NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 468/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu)
(ECB/2014/17)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 6 a článek 132 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na čl. 4 odst. 3, článek 6 a čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na Interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti a dohledu nad plněním úkolů, které jsou ECB svěřeny v rámci jednotného mechanismu dohledu (2),
s ohledem na veřejné konzultace a analýzy provedené v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013,
s ohledem na návrh Rady dohledu a na základě konzultací s vnitrostátními příslušnými orgány,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nařízení o jednotném mechanismu dohledu“) zavádí jednotný mechanismus dohledu, který sestává z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů zúčastněných členských států.
(2)
V rámci článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu má ECB výlučnou pravomoc plnit mikroobezřetnostní úkoly, které jí byly svěřeny na základě článku 4 uvedeného nařízení a které se týkají úvěrových institucí usazených v zúčastněných členských státech. ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu a za výkon dohledu nad fungováním systému na základě odpovědnosti a postupů uvedených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(3)
Pokud je to vhodné a aniž jsou dotčeny povinnosti a odpovědnost ECB za úkoly jí svěřené nařízením o jednotném mechanismu dohledu, mají vnitrostátní příslušné orgány povinnost pomáhat ECB s přípravou a prováděním veškerých aktů týkajících se úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souvislosti se všemi úvěrovými institucemi, a to za podmínek stanovených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení, včetně pomoci při činnostech ověřování. Za tímto účelem by se vnitrostátní příslušné orgány při plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu měly řídit pokyny vydanými ECB.
(4)
Aniž by byla dotčena úloha Eurosystému a Evropské rady pro systémová rizika, musí ECB, vnitrostátní příslušné orgány a vnitrostátní pověřené orgány plnit makroobezřetnostní úkoly uvedené v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a postupovat podle koordinačních postupů zakotvených v tomto článku, v tomto nařízení a v příslušných právních předpisech Unie.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu jsou příslušné úkoly ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozděleny podle významu subjektů, které spadají do oblasti působnosti jednotného mechanismu dohledu. Toto nařízení zejména vymezuje specifickou metodiku pro hodnocení tohoto významu, jak vyžaduje čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB má působnost v oblasti přímého dohledu nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a pobočkami usazenými v zúčastněných členských státech a patřícími úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které jsou významné. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB v konkrétních případech rozhodnout o převzetí přímého dohledu nad danými subjekty, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování standardů dohledu, jsou vnitrostátní příslušné orgány odpovědné za přímý dohled nad méně významnými subjekty.
(6)
S cílem zohlednit aktuální vývoj v legislativě Unie v oblasti sankcí a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, pokud se týká oddělení stadia vyšetřování a rozhodování, zřídí ECB samostatnou vyšetřovací jednotku, která bude samostatně vyšetřovat porušení pravidel a rozhodnutí v oblasti dohledu.
(7)
Čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB na základě konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány a na základě návrhu Rady dohledu přijme a zveřejní rámec pro provádění spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(8)
Čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu stanoví, že ECB musí prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnit podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny. Toto nařízení obsahuje ustanovení, kterými se provádí čl. 33 odst. 2, pokud se týká spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(9)
V důsledku těchto skutečností toto nařízení dále rozvíjí a upřesňuje postupy spolupráce, které jsou na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu zavedeny v rámci jednotného mechanismu dohledu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány, případně rovněž vnitrostátními pověřenými orgány, a tím zajišťuje účinné a konzistentní fungování jednotného mechansimu dohledu.
