NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 625/2014
ze dne 13. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 prostřednictvím regulačních technických norem blíže určujících požadavky na instituce, které jsou investory, sponzory, původními věřiteli a původci, v souvislosti s expozicemi vůči převedenému úvěrovému riziku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 410 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem požadavku na ponechání ekonomického podílu je sladění zájmů stran, které převádějí, respektive přejímají úvěrové riziko ze sekuritizovaných expozic. Pokud subjekt sekuritizuje vlastní závazky, dochází ke sladění zájmů automaticky bez ohledu na to, zda konečný dlužník svůj dluh kolateralizuje. Pokud je zřejmé, že úvěrové riziko nese po celou dobu původce, je ponechání podílu ze strany původce zbytečné a nijak by nezlepšilo již existující pozici.
(2)
Je vhodné vyjasnit, kdy se má za to, že vzniká expozice vůči převedenému úvěrovému riziku v některých konkrétních případech. Jedná se o případy, kdy instituce, jež nejednají jako původce, sponzor nebo původní věřitel, mohou být vystaveny úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice, včetně případů, kdy jednají jako protistrana derivátového nástroje v sekuritizační transakci, jako zajišťovací protistrana v sekuritizační transakci nebo jako poskytovatel likviditního příslibu v dané transakci a kdy drží sekuritizované pozice v obchodním portfoliu v rámci činností tvorby trhu.
(3)
Při resekuritizačních transakcích dochází k převodu úvěrového rizika na úrovni první sekuritizace aktiv a na druhé „přebalené“ úrovni transakce. Tyto dvě úrovně transakce a dva odpovídající případy převodu úvěrového rizika jsou z hlediska požadavků stanovených v tomto nařízení nezávislé. Ponechání čistého ekonomického podílu a náležitá péče by měly být zajištěny na každé úrovni transakce institucemi, které jsou na dané konkrétní úrovni vystaveny převedenému úvěrovému riziku. Proto pokud bude instituce vystavena pouze druhé „přebalené“ úrovni transakce, vztahují se požadavky týkající se ponechání čistého ekonomického podílu a náležité péče na tuto instituci pouze ve vztahu k druhé úrovni transakce. V rámci téže resekuritizační transakce by instituce, které jsou vystaveny první úrovni sekuritizace aktiv, měly splnit požadavek na ponechání a náležitou péči ve vztahu k první úrovni sekuritizace v dané transakci.
(4)
Je vhodné blíže upřesnit uplatňování závazku k ponechání podílu, včetně splnění tohoto požadavku v případech, kdy existuje více původců, sponzorů nebo původních věřitelů, a vyjasnit podrobnosti týkající se různých možností ponechání podílu, měření požadavku na ponechání podílu při vzniku i průběžně, jakož i používání výjimek.
(5)
Ustanovení čl. 405 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví různé možnosti pro dodržení požadavku na ponechání podílu. Toto nařízení podrobně objasňuje, jakým způsobem lze každou z těchto možností provést.
(6)
Ponechání podílu může být provedeno syntetickou nebo podmíněnou formou za předpokladu, že jsou tyto metody plně v souladu s jednou z možností stanovených v čl. 405 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013, jíž může být syntetická nebo podmíněná forma ponechání podílu postavena na roveň, a za předpokladu, že je zajištěn soulad s požadavky na zpřístupňování informací.
(7)
Zajištění nebo prodej ponechaného podílu jsou zakázány, pokud tyto techniky ohrožují účel požadavku na ponechání podílu, což znamená, že mohou být povoleny, pokud nezajišťují ponechávající subjekt proti úvěrovému riziku z ponechaných sekuritizovaných pozic nebo z ponechaných expozic.
(8)
V zájmu průběžného zachování čistého ekonomického podílu by měly instituce zajistit, že součástí struktury sekuritizace nebude žádný mechanismus, který by způsoboval, že minimální požadavek na ponechání podílu při vzniku by nutně klesal rychleji než převedený podíl. Obdobně by ponechaný podíl rovněž neměl být upřednostňován z hlediska peněžních toků v tom smyslu, že by byl přednostně splácen nebo umořován, což by vedlo k jeho poklesu pod 5 % průběžné nominální hodnoty prodaných tranší nebo sekuritizovaných expozic. Kromě toho úvěrová podpora poskytovaná instituci přijímající expozici vůči sekuritizované pozici by ve vztahu k míře splácení podkladových expozic neměla neúměrně klesat.
(9)
Instituce by měly mít možnost používat finanční modely vytvořené třetími stranami, jež nejsou externími ratingovými agenturami, aby mohly snížit administrativní zátěž a náklady na dodržení povinnosti náležité péče. Instituce by měly používat finanční modely třetích stran, pouze pokud před uskutečněním investic věnují náležitou péči ověření relevantních předpokladů modelů a jejich strukturování a porozumění metodice, předpokladům a výsledkům těchto modelů.
(10)
Je nezbytné blíže upřesnit, jak často by měly instituce přezkoumávat, zda plní požadavky týkající se náležité péče, jak posuzovat, zda je vhodné uplatnění různých zásad a postupů na obchodní a investiční portfolio, jak posuzovat soulad v případě, kdy se pozice týkají portfolia obchodování s korelací, a vyjasnit některé pojmy podle článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013, např. „rizikové charakteristiky“ a „strukturální rysy“.
(11)
Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 subjekty usazené ve třetích zemích, které jsou zahrnuty do konsolidace v souladu s článkem 18 nařízení (EU) č. 575/2013, avšak nevztahuje se na ně přímo použitelnost dodatečných rizikových vah, neporušují za určitých omezených okolností, například pro expozice držené v obchodním portfoliu pro účely tvorby trhu, podmínky článku 405 nařízení (EU) č. 575/2013. Lze mít za to, že instituce neporušují uvedený článek, pokud příslušné expozice nebo pozice v obchodním portfoliu nejsou podstatné a netvoří neúměrný podíl na obchodních činnostech a za předpokladu, že existuje důkladné obeznámení s těmito expozicemi či pozicemi a že jsou prováděny formální zásady a postupy, které jsou vhodné a přiměřené vzhledem k celkovému rizikovému profilu subjektu a skupiny.
(12)
Prvotní a průběžná informační povinnost k investorům týkající se úrovně závazku k ponechání podílu a všech příslušných podstatných údajů, včetně údajů o úvěrové kvalitě a výkonnosti podkladové expozice, je nezbytná k zajištění účinné náležité péče ve vztahu k sekuritizovaným pozicím. Zpřístupněné údaje by měly obsahovat informace o totožnosti ponechávajícího subjektu, o zvolené možnosti ponechání podílu a původním a průběžném závazku k ponechání ekonomického podílu. Lze-li použít výjimky stanovené v čl. 405 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013, mělo by být výslovně sděleno, kterých sekuritizovaných expozic se požadavek na ponechání podílu netýká a důvod jeho neuplatnění.
(13)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví).
