prospěchu smluvních stran práva a závazky.
(2)
V zájmu ochrany hospodářských zájmů Unie je nezbytné, aby Unie disponovala vhodnými nástroji, které jí umožní zajistit účinný výkon svých práv vyplývajících z mezinárodních obchodních dohod. Jedná se zejména o situace, kdy třetí země přijmou opatření omezující obchod, která snižují výhody, jež z mezinárodních obchodních dohod vyplývají pro hospodářské subjekty Unie. Unie by měla být schopna rychle a pružně reagovat v rámci postupů a lhůt stanovených podle mezinárodních obchodních dohod, jež uzavřela. Jsou proto zapotřebí pravidla, jež vymezí rámec pro výkon práv Unie za určitých konkrétních okolností.
(3)
Cílem mechanismů pro řešení sporů zavedených Dohodou o zřízení Světové obchodní organizace (WTO) a jinými obchodními dohodami, včetně regionálních nebo dvoustranných dohod, je nalézt pozitivní řešení veškerých sporů, k nimž by mohlo dojít mezi Unií a jinou stranou či jinými stranami takových dohod. Pokud by však jiné způsoby pro nalezení pozitivního řešení sporu nevedly k úspěchu, měla by mít Unie možnost pozastavit v souladu s takovými mechanismy pro řešení sporů koncese či jiné závazky. Zásah Unie by v takových případech měl přimět dotčenou třetí zemi, v zájmu obnovení vzájemně výhodné situace, k dodržování příslušných pravidel mezinárodního obchodu.
(4)
Podle Dohody WTO o ochranných opatřeních se člen WTO, který navrhuje uplatnění ochranného opatření nebo usiluje o jeho prodloužení, musí snažit zachovat v podstatě rovnocennou úroveň koncesí a jiných závazků mezi ním a vyvážejícími členy, kteří by byli dotčeni takovým opatřením. Obdobná pravidla jsou stanovena i v jiných mezinárodních obchodních dohodách, jež Unie uzavřela, včetně regionálních či dvoustranných dohod. Pokud dotčená třetí země neprovede žádné odpovídající a přiměřené úpravy, měla by Unie přijmout vyrovnávací opatření spočívající v pozastavení koncesí či jiných závazků. Zásah Unie by v takových případech měl přimět dotčené třetí země, v zájmu obnovení vzájemně výhodné situace, k přijetí opatření pro rozšíření obchodu.
(5)
Článkem XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT 1994) a souvisejícím ujednáním se řídí změna či odvolání koncesí stanovených v listinách členů WTO obsahujících celní sazebníky. Členové WTO dotčení takovou změnou jsou za určitých podmínek oprávněni k odvolání koncesí, které jsou v podstatě rovnocenné. Unie by měla v takových případech, a nejsou-li sjednány vyrovnávací úpravy, přijmout vyrovnávací opatření. Zásah Unie by měl přimět třetí země k provedení opatření pro rozšíření obchodu.
(6)
Unie by měla mít možnost prosazovat svá práva v oblasti veřejných zakázek, pokud obchodní partner nedodrží své závazky podle Dohody WTO o vládních zakázkách nebo podle jiných mezinárodních obchodních dohod. Dohoda WTO o vládních zakázkách stanoví, že žádný spor, který v rámci ní vznikne, nesmí vést k pozastavení koncesí či jiných závazků, na které by se vztahovala jakákoli jiná dohoda WTO. Zásah Unie by měl zajistit zachování v podstatě rovnocenné úrovně koncesí, jaká je stanovena v příslušných mezinárodních obchodních dohodách.
(7)
Členské státy by měly zajistit, aby opatření obchodní politiky v oblasti veřejných zakázek byla na jejich příslušném území uplatňována způsobem, který nejlépe odpovídá jejich správní struktuře a postupům, a to při zachování práva Unie.
(8)
Opatření obchodní politiky přijímaná podle tohoto nařízení je třeba volit a navrhovat na základě objektivních kritérií, včetně účinnosti daných opatření z hlediska jejich schopnosti přimět třetí země k dodržování mezinárodních obchodních pravidel, potenciálu z hlediska zmírnění následků pro hospodářské subjekty v Unii, které byly dotčeny opatřeními třetí země, a cíle spočívajícího v minimalizaci nepříznivých hospodářských dopadů na Unii, a to i pokud jde o základní suroviny.
(9)
Toto nařízení by se mělo zaměřit na taková opatření, s jejichž navrhováním a používáním má již Unie zkušenosti. S náležitým přihlédnutím ke zvláštním rysům jednotlivých oblastí by měla být v rámci přezkumu fungování tohoto nařízení posouzena možnost rozšířit oblast jeho působnosti tak, aby umožňovalo přijímat opatření v oblasti práv duševního vlastnictví a další opatření týkající se služeb.
(10)
Při prosazování práv Unie by měl být původ zboží určen podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Při prosazování práv Unie v návaznosti na řešení sporu v oblasti veřejných zakázek by se měl původ služby určovat na základě původu fyzické či právnické osoby, která ji poskytuje. Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé by měli při posuzování informací a záruk poskytnutých uchazeči ohledně původu zboží a služeb postupovat s obvyklou obezřetností a náležitou péčí.
