PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1247/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát a četnost vykazování obchodů do registrů obchodních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem zabránit nejednotnostem by se měly na všechny údaje zasílané do registrů obchodních údajů podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 vztahovat stejná pravidla, normy a formáty týkající se všech registrů obchodních údajů, všech protistran a všech druhů derivátů. Pro popis derivátového obchodu by se proto měl použít specifický soubor údajů.
(2)
Vzhledem k tomu, že OTC deriváty obvykle nelze jednoznačně identifikovat podle existujících kódů, které se běžně používají na finančních trzích, jako jsou mezinárodní identifikační čísla cenných papírů (ISIN) ani popsat pomocí kódu ISO klasifikace finančních nástrojů, je třeba vypracovat nový a univerzální způsob identifikace. Je-li k dispozici specifický identifikační kód produktu, který splňuje zásady specifičnosti, neutrality, spolehlivosti, otevřeného zdroje, přizpůsobitelnosti, přístupnosti, dostupnosti za přiměřenou cenu, je nabízen v odpovídajícím rámci řízení a je přijat pro používání v EU, měl by se použít. Není-li k dispozici specifický identifikační kód produktu splňující tyto požadavky, měla by se použít prozatímní taxonomie.
(3)
Podkladový nástroj by měl být identifikován jednotným identifikačním kódem, avšak v současné době na trhu neexistuje žádný běžně používaný standardizovaný kód k identifikaci podkladového nástroje v koši. Protistrany by proto měly přinejmenším uvést, že podkladovým nástrojem je koš, a tam, kde je to možné, použít kódy ISIN pro standardizované indexy.
(4)
Aby byla zajištěna provázanost, měly by být všechny strany derivátové smlouvy identifikovány specifickým kódem. K identifikaci všech finančních a nefinančních smluvních stran, makléřů, ústředních protistran a beneficiárních vlastníků by se měl použít, jakmile bude k dispozici, celosvětový identifikační kód právnické osoby nebo prozatímní identifikační kód subjektu definovaný v rámci řízení, který je v souladu s doporučeními Rady pro finanční stabilitu týkajícími se požadavků na údaje a je přijat pro používání v EU, zejména s cílem zajistit provázanost s Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a zprávou Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) o vykazování údajů o OTC derivátech a požadavcích na jejich agregaci, která popisuje identifikační kódy právnických osob jako nástroj pro agregaci údajů. V případě obchodování na účet klientů by beneficiární vlastníci měli být identifikováni jako jednotlivci nebo subjekty, jejichž jménem byla smlouva uzavřena.
(5)
Měl by se zohlednit přístup používaný v třetích zemích a také přístup samotných registrů obchodních údajů, když zahajují svou činnost. S cílem zajistit nákladově efektivní řešení pro protistrany a zmírnit operační riziko pro registry obchodních údajů by proto datum zahájení vykazování mělo zahrnovat data zavedení různých kategorií derivátů, počínaje nejstandardizovanějšími kategoriemi a následně rozšířením na další kategorie. Derivátové smlouvy, které byly uzavřeny před datem, k datu nebo po datu vstupu nařízení (EU) č. 648/2012 v platnost, jež nezůstaly nevypořádány ke dni nebo po datu zahájení vykazování, nemají pro regulatorní účely zásadní význam. Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012 se na ně však vztahuje oznamovací povinnost. Aby však byl v uvedených případech zajištěn efektivní a přiměřený režim vykazování a byly zohledněny obtíže při opětovném zjišťování údajů týkajících se ukončených smluv, měla by být na takové vykazování ponechána delší lhůta.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(7)
Postupem podle článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formát vykazování derivátových smluv
Informace obsažené ve zprávě podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 se poskytují ve formátu stanoveném v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Četnost vykazování derivátových smluv
U smluv vykazovaných do registru obchodních údajů se v případech stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 provádí tržní přeceňování nebo ocenění podle modelu denně. Veškeré další náležitosti, které se vykazují, stanovené v příloze tohoto nařízení a v příloze aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, jež se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012, se vykazují tak, jak k nim dochází, a s ohledem na lhůtu podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012, zejména pokud jde o uzavření, změnu nebo ukončení smlouvy.
Článek 3
Identifikace protistran a ostatních subjektů
1. Ve zprávě se použije identifikační kód právnické osoby, který umožní identifikovat:
a)
beneficiárního vlastníka, který je právnickou osobou;
b)
makléře;
c)
ústřední protistranu;
d)
beneficiárního vlastníka, který je členem clearingového systému a je právnickou osobou;
e)
protistranu, která je právnickou osobou;
f)
předkládající subjekt.
2. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby, zpráva musí obsahovat prozatímní identifikační kód definovaný na úrovni Unie, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý,
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
3. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby ani prozatímní identifikační kód subjektu, ve zprávě se použije, pokud je k dispozici, identifikační kód společnosti podle normy ISO 9362.