(14)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE A EXPOZICE VŮČI RIZIKU ZE SEKURITIZACE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„ponechávajícím subjektem“ se rozumí subjekt jednající jako původce, sponzor nebo původní věřitel, který si ponechává čistý ekonomický podíl v sekuritizaci v souladu s čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013,
b)
„syntetickou formou ponechání podílu“ se rozumí ponechání ekonomického podílu za použití derivátových nástrojů,
c)
„podmíněnou formou ponechání podílu“ se rozumí ponechání ekonomického podílu za použití záruk, akreditivů a dalších podobných forem úvěrové podpory zajišťujících okamžité vynucení ponechání podílu,
d)
„vertikální tranší“ se rozumí tranše, která vystavuje svého držitele poměrnému úvěrovému riziku z každé vydané tranše sekuritizační transakce.
KAPITOLA II
EXPOZICE VŮČI ÚVĚROVÉMU RIZIKU ZE SEKURITIZOVANÉ POZICE
Článek 2
Konkrétní příklady expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice
1. Pokud instituce jedná v rámci sekuritizační transakce jako protistrana úvěrového derivátu, jako protistrana poskytující zajištění nebo jako poskytovatel likviditního příslibu, má se za to, že je vystavena úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice, když derivát, zajištění nebo likviditní příslib přejímá úvěrové riziko ze sekuritizovaných expozic nebo sekuritizovaných pozic.
2. Pokud likviditní příslib splňuje podmínky uvedené v čl. 255 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, nepovažuje se poskytovatel likvidity pro účely článků 405 a 406 nařízení (EU) č. 575/2013 za vystaveného úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice.
3. V případě resekuritizace s více než jednou úrovní nebo sekuritizace s několika samostatnými podkladovými transakcemi se má za to, že je instituce vystavena pouze úvěrovému riziku z konkrétní sekuritizované pozice nebo transakce, vůči níž přijímá expozici.
4. Má se za to, že instituce neporušuje článek 405 nařízení (EU) č. 575/2013 podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 na konsolidovaném základě za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
subjekt, který je držitelem sekuritizovaných pozic, je usazen ve třetí zemi a je součástí konsolidované skupiny podle článku 18 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
sekuritizované pozice jsou drženy v obchodním portfoliu subjektu uvedeného v písmenu a) za účelem činností tvorby trhu;
c)
sekuritizované pozice nejsou podstatné s ohledem na celkový rizikový profil obchodního portfolia skupiny uvedené v písmenu a) a netvoří neúměrný podíl na obchodních činnostech skupiny.
KAPITOLA III
PONECHÁNÍ ČISTÉHO EKONOMICKÉHO PODÍLU
Článek 3
Subjekty ponechávající si podstatný čistý ekonomický podíl
1. Ponechaný podstatný čistý ekonomický podíl se nedělí mezi různé typy ponechávajících subjektů. Požadavek na ponechání podstatného čistého ekonomického podílu splní v plném rozsahu některá z těchto osob:
a)
původce nebo několik původců;
b)
sponzor nebo několik sponzorů;
c)
původní věřitel nebo několik původních věřitelů.
2. Pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původci, splní požadavek na ponechání podílu každý původce, a to ve vztahu k poměrnému podílu na souhrnu sekuritizovaných expozic, jehož je původcem.
3. Pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původními věřiteli, splní požadavek na ponechání podílu každý původní věřitel, a to ve vztahu k poměrnému podílu na souhrnu sekuritizovaných expozic, pro nějž je původním věřitelem.
4. Odchylně o odstavců 2 a 3, pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původci nebo několika původními věřiteli, může požadavek na ponechání podílu v plném rozsahu splnit jediný původce nebo původní věřitel, jestliže jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
původce nebo původní věřitel vytvořil a spravuje program nebo sekuritizační systém;
b)
původce nebo původní věřitel vytvořil program nebo sekuritizační systém a přispěl do něj více než 50 % souhrnu sekuritizovaných expozic.
5. Pokud sekuritizované expozice byly sponzorovány více sponzory, splní požadavek na ponechání podílu buď:
a)
sponzor, jehož ekonomický zájem je v největším souladu s investory podle dohody všech sponzorů na základě objektivních kritérií zahrnujících strukturu poplatků, účast na vytvoření a správě programu či sekuritizačního systému a expozici vůči úvěrovému riziku ze sekuritizací;
b)
každý sponzor poměrně ve vztahu k počtu sponzorů.
Článek 4
Splnění požadavku na ponechání podílu syntetickou nebo podmíněnou formou
1. Požadavek na ponechání podílu může být splněn způsobem, který odpovídá jedné z možností stanovených v čl. 405 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, syntetickou nebo podmíněnou formou, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
ponechaná částka se přinejmenším rovná požadavku spojenému s možností, s níž může být syntetická nebo podmíněná forma ponechání podílu považována za rovnocennou;
b)
ponechávající subjekt výslovně informoval o tom, že si tímto způsobem průběžně ponechá podstatný čistý ekonomický podíl, včetně podrobných údajů o formě ponechání podílu, metodice použité při jeho stanovování a rovnocennosti s jednou z příslušných možností.
2. V případě, že subjekt jiný než úvěrová instituce definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 1 nařízení (EU) č. 575/2013 jedná jako ponechávající subjekt prostřednictvím syntetické nebo podmíněné formy ponechání podílu, je podíl ponechaný na syntetickém nebo podmíněném základě plně zajištěn v hotovosti a veden odděleně jako „peněžní prostředky klientů“, jak uvádí čl. 13 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (3).
Článek 5
Možnost podle písmene a): ponechání poměrného podílu každé tranše prodané investorům či na ně převedené
1. Ponechání nejméně 5 % nominální hodnoty každé prodané nebo převedené tranše podle čl. 405 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 může být provedeno také následujícími způsoby:
a)
ponecháním alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice za předpokladu, že úvěrové riziko těchto expozic je rovnocenné nebo podřízené úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice. U revolvingové sekuritizace definované v čl. 242 bodě 13 nařízení (EU) č. 575/2013 se ponechání podílu plní prostřednictvím ponechání podílu původce za předpokladu, že podíl původce dosahoval alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice a byl rovnocenný nebo podřízený úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice;
b)
poskytnutím likviditního příslibu, který může být nadřízený ve smluvním rozložení toků hotovosti, v rámci programu ABCP, jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
likviditní příslib pokrývá 100 % úvěrového rizika ze sekuritizovaných expozic;
ii)
likviditní příslib pokrývá úvěrové riziko po celou dobu, po kterou ponechávající subjekt musí ponechání ekonomického podílu realizovat prostřednictvím tohoto likviditního příslibu pro příslušnou sekuritizovanou pozici;
iii)
likviditní příslib je poskytnut původcem, sponzorem nebo původním věřitelem v sekuritizační transakci;
iv)
instituce, která bude vystavena takové sekuritizaci, má přístup k příslušným informacím, které jí umožní ověřit splnění bodů i), ii) a iii).
c)
ponecháním vertikální tranše, jejíž nominální hodnota dosahuje nejméně 5 % celkové nominální hodnoty všech vydaných tranší cenných papírů.
Článek 6
Možnost podle písmene b): ponechání podílu původce u revolvingových expozic
Ponechání podílu podle čl. 405 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 může být provedeno ponecháním alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice za předpokladu, že ponechané úvěrové riziko z těchto expozic je rovnocenné nebo podřízené úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice.
