NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 526/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí a omezeného počtu malých portfolií pro účely rizika úvěrové úpravy v ocenění
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012, a zejména na čl. 383 odst. 7 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Používání pokročilé metody ke stanovení kapitálových požadavků k riziku úvěrové úpravy v ocenění (dále jen „CVA“) může zahrnovat protistrany, pro které není známo žádné rozpětí swapu úvěrového selhání (dále jen „CDS“). V takovém případě by měly instituce používat rozpětí, které je v souladu s čl. 383 odst. 1 třetím pododstavcem nařízení (EU) č. 575/2013 přiměřené s ohledem na rating, odvětví a region protistrany (dále jen „zástupný indikátor rozpětí“).
(2)
Pravidla pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí k riziku CVA by měla stanovit použití širokých kategorií ratingu, odvětví a regionu a měla by institucím poskytnout nezbytnou flexibilitu, aby mohly na základě svého odborného úsudku vymezit nejvhodnější zástupný indikátor rozpětí.
(3)
Když se podrobněji stanovuje, jak by měly instituce zohledňovat atributy ratingu, odvětví a regionu jediných emitentů při odhadování přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí pro stanovení kapitálových požadavků, jak požaduje nařízení (EU) č. 575/2013, měla by být stanovena pravidla pro posouzení těchto atributů podle minimálních kategorií pro každý atribut, aby bylo zajištěno harmonizované uplatňování těchto podmínek.
(4)
Kromě toho by v případě jediných emitentů, pokud existuje vazba například mezi regionální vládou nebo místním orgánem a státem, mělo být možné povolit odhad přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí na základě úvěrového rozpětí jediného emitenta, pokud to povede k vhodnějšímu odhadu.
(5)
Aby bylo možné dospět k přiměřenému výpočtu požadavků k riziku CVA, měl by být na základě údajů, které byly pozorovány na likvidním trhu, stanoven zástupný indikátor rozpětí a předpoklady ohledně údajů, například interpolace a extrapolace údajů týkajících se různých časových vrcholů, by měly být koncepčně správné.
(6)
S cílem zajistit sbližování postupů mezi institucemi a zabránit nejednotnosti - vzhledem k tomu, že implicitní pravděpodobnosti selhání (PD), rozpětí swapů úvěrového selhání (CDS) a ztrátovost ze selhání (LGD) představují jednu rovnici se dvěma neznámými proměnnými a že se v tržní praxi k odvození implicitních PD z tržních rozpětí používá fixní hodnota LGD -, měly by instituce pro LGDMKT používat hodnotu, která je v souladu s fixní LGD, kterou účastníci trhu běžně používají k určení implicitních PD z těchto likvidně obchodovaných úvěrových rozpětí, která byla použita ke stanovení zástupného indikátoru úvěrového rozpětí pro dotyčnou protistranu.
(7)
Pro účely svolení používat pokročilou metodu CVA pro omezený počet malých portfolií je vhodné považovat portfolio za skupinu transakcí se započtením ve smyslu čl. 272 bodu 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a vzít v úvahu počet transakcí nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, a velikost skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, a omezit je v procentech celkového počtu všech transakcí, které podléhají požadavku k riziku CVA, a procentech celkové velikosti všech transakcí se započtením, u nichž se provádí výpočet požadavků k riziku CVA, aby se zohlednily různé dimenze institucí.
(8)
S cílem zmírnit možné přerušení používání pokročilé metody CVA pro omezený počet malých portfolií by mělo používání uvedené metody skončit až tehdy, když jsou kvantitativní omezení překročena ve dvou po sobě následujících čtvrtletích.
(9)
Aby dále mohly příslušné orgány účinně plnit úkoly dohledu, mělo by jim být umožněno se dozvědět, kdy požadavek omezeného počtu malých portfolií již není splněn; proto by měly instituce v uvedených případech příslušné orgány o této skutečnosti informovat.