(10)
ECB přikládá velký význam komplexnímu posouzení úvěrových institucí včetně posouzení rozvahy, které musí provést před tím, než převezme své úkoly. To platí i pro všechny členské státy, které vstoupí do eurozóny, a připojí se tedy k jednotnému mechanismu dohledu po datu zahájení dohledu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
(11)
Pro plynulé fungování jednotného mechanismu dohledu je zásadní, aby ECB plně spolupracovala s vnitrostátními příslušnými orgány a aby si vyměňovaly veškeré informace, které mohou mít dopad na jejich příslušné úkoly, zejména veškeré informace, které vnitrostátní příslušné orgány využívají, pokud se týká postupů, které mohou mít dopad na bezpečnost a spolehlivost dohlíženého subjektu nebo které ovlivňují postupy v oblasti dohledu nad těmito subjekty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel
1. Toto nařízení stanoví pravidla týkající se všech těchto skutečností:
a)
rámce uvedeného v čl. 6 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, tj. rámce pro provádění článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká spolupráce v rámci jednotného mechanismu dohledu, který obsahuje:
i)
specifickou metodiku pro posouzení a přezkum toho, zda dohlížený subjekt je klasifikován jako významný či méně významný podle kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a opatření vyplývající z tohoto posouzení,
ii)
vymezení postupů včetně lhůt, a to i ve vztahu k možnosti vnitrostátních příslušných orgánů vypracovat návrh rozhodnutí, jenž bude zaslán ECB ke zvážení, pro vztah mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad významnými dohlíženými subjekty,
iii)
vymezení postupů včetně lhůt, pokud se týká vztahu mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ohledně dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty. Tyto postupy zejména vyžadují, aby vnitrostátní příslušné orgány v závislosti na jednotlivých případech vymezených v tomto nařízení:
-
oznámily ECB jakékoli podstatné řízení v oblasti dohledu,
-
na žádost ECB dále vyhodnotily konkrétní aspekty tohoto řízení,
-
ECB předaly návrhy podstatných rozhodnutí v oblasti dohledu, k nimž může ECB zaujmout stanovisko;
b)
spolupráce a výměny informací mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud jde o postupy, které se týkají významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů včetně společných postupů pro udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání těchto povolení a posuzování nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí;
c)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů ve smyslu článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
d)
postupů týkajících se fungování úzké spolupráce ve smyslu článku 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, které se použijí ve vztahu mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány;
e)
postupů týkajících se spolupráce mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně určitých aspektů podávání zpráv v oblasti dohledu;
f)
postupů týkajících se příjímání rozhodnutí v oblasti dohledu, jež jsou určena dohlíženým subjektům a jiným osobám;
g)
jazykových ujednání mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány a mezi ECB a dohlíženými subjekty a jinými osobami;
h)
postupů platných pro pravomoci ECB a vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti sankcí v rámci jednotného mechanismu dohledu, pokud se týká úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
i)
přechodných ustanovení.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny úkoly v oblasti dohledu, které ECB nebyly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a které proto mají i nadále vnitrostátní orgány.
3. Toto nařízení se vykládá zejména ve spojení s rozhodnutím ECB/2004/2 (3) a jednacím řádem Rady dohledu Evropské centrální banky (4), zejména pokud se týká rozhodování v rámci jednotného mechanismu dohledu včetně postupů, které se vztahují na Radu dohledu a Radu guvernérů, pokud se týká neuplatnění námitek ze strany Rady guvernérů ve smyslu čl. 26 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a ostatními příslušnými právními akty včetně rozhodnutí ECB/2014/16 (5).
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení o jednotném mechanismu dohledu spolu s těmito definicemi:
1)
„povolením“ se rozumí povolení ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (6);
2)
„pobočkou“ se rozumí pobočka ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
„společnými postupy“ se rozumí postupy zakotvené v části V, pokud se týká udělování povolení k zahájení činnosti úvěrové instituce, odebrání povolení vykonávat tuto činnost a rozhodování ohledně kvalifikovaných účastí;
4)
„členským státem eurozóny“ se rozumí členský stát, jehož měnou je euro;
5)
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, z nichž alespoň jeden je úvěrovou institucí, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, nebo podniky vzájemně propojené ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (7), včetně jakékoli její podskupiny;
6)
„společným týmem dohledu“ se rozumí tým osob vykonávajících dohled, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou;
7)
„méně významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) méně významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě mimo eurozónu, jenž je zúčastněným členským státem;
8)
„méně významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který nemá postavení významného dohlíženého subjektu ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
9)