(11)
Komise by měla nejpozději do tří let od prvního případu uplatnění tohoto nařízení nebo nejpozději do pěti let ode dne jeho vstupu v platnost, podle toho, co nastane dříve, přezkoumat jeho oblast působnosti, fungování a účinnost, včetně případných opatření v oblasti práv duševního vlastnictví a dalších opatření týkajících se služeb. Komise by měla o svém posouzení podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě. V návaznosti na přezkum mohou být případně předloženy vhodné legislativní návrhy.
(12)
Je důležité zajistit účinnou komunikaci a výměnu názorů mezi Komisí na jedné straně a Evropským parlamentem a Radou na straně druhé, a to zejména ohledně sporů v rámci mezinárodních obchodních dohod, jež mohou vést k přijetí opatření podle tohoto nařízení.
(13)
Nařízení Rady (ES) č. 3286/94 (3) by mělo být změněno, aby odkazovalo na toto nařízení, pokud jde o provádění opatření v oblasti obchodní politiky.
(14)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (4).
(15)
Vzhledem k tomu, že zkoumání mnohostranných dopadů, jež mohou opatření obchodní politiky přijatá podle tohoto nařízení mít, je velice složité, a aby poskytla dostatek příležitostí k dosažení co nejširší podpory, neměla by Komise prováděcí akty přijmout, pokud výbor uvedený v tomto nařízení výjimečně nezaujme k návrhu prováděcího aktu předloženému Komisí stanovisko.
(16)
Bude-li to vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné, měla by Komise v zájmu ochrany zájmů Unie přijmout v řádně odůvodněných případech týkajících se nutnosti přizpůsobit opatření obchodní politiky chování dotčené třetí strany okamžitě použitelné prováděcí akty.
(17)
Tímto nařízením není dotčeno možné přijetí opatření obchodní politiky na základě jiných relevantních aktů Unie či na základě ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie, při současném dodržení platných ustanovení mezinárodních obchodních dohod o pozastavení či odvolání koncesí či jiných závazků,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla a postupy pro zajištění účinného a včasného výkonu práv Unie, pokud jde o pozastavení či odvolání koncesí nebo jiných závazků podle mezinárodních obchodních dohod, za účelem:
a)
reakce na případy porušení pravidel mezinárodního obchodu ze strany třetích zemí, kterými jsou dotčeny zájmy Unie, s cílem dosáhnout uspokojivého řešení, které obnoví výhody pro hospodářské subjekty Unie;
b)
vyvážení koncesí či jiných závazků v rámci obchodních vztahů se třetími zeměmi, dojde-li ke změně zacházení uplatňovaného na zboží z Unie způsobem, který se dotýká zájmů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zemí“ jakýkoli stát nebo samostatné celní území;
b)
„koncesemi či jinými závazky“ celní koncese nebo jakékoli jiné výhody, k jejichž uplatňování v rámci svého obchodu se třetími zeměmi se Unie zavázala coby smluvní strana podle mezinárodních obchodních dohod;
c)
„úrovní zrušení nebo zmenšení“ míra, v níž jsou dotčeny výhody vyplývající pro Unii z mezinárodních obchodních dohod. Není-li v příslušné dohodě stanoveno jinak, zahrnuje tato úroveň jakýkoli nepříznivý hospodářský dopad v důsledku opatření třetí země;
d)
„povinnou cenovou sankcí“ povinnost veřejných zadavatelů či zadavatelů uplatňujících postupy zadávání veřejných zakázek zvýšit, s určitými výjimkami, cenu za služby nebo zboží pocházející z určitých třetích zemí, jež byla nabídnuta v zadávacích řízeních.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto nařízení se použije:
a)
bylo-li Unii v důsledku konečného rozhodnutí obchodních sporů podle Ujednání WTO o pravidlech a řízení při řešení sporů (dále jen „ujednání WTO o řešení sporů“) přiznáno právo k pozastavení koncesí či jiných závazků vyplývajících z mnohostranných či vícestranných dohod, na které se vztahuje ujednání WTO o řešení sporů;
b)
má-li Unie v důsledku konečného rozhodnutí obchodních sporů v rámci jiných mezinárodních obchodních dohod, včetně regionálních či dvoustranných dohod, právo pozastavit koncese či jiné závazky podle takových dohod;
c)
za účelem vyvážení koncesí nebo jiných závazků, k němuž může opravňovat použití ochranného opatření ze strany třetí země buď na základě článku 8 Dohody WTO o ochranných opatřeních nebo na základě ustanovení, která upravují ochranná opatření, obsažených v jiných mezinárodních obchodních dohodách, včetně dohod regionálních či dvoustranných;
d)
v případech změny koncesí členem WTO na základě článku XXVIII dohody GATT 1994, pokud nebylo sjednáno žádné kompenzační vyrovnání.