Článek 7
Možnost podle písmene c): ponechání náhodně zvolených expozic
1. Seskupení nejméně 100 potenciálně sekuritizovaných expozic, z nichž jsou ponechané a sekuritizované expozice náhodně vybrány, podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 musí být dostatečně rozmanité, aby se zabránilo nadměrné koncentraci ponechaného podílu. Při přípravě procesu výběru ponechávající subjekt zohlední příslušné kvantitativní a kvalitativní faktory, aby zajistil, že rozdělení na ponechané a sekuritizované expozice bude skutečně náhodné. Subjekt ponechávající si náhodně vybrané expozice při výběru expozic posoudí, pokud je to vhodné, faktory, jako jsou rok původu, produkt, zeměpisná poloha, datum vzniku, datum splatnosti, poměr úvěru k hodnotě, druh nemovitosti, průmyslové odvětví či saldo nesplacených úvěrů.
2. Ponechávající subjekt neoznačí jako ponechané expozice v různých okamžicích různé jednotlivé expozice, pokud to není nezbytné ke splnění požadavku na ponechání podílu ve vztahu k sekuritizaci, kde sekuritizované expozice v průběhu času kolísají buď z důvodu přidání nových expozic do sekuritizace, nebo z důvodu měnící se úrovně jednotlivých sekuritizovaných expozic.
Článek 8
Možnost podle písmene d): ponechání tranše první ztráty
1. Ponechání tranše první ztráty podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) nařízení (EU) č. 575/2013 je splněno buď pomocí rozvahových, nebo podrozvahových pozic a může být provedeno rovněž těmito způsoby:
a)
podmíněnou formou ponechání podílu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. c) nebo poskytnutím likviditního příslibu v rámci programu ABCP, které splňují tato kritéria:
i)
pokrývají alespoň 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
ii)
představují pozici první ztráty ve vztahu k sekuritizaci;
iii)
pokrývají úvěrové riziko po celou dobu trvání závazku k ponechání podílu;
iv)
jsou poskytnuty původcem, sponzorem nebo původním věřitelem v sekuritizační transakci;
v)
instituce, která bude vystavena takové sekuritizaci, má přístup k příslušným informacím, které jí umožní ověřit splnění bodů i), ii), iii) a iv).
b)
přezajištěním v podobě úvěrového posílení, pokud toto přezajištění plní funkci ponechání „první ztráty“ ve výši nejméně 5 % nominální hodnoty tranší vydaných v rámci sekuritizace.
2. V případě, že tranše první ztráty překročí 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, má ponechávající subjekt možnost ponechat si pouze část této tranše první ztráty, pokud tato část dosahuje nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic.
3. Pro účely splnění požadavku ponechání rizika na úrovni sekuritizačního systému instituce nepřihlížejí k existenci podkladových transakcí, v nichž si původci nebo původní věřitelé ponechávají první ztrátové expozice na úrovni konkrétních transakcí.
Článek 9
Možnost podle písmene e): ponechání první ztrátové expozice z každé sekuritizované expozice
1. Ponechání první ztrátové expozice na úrovni každé sekuritizované expozice podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. e) se uplatní tak, že ponechané úvěrové riziko je vždy podřízeno úvěrovému riziku, které bylo sekuritizováno ve vztahu ke stejným expozicím.
2. Ponechání podílu podle odstavce 1 může být splněno formou prodeje podkladových expozic za diskontovanou hodnotu ze strany původce nebo původního věřitele, pokud není tento diskont nižší než 5 % nominální hodnoty každé expozice a částka z diskontního prodeje je původci nebo původnímu věřiteli uhrazena pouze v případě, že není absorbována ztrátami souvisejícími s úvěrovým rizikem spojeným se sekuritizovanými expozicemi.
Článek 10
Měření úrovně ponechání podílu
1. Při měření úrovně ponechání čistého ekonomického podílu se uplatní tato kritéria:
a)
vznikem se rozumí okamžik, kdy byly expozice poprvé sekuritizovány;
b)
výpočet úrovně ponechání podílu je založen na nominálních hodnotách a pořizovací cena aktiv se nezohledňuje;
c)
„nadměrné rozpětí“ ve smyslu definice v čl. 242 bodě 1 nařízení (EU) č. 575/2013 se při měření čistého ekonomického podílu ponechávajícího subjektu nezohledňuje;
d)
pro výpočet čistého ekonomického podílu po dobu trvání sekuritizace se používá stejná možnost ponechání podílu a metodika, ledaže by si mimořádné okolnosti vyžádaly změnu a daná změna by nebyla využita jako prostředek ke snížení objemu ponechaného podílu.
2. Kromě kritérií stanovených v odstavci 1, pokud neexistuje žádný mechanismus, jehož prostřednictvím by podíl ponechaný při vzniku klesal rychleji než převedený podíl, má se za to, že na splnění požadavku na ponechání podílu nemá vliv umoření ponechání podílu prostřednictvím alokace peněžních toků nebo alokace ztrát, které ve svém důsledku postupně snižují úroveň ponechání podílu. Není povinností ponechávajícího subjektu, aby neustále doplňoval a upravoval svůj ponechaný podíl na nejméně 5 %, protože jsou na jeho expozicích realizovány ztráty nebo jsou ztráty alokovány jeho ponechané pozici.
Článek 11
Měření ponechání podílu u nevyčerpaných částek v expozicích ve formě úvěrových příslibů
Výpočet čistého ekonomického podílu, který má být ponechán u úvěrových příslibů, včetně kreditních karet, je založen pouze na částkách, které již byly vyčerpány, realizovány nebo přijaty, a je upravován podle změn těchto částek.
Článek 12
Zákaz zajištění nebo prodeje ponechaného podílu
1. Povinnost neuplatnit na ponechaný čistý ekonomický podíl jakékoli zmírnění úvěrového rizika, krátké pozice, jiné zajištění či prodej, stanovená v čl. 405 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, se použije s ohledem na účel požadavku na ponechání podílu a s přihlédnutím k ekonomické podstatě dané transakce. Zajištění čistého ekonomického podílu se pro účely čl. 405 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 575/2013 nepovažuje za zajištění a může být tedy povoleno pouze v případě, že nezajišťuje ponechávající subjekt proti úvěrovému riziku z ponechaných sekuritizovaných pozic nebo ponechaných expozic.
2. Ponechávající subjekt může používat ponechané expozice nebo sekuritizované pozice jako kolaterál pro účely zajištěného financování, pokud se při tomto použití nepřevádí úvěrové riziko z těchto ponechaných expozic nebo sekuritizovaných pozic na třetí stranu.
Článek 13
Výjimky z čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
Transakce uvedené čl. 405 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují sekuritizované pozice v portfoliu obchodování s korelací, které jsou referenčními nástroji, jež splňují kritérium čl. 338 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jsou způsobilé pro zahrnutí do portfolia obchodování s korelací.
Článek 14
Ponechání podílu na konsolidovaném základě
Instituce, která plní požadavek na ponechání podílu na základě konsolidované situace spřízněné mateřské úvěrové instituce v EU, finanční holdingové společnosti v EU nebo smíšené finanční holdingové společnosti v EU v souladu s čl. 405 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, zajistí v případě, že ponechávající subjekt přestane spadat do oblasti působnosti dohledu na konsolidovaném základě, že jeden nebo více zbývajících subjektů spadajících do oblasti působnosti dohledu na konsolidovaném základě převezme expozici vůči sekuritizaci, aby bylo zajištěno průběžné plnění daného požadavku.