(10)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(11)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (1),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vymezení přiměřeného zástupného indikátoru rozpětí
1. Zástupný indikátor rozpětí pro danou protistranu se považuje za přiměřený s ohledem na rating, odvětví a region protistrany podle čl. 383 odst. 1 čtvrtého pododstavce nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zástupný indikátor rozpětí byl vymezen s ohledem na všechny atributy ratingu, odvětví a regionu protistrany uvedené v písmenech b), c) a d);
b)
atribut ratingu byl vymezen s ohledem na použití předem stanoveného pořadí zdrojů interních a externích ratingů. Ratingy se přiřadí ke stupňům úvěrové kvality podle čl. 384 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013. Pokud je k dispozici více externích ratingů, přiřadí se ke stupňům úvěrové kvality v souladu s přístupem, který se použije v případě většího počtu úvěrových hodnocení, stanoveným v článku 138 uvedeného nařízení;
c)
atribut odvětví byl vymezen přinejmenším s ohledem na tyto kategorie:
i)
veřejný sektor,
ii)
finanční sektor,
iii)
ostatní;
d)
atribut regionu byl vymezen přinejmenším s ohledem na tyto kategorie:
i)
Evropa,
ii)
Severní Amerika,
iii)
Asie,
iv)
zbytek světa;
e)
zástupný indikátor rozpětí odráží reprezentativním způsobem disponibilní rozpětí swapů úvěrového selhání a rozpětí jiných likvidně obchodovaných nástrojů úvěrového rizika, která odpovídají relevantní kombinaci uplatnitelných kategorií a splňují kritéria kvality údajů uvedená v odstavci 3;
f)
přiměřenost zástupného indikátoru rozpětí se stanoví s ohledem na volatilitu, nikoli na úroveň rozpětí.
2. Při zohledňování atributů ratingu, odvětví a regionu protistrany podle odstavce 1 se u regionální vlády nebo místního orgánu považuje odhad zástupného indikátoru rozpětí na základě úvěrového rozpětí příslušného státního emitenta za přiměřený, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
a)
regionální vláda nebo místní orgán a stát mají stejný rating;
b)
pro regionální vládu nebo místní orgán není znám žádný rating.
3. Všechny vstupy používané pro vymezení zástupného indikátoru rozpětí musí vycházet ze spolehlivých údajů zaznamenaných na likvidním obousměrném trhu, jak je definován v čl. 338 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013. Musí být k dispozici dostatek údajů k vytvoření zástupných indikátorů rozpětí pro všechny relevantní doby splatnosti a pro předchozí období uvedená v čl. 383 odst. 5 uvedeného nařízení.
Článek 2
Určení LGDMKT
S cílem určit ztrátovost ze selhání protistrany (LGDMKT) pro účely výpočtu kapitálových požadavků k riziku CVA podle pokročilé metody pro protistranu, u níž je zapotřebí použít zástupný indikátor rozpětí, použijí instituce pro LGDMKT hodnotu, která je v souladu s fixními LGD, které účastníci trhu běžně používají k určení implicitních PD z tržních rozpětí, která byla použita ke stanovení zástupného indikátoru rozpětí pro dotyčnou protistranu podle článku 1.
Článek 3
Kvantitativní omezení počtu a velikosti kvalifikovaných portfolií
1. K naplnění kritéria omezeného počtu malých portfolií podle čl. 383 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 musí být splněny všechny následující podmínky:
a)
počet všech transakcí nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 15 % celkového počtu transakcí, které podléhají požadavku k riziku CVA;
b)
velikost každé individuální skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu, která podléhá požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 1 % celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením, které podléhají požadavku k riziku CVA;
c)
celková velikost všech skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu, které podléhají požadavku k riziku CVA, nesmí být vyšší než 10 % celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením, které podléhají požadavku k riziku CVA.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) a c) se velikostí skupiny transakcí se započtením rozumí expozice skupiny transakcí se započtením v okamžiku selhání, která se vypočte pomocí metody oceňování podle tržní hodnoty podle článku 274 nařízení (EU) č. 575/2013 při zohlednění účinků započtení v souladu s článkem 298 uvedeného nařízení, ovšem bez zohlednění účinků kolaterálu.
3. Pro účely odstavce 1 vypočítá instituce za každé čtvrtletí aritmetický průměr přinejmenším měsíčních sledování následujících poměrů:
a)
počtu transakcí nezahrnutých do metody interního modelu k celkovému počtu transakcí;
b)
individuální velikosti největší skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu k celkové velikosti všech transakcí se započtením a
c)
celkové velikosti všech skupin transakcí se započtením nezahrnutých do metody interního modelu k celkové velikosti všech transakcí se započtením.