Článek 4
Výkon práv Unie
1. Je-li pro ochranu zájmů Unie v případech uvedených v článku 3 třeba určitého zásahu, přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví vhodná opatření obchodní politiky. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
2. Prováděcí akty přijaté podle odstavce 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou-li pozastaveny koncese či jiné závazky v důsledku konečného rozhodnutí obchodního sporu podle ujednání WTO o řešení sporů, úroveň pozastavení nepřesáhne úroveň schválenou orgánem WTO pro řešení sporů;
b)
jsou-li pozastaveny koncese či jiné závazky v důsledku oprávnění, jež bylo přiznáno v návaznosti na řízení pro mezinárodní řešení sporů podle jiných mezinárodních obchodních dohod, včetně regionálních či dvoustranných dohod, jejich úroveň nepřesáhne úroveň zrušení nebo zmenšení v důsledku dotčeného opatření třetí země, kterou v závislosti na daném případu vymezila buď Komise, nebo která vyplynula z rozhodčího řízení;
c)
v případě vyrovnávání koncesí či jiných závazků podle ustanovení o ochranných opatřeních obsažených v mezinárodních obchodních dohodách musí být zásah Unie, v souladu s podmínkami Dohody WTO o ochranných opatřeních nebo ustanoveními o ochranných opatřeních, která jsou uvedena v jiných mezinárodních obchodních dohodách, včetně regionálních či dvoustranných dohod, na jejichž základě se ochranné opatření uplatňuje, v podstatě rovnocenný úrovni koncesí či jiných závazků, jež byla dotčena ochranným opatřením;
d)
jsou-li koncese odvolány v rámci obchodu se třetí zemí související s článkem XXVIII dohody GATT 1994 a připojeným ujednáním (5), musí být v podstatě rovnocenné koncesím, které taková třetí země změnila či odvolala, a to podle podmínek stanovených v článku XXVIII dohody GATT 1994 a v souvisejícím ujednání.
3. Opatření obchodní politiky podle odstavce 1 se stanoví s přihlédnutím k dostupným informacím a obecnému zájmu Unie na základě těchto kritérií:
a)
účinnost opatření, pokud jde o donucení třetích zemí, aby dodržovaly pravidla mezinárodního obchodu;
b)
možnosti opatření, pokud jde o zmírnění následků pro hospodářské subjekty v Unii, které byly dotčeny opatřeními třetí země;
c)
dostupnost alternativních zdrojů dodávek dotčeného zboží či služeb, aby se v rámci Unie zamezilo nežádoucímu dopadu na návazná odvětví, veřejné zadavatele nebo zadavatele či konečné spotřebitele nebo aby byl tento dopad co nejmenší;
d)
zamezení nepřiměřené složitosti administrativních postupů a nepřiměřeným nákladům při provádění opatření;
e)
jakákoli jiná konkrétní kritéria, která mohou být v mezinárodních obchodních dohodách stanovena pro případy uvedené v článku 3.
Článek 5
Opatření obchodní politiky
1. Aniž je dotčena jakákoli mezinárodní dohoda, jejíž je Unie stranou, opatření obchodní politiky, která mohou být zavedena prováděcím aktem podle čl. 4 odst. 1, zahrnují:
a)
pozastavení celních koncesí a uložení nových nebo zvýšených cel, včetně opětovného zavedení cel na úrovni doložky nejvyšších výhod nebo uložení cel nad rámec doložky nejvyšších výhod, nebo zavedení jakéhokoli dalšího poplatku na dovoz či vývoz zboží;
b)
zavedení nebo zvýšení množstevních omezení dovozu nebo vývozu zboží, ať již prostřednictvím kvót, dovozních či vývozních licencí nebo jinými opatřeními;
c)
pozastavení koncesí týkajících se zboží, služeb nebo dodavatelů v oblasti veřejných zakázek prostřednictvím:
i)
vyloučení dodavatelů zboží nebo poskytovatelů služeb usazených v dotčené třetí zemi nebo provozujících svoji činnost z dotčené třetí země nebo nabídek, jejichž celková hodnota je z více než 50 % tvořena zbožím či službami pocházejícími z dotčené třetí země, ze zadávání veřejných zakázek, nebo
ii)
uložení povinné cenové sankce na veřejné zakázky dodavatelů zboží nebo služeb usazených v dotčené třetí zemi nebo provozujících svoji činnost z dotčené třetí země nebo na tu část veřejné zakázky, jejímž předmětem je zboží nebo služby pocházející z dotčené třetí země.
2. Opatření přijatá podle odst. 1 písm. c):
a)
obsahují prahové hodnoty podle vlastností dotčeného zboží nebo služeb, při jejichž překročení se uplatní vyloučení nebo povinná cenová sankce, přičemž se zohlední ustanovení příslušné obchodní dohody a úroveň zrušení nebo zmenšení;
b)
vymezují odvětví nebo kategorie zboží nebo služeb, pro něž se použijí, jakož i veškeré použitelné výjimky;
c)
určí veřejné zadavatele nebo zadavatele či kategorie veřejných zadavatelů nebo zadavatelů, členěné podle členských států, na jejichž zakázky se vztahují. S cílem poskytnout podklady pro toto určení předloží každý členský stát seznam příslušných veřejných zadavatelů nebo zadavatelů či kategorií veřejných zadavatelů nebo zadavatelů. Opatření zajistí, aby bylo dosaženo náležité úrovně pozastavení koncesí nebo jiných závazků a spravedlivého rozložení mezi členskými státy.