Článek 4
Identifikace derivátů
1. Ve zprávě je derivátová smlouva identifikována pomocí specifického identifikačního kódu produktu, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý;
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
2. Neexistuje-li specifický identifikační kód produktu, derivátová smlouva se ve zprávě identifikuje pomocí kombinace přiděleného kódu ISO 6166 ISIN nebo identifikačního kódu alternativního nástroje s odpovídajícím kódem ISO 10962 klasifikace finančních nástrojů.
3. Není-li k dispozici kombinace uvedená v odstavci 2, druh derivátu se určí podle níže uvedeného:
a)
kategorie derivátu se určí jako jedna z těchto kategorií:
i)
komoditní deriváty;
ii)
úvěrové deriváty;
iii)
měnové deriváty;
iv)
akciové deriváty;
v)
úrokové deriváty;
vi)
ostatní.
b)
druh derivátu se určí jako jeden z těchto druhů:
i)
rozdílové smlouvy;
ii)
dohody o úrokové míře;
iii)
forwardy;
iv)
futures;
v)
opce;
vi)
swapy;
vii)
ostatní.
c)
V případě derivátů, které nespadají do konkrétní kategorie derivátů nebo konkrétního druhu derivátů, se ve zprávě objeví kategorie derivátu nebo druh derivátu, na níž nebo na němž se protistrany dohodnou, že se mu derivátová smlouva nejvíce podobá.
Článek 5
Datum zahájení vykazování
1. Úvěrové derivátové a úrokové derivátové smlouvy se vykazují:
a)
do 1. července 2013, pokud byl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. dubnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl do 1. dubna 2013 pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
2. Derivátové smlouvy neuvedené v odstavci 1 se vykazují:
a)
do 1. ledna 2014, pokud byl pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. říjnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován do 1. října 2013;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
3. Derivátové smlouvy, které byly ke dni 16. srpna 2012 nevypořádány a stále nejsou vypořádány ke dni zahájení vykazování, se do registru obchodních údajů vykáží do 90 dnů od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
4. Derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpnem 2012 a zůstaly k 16. srpnu 2012 nevypořádány, nebo
b)
byly uzavřeny k 16. srpnu 2012 nebo po tomto datu
a ke dni zahájení vykazování nebo po něm nezůstaly nevypořádány, se vykazují do registru obchodních údajů do tří let od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
5. Datum zahájení vykazování se prodlouží o 180 dnů pro vykazování informací uvedených v článku 3 aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, které se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1247/2012
of 19 December 2012
laying down implementing technical standards with regard to the format and frequency of trade reports to trade repositories according to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to the opinion of the European Central Bank (1),
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (2) and in particular Article 9(6) thereof,
Whereas:
(1)
To avoid inconsistencies, all data sent to trade repositories under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012 should follow the same rules, standards and formats for all trade repositories, all counterparties and all types of derivatives. A unique data set should therefore be used for describing a derivatives trade.
(2)
Since OTC derivatives are typically neither uniquely identifiable by existing codes which are widely used in financial markets, such as the International Securities Identification Numbers (ISIN), nor describable by using the ISO Classification of Financial Instruments (CFI) code, a new and universal method of identification has to be developed. If a unique product identifier is available and follows the principles of uniqueness, neutrality, reliability, open source, scalability, accessibility, has a reasonable cost basis, is offered under an appropriate governance framework and is adopted for use in the Union, it should be used. If a unique product identifier meeting these requirements is not available, an interim taxonomy should be used.
(3)
The underlying should be identified by using a single identifier, however there is currently no market wide standardised code to identify the underlying within a basket. Counterparties should therefore be required to indicate at least that the underlying is a basket and use ISINs for standardised indices where possible.
(4)
To ensure consistency, all parties to a derivatives contract should be identified by a unique code. A global legal entity identifier or an interim entity identifier, to be defined under a governance framework which is compatible with the FSB recommendations on data requirements and is adopted for use in the Union, should be used to identify all financial and non-financial counterparties, brokers, central counterparties, and beneficiaries once available, in particular to ensure consistency with the Committee on Payment and Settlement Systems (CPSS) and International Organisation of Securities Commissions (IOSCO) report on OTC Derivatives Data Reporting and Aggregation Requirements that describes legal entity identifiers as a tool for data aggregation. In the case of agency trades, the beneficiaries should be identified as the individual or entity on whose behalf the contract was concluded.
(5)
The approach used in third countries and also taken by trade repositories themselves as they start their businesses should be taken into account. Therefore, to ensure a cost-effective solution for counterparties and to mitigate operational risk for trade repositories, the reporting start date should include phase-in dates for different derivative classes, beginning with the most standardised classes and subsequently extending to the other classes. The derivative contracts which were entered into before, on or after the date of entry into force of Regulation (EU) No 648/2012, that are not outstanding on or after the reporting start date, are not of major relevance for regulatory purposes. They must however be reported under Article 9(1)(a) of Regulation (EU) No 648/2012. To ensure an efficient and proportionate reporting regime in those cases and taking into account the difficulties in reconstructing data of terminated contracts, a longer deadline should be provided for such reporting.