„vnitrostátním příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Touto definicí nejsou dotčena ujednání na základě vnitrostátních právních předpisů, která svěřují určité úkoly v oblasti dohledu národní centrální bance, která není určena jako vnitrostátní příslušný orgán. V tomto případě národní centrální banka plní tyto úkoly v rámci vymezeném ve vnitrostátních právních předpisech a v tomto nařízení. V tomto případě se odkaz na vnitrostátní příslušný orgán v tomto nařízení přiměřeně vztahuje na národní centrální banku, pokud jde o úkoly, které jsou jí přiděleny na základě vnitrostátních právních předpisů;
10)
„vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní příslušný orgán pověřený zúčastněným členským státem v úzké spolupráci v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (8);
11)
„vnitrostátním pověřeným orgánem“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán ve smyslu definice obsažené v čl. 2 bodu 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
12)
„vnitrostátním pověřeným orgánem v úzké spolupráci“ se rozumí vnitrostátní pověřený orgán mimo eurozónu, který zúčastněný členský stát v úzké spolupráci pověřil pro účely plnění úkolů souvisejících s článkem 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
13)
„členským státem mimo eurozónu“ se rozumí členský stát, jehož měnou není euro;
14)
„mateřským podnikem“ se rozumí mateřský podnik ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 575/2013;
15)
„zúčastněným členským státem v úzké spolupráci“ se rozumí členský stát mimo eurozónu, který navázal úzkou spolupráci s ECB v souladu s článkem 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
16)
„významným dohlíženým subjektem“ se rozumí jak a) významný dohlížený subjekt, který se nachází v členském státě eurozóny, tak b) významný dohlížený subjekt, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu;
17)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v členském státě eurozóny“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v členském státě eurozóny a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
18)
„významným dohlíženým subjektem, který se nachází v zúčastněném členském státě mimo eurozónu“ se rozumí dohlížený subjekt, který je usazen v zúčastněném členském státě mimo eurozónu a který má postavení významného dohlíženého subjektu podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
19)
„dceřinou společností“ se rozumí dceřiná společnost ve smyslu definice obsažené v čl. 4 odst. 1 bodu 16 nařízení (EU) č. 575/2013;
20)
„dohlíženým subjektem“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů: a) úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě, b) finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, c) smíšená finanční holdingová společnost usazená v zúčastněném členském státě, pokud splňuje podmínky vymezené v bodu 21 písm. b), d) pobočka usazená v zúčastněném členském státě a patřící úvěrové instituci, která je usazena v nezúčastněném členském státě.
Ústřední protistrana ve smyslu definice obsažené v čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (9), která je kvalifikována jako úvěrová instituce ve smyslu směrnice 2013/36/EU, se považuje za dohlížený subjekt v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu, tímto nařízením a příslušnými právními předpisy Unie, aniž by přitom byl dotčen dohled, který nad ústřední protistranou vykonává dotčený vnitrostátní příslušný orgán ve smyslu nařízení (EU) č. 648/2012;
21)
„dohlíženou skupinou“ se rozumí kterýkoli z těchto subjektů:
a)
skupina, jejímž mateřským podnikem je úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě;
b)
skupina, jejímž mateřským podnikem je smíšená finanční holdingová společnost, jejíž ústředí se nachází v zúčastněném členském státě, je-li koordinátor finančního konglomerátu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (10) orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými institucemi a je-li rovněž koordinátorem ve funkci orgánu dohledu nad úvěrovými institucemi;
c)
dohlížené subjekty, které mají ústředí ve stejném zúčastněném členském státě, pokud jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, který nad nimi vykonává dohled za podmínek vymezených v článku 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a který je usazen ve stejném zúčastněném členském státě;
22)
„významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která má postavení významné dohlížené skupiny podle rozhodnutí ECB na základě čl. 6 odst. 4 nebo čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
23)
„méně významnou dohlíženou skupinou“ se rozumí dohlížená skupina, která nemá postavení významné dohlížené skupiny ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
24)
„řízením ECB v oblasti dohledu“ se rozumí činnost ECB, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí ECB v oblasti dohledu včetně společných postupů a ukládání správních peněžitých sankcí. Na všechna řízení ECB v oblasti dohledu se vztahuje část III. Nestanoví-li část X jinak, platí část III rovněž pro ukládání správních peněžitých sankcí;
25)
„řízením vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu“ se rozumí činnost vnitrostátního příslušného orgánu, která směřuje k přípravě vydání rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, které je určeno jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám, včetně ukládání správních sankcí;
26)
„rozhodnutím ECB v oblasti dohledu“ se rozumí právní akt přijatý ECB při plnění úkolů a výkonů pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, jenž má formu rozhodnutí ECB, je určen jednomu či více dohlíženým subjektům nebo skupinám či jedné či více dalším osobám a nejedná se o obecně závazný právní akt;
27)
„třetí zemí“ se rozumí země, která není členským státem, ani členským státem Evropského hospodářského prostoru;
28)
„pracovním dnem“ se rozumí den, který není sobotou, nedělí, ani svátkem ECB v souladu s kalendářem platným v ECB (11).