Článek 6
Pravidla původu
1. Původ zboží je určen podle nařízení (EHS) č. 2913/92.
2. Původ služby se určuje na základě původu fyzické či právnické osoby, která ji poskytuje. Za původ poskytovatele služeb se považuje:
a)
v případě fyzické osoby země, jejímž je tato osoba státním příslušníkem nebo v níž má právo na trvalý pobyt;
b)
v případě právnické osoby:
i)
není-li služba poskytována prostřednictvím komerční přítomnosti v Unii, země, v níž je právnická osoba zřízena nebo jiným způsobem organizována podle právních předpisů této země a na jejímž území právnická osoba vyvíjí významnou podnikatelskou činnost,
ii)
je-li služba poskytována prostřednictvím komerční přítomnosti v Unii, členský stát, v němž je právnická osoba usazena a na jehož území vyvíjí významnou podnikatelskou činnost, jež je přímo a skutečně propojena s hospodářstvím tohoto členského státu.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) bodu ii), nevyvíjí-li právnická osoba poskytující dotčenou službu významnou podnikatelskou činnost, jež je přímo a skutečně propojena s hospodářstvím členského státu, v němž je usazena, se za původ právnické osoby považuje původ fyzických či právnických osob, které ji vlastní nebo ovládají.
Právnická osoba poskytující dotčenou službu se považuje za „vlastněnou“ osobami z dané země, pokud osoby z této země užitečně vlastní více než 50 % jejího základního kapitálu, a za „ovládanou“ osobami z dané země, pokud tyto osoby mají pravomoc jmenovat většinu jejích řídících pracovníků nebo jinak zákonně řídit její aktivity.
Článek 7
Pozastavení, změna a zrušení opatření
1. Přizná-li po přijetí prováděcího aktu podle čl. 4 odst. 1 dotčená třetí země Unii odpovídající a přiměřené vyrovnání v případech, na které odkazuje čl. 3 odst. 1 písm. a) a b), může Komise pozastavit uplatňování takového prováděcího aktu po dobu, během níž je takové vyrovnání poskytováno. Rozhodnutí o pozastavení se přijímá přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
2. Komise zruší prováděcí akt přijatý podle čl. 4 odst. 1, nastane-li některá z následujících okolností:
a)
třetí země, u níž bylo v rámci řízení o řešení sporů rozhodnuto, že její opatření porušují pravidla mezinárodního obchodu, dosáhla opětovného souladu s těmito pravidly, nebo bylo-li dosaženo jiného vzájemně uspokojivého řešení;
b)
v případech vyrovnání koncesí nebo jiných závazků v návaznosti na přijetí ochranného opatření ze strany třetí země, pokud bylo ochranné opatření odvoláno či zaniklo nebo pokud dotčená třetí země přiznala Unii odpovídající a přiměřené vyrovnání po přijetí prováděcího aktu podle čl. 4 odst. 1;
c)
v případech změny koncesí členem WTO podle článku XXVIII dohody GATT 1994 pokud třetí dotčená země přiznala Unii odpovídající a přiměřené vyrovnání po přijetí prováděcího aktu podle čl. 4 odst. 1.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci se přijímá přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
3. Je-li s výhradou čl. 4 odst. 2 a 3 nezbytné provést úpravy opatření obchodní politiky, která byla přijata podle tohoto nařízení, může Komise provést příslušné změny přezkumným postupem podle čl. 8 odst. 2.
4. V řádně odůvodněných naléhavě nezbytných případech týkajících se zrušení či změny dotčeného opatření třetí země přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty, jimiž pozastaví, změní či zruší prováděcí akty přijaté podle čl. 4 odst. 1, jak je stanoveno v tomto článku, postupem podle čl. 8 odst. 3.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený nařízením (ES) č. 3286/94. Tento výbor je výborem ve smyslu článku 3 nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 9
Shromažďování informací
1. Pokud jde o hospodářské zájmy Unie v případě konkrétního zboží nebo služeb nebo v konkrétních odvětvích, Komise si v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení vyžádá příslušné informace a stanoviska, a to prostřednictvím oznámení v Úředním věstníku Evropské unie nebo jinými vhodnými veřejnými komunikačními prostředky, přičemž uvede lhůtu pro předložení těchto podkladů. Komise obdržené podklady zohlední.
2. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
3. Evropský parlament, Rada, Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné informace důvěrné povahy, které obdrželi podle tohoto nařízení, bez výslovného souhlasu poskytovatele těchto informací.