4. Pokud kritérium stanovené v odstavci 1 není naplněno u dvou po sobě následujících výpočtů podle odstavce 3, použije instituce pro účely výpočtu kapitálových požadavků k riziku CVA pro všechny skupiny transakcí se započtením nezahrnuté do metody interního modelu standardizovanou metodu uvedenou v článku 384 nařízení (EU) č. 575/2013 a tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům.
5. Podmínky stanovené v odstavci 1 se uplatní na individuálním, subkonsolidovaném nebo konsolidovaném základě v závislosti na rozsahu svolení k použití metody interního modelu podle článku 283 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 526/2014
of 12 March 2014
supplementing Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards for determining proxy spread and limited smaller portfolios for credit valuation adjustment risk
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of 26 June 2013 of the European Parliament and of the Council on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012, and in particular the third subparagraph of Article 383(7) thereof,
Whereas:
(1)
The application of the advanced method to the determination of own funds requirements for Credit Valuation Adjustment (CVA) risk may involve counterparties for which no Credit Default Swap (CDS) spread is available. Where this is the case, institutions should use a spread that is appropriate having regard to the rating, industry and region of the counterparty (proxy spread) in accordance with the third subparagraph of Article 383(1) of Regulation (EU) No 575/2013.
(2)
Rules on the determination of proxy spread for CVA risk should provide for the use of broad categories of rating, industry and region, and they should allow institutions the necessary flexibility to determine the most appropriate proxy spread based on their expert judgment.
(3)
When specifying in more detail how the attributes of rating, industry and region of the single issuers should be considered by institutions when estimating an appropriate proxy spread for the determination of the own funds requirements, as required by Regulation (EU) No 575/2013, rules should be established for the consideration of those attributes by reference to minimum categories for each attribute, in order to ensure a harmonised application of those conditions.
(4)
Furthermore, in the case of single issuers, where a link, such as between a regional government or local authority and the sovereign, exists, it should be possible to allow for the estimation of an appropriate proxy spread on the basis of the credit spread of a single issuer, where this leads to a more appropriate estimation.
(5)
In order to lead to an appropriate computation of the CVA risk charge, a proxy spread should be determined using data that has been observed in a liquid market, and assumptions regarding data, such as interpolation and extrapolation of data relating to different tenors, should be conceptually sound.
(6)
In order to ensure convergence of practices among institutions and to avoid inconsistencies, considering that implied probabilities of default (PDs), Credit Default Swaps (CDS) spreads and loss given default (LGD) constitute one equation with two unknown variables and that the market convention is to use a fixed value for LGD in order to derive implied PDs from market spreads, institutions should use a value for LGDMKT that is consistent with the fixed LGD commonly used by market participants for determining implied PDs from those liquid traded credit spreads that have been used to determine the proxy credit spread for the counterparty in question.
(7)
For the purposes of permission to use the advanced CVA method for a limited number of smaller portfolios, it is appropriate to consider a portfolio as a netting set as defined in Article 272(4) of Regulation (EU) No 575/2013 the number of non-internal model method (‘IMM’) transactions subject to the CVA risk charge and the size of non-IMM netting sets subject to the CVA risk charge, and to limit them in terms of a percentage of the total number of all transactions subject to the CVA risk charge and a percentage of the total size of all netting sets subject to the calculation of CVA risk charge, in order to take account of the different dimensions of institutions.
(8)
In order to mitigate possible discontinuities in the use of the advanced CVA method for a limited number of smaller portfolios, the use of the advanced CVA method should cease only when quantitative limits are breached for two consecutive quarters.
(9)
Further, in order to render it possible for competent authorities to perform their supervisory duties in an efficient manner, they should be able to know when the requirement of a limited number of smaller portfolios is no longer met; hence institutions should notify competent authorities in those cases.
(10)
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority to the Commission.