ČÁST II
USPOŘÁDÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
STRUKTURY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI A MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
KAPITOLA 1
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
Článek 3
Společné týmy dohledu
1. Společný tým dohledu bude ustaven pro dohled nad každým významným subjektem nebo každou významnou skupinou, nad nimiž je vykonáván dohled v zúčastněných členských státech. Každý společný tým dohledu se skládá ze zaměstnanců ECB a vnitrostátních příslušných orgánů jmenovaných podle článku 4, kteří pracují pod vedením pověřeného zaměstnance ECB (dále jen „koordinátor společného týmu dohledu“) a jednoho či více dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů, jak je uvedeno dále v článku 6.
2. Aniž by byla dotčena ostatní ustanovení tohoto nařízení, zahrnují úkoly společného týmu dohledu zejména:
a)
provádění procesu dohledu a hodnocení uvedeného v článku 97 směrnice 2013/36/EU ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
b)
účast na přípravě programu dohledových šetření při zohlednění procesu dohledu a hodnocení, přičemž tento program se předkládá Radě dohledu včetně plánu kontrol na místě ve smyslu článku 99 směrnice 2013/36/ES, a to pro významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu;
c)
provádění programu dohledových šetření, který byl schválen ECB, a všech rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se týká významného dohlíženého subjektu nebo významné dohlížené skupiny, nad nimiž je vykonáván dohled ze strany společného týmu dohledu;
d)
zajištění koordinace s týmem provádějícím kontrolu na místě ve smyslu části XI, pokud se týká provádění plánu kontrol na místě;
e)
případná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem.
Článek 4
Ustavení a složení společných týmů dohledu
1. ECB je pověřena ustavením a složením společných týmů dohledu. Jmenování zaměstnanců z řad vnitrostátních příslušných orgánů do společných týmů dohledu provádějí relevantní vnitrostátní příslušné orgány v souladu s odstavcem 2.
2. V souladu se zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 31 uvedeného nařízení, vnitrostátní příslušný orgán jmenuje z řad svých zaměstnanců jednu či více osob členem nebo členy společného týmu dohledu. Zaměstnanec z řad vnitrostátního příslušného orgánu může být jmenován členem více než jednoho společného týmu dohledu.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány změnily jmenování, jež učinily pro účely složení společného týmu dohledu.
4. Pokud v zúčastněném členském státě vykonává úkoly v oblasti dohledu více než jeden vnitrostátní příslušný orgán nebo pokud vnitrostátní právní předpisy zúčastněného členského státu svěří národní centrální bance konkrétní úkoly v oblasti dohledu a národní centrální banka není vnitrostátním příslušným orgánem, příslušné orgány koordinují svou účast ve společných týmech dohledu.
5. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti se společnými týmy dohledu.
Článek 5
Zapojení zaměstnanců národních centrálních bank zúčastněných členských států
1. Národní centrální banky zúčastněných členských států, které jsou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zapojeny do obezřetnostního dohledu nad významným dohlíženým subjektem nebo nad významnou dohlíženou skupinou, avšak nejsou vnitrostátními příslušnými orgány, mohou rovněž jednoho či několik svých zaměstnanců jmenovat do společného týmu dohledu.
2. O těchto jmenováních je třeba vyrozumět ECB a článek 4 se použije obdobně.
3. Jsou-li do společného týmu dohledu jmenováni zaměstnanci národních centrálních bank zúčastněných členských států, vykládají se odkazy na vnitrostátní příslušné orgány v souvislosti se společnými týmy dohledu tak, že obsahují odkaz na tyto národní centrální banky.
Článek 6
Koordinátor společného týmu dohledu a dílčí koordinátoři
1. Koordinátor společného týmu dohledu za pomoci dílčích koordinátorů z vnitrostátních příslušných orgánů ve smyslu odstavce 2 zajišťuje koordinaci činnosti společného týmu dohledu. Za tímto účelem se členové společného týmu dohledu řídí pokyny koordinátora společného týmu dohledu, pokud se týká jejich úkolů ve společném týmu dohledu. Tím nejsou dotčeny jejich úkoly a povinnosti ve vztahu k jejich relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu.