4. Poskytovatel informací může požádat, aby se s poskytnutou informací nakládalo jako s důvěrnou. V takových případech jsou tyto informace doplněny nedůvěrným souhrnem informací, který je představí v zobecněné podobě, nebo uvedením důvodů, proč takový souhrn nelze pořídit.
5. Pokud se zdá, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, a poskytovatel si přesto nepřeje informaci zveřejnit ani v zobecněné či souhrnné podobě, nemusí být tato informace vzata v úvahu.
6. Odstavce 2 až 5 nebrání orgánům Unie a členských států ve zveřejňování obecných informací. Toto zveřejnění musí brát v úvahu oprávněný zájem dotčených stran na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 10
Přezkum
1. Do tří let po přijetí prvního prováděcího aktu nebo nejpozději do 18. července 2019, podle toho, co nastane dříve, přezkoumá Komise oblast působnosti tohoto nařízení, zejména pokud jde o opatření obchodní politiky, jež mohou být přijata, jakož i jeho provádění, a podá zprávu o svých závěrech Evropskému parlamentu a Radě.
2. Bez ohledu na odstavec 1 provede Komise přezkum s cílem navrhnout v rámci tohoto nařízení další opatření obchodní politiky pro pozastavení koncesí nebo jiných závazků v oblasti obchodu službami. Komise posoudí mimo jiné tyto skutečnosti:
a)
mezinárodní vývoj, pokud jde o pozastavování jiných závazků podle Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS);
b)
vývoj v Unii, pokud jde o přijetí společných pravidel pro odvětví služeb;
c)
účinnost případných dalších opatření obchodní politiky jako prostředku pro prosazování práv Unie na základě mezinárodních obchodních dohod;
d)
dostupné mechanismy zajišťující, aby byla v praxi jednotně a účinně prováděna případná další opatření obchodní politiky týkající se služeb; a
e)
důsledky pro poskytovatele služeb nacházející se v Unii v době přijetí prováděcích aktů na základě tohoto nařízení.
Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svém prvním posouzení do 18. července 2017.
Článek 11
Změny jiných aktů
V článku 13 nařízení (ES) č. 3286/94 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Pokud musí Unie, jež jedná v souladu s čl. 12 odst. 2, přijmout rozhodnutí o opatřeních obchodní politiky, která mají být přijata podle čl. 11 odst. 2 písm. c) nebo podle článku 12, učiní tak neprodleně v souladu s článkem 207 Smlouvy o fungování Evropské unie a případně nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 654/2014 (6) nebo jinými použitelnými postupy.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
REGULATION (EU) No 654/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 15 May 2014
concerning the exercise of the Union's rights for the application and enforcement of international trade rules and amending Council Regulation (EC) No 3286/94 laying down Community procedures in the field of the common commercial policy in order to ensure the exercise of the Community's rights under international trade rules, in particular those established under the auspices of the World Trade Organization
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 207 (2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (1),
Whereas:
(1)
The Union has concluded a number of multilateral, regional and bilateral international trade agreements creating rights and obligations for the mutual benefit of the parties.
(2)
It is essential that the Union possess appropriate instruments to ensure the effective exercise of the Union's rights under international trade agreements in order to safeguard its economic interests. This is particularly the case in situations where third countries enact trade restrictive measures that diminish the benefits accruing to the Union's economic operators under international trade agreements. The Union should be in a position to react swiftly and in a flexible manner in the context of the procedures and deadlines set out by the international trade agreements which it has concluded. There is therefore a need for rules defining the framework for exercising the Union's rights in certain specific situations.
(3)
The dispute settlement mechanisms set up by the Agreement establishing the World Trade Organization (WTO) and by other international trade agreements, including regional or bilateral agreements, aim at finding a positive solution to any disputes arising between the Union and the other party or parties to those agreements. The Union should, nevertheless, be able to suspend concessions or other obligations, in accordance with those dispute settlement mechanisms, when other avenues to find a positive solution to a dispute have proven unsuccessful. Action by the Union in such cases should serve the purpose of inducing compliance of the third country concerned with the relevant international trade rules in order to restore a situation of reciprocal benefits.
(4)
Under the WTO Agreement on Safeguards, a WTO member proposing to apply a safeguard measure or seeking an extension of a safeguard measure has to endeavour to maintain a substantially equivalent level of concessions and other obligations between it and the exporting Members, which would be affected by such a measure. Similar rules are laid down in other international trade agreements concluded by the Union, including regional or bilateral agreements. The Union should take rebalancing measures by suspending concessions or other obligations in cases where the third country concerned implements no adequate and proportionate adjustments. Action by the Union in such cases should serve the purpose of inducing the introduction of trade-enhancing measures by third countries in order to restore a situation of reciprocal benefits.
(5)
Article XXVIII of the General Agreement on Tariffs and Trade 1994 (GATT 1994) and the related Understanding govern the modification or withdrawal of concessions established in the tariff schedules of WTO Members. WTO Members affected by any such modification are entitled, under certain conditions, to withdraw substantially equivalent concessions. The Union should adopt rebalancing measures in such cases, unless compensatory adjustments are agreed. Action by the Union should be aimed at inducing third countries to implement trade-enhancing measures.