KAPITOLA IV
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE NÁLEŽITÉ PÉČE PRO INSTITUCE, KTERÝM VZNIKNE EXPOZICE VŮČI SEKURITIZOVANÉ POZICI
Článek 15
Outsourcing a další obecná hlediska
1. Pokud nejsou k dispozici informace o konkrétních expozicích, které mají být sekuritizovány, včetně případů, kdy se expozice před sekuritizací nakumulují nebo vstupují jako náhradní expozice do stávající revolvingové sekuritizace, má se za to, že instituce splňuje své povinnosti náležité péče uvedené v článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 pro každou jednotlivou sekuritizovanou pozici na základě příslušných kritérií způsobilosti pro tyto expozice.
2. Při externím zajištění určitých úkolů v procesu plnění povinností stanovených v článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně vedení záznamů, si instituce, jež budou vystaveny rizikům ze sekuritizace, ponechají úplnou kontrolu nad tímto procesem.
Článek 16
Bližší určení rizikových charakteristik a strukturálních rysů
1. Rizikové charakteristiky jednotlivých sekuritizovaných pozic uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují následující nejvhodnější a podstatné charakteristiky, např.:
a)
úroveň nadřízenosti tranše;
b)
profil peněžních toků;
c)
všechny existující ratingy;
d)
historickou výkonnost podobných tranší;
e)
povinnosti související s tranšemi uvedené v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce;
f)
úvěrové posílení.
2. Rizikové charakteristiky podkladových expozic sekuritizovaných pozic uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují nejvhodnější a podstatné charakteristiky, včetně informací o výkonnosti uvedených v čl. 406 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 v souvislosti s expozicemi v případě hypoték na obytné nemovitosti. Instituce určí vhodná a srovnatelná měřítka pro účely analýzy rizikových charakteristik jiných kategorií aktiv.
3. Další strukturální rysy uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. g) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují derivátové nástroje, záruky, akreditivy a další podobné formy úvěrové podpory.
Článek 17
Frekvence přezkumu
Instituce přezkoumají dodržování článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 poté, co jim vznikne expozice vůči sekuritizačním pozicím, alespoň jednou ročně a častěji, jakmile zjistí, že došlo k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce nebo k podstatné změně kterékoli z následujících okolností:
a)
strukturálních rysů, které mohou významně ovlivnit výkonnost sekuritizované pozice;
b)
rizikových charakteristik sekuritizovaných pozic a podkladových expozic.
Článek 18
Zátěžové testy
1. Zátěžové testy uvedené v čl. 406 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují veškeré příslušné sekuritizované pozice a jsou začleněny do strategií a procesů zátěžového testování, které instituce provádějí v rámci posuzování dostatečnosti vnitřně stanoveného kapitálu podle článku 73 směrnice 2013/36/EU (4).
2. Za účelem splnění požadavků na zátěžové testování uvedených v čl. 406 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce využívat vedle modelů vypracovaných externími ratingovými agenturami i srovnatelné finanční modely vypracované třetími stranami za předpokladu, že jsou schopny na žádost prokázat, že před uskutečněním investice věnovaly náležitou péči ověření relevantních předpokladů modelů a jejich strukturování a porozumění metodice, předpokladům a výsledkům těchto modelů.
3. Při provádění zátěžových testů uvedených v čl. 406 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 v rámci programu ABCP uvedeného v čl. 242 bodu 9 nařízení (EU) č. 575/2013, který je podpořen likviditním příslibem, jenž v plném rozsahu pokrývá úvěrové riziko sekuritizovaných expozic, mohou instituce provádět zátěžový test úvěruschopnosti poskytovatele likviditního příslibu namísto sekuritizovaných expozic.
Článek 19
Expozice v obchodním portfoliu a v investičním portfoliu
1. Držení sekuritizované pozice v obchodním nebo investičním portfoliu nepředstavuje samo o sobě dostatečný důvod pro uplatňování různých zásad a postupů nebo odlišné intenzity přezkumu při plnění povinnosti náležité péče podle článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013. Při rozhodování o tom, zda se použijí různé zásady a postupy nebo odlišná intenzita přezkumu, jsou vzaty v úvahu všechny významné faktory podstatně ovlivňující rizikový profil každého portfolia a příslušných sekuritizovaných pozic, včetně velikosti pozic, dopadu na kapitálovou základnu instituce během krizového období či koncentrace rizika v jedné konkrétní transakci, u jednoho konkrétního emitenta nebo u jedné konkrétní kategorie aktiv.
2. Instituce zajistí, že jakákoli podstatná změna zvyšující rizikový profil sekuritizovaných pozic v jejich obchodním a neobchodním portfoliu se odrazí v přiměřené úpravě postupů náležité péče vztahujících se na tyto sekuritizované pozice. V této souvislosti stanoví instituce ve svých formálních zásadách a postupech pro obchodní a neobchodní portfolio okolnosti, za jakých bude zahájen přezkum povinností týkajících se náležité péče.
Článek 20
Pozice v portfoliu obchodování s korelací
Ustanovení článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 se považují za splněná, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
sekuritizované pozice jsou buď drženy v portfoliu obchodování s korelací a jsou referenčními nástroji uvedenými v čl. 338 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, nebo jsou způsobilé pro zahrnutí do portfolia obchodování s korelací;
b)
instituce splňuje článek 377 uvedeného nařízení, pokud jde o výpočet kapitálových požadavků ve vztahu k jejímu portfoliu obchodování s korelací;
c)
instituce postupuje při výpočtu kapitálových požadavků ve vztahu ke svému obchodnímu portfoliu tak, že je komplexně a důkladně obeznámena s rizikovým profilem svých investic do sekuritizovaných pozic;
d)
instituce zavedla formální zásady a postupy analýzy a zaznamenávání příslušných informací uvedených v čl. 406 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 vhodné pro její portfolio obchodování s korelací a přiměřené rizikovému profilu jejích investic do příslušných sekuritizovaných pozic.
KAPITOLA V
POŽADAVKY NA PŮVODCE, SPONZORY A PŮVODNÍ VĚŘITELE
Článek 21
Zásady poskytování úvěrů
1. Z plnění povinnosti podle článku 408 nařízení (EU) č. 575/2013 institucí, která je původcem nebo sponzorem, nevyplývá, že typy dlužníka nebo úvěrových produktů musí být pro sekuritizované a nesekuritizované expozice stejné.
2. Pokud se instituce, které jsou sponzory nebo původci, nepodílely na původním poskytnutí úvěrů na expozice, které mají být sekuritizovány, nebo se nezabývají poskytováním úvěrů na určité typy expozic, které mají být sekuritizovány, obdrží veškeré potřebné informace pro posouzení, zda jsou kritéria použitá při poskytování úvěrů na tyto expozice právě tak spolehlivá a jednoznačně stanovená jako kritéria použitá pro nesekuritizované expozice.