2. Každý vnitrostátní příslušný orgán, který do společného týmu dohledu jmenuje více než jednoho zaměstnance, určí jednoho z těchto zaměstnanců jako dílčího koordinátora (dále jen „dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu“). Dílčí koordinátoři z vnitrostátních příslušných orgánů napomáhají koordinátorovi společného týmu dohledu, pokud jde o organizaci a koordinaci úkolů ve společném týmu dohledu, zejména pokud se týká zaměstnanců, kteří byli jmenováni týmž vnitrostátním příslušným orgánem jako příslušný dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu. Dílčí koordinátor z vnitrostátního příslušného orgánu může udílet pokyny členům společného týmu dohledu, kteří byli jmenováni stejným vnitrostátním příslušným orgánem, pokud tyto pokyny nejsou v rozporu s pokyny udělenými koordinátorem společného týmu dohledu.
KAPITOLA 2
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty
Článek 7
Zapojení zaměstnanců z jiných vnitrostátních příslušných orgánů v týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu
Aniž by byl dotčen čl. 31 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud ECB ve vztahu k dohledu nad méně významnými dohlíženými subjekty rozhodne, že je vhodné do týmu dohledu vnitrostátního příslušného orgánu zapojit zaměstnance z jednoho či více vnitrostátních příslušných orgánů, může ECB vyžadovat, aby vnitrostátní příslušný orgán zapojil zaměstnance těchto jiných vnitrostátních příslušných orgánů.
HLAVA 2
DOHLED NA KONSOLIDOVANÉM ZÁKLADĚ A ÚČAST ECB A VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ V KOLEGIÍCH ORGÁNŮ DOHLEDU
Článek 8
Dohled na konsolidovaném základě
1. V souladu s článkem 111 směrnice 2013/36/EU vykonává ECB dohled na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou významné na konsolidovaném základě, pokud je mateřský podnik mateřskou institucí v zúčastněném členském státě nebo mateřskou institucí v EU usazenou v zúčastněném členském státě.
2. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán plní úkoly orgánu dohledu na konsolidovaném základě nad úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi nebo smíšenými finančními holdingovými společnostmi, které jsou méně významné na konsolidovaném základě.
Článek 9
ECB jako předseda kolegia orgánů dohledu
1. Je-li ECB orgánem dohledu na konsolidovaném základě, předsedá kolegiu ustavenému podle článku 116 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou usazeny případné mateřské podniky, dceřiné společnosti a významné pobočky ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, jsou oprávněny účastnit se kolegia jako pozorovatelé.
2. Není-li ustaveno žádné kolegium podle článku 116 směrnice 2013/36/EU a významný dohlížený subjekt má pobočky v nezúčastněných členských státech, jež se považují za významné v souladu s čl. 51 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, ECB spolu s příslušnými orgány hostitelských členských států ustaví kolegium orgánů dohledu.
Článek 10
ECB a vnitrostátní příslušné orgány jako členové kolegií orgánů dohledu
Není-li orgán dohledu na konsolidovaném základě v zúčastněném členském státě, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu v souladu s těmito pravidly a s příslušnými právními předpisy Unie:
a)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB kolegia orgánů dohledu jako člen, zatímco vnitrostátní příslušné orgány jsou oprávněny se téhož kolegia účastnit jako pozorovatelé;
b)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech všechny méně významnými dohlíženými subjekty, účastní se vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové;
c)
jsou-li dohlížené subjekty v zúčastněných členských státech jak méně významnými, tak i významnými dohlíženými subjekty, účastní se ECB a vnitrostátní příslušné orgány kolegia orgánů dohledu jako členové. Vnitrostátní příslušné orgány zúčastněných členských států, v nichž jsou významné dohlížené subjekty usazeny, jsou oprávněny se účastnit kolegia orgánů dohledu jako pozorovatelé.
HLAVA 3
POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEB
KAPITOLA 1
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu
Článek 11
Právo usazování úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu svůj záměr v souladu s požadavky vymezenými v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
3. Nerozhodne-li ECB do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 1 zřízena a může zahájit svou činnost. ECB oznámí tuto informaci vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
4. Nerozhodne-li vnitrostátní příslušný orgán domovského členského státu do dvou měsíců od přijetí oznámení jinak, může být pobočka uvedená v odstavci 2 zřízena a může zahájit svou činnost. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí tuto informaci ECB a vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž bude pobočka usazena.