(6)
The Union should have the possibility to enforce its rights in the area of public procurement when a trade partner fails to respect its commitments under the WTO Agreement on Government Procurement (GPA) or other international trade agreements. The GPA states that any dispute arising thereunder is not to result in the suspension of concessions or other obligations under any other covered agreement of the WTO. The Union's action should be aimed at ensuring the maintenance of a substantially equivalent level of concessions, as laid down in the relevant international trade agreements.
(7)
Member States should ensure the application within their respective territories of commercial policy measures in the field of public procurement in the manner that is best suited to their administrative structures and practices, while respecting Union law.
(8)
Commercial policy measures adopted under this Regulation should be selected and designed on the basis of objective criteria, including the effectiveness of the measures in inducing compliance of third countries with international trade rules, their potential to provide relief to economic operators within the Union affected by third country measures, and the aim of minimising negative economic impacts on the Union, including with regard to essential raw materials.
(9)
This Regulation should focus on those measures in respect of which the Union has experience in design and application. The possibility to extend its scope in order to provide for the adoption of measures in the sector of intellectual property rights and additional measures concerning services should be assessed as part of the review on the functioning of this Regulation, with due regard to the specificities of each area.
(10)
When enforcing the Union's rights, the origin of a good should be determined in accordance with Council Regulation (EEC) No 2913/92 (2). When enforcing the Union's rights following dispute settlement in the area of public procurement, the origin of a service should be determined on the basis of the origin of the natural or legal person providing it. Contracting authorities or entities should apply normal precautions and exercise due diligence when assessing information and guarantees provided by tenderers as regards the origin of goods and services.
(11)
The Commission should review the scope, functioning and efficiency of this Regulation, including possible measures in the sector of intellectual property rights and additional measures concerning services, no later than three years after the first instance of its implementation or no later than five years from its date of entry into force, whichever is the earlier. The Commission should report on its assessment to the European Parliament and the Council. The review may be followed up by appropriate legislative proposals.
(12)
It is important to ensure an effective communication and exchange of views between the Commission on the one hand and the European Parliament and the Council on the other, in particular on disputes under international trade agreements that may lead to the adoption of measures under this Regulation.
(13)
Council Regulation (EC) No 3286/94 (3) should be amended in order to refer to this Regulation with regard to the implementation of commercial policy measures.
(14)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (4).
(15)
In light of the high complexity involved in the examination of the multiple impacts that commercial policy measures adopted under this Regulation may have, and with a view to allowing sufficient opportunities to achieve the widest possible support, implementing acts should not be adopted by the Commission where, exceptionally, the committee referred to in this Regulation delivers no opinion on the draft implementing act presented by the Commission.
(16)
In order to safeguard the Union's interests, the Commission should adopt immediately applicable implementing acts where, in duly justified cases relating to the need to adapt commercial policy measures to the behaviour of the third party concerned, imperative grounds of urgency so require.
(17)
This Regulation is without prejudice to the possible adoption of commercial policy measures on the basis of other relevant Union acts or of the provisions of the Treaty on the Functioning of the European Union, while respecting the applicable provisions in international trade agreements on the suspension or withdrawal of concessions or other obligations,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter
This Regulation lays down rules and procedures to ensure an effective and timely exercise of the Union's rights to suspend or withdraw concessions or other obligations under international trade agreements, with the intention of:
(a)
responding to breaches by third countries of international trade rules which affect the Union's interests, with a view to seeking a satisfactory solution that restores benefits for the Union's economic operators;
(b)
rebalancing concessions or other obligations in the trade relations with third countries, when the treatment accorded to goods from the Union is altered in a way that affects the Union's interests.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Regulation the following definitions apply:
(a)
"country" means any State or separate customs territory;
(b)
"concessions or other obligations" means tariff concessions or any other benefits that the Union has committed itself to applying in its trade with third countries by virtue of international trade agreements to which it is a party;
(c)
"level of nullification or impairment" means the degree to which the benefits accruing to the Union under an international trade agreement are affected. Except as otherwise defined in the relevant agreement, it includes any adverse economic impact resulting from a third country measure;
(d)
"mandatory price penalty" means an obligation on contracting authorities or entities conducting public procurement procedures to increase, subject to certain exceptions, the price of services and/or goods originating in certain third countries that have been offered in contract award procedures.
Article 3
Scope
This Regulation applies:
(a)
following the adjudication of trade disputes under the WTO Understanding on Rules and Procedures Governing the Settlement of Disputes (WTO Dispute Settlement Understanding), when the Union has been authorised to suspend concessions or other obligations under the multilateral and plurilateral agreements covered by the WTO Dispute Settlement Understanding;
(b)
following the adjudication of trade disputes under other international trade agreements, including regional or bilateral agreements, when the Union has the right to suspend concessions or other obligations under such agreements;
(c)
for the rebalancing of concessions or other obligations, to which the application of a safeguard measure by a third country may give right pursuant to Article 8 of the WTO Agreement on Safeguards, or to the provisions on safeguards included in other international trade agreements, including regional or bilateral agreements;
(d)
in cases of modification of concessions by a WTO member under Article XXVIII of the GATT 1994, where no compensatory adjustments have been agreed.