(6)
This Regulation is based on draft implementing technical standards submitted by the European Securities and Markets Authority (hereinafter ESMA) to the Commission.
(7)
In accordance with Article 15 of Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (3) ESMA has conducted open public consultations on such draft implementing technical standards, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the ESMA Securities and Markets Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of that Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Format of derivative contract reports
The information contained in a report under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012 shall be provided in the format specified in the Annex to this Regulation.
Article 2
Frequency of derivative contract reports
Where provided for in Article 11(2) of Regulation (EU) No 648/2012, mark to market or mark to model valuations of contracts reported to a trade repository shall be done on a daily basis. Any other reporting elements as provided for in the Annex to this Regulation and the Annex to the delegated act with regard to regulatory technical standards specifying the minimum details of the data to be reported to trade repositories pursuant to Article 9(5) of Regulation (EU) No 648/2012 shall be reported as they occur and taking into account the time limit foreseen under Article 9 of Regulation (EU) No 648/2012, notably as regards the conclusion, modification or termination of a contract.
Article 3
Identification of counterparties and other entities
1. A report shall use a legal entity identifier to identify:
(a)
a beneficiary which is a legal person;
(b)
a broking entity;
(c)
a CCP;
(d)
a clearing member which is a legal person;
(e)
a counterparty which is a legal entity;
(f)
a submitting entity.
2. Where a legal entity identifier is not available, the report shall include an interim entity identifier as defined at the Union level which is:
(a)
unique;
(b)
neutral;
(c)
reliable;
(d)
open source;
(e)
scalable;
(f)
accessible;
(g)
available at a reasonable cost basis;
(h)
subject to an appropriate governance framework.
3. Where neither a legal entity identifier nor an interim entity identifier is available, a report shall use a Business Identifier Code in accordance with ISO 9362 where available.
Article 4
Identification of Derivatives
1. A report shall identify a derivative contract using a unique product identifier which is:
(a)
unique;
(b)
neutral;
(c)
reliable
(d)
open source;
(e)
scalable;
(f)
accessible;
(g)
available at a reasonable cost basis;
(h)
subject to an appropriate governance framework.
2. Where a unique product identifier does not exist, a report shall identify a derivative contract by using the combination of the assigned ISO 6166 ISIN code or Alternative Instrument Identifier code with the corresponding ISO 10962 CFI code.
3. Where the combination referred to in paragraph 2 is not available, the type of derivative shall be identified on the following basis:
(a)
the derivative class shall be identified as one of the following:
(i)
commodities;
(ii)
credit;
(iii)
foreign exchange;
(iv)
equity;
(v)
interest rate;
(vi)
other.
(b)
the derivative type shall be identified as one of the following:
(i)
contracts for difference;
(ii)
forward rate agreements
(iii)
forwards;
(iv)
futures;
(v)
options;
(vi)
swaps;
(vii)
other.
(c)
in the case of derivatives not falling into a specific derivative class or derivative type, the report shall be made on the basis of the derivative class or derivative type that the counterparties agree the derivative contract most closely resembles.
Article 5
Reporting start date
1. Credit derivative and interest rate derivative contracts shall be reported:
(a)
by 1 July 2013, where a trade repository for that particular derivative class has been registered under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 before 1 April 2013;
(b)
90 days after the registration of a trade repository for a particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012, where there is no trade repository registered for that particular derivative class before or on 1 April 2013,;
(c)
by 1 July 2015, where there is no trade repository registered for that particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 by 1 July 2015. The reporting obligation shall commence on this date and contracts shall be reported to ESMA in accordance with Article 9(3) of that Regulation until a trade repository is registered for that particular derivative class.
2. Derivative contracts not referred to in paragraph 1 shall be reported:
(a)
by 1 January 2014, where a trade repository for that particular derivative class has been registered under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 before 1 October 2013;
(b)
90 days after the registration of a trade repository for a particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012, where there is no trade repository registered for that particular derivative class before or on 1 October 2013;
(c)
by 1 July 2015, where there is no trade repository registered for that particular derivative class under Article 55 of Regulation (EU) No 648/2012 by 1 July 2015. The reporting obligation shall commence on this date and contracts shall be reported to ESMA in accordance with Article 9(3) of that Regulation until a trade repository is registered for that particular derivative class.
3. Those derivative contracts which were outstanding on 16 August 2012 and are still outstanding on the reporting start date shall be reported to a trade repository within 90 days of the reporting start date for a particular derivative class.
4. Those derivative contracts which:
(a)
were entered into before 16 August 2012 and are still outstanding on 16 August 2012: or
(b)
were entered into on or after 16 August 2012,
and that are not outstanding on or after the reporting start date shall be reported to a trade repository within 3 years of the reporting start date for a particular derivative class.
5. The reporting start date shall be extended by 180 days for the reporting of information referred to in Article 3 of the delegated act with regard to regulatory technical standards specifying the minimum details of the data to be reported to trade repositories pursuant to Article 9(5) of Regulation (EU) No 648/2012.
Article 6
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 19 December 2012.