5. Dojde-li ke změně jakékoli informace oznámené podle odstavců 1 a 2, oznámí dohlížený subjekt písemně tuto změnu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, který původní informaci přijal, alespoň jeden měsíc před provedením změny. Tento vnitrostátní příslušný orgán informuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 12
Využití volného pohybu služeb ze strany úvěrových institucí v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má významný dohlížený subjekt své ústředí. Informace se poskytují v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. Vnitrostátní příslušný orgán o oznámení vyrozumí též vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá poprvé využít volného pohybu služeb vykonáváním své činnosti na území jiného zúčastněného členského státu, to oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s požadavky vymezenými v čl. 39 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. O oznámení se vyrozumí ECB a vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž budou služby poskytovány.
KAPITOLA 2
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb v rámci jednotného mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
Článek 13
Oznámení o využití práva usazování úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
1. Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu oznamuje informace uvedené v čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU postupem uvedeným v čl. 35 odst. 3 uvedené směrnice, vnitrostátnímu příslušnému orgánu zúčastněného členského státu, v němž má dojít ke zřízení pobočky, vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí o přijetí tohoto oznámení ECB.
2. Do dvou měsíců od přijetí oznámení od příslušného orgánu nezúčastněného členského státu se ECB, jedná-li se o pobočku, která je významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, nebo relevantní vnitrostátní příslušný orgán, jedná-li se o pobočku, která je méně významná podle kritérií vymezených v článku 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v části IV tohoto nařízení, připraví na výkon dohledu nad pobočkou v souladu s články 40 až 46 směrnice 2013/36/EU a v případě potřeby stanoví podmínky, za nichž může pobočka z důvodů obecného zájmu vyvíjet svou činnost v hostitelském členském státě.
3. Vnitrostátní příslušné orgány sdělí ECB podmínky, za kterých může pobočka v jejich členském státě vyvíjet činnost na základě vnitrostátních právních předpisů a z důvodů obecného zájmu.
4. Změna jakékoli informace, kterou úvěrová instituce, jež hodlá zřídit pobočku, poskytla podle bodů b), c) nebo d) čl. 35 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, se oznámí vnitrostátnímu příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 1.
Článek 14
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro pobočky
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vykonává ECB pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu, pokud je pobočka významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení.
2. Je-li pobočka méně významná ve smyslu čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, vykonává pravomoci příslušného orgánu hostitelského členského státu vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je pobočka usazena.
Článek 15
Oznámení o využití volného pohybu služeb úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech v rámci jednotného mechanismu dohledu
Pokud příslušný orgán nezúčastněného členského státu činí oznámení ve smyslu čl. 39 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, je adresátem tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je využíván volný pohyb služeb. O přijetí tohoto oznámení vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB.
Článek 16
Příslušný orgán hostitelského členského státu pro volný pohyb služeb
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 a v rozsahu čl. 4 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu plní ECB úkoly příslušného orgánu hostitelského členského státu ve vztahu k úvěrovým institucím usazeným v nezúčastněných členských státech, které využívají svobody volného pohybu služeb v zúčastněných členských státech.
2. Jedná-li se o volný pohyb služeb z důvodů obecného zájmu za určitých podmínek obsažených ve vnitrostátních právních předpisech zúčastněných členských států, informují vnitrostátní příslušné orgány o těchto podmínkách ECB.
KAPITOLA 3
Postupy týkající se práva usazování a volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
Článek 17
Právo usazování a využití volného pohybu služeb ve vztahu k nezúčastněným členským státům
1. Významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Vnitrostátní příslušný orgán okamžitě vyrozumí ECB o přijetí tohoto oznámení. ECB vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
2. Méně významný dohlížený subjekt, který hodlá zřídit pobočku nebo využít volného pohybu služeb na území nezúčastněného členského státu, oznámí svůj záměr relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán vykonává pravomoci příslušného orgánu domovského členského státu.
HLAVA 4
DOPLŇKOVÝ DOZOR NAD FINANČNÍMI KONGLOMERÁTY
Článek 18
Koordinátor
1. ECB přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán přebírá úkol koordinátora finančního konglomerátu v souladu s kritérii vymezenými v příslušných právních předpisech Unie ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu.