Článek 22
Informační povinnost o úrovni závazku k ponechání čistého ekonomického podílu
1. Ponechávající subjekt zpřístupňuje v souladu s článkem 409 nařízení (EU) č. 575/2013 investorům alespoň tyto informace o úrovni svého závazku k ponechání čistého ekonomického podílu v sekuritizaci:
a)
potvrzení totožnosti ponechávajícího subjektu, a zda si ponechává podíl jako původce, sponzor, nebo původní věřitel;
b)
zda při ponechání čistého ekonomického podílu byly uplatněny způsoby podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. a), b), c), d) nebo e) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
případné změny způsobu ponechání čistého ekonomického podílu podle písmene b) v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. d);
d)
potvrzení úrovně ponechání podílu při vzniku a závazku k průběžnému ponechání, což se vztahuje pouze na pokračování plnění původní povinnosti a nevyžaduje údaje o aktuální nominální nebo tržní hodnotě ani o jakémkoli znehodnocení nebo snížení hodnoty ponechaného podílu.
2. Pokud se na sekuritizační transakci použijí výjimky uvedené v čl. 405 odst. 3 nebo 4 nařízení (EU) č. 575/2013, instituce, která je původcem, sponzorem nebo původním věřitelem, zpřístupní investorům informace o příslušné výjimce.
3. Zpřístupnění informací podle odstavců 1 a 2 je náležitě zdokumentováno a zveřejněno, s výjimkou dvoustranných nebo soukromých transakcí, kdy strany považují soukromé zpřístupnění informací za dostačující. Za vhodný prostředek pro splnění tohoto požadavku se považuje uvedení prohlášení o závazku k ponechání podílu v prospektu cenných papírů vydaném v rámci programu sekuritizace.
4. Zpřístupnění informací je potvrzováno rovněž po vzniku transakce, a to ve stejných intervalech jako podávání zpráv o transakci, nejméně však jednou ročně a vždy za těchto okolností:
a)
dojde k porušení závazku k ponechání podílu podle čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podstatně se změní výkonnost sekuritizované pozice nebo rizikové charakteristiky sekuritizace nebo podkladových expozic;
c)
dojde k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce.
Článek 23
Zpřístupnění příslušných podstatných údajů
1. Původci, sponzoři a původní věřitelé zajistí, aby příslušné podstatné údaje podle článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 byly investorům snadno přístupné bez nadměrné administrativní zátěže.
2. Odpovídající zpřístupnění údajů uvedené v článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 se provádí alespoň jednou ročně a vždy za těchto okolností:
a)
podstatně se změní výkonnost sekuritizované pozice nebo rizikové charakteristiky sekuritizace nebo podkladových expozic;
b)
dojde k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce;
c)
aby bylo možné údaje považovat za podstatné ve vztahu k jednotlivým podkladovým expozicím, poskytují se obvykle na individuálním základě, avšak v některých případech mohou být poskytnuty na souhrnném základě. Při posuzování, zda jsou souhrnné informace dostatečné, je třeba zohlednit faktory jako např. členitost podkladového seskupení, nebo zda je řízení expozic v tomto seskupení založeno na seskupení jako celku nebo na individuálním základě.
3. Požadavek na zpřístupnění údajů podléhá případným dalším právním nebo regulatorním požadavkům vztahujícím se na ponechávající subjekt.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. března 2014.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 625/2014
of 13 March 2014
supplementing Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council by way of regulatory technical standards specifying the requirements for investor, sponsor, original lenders and originator institutions relating to exposures to transferred credit risk
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 (1), and in particular Article 410(2) thereof,
Whereas:
(1)
The retention of an economic interest aims at aligning interests between the parties respectively transferring and assuming the credit risk of the securitised exposures. Where an entity securitises its own liabilities, alignment of interests is established automatically, regardless of whether the final debtor collateralises its debt. Where it is clear that the credit risk remains with the originator the retention of interest by the originator is unnecessary and would not improve on the pre-existing position.
(2)
It is appropriate to clarify when exposure to transferred credit risk is deemed to occur in relation to certain specific instances in which institutions, other than when acting as originator, sponsor or original lender, may become exposed to the credit risk of a securitisation position, including when institutions act as a counterparty to a derivative instrument with the securitisation transaction, as a hedge counterparty with the securitisation transaction, as a liquidity facility provider to the transaction and when institutions hold securitisation positions in the trading book in the context of market making activities.
(3)
In re-securitisation transactions credit risk transfer occurs at the level of the first securitisation of assets and at the second ‘repackaged’ level of the transaction. The two levels of the transaction, and the two corresponding instances of credit risk transfer, are independent with respect to the requirements set out in this Regulation. Retention of net economic interest and due diligence should be ensured at each level of the transaction by the institutions that become exposed to transferred credit risk at that particular level. Therefore if an institution becomes exposed only to the second ‘repackaged’ level of the transaction, the requirements relating to retention of net economic interest and due diligence only apply to that institution in relation to the second level of the transaction. Within the same re-securitisation transaction, those institutions who became exposed to the first level of securitisation of assets should comply with the retention and due diligence requirements in relation to the first level of securitisation in the transaction.
(4)
It is appropriate to specify in greater detail the application of the retention commitment including compliance when there are multiple originators, sponsors or original lenders, details regarding the different retention options, how to measure the retention requirement at origination and on an on-going basis, and how to apply the exemptions.
(5)
Points (a) to (e) of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 lay down various options pursuant to which the required retention of interest may be fulfilled. This Regulation, clarifies in detail the ways to comply with each of those options.
(6)
The retention of an interest could be achieved through a synthetic or contingent form of retention, provided that such methods fully comply with one of the options laid down in points (a) to (e) of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013, to which the synthetic or contingent form of retention can be equated, and provided that compliance with the disclosure requirements is ensured.
(7)
Hedging of or selling the retained interest is prohibited where those techniques undermine the purpose of the retention requirement, implying that they can be permitted where they do not hedge the retainer against the credit risk of either the retained securitisation positions or the retained exposures.
(8)
In order to ensure the ongoing maintenance of the net economic interest, institutions should ensure that there is not any embedded mechanism in the securitisation structure by which the minimum retention requirement at origination would necessarily decline faster than the interest transferred. Similarly, the retained interest should not be prioritised in terms of cash flows to preferentially benefit from being repaid or amortised such that it would fall below 5 % of the ongoing nominal value of the tranches sold or exposures securitised. Moreover, the credit support provided to the institution assuming exposure to a securitisation position should not decline disproportionately relative to the rate of repayment on the underlying exposures.
(9)
Institutions should be able to make use of financial models developed by third parties, other than ECAIs, in order to reduce administrative burden and compliance costs for the fulfilment of due diligence obligations. Institutions should only use third party financial models where they have taken due care, prior to investing, to validate the relevant assumptions in, and structuring of, the models and to understand the methodology, assumptions and results of such models.
(10)
It is essential to further specify how frequently institutions should review their compliance with due diligence requirements, how to assess whether the use of different policies and procedures for the trading book and non-trading book is appropriate, how to assess compliance when the positions pertain to the correlation trading portfolio and to clarify certain terms under Article 406, Regulation (EU) No 575/2013, such as ‘risk characteristics’ and ‘structural features’.
(11)
Pursuant to Article 14(2) of Regulation (EU) No 575/2013, entities established in third countries which are included in the consolidation in accordance with Article 18 of Regulation (EU) No 575/2013, but do not directly fall within the scope of application of the additional risk weights, should, in limited circumstances, such as for exposures held in the trading book for the purpose of market-making activities, not be deemed to be in breach of Article 405 of Regulation (EU) No 575/2013. Institutions should not be considered to be in breach of that Article where any such exposures or positions in the trading book are not material and do not form a disproportionate share of the trading activities, provided that there is a thorough understanding of the exposures or positions, and that formal policies and procedures have been implemented which are appropriate and commensurate with that entity's and the group's overall risk profile.