(11)
The European Banking Authority has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council (1),
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Determining an appropriate proxy spread
1. The proxy spread for a given counterparty shall be deemed appropriate having regard to the rating, industry and region of the counterparty according to the fourth subparagraph of Article 383(1) of Regulation (EU) No 575/2013, where the following conditions are satisfied:
(a)
the proxy spread has been determined by considering all of the attributes of rating, industry and region of the counterparty as specified in points (b), (c) and (d);
(b)
the attribute of rating has been determined by considering the use of a predetermined hierarchy of sources of internal and external ratings. Ratings shall be mapped to credit quality steps, as referred to in Article 384(2) of Regulation (EU) No 575/2013. In cases where multiple external ratings are available their mapping to credit quality steps shall follow the approach for multiple credit assessments set out in Article 138 of that Regulation;
(c)
the attribute of industry has been determined by considering at least the following categories:
(i)
public sector;
(ii)
financial sector;
(iii)
others;
(d)
the attribute of region has been determined by considering at least the following categories:
(i)
Europe;
(ii)
North America;
(iii)
Asia;
(iv)
rest of the world;
(e)
the proxy spread reflects in a representative way available credit default swap spreads and spreads of other liquid traded credit risk instruments, corresponding to the relevant combination of applicable categories and satisfying the data quality criteria referred to in paragraph 3;
(f)
the appropriateness of the proxy spread is determined with reference to the volatility rather than to the level of the spread.
2. In the process of considering the attributes of rating, industry and region of the counterparty in accordance with paragraph 1, the estimation of the proxy spread shall be deemed appropriate for a regional government or local authority based on the credit spread of the relevant sovereign issuer where either of the following conditions are met:
(a)
the regional government or local authority and the sovereign have the same ratings;
(b)
there is no rating for the regional government or local authority.
3. All inputs used in the determination of a proxy spread shall be based on reliable data observed on a liquid two-way market as defined in second subparagraph of Article 338(1) of Regulation (EU) No 575/2013. Sufficient data shall be available to generate proxy spreads for all relevant tenors and for the historical periods referred to in Article 383(5) of that Regulation.
Article 2
Identification of LGDMKT
In order to identify the loss given default of the counterparty (LGDMKT) for the purposes of calculating the own funds requirements for CVA risk according to the advanced method for a counterparty requiring the use of a proxy spread, institutions shall use a value for LGDMKT that is consistent with the fixed LGDs commonly used by market participants for determining implied PDs from those market spreads that have been used to determine the proxy spread for the counterparty in question in accordance with Article 1.
Article 3
Quantitative limits on the number and size of qualifying portfolios
1. To fulfil the criterion of a limited number of smaller portfolios referred to in Article 383(4) of Regulation (EU) No 575/2013, all of the following conditions shall be satisfied:
(a)
the number of all non-IMM transactions subject to the CVA risk charge shall not exceed 15 % of the total number of transactions subject to the CVA risk charge;
(b)
the size of each individual non-IMM netting set subject to the CVA risk charge shall not exceed 1 % of the total size of all netting sets subject to the CVA risk charge;
(c)
the total size of all non-IMM netting sets subject to the CVA risk charge shall not exceed 10 % of the total size of all netting sets subject to the CVA risk charge.
2. For the purpose of points (b) and (c) of paragraph 1, the size of a netting set shall be the exposure at default of the netting set calculated using the mark-to-market method referred to in Article 274 of Regulation (EU) No 575/2013 by taking account of the effects of netting, in accordance with Article 298 of that Regulation, but not the effects of collateral.
3. For the purpose of paragraph 1, an institution shall calculate, for each quarter, the arithmetical average of at least monthly observations of the ratios of the following:
(a)
the number of non-IMM transactions to the total number of transactions;
(b)
the individual size of the largest non-IMM netting set to the total size of all netting sets; and
(c)
the total size of all non-IMM netting sets to the total size of all netting sets.
4. Where the criterion specified in paragraph 1 is not fulfilled for two consecutive calculations referred to in paragraph 3, an institution shall use the standardised method set out in Article 384 of Regulation (EU) No 575/2013 to calculate the own funds requirements for CVA risk for all of the non-IMM netting sets and notify the competent authorities.
5. The conditions set out in paragraph 1 shall be applied on an individual, a sub-consolidated or a consolidated basis, depending on the scope of the permission to use the internal model method referred to in Article 283 of Regulation (EU) No 575/2013.
Article 4
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 12 March 2014.