ČÁST III
OBECNÁ USTANOVENÍ PLATNÁ PRO PROVOZOVÁNÍ JEDNOTNÉHO MECHANISMU DOHLEDU
HLAVA 1
ZÁSADY A POVINNOSTI
Článek 19
Přehled
Tato část vymezuje a) obecná pravidla pro provozování jednotného mechanismu dohledu ze strany ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a b) ustanovení, podle kterých ECB postupuje při provádění řízení ECB v oblasti dohledu.
Obecné zásady a ustanovení, které platí mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány v úzké spolupráci, jsou vymezeny v části IX.
Článek 20
Povinnost spolupracovat v dobré víře
ECB a vnitrostátní příslušné orgány mají povinnost spolupracovat v dobré víře a povinnost vyměňovat si informace.
Článek 21
Obecná povinnost vyměňovat si informace
1. Aniž by byla dotčena pravomoc ECB průběžně přímo přijímat informace vykázané dohlíženými subjekty, nebo mít k těmto informacím přímý přístup, vnitrostátní příslušné orgány zejména včas a přesně ECB poskytují veškeré informace, které jsou pro ECB nezbytné k plnění úkolů, jež byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto informace zahrnují informace, které vyplývají z ověřování a činnosti na místě, jež provádějí vnitrostátní příslušné orgány.
2. Získává-li ECB informace přímo od právnických či fyzických osob uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytuje tyto informace vnitrostátním příslušným orgánům, kterých se tyto informace týkají, včas a přesně. Tyto informace zahrnují zejména informace, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úlohy napomáhat ECB.
3. Aniž je dotčen odstavec 2, ECB poskytuje vnitrostátním příslušným orgánům pravidelný přístup k aktualizovaným informacím, které jsou pro vnitrostátní příslušné orgány nezbytné k plnění jejich úkolů týkajících se obezřetnostního dohledu.
Článek 22
Právo ECB udělit vnitrostátním příslušným orgánům nebo vnitrostátním pověřeným orgánům pokyn využít jejich pravomoci a přijmout opatření, pokud ECB má úkol v oblasti dohledu, avšak žádnou související pravomoc
1. V rozsahu nezbytném pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB formou pokynů vyžadovat, aby vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány využily své pravomoci na základě podmínek vymezených ve vnitrostátních právních předpisech a v souladu s nimi a ve smyslu článku 9 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud nařízení o jednotném mechanismu dohledu nesvěřuje tyto pravomoci ECB.
2. Vnitrostátní příslušné orgány a/nebo vnitrostátní pověřené orgány (ve vztahu k článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu) informují ECB o výkonu těchto pravomocí bez zbytečného odkladu.
Článek 23
Jazykový režim mezi ECB a vnitrostátními příslušnými orgány
ECB a vnitrostátní příslušné orgány přijmou ujednání ohledně komunikace v rámci jednotného mechanismu dohledu, včetně jazyka či jazyků, které se budou používat.
Článek 24
Jazykový režim mezi ECB a právnickými či fyzickými osobami včetně dohlížených subjektů
1. Dokument, který dohlížený subjekt nebo jiná právnická či fyzická osoba, která v jednotlivém případě podléhá řízení ECB v oblasti dohledu, zasílá ECB, může být sepsán v kterémkoli úředním jazyce Unie, který si dohlížený subjekt nebo určitá osoba zvolí.
2. ECB, dohlížené subjekty a jiné právnické nebo fyzické osoby, které v jednotlivém případě podléhají řízení ECB v oblasti dohledu, se mohou dohodnout, že ve své písemné komunikaci, a to i pokud jde o rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, budou používat výlučně jeden z úředních jazyků Unie.
Ukončení této dohody u používání stanoveného jazyka má dopad pouze na ty aspekty řízení ECB v oblasti dohledu, jež dosud nebyly provedeny.
Požadují-li účastníci ústního jednání, aby s nimi bylo jednáno v úředním jazyce Unie, který není jazykem řízení ECB v oblasti dohledu, musí být ECB o tomto požadavku informována s dostatečným předstihem tak, aby mohla učinit nezbytná opatření.