(12)
Initial and ongoing disclosure to investors on the level of the retention commitment and of all materially relevant data, including on the credit quality and performance of the underlying exposure, is necessary for effective due diligence on the securitisation positions. Disclosed data should include details of the identity of the retainer, the retention option chosen and the original and ongoing commitment to retain an economic interest. Where exemptions provided for in Article 405(3) and (4) of Regulation (EU) No 575/2013 are applicable, there should be explicit disclosure of securitised exposures where the retention requirement does not apply and the reason for the disapplication.
(13)
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) to the Commission.
(14)
The European Supervisory Authority (European Banking Authority) has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council (2),
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
DEFINITIONS AND EXPOSURE TO THE RISK OF A SECURITISATION
Article 1
Definitions
For the purposes of this Regulation the following definitions apply:
(a)
‘retainer’ means the entity acting as originator, sponsor or original lender which retains a net economic interest in the securitisation in accordance with Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013;
(b)
‘Synthetic form of retention’ means retention of economic interest through the use of derivative instruments;
(c)
‘Contingent form of retention’ means retention of economic interest through the use of guarantees, letter of credits and other similar forms of credit support ensuring an immediate enforcement of the retention;
(d)
‘Vertical tranche’ means a tranche which exposes the holder of the tranche to the credit risk of each issued tranche of the securitisation transaction on a pro-rata basis.
CHAPTER II
EXPOSURE TO THE CREDIT RISK OF A SECURITISATION POSITION
Article 2
Particular cases of exposure to the credit risk of a securitisation position
1. Where an institution acts as a credit derivative counterparty or as a counterparty providing the hedge or as a liquidity facility provider with regard to a securitisation transaction, it shall be deemed to become exposed to the credit risk of a securitisation position when the derivative, the hedge or the liquidity facility assumes the credit risk of the securitised exposures or the securitisation positions.
2. For the purposes of Article 405 and 406 of Regulation (EU) No 575/2013, where a liquidity facility complies with the conditions specified in paragraph 2 of Article 255 of Regulation (EU) No 575/2013, the liquidity provider shall not be deemed to become exposed to the credit risk of a securitisation position.
3. In the context of a re-securitisation with more than one level or a securitisation with multiple discrete underlying transactions, an institution shall be deemed to become exposed to the credit risk only of the individual securitisation position or transaction to which it is assuming exposure.
4. Institutions shall not be deemed to be in breach of Article 405 of Regulation (EU) No 575/2013 in accordance with Article 14(2) of Regulation (EU) No 575/2013 on a consolidated basis provided that the following conditions are met:
(a)
the entity which holds the securitisation positions is established in a third country and is included in the consolidated group in accordance with Article 18 of Regulation (EU) No 575/2013;
(b)
the securitisation positions are held in the trading book of the entity referred to in point (a) for the purposes of market making activities;
(c)
the securitisation positions are not material with respect to the overall risk profile of the trading book of the group referred to in point (a) and do not form a disproportionate share of the trading activities of the group.
CHAPTER III
RETENTION OF NET ECONOMIC INTEREST
Article 3
Retainers of material net economic interest
1. The retained material net economic interest shall not be split amongst different types of retainer. The requirement to retain a material net economic interest shall be fulfilled in full by any of the following:
(a)
the originator or multiple originators;
(b)
the sponsor or multiple sponsors;
(c)
the original lender or multiple original lenders.
2. Where the securitised exposures are created by multiple originators, the retention requirement shall be fulfilled by each originator, in relation to the proportion of the total securitised exposures for which it is the originator.
3. Where the securitised exposures are created by multiple original lenders, the retention requirement shall be fulfilled by each original lender, in relation to the proportion of the total securitised exposures for which it is the original lender.
4. By way of derogation from paragraphs 2 and 3, where the securitised exposures are created by multiple originators or multiple original lenders, the retention requirement may be fulfilled in full by a single originator or original lender provided that either of the following conditions are met:
(a)
the originator or original lender has established and is managing the programme or securitisation scheme;
(b)
the originator or original lender has established the programme or securitisation scheme and has contributed over 50 % of the total securitised exposures.
5. Where the securitised exposures have been sponsored by multiple sponsors, the retention requirement shall be fulfilled by either:
(a)
the sponsor whose economic interest is most appropriately aligned with investors as agreed by the multiple sponsors on the basis of objective criteria including the fee structures, the involvement in the establishment and management of the programme or securitisation scheme and exposure to credit risk of the securitisations;
(b)
by each sponsor proportionately in relation to the number of sponsors.
Article 4
Fulfilment of the retention requirement through a synthetic or contingent form of retention
1. The retention requirement may be fulfilled in a manner equivalent to one of the options set out in the second subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 through a synthetic or contingent form of retention where the following conditions are met:
(a)
the amount retained is at least equal to the requirement under the option to which the synthetic or contingent form of retention can be equated;
(b)
the retainer has explicitly disclosed that it will retain, on an ongoing basis, a material net economic interest in that manner, including details of the form of retention, the methodology used in its determination and its equivalence to one of those options.
2. Where an entity other than a credit institution as defined in Article 4(1)(1) of Regulation (EU) No 575/2013 acts as a retainer through a synthetic or contingent form of retention, the interest retained on a synthetic or contingent basis shall be fully collateralised in cash and held on a segregated basis as ‘clients’ funds as referred to in Article 13(8) of Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council (3).
Article 5
Retention option (a): pro rata retention in each of the tranches sold or transferred to investors
1. A retention of no less than 5 % of the nominal value of each of the tranches sold or transferred as referred to in point (a) of Article 405(1) of the Regulation (EU) No 575/2013 may also be achieved by the following:
(a)
retention of at least 5 % of the nominal value of each of the securitised exposures, provided that the credit risk of such exposures ranks pari passu with or is subordinated to the credit risk securitised for the same exposures. In the case of a revolving securitisation, as defined in Article 242(13) of Regulation (EU) No 575/2013, this would occur through retention of the originator's interest assuming the originator's interest was for at least 5 % of the nominal value of each of the securitised exposures and ranked pari passu with or subordinated to the credit risk that has been securitised with respect to those same exposures;
(b)
the provision, in the context of an ABCP programme, of a liquidity facility which may be senior in the contractual waterfall, where the following conditions are fulfilled:
(i)
the liquidity facility covers 100 % of the credit risk of the securitised exposures;
(ii)
the liquidity facility covers the credit risk for as long as the retainer has to retain the economic interest by means of such liquidity facility for the relevant securitisation position;
(iii)
the liquidity facility is provided by the originator, sponsor or original lender in the securitisation transaction;
(iv)
the institution becoming exposed to such securitisation has been given access to appropriate information to enable it to verify that points (i), (ii) and (iii) are complied with;
(c)
retention of a vertical tranche which has a nominal value of no less than 5 % of the total nominal value of all the issued tranches of notes.