Article 4
Exercise of the Union's rights
1. Where action is necessary to safeguard the Union's interests in the cases referred to in Article 3, the Commission shall adopt implementing acts determining the appropriate commercial policy measures. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 8(2).
2. Implementing acts adopted pursuant to paragraph 1 shall meet the following conditions:
(a)
where concessions or other obligations are suspended following the adjudication of a trade dispute under the WTO Dispute Settlement Understanding, their level shall not exceed the level authorised by the WTO Dispute Settlement Body;
(b)
where concessions or other obligations are suspended following the discharge of an international dispute settlement procedure under other international trade agreements, including regional or bilateral agreements, their level shall not exceed the level of nullification or impairment as a result of the third country measure concerned, as determined by the Commission or through recourse to arbitration, as the case may be;
(c)
in the case of rebalancing of concessions or other obligations under provisions on safeguards in international trade agreements, the Union's action shall be substantially equivalent to the level of concessions or other obligations affected by the safeguard measure, in accordance with the conditions of the WTO Agreement on Safeguards or of the provisions on safeguards in other international trade agreements, including regional or bilateral agreements, under which the safeguard measure is applied;
(d)
where concessions are withdrawn in the trade with a third country in connection with Article XXVIII of the GATT 1994 and the related Understanding (5), they shall be substantially equivalent to the concessions modified or withdrawn by that third country, in accordance with the terms established in Article XXVIII of the GATT 1994 and the related Understanding.
3. Commercial policy measures referred to in paragraph 1 shall be determined on the basis of the following criteria, in light of available information and of the Union's general interest:
(a)
effectiveness of the measures in inducing compliance of third countries with international trade rules;
(b)
potential of the measures to provide relief to economic operators within the Union affected by third country measures;
(c)
availability of alternative sources of supply for the goods or services concerned, in order to avoid or minimise any negative impact on downstream industries, contracting authorities or entities, or final consumers within the Union;
(d)
avoidance of disproportionate administrative complexity and costs in the application of the measures;
(e)
any specific criteria that may be established in international trade agreements in connection with the cases referred to in Article 3.
Article 5
Commercial policy measures
1. Without prejudice to any international agreement to which the Union is a party, the commercial policy measures that may be enacted by means of an implementing act pursuant to Article 4(1) shall consist of:
(a)
the suspension of tariff concessions and the imposition of new or increased customs duties, including the re-establishment of customs duties at the most favoured nation level or the imposition of customs duties beyond the most favoured nation level, or the introduction of any additional charge on imports or exports of goods;
(b)
the introduction or increase of quantitative restrictions on imports or exports of goods, whether made effective through quotas, import or export licences or other measures;
(c)
the suspension of concessions regarding goods, services or suppliers in the area of public procurement, through:
(i)
the exclusion from public procurement of suppliers of goods or services established in and operating from the third country concerned and/or of tenders the total value of which is made up of more than 50 % of goods or services originating in the third country concerned; and/or
(ii)
the imposition of a mandatory price penalty on tenders of suppliers of goods or services established in and operating from the third country concerned and/or on that part of the tender consisting of goods or services originating in the third country concerned.
2. Measures adopted pursuant to paragraph 1(c) shall:
(a)
include thresholds, according to the characteristics of the goods or services concerned, above which the exclusion and/or mandatory price penalty is to apply, taking into account the provisions of the trade agreement concerned and the level of nullification or impairment;
(b)
determine the sectors or the categories of goods or services to which they apply, as well as any applicable exceptions;
(c)
determine the contracting authorities or entities or categories of contracting authorities or entities, listed by Member State, whose procurement is covered. To provide the basis for this determination, each Member State shall submit a list of appropriate contracting authorities or entities or categories of contracting authorities or entities. The measures shall ensure that an appropriate level of suspension of concessions or other obligations and a fair distribution among Member States is achieved.
Article 6
Rules of origin
1. The origin of a good shall be determined in accordance with Regulation (EEC) No 2913/92.
2. The origin of a service shall be determined on the basis of the origin of the natural or legal person providing it. The origin of the service provider shall be deemed to be:
(a)
in the case of a natural person, the country of which the person is a national or where he has a right of permanent residence;
(b)
in the case of a legal person, either of the following:
(i)
if the service is provided other than through a commercial presence within the Union, the country where the legal person is constituted or otherwise organised under the laws of that country and in the territory of which the legal person is engaged in substantive business operations;
(ii)
if the service is provided through a commercial presence within the Union, the Member State where the legal person is established and in the territory of which it is engaged in substantive business operations such that it has a direct and effective link with the economy of that Member State.
For the purposes of point (ii) of point (b) of the first subparagraph, if the legal person providing the service is not engaged in substantive business operations such that it has a direct and effective link with the economy of the Member State in which it is established, the origin of that legal person shall be deemed to be the origin of the natural or legal persons which own or control it.