HLAVA 2
OBECNÁ USTANOVENÍ O SPRAVEDLIVÉM PROCESU PŘI PŘIJÍMÁNÍ ROZHODNUTÍ ECB V OBLASTI DOHLEDU
KAPITOLA 1
Řízení ECB v oblasti dohledu
Článek 25
Obecné zásady
1. Řízení ECB v oblasti dohledu zahájené v souladu s článkem 4 a oddílem 2 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu se provádí v souladu s článkem 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a ustanoveními této hlavy.
2. Ustanovení této hlavy se nepoužijí na postupy prováděné správní revizní komisí.
Článek 26
Strany
1. Stranami řízení ECB v oblasti dohledu jsou:
a)
osoby, které podaly žádost;
b)
zamýšlení či skuteční adresáti rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
2. Vnitrostátní příslušné orgány se nepovažují za strany.
Článek 27
Zastoupení strany
1. Strana může být zastoupena právním či zákonným zástupcem či jiným zástupcem zmocněným na základě písemného pověření vykonávat veškeré úkony v souvislosti s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Odvolání mandátu je účinné až v okamžiku, kdy ECB obdrží písemné odvolání. ECB potvrdí přijetí tohoto odvolání.
3. Pokud si strana pro řízení ECB v oblasti dohledu jmenuje zástupce, ECB se v tomto řízení v oblasti dohledu obrací pouze na jmenovaného zástupce, ledaže konkrétní okolnosti vyžadují, aby se ECB obrátila na danou stranu přímo. Pokud se ECB obrací na stranu přímo, informuje o tom jejího zástupce.
Článek 28
Obecné povinnosti ECB a stran řízení ECB v oblasti dohledu
1. Řízení ECB v oblasti dohledu může být zahájeno z úřední povinnosti nebo na žádost strany. S výhradou odstavce 3 ECB určí skutečnosti, které budou relevantní pro přijetí konečného rozhodnutí v každém řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném z úřední povinnosti.
2. ECB ve svém posouzení zohlední veškeré relevantní okolnosti.
3. S výhradou právních předpisů Unie je strana povinna účastnit se řízení ECB v oblasti dohledu a napomáhat při objasňování skutečností. V řízení ECB v oblasti dohledu zahájeném na žádost strany může ECB omezit určení skutečností na to, že stranu požádá, aby poskytla relevantní faktické informace.
Článek 29
Dokazování v řízení ECB v oblasti dohledu
1. S cílem zjistit skutečnosti daného případu používá ECB takové důkazy, které po náležitém uvážení považuje za vhodné.
2. Strany s výhradou právních předpisů Unie napomáhají ECB při zjišťování skutečností daného případu. S výhradou omezení v souvislosti se sankčními postupy na základě právních předpisů Unie strany zejména pravdivě uvedou skutečnosti, které jim jsou známy.
3. ECB může stanovit lhůtu, v níž jí strany mohou poskytnout důkazy.
Článek 30
Svědci a znalci v řízení ECB v oblasti dohledu
1. Považuje-li to za nezbytné, může ECB vyslýchat svědky a znalce.
2. Pokud ECB ustanoví znalce, v dohodě vymezí jeho úkol a stanoví lhůtu, ve které znalec předloží svou zprávu.
3. Pokud ECB vyslýchá svědky či znalce a pokud o to svědci či znalci požádají, mají nárok na náhradu cestovních nákladů a diety. Poté, co poskytnou své vyjádření, mají svědci nárok na náhradu ušlého výdělku a znalci mají nárok na dohodnutý poplatek za své služby. Náhrada se poskytuje v souladu s příslušnými ustanoveními o poskytování náhrad svědků a odměně znalců ze strany Soudního dvora Evropské unie.
4. ECB může požadovat, aby osoby uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu se jako svědci dostavily do kanceláří ECB nebo do jiného místa v zúčastněném členském státě, které určí ECB. Je-li osoba uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu právnickou osobou, jsou povinny se ve smyslu předchozí věty dostavit fyzické osoby, které tuto právnickou osobu zastupují.
Článek 31
Právo být vyslechnut
1. Před tím, než ECB přijme rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, musí být straně dána možnost předložit ECB písemné vyjádření ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Považuje-li to ECB za vhodné, může dát stranám možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání. V oznámení, kterým ECB dává straně možnost vyjádřit se, uvede podstatný obsah zamýšleného rozhodnutí ECB v oblasti dohledu a podstatné skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit své rozhodnutí. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na