Article 6
Retention option (b): retention of the originator's interest for revolving exposures
A retention as referred to in point (b) of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 may be achieved by retaining at least 5 % of the nominal value of each of the securitised exposures, provided that the retained credit risk of such exposures ranks pari passu with or is subordinated to the credit risk securitised for the same exposures.
Article 7
Retention option (c): retention of randomly selected exposures
1. The pool of at least 100 potentially securitised exposures from which retained and securitised exposures are randomly selected, referred to in point (c) of the second subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013, shall be sufficiently diverse to avoid the excessive concentration of the retained interest. When preparing for the selection process, the retainer shall take appropriate quantitative and qualitative factors into account in order to ensure that the distinction between retained and securitised exposures is genuinely random. The retainer of randomly selected exposures shall take into consideration, where appropriate, factors such as vintage, product, geography, origination date, maturity date, loan to value ratio, property type, industry sector, and outstanding loan balance when selecting exposures.
2. The retainer shall not designate different individual exposures as retained exposures at different points in time, unless this is necessary to fulfil the retention requirement in relation to a securitisation in which the securitised exposures fluctuate over time, either due to new exposures being added to the securitisation or to changes in the level of the individual securitised exposures.
Article 8
Retention option (d): retention of the first loss tranche
1. The retention of the first loss tranche in accordance with point (d) of the second subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 shall be fulfilled by either on-balance sheet or off-balance sheet positions and may also be fulfilled by any of the following:
(a)
provision of a contingent form of retention as referred to in Article 1(1)(c) or of a liquidity facility in the context of an ABCP programme, which fulfils the following criteria:
(i)
it covers at least 5 % of the nominal value of the securitised exposures;
(ii)
it constitutes a first loss position in relation to the securitisation;
(iii)
it covers the credit risk for the entire duration of the retention commitment;
(iv)
it is provided by the originator, sponsor or original lender in the securitisation;
(v)
the institution becoming exposed to such securitisation has been given access to appropriate information to enable it to verify that points (i), (ii), (iii) and (iv) are complied with;
(b)
overcollateralisation, as a form of credit enhancement, if that overcollateralisation acts as a ‘first loss’ retention of no less than 5 % of the nominal value of the tranches issued by the securitisation.
2. Where the first loss tranche exceeds 5 % of the nominal value of the securitised exposures, it shall be possible for the retainer to only retain a portion of such first loss tranche, where this portion is equivalent to at least 5 % of the nominal value of the securitised exposures.
3. For the fulfilment of the risk retention requirement at a securitisation scheme level institutions shall not take into account the existence of underlying transactions in which the originators or original lenders retain a first loss exposure at the transaction-specific level.
Article 9
Retention option (e): retention of a first loss in every securitised exposure
1. The retention of a first loss exposure at the level of every securitised exposure in accordance with point (e) of the second subparagraph of Article 405(1) shall be applied so that the credit risk retained is always subordinated to the credit risk that has been securitised in relation to those same exposures.
2. The retention referred to in paragraph 1 may be fulfilled by the sale at a discounted value of the underlying exposures by the originator or original lender, where the amount of the discount is not less than 5 % of the nominal value of each exposure and where the discounted sale amount is only refundable to the originator or original lender where it is not absorbed by losses related to the credit risk associated to the securitised exposures.
Article 10
Measurement of the level of retention
1. Where measuring the level of retention of net economic interest, the following criteria shall be applied:
(a)
origination shall be considered as the time at which the exposures were first securitised;
(b)
the calculation of the level of retention shall be based on nominal values and the acquisition price of assets shall not be taken into account;
(c)
‘excess spread’ as defined in Article 242(1) of Regulation (EU) No 575/2013 shall not be taken into account when measuring the retainer's net economic interest;
(d)
the same retention option and methodology shall be used to calculate the net economic interest during the life of a securitisation transaction, unless exceptional circumstances require a change and that change is not used as a means to reduce the amount of retained interest.
2. In addition to the criteria set out in paragraph 1, provided that there is no embedded mechanism by which the retained interest at origination would decline faster than the interest transferred, the fulfilment of the retention requirement shall not be deemed to have been affected by the amortisation of the retention via cash flow allocation or through the allocation of losses, which, in effect, reduce the level of retention over time. A retainer shall not be required to constantly replenish or readjust its retained interest to at least 5 % as losses are realised on its exposures or allocated to its retained position.
Article 11
Measurement of retention for the undrawn amounts in exposures in the form of credit facilities
The calculation of the net economic interest to be retained for credit facilities, including credit cards, shall be based only on amounts already drawn, realised or received and shall be adjusted in accordance with changes to those amounts.
Article 12
Prohibition of hedging or selling the retained interest
1. The obligation in the third subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 not to subject the retained net economic interest to any credit risk mitigation, short positions, other hedge or sale shall be applied having regard to the purpose of the retention requirement and taking account of the economic substance of the transaction. Hedges of the net economic interest shall not be considered to be a hedge for the purposes of the third subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 and may accordingly be permitted only where they do not hedge the retainer against the credit risk of either the retained securitisation positions or the retained exposures.
2. The retainer may use any retained exposures or securitisation positions as collateral for secured funding purposes, as long as such use does not transfer the credit risk of these retained exposures or securitisation positions to a third party.
Article 13
Exemptions to Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013
The transactions referred to in Article 405(4) of Regulation (EU) No 575/2013 shall include securitisation positions in the correlation trading portfolio which are reference instruments satisfying the criterion in Article 338(1)(b) of Regulation (EU) No 575/2013 or are eligible for inclusion in the correlation trading portfolio.
Article 14
Retention on a consolidated basis
An institution satisfying the retention requirement on the basis of the consolidated situation of the related EU parent credit institution, EU financial holding company, or EU mixed financial holding company in accordance with Article 405(2) of Regulation (EU) No 575/2013 shall, in the case the retainer is no longer included in the scope of supervision on a consolidated basis, ensure that one or more of the remaining entities included in the scope of supervision on a consolidated basis assumes exposure to the securitisation so as to ensure ongoing fulfilment of the requirement.
CHAPTER IV
DUE DILIGENCE REQUIREMENTS FOR INSTITUTIONS BECOMING EXPOSED TO A SECURITISATION POSITION
Article 15
Outsourcing and other general considerations
1. Where there is no available information on the specific exposures to be securitised, including where exposures accumulate before their securitisation or whether they may be substituted into an existing revolving securitisation, an institution is deemed to fulfil its due diligence obligations referred to in Article 406 of Regulation (EU) No 575/2013, for each of its individual securitisation positions on the basis of the relevant eligibility criteria for such exposures.
2. When outsourcing certain tasks of the process for the fulfilment of the obligations set out in Article 406 of Regulation (EU) No 575/2013, including record keeping, institutions becoming exposed to the risks of a securitisation shall retain full control of that process.
Article 16
Specification of risk characteristics and structural features
1. The risk characteristics of the individual securitisation position referred to in Article 406(1)(b) of Regulation (EU) No 575/2013 shall include the following most appropriate and material characteristics, such as:
(a)
tranche seniority level;
(b)
cash flow profile;
(c)
any existing rating;
(d)
historical performance of similar tranches;
(e)
obligations related to the tranches included in the documentation relating to the securitisation;
(f)
credit enhancement.