The legal person providing the service shall be considered to be "owned" by persons of a given country if more than 50 % of the equity interest in it is beneficially owned by persons of that country and "controlled" by persons of a given country if such persons have the power to name a majority of its directors or otherwise to legally direct its actions.
Article 7
Suspension, modification and repeal of measures
1. Where, after the adoption of an implementing act pursuant to Article 4(1), the third country concerned accords adequate and proportionate compensation to the Union in the cases referred to in Article 3(1)(a) and (b), the Commission may suspend the application of that implementing act for the duration of the compensation period. The suspension shall be decided in accordance with the examination procedure referred to in Article 8(2).
2. The Commission shall repeal an implementing act adopted under Article 4(1) in any of the following circumstances:
(a)
when the third country whose measures were found to be in breach of international trade rules in a dispute settlement procedure brings itself into compliance, or where a mutually satisfactory solution has otherwise been reached;
(b)
in cases of rebalancing of concessions or other obligations following the adoption by a third country of a safeguard measure, when the safeguard measure is withdrawn or expires, or when the third country concerned accords adequate and proportionate compensation to the Union after the adoption of an implementing act under Article 4(1);
(c)
in cases of modification of concessions by a WTO member under Article XXVIII of the GATT 1994, when the third country concerned accords adequate and proportionate compensation to the Union after the adoption of an implementing act under Article 4(1).
The repeal referred to in the first subparagraph shall be decided in accordance with the examination procedure referred to in Article 8(2).
3. Where it is necessary to make adjustments to commercial policy measures adopted under this Regulation, subject to Article 4(2) and (3), the Commission may introduce any appropriate amendments in accordance with the examination procedure referred to in Article 8(2).
4. On duly justified imperative grounds of urgency relating to the termination or the modification of the third country measure concerned, the Commission shall adopt immediately applicable implementing acts suspending, amending or repealing implementing acts adopted under Article 4(1), as provided for in this Article, in accordance with the procedure referred to in Article 8(3).
Article 8
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the committee established by Regulation (EC) No 3286/94. That committee shall be a committee within the meaning of Article 3 of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Where the Committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
3. Where reference is made to this paragraph, Article 8 of Regulation (EU) No 182/2011 in conjunction with Article 5 thereof, shall apply.
Article 9
Information gathering
1. The Commission shall seek information and views regarding the Union's economic interests in specific goods or services or in specific sectors, in the application of this Regulation, through a notice in the Official Journal of the European Union or through other suitable public communication means, indicating the period within which input is to be submitted. The Commission shall take the input received into account.
2. Information received pursuant to this Regulation shall be used only for the purpose for which it was requested.
3. Neither the European Parliament, nor the Council, nor the Commission, nor Member States, nor their respective officials shall reveal any information of a confidential nature received pursuant to this Regulation, without specific permission from the supplier of such information.
4. The supplier of information may request that information supplied be treated as confidential. In such cases, it shall be accompanied by a non-confidential summary which presents the information in a generalised form or a statement of the reasons why the information cannot be summarised.
5. If it appears that a request for confidentiality is not justified and if the supplier is unwilling either to make the information public or to authorise its disclosure in generalised or summary form, the information in question may be disregarded.
6. Paragraphs 2 to 5 shall not preclude the disclosure of general information by the institutions of the Union and the authorities of the Member States. Such disclosure must take into account the legitimate interest of the parties concerned in not having their business secrets divulged.
Article 10
Review
1. No later than three years after the first instance of the adoption of an implementing act or no later than 18 July 2019, whichever is the earlier, the Commission shall review the scope of this Regulation, particularly as regards the commercial policy measures that may be adopted, as well as its implementation, and shall report its findings to the European Parliament and the Council.
2. Notwithstanding paragraph 1, the Commission shall undertake a review aimed at envisaging under this Regulation additional commercial policy measures suspending concessions or other obligations in the field of trade in services. The Commission shall examine, inter alia, the following aspects:
(a)
international developments with regard to the suspension of other obligations under the General Agreement on Trade in Services (GATS);
(b)
developments within the Union with regard to the adoption of common rules on services sectors;
(c)
the effectiveness of possible additional commercial policy measures as a means to enforce the Union's rights under international trade agreements;
(d)
available mechanisms to ensure the practical implementation, in a uniform and efficient manner, of possible additional commercial policy measures concerning services; and
(e)
implications for service providers present in the Union at the time of adoption of implementing acts under this Regulation.
The Commission shall report its initial assessment to the European Parliament and the Council by 18 July 2017.
Article 11
Amendments to other acts
In Article 13 of Regulation (EC) No 3286/94, paragraph 3 is replaced by the following:
"3. Where the Union, having acted in accordance with Article 12(2), has to take a decision on the measures of commercial policy to be adopted pursuant to Article 11(2)(c) or pursuant to Article 12, it shall act, without delay, in accordance with Article 207 of the Treaty on the Functioning of the European Union and, as appropriate, Regulation (EU) No 654/2014 of the European Parliament and of the Council (6) or any other applicable procedures.
Article 12
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 15 May 2014.