2. The risk characteristics of the exposures underlying the securitisation position referred to in Article 406(1)(c) of Regulation (EU) No 575/2013 shall include the most appropriate and material characteristics, including the performance information referred to in Article 406(2) of Regulation (EU) No 575/2013 in relation to residential mortgage exposures. Institutions shall identify appropriate and comparable metrics for analysing the risk characteristics of other asset classes.
3. Additional structural features as referred to in Article 406(1)(g) of Regulation (EU) No 575/2013 shall include derivative instruments, guarantees, letter of credits and other similar forms of credit support.
Article 17
Frequency of review
Institutions shall review their compliance with Article 406 of Regulation (EU) No 575/2013 after becoming exposed to a securitisation positions at least annually and more frequently, as soon as institutions become aware of a breach of the obligations included in the documentation relating to the securitisation or of a material change in any of the following:
(a)
structural features that can materially impact on the performance of the securitisation position;
(b)
the risk characteristics of the securitisation positions and of the underlying exposures.
Article 18
Stress Tests
1. The stress tests referred to in the second subparagraph of Article 406(1) of Regulation (EU) No 575/2013, shall include all relevant securitisation positions and shall be incorporated into the stress testing strategies and processes that the institutions carry out in accordance with the internal capital adequacy assessment process specified in Article 73 of the Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council (4).
2. In order to fulfil the stress testing requirements referred to in the second subparagraph of Article 406(1) of Regulation (EU) No 575/2013, institutions may make use of comparable financial models developed by third parties, in addition to those developed by ECAIs, provided that they can demonstrate, when requested that they took due care, prior to investing to validate the relevant assumptions in and structuring of the models and to understand methodology, assumptions and results.
3. When conducting the stress tests referred to in Article 406(1) of Regulation (EU) No 575/2013 within an ABCP programme as referred to in Article 242(9) of Regulation (EU) No 575/2013, which is supported by a liquidity facility which fully covers the credit risk of the securitised exposures, institutions may carry out a stress test on the creditworthiness of the liquidity facility provider rather than on the securitised exposures.
Article 19
Exposures in the trading book and non-trading book
1. The holding of a securitisation position in the trading or non-trading book respectively shall not represent a sufficient justification in itself for the application of different policies and procedures or a different intensity of review to fulfil the due diligence obligations referred to in Article 406 of Regulation (EU) No 575/2013. In determining whether different policies and procedures or a different intensity of review shall be applied, all relevant factors materially impacting the risk profile of each of the books and of the relevant securitisation positions shall be considered, including the size of the positions, the impact on the institution's capital base during a period of stress, and the concentration of risk in one specific transaction, issuer, or asset class.
2. Institutions shall ensure that any material change increasing the risk profile of the securitisation positions in their trading book and non-trading book is reflected by an appropriate change in their due diligence procedures as regards those securitisation positions. In this regard, institutions shall identify in their formal trading book and non-trading book policies and procedures the circumstances which would trigger a review of the due diligence obligations.
Article 20
Positions in the correlation trading portfolio
Article 406 of the Regulation (EU) No 575/2013 shall be deemed to be complied with where the following conditions are fulfilled:
(a)
securitisation positions are either held in the correlation trading portfolio and are reference instruments as referred to in Article 338(1)(b) of that Regulation or are eligible for inclusion in the correlation trading portfolio;
(b)
the institution complies with Article 377 of that Regulation with regard to calculating the own funds requirements in relation to its correlation trading portfolio;
(c)
the institution's approach to calculating own funds in relation to its trading portfolio results in a comprehensive and thorough understanding of the risk profile of its investment in the securitisation positions;
(d)
the institution has implemented formal policies and procedures appropriate to its correlation trading portfolio and commensurate with the risk profile of its investments in the corresponding securitised positions, for analysing and recording the relevant information referred to in Article 406(1) of Regulation (EU) No 575/2013.
CHAPTER V
REQUIREMENTS FOR ORIGINATORS, SPONSORS AND ORIGINAL LENDERS
Article 21
Policies for credit granting
1. The fulfilment of the obligation referred to in Article 408 of Regulation (EU) No 575/2013 by originator or sponsor institutions shall not imply that borrower types and loan products must be the same for securitised and non-securitised exposures.
2. Where sponsor and originator institutions have not been engaged in the original credit-granting of exposures to be securitised, or are not active in the credit-granting of the specific types of exposures to be securitised, those institutions shall obtain all the necessary information to assess whether the criteria applied in the credit-granting for those exposures are as sound and well-defined as the criteria applied to non-securitised exposures.
Article 22
Disclosure of the level of the commitment to maintain a net economic interest
1. The retainer shall, pursuant to Article 409 of Regulation (EU) No 575/2013, disclose to investors at least the following information regarding the level of its commitment to maintain a net economic interest in the securitisation:
(a)
confirmation of the retainer's identity and of whether it retains as originator, sponsor or original lender;
(b)
whether the modalities provided for in points (a), (b), (c), (d) or (e) of the second subparagraph of Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 has been applied to retain a net economic interest;
(c)
any change to the modality to retain a net economic interest as referred to in point (b) in accordance with Article 10(1)(d);
(d)
confirmation of the level of retention at origination and of the commitment to retain on an on-going basis, which shall relate only to the continuation of fulfilment of the original obligation and shall not require data on the current nominal or market value, or on any impairments or write-downs on the retained interest.
2. Where the exemptions referred to in paragraph 3 or 4 of Article 405 of Regulation (EU) No 575/2013 apply to a securitisation transaction, institutions acting as originator, sponsor or original lender shall disclose information on the applicable exemption to investors.
3. The disclosure referred to in paragraphs 1 and 2 shall be appropriately documented and made publicly available, except in bilateral or private transactions where private disclosure is considered by the parties to be sufficient. The inclusion of a statement on the retention commitment in the prospectus for the securities issued under the securitisation programme shall be considered an appropriate means of fulfilling the requirement.
4. The disclosure shall also be confirmed after origination with the same regularity as the reporting frequency of the transaction, at least annually and in any of the following circumstances:
(a)
where a breach of the retention commitment referred to in Article 405(1) of Regulation (EU) No 575/2013 occurs;
(b)
where the performance of the securitisation position or the risk characteristics of the securitisation or of the underlying exposures materially change;
(c)
following a breach of the obligations included in the documentation relating to the securitisation.
Article 23
Disclosure of materially relevant data
1. Originators, sponsors and original lenders shall ensure that materially relevant data under Article 409 of Regulation (EU) No 575/2013 is readily accessible to investors, without excessive administrative burden.
2. The appropriate disclosure referred to in Article 409 of Regulation (EU) No 575/2013 shall be done at least annually and in the following circumstances:
(a)
where the performance of the securitisation position or the risk characteristics of the securitisation or of the underlying exposures materially change;
(b)
following a breach of the obligations included in the documentation relating to the securitisation;
(c)
In order for data to be considered to be materially relevant with regard to the individual underlying exposures, it shall, in general, be provided on a loan-by-loan basis, however there are instances where the data may be provided on an aggregate basis. In assessing whether aggregate information is sufficient, factors to be taken into account shall include the granularity of the underlying pool and whether the management of the exposures in that pool is based on the pool itself or on a loan-by-loan basis.
3. The disclosure requirement shall be subject to any other legal or regulatory requirements applicable to the retainer.
CHAPTER VI
FINAL PROVISIONS
Article 24
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 March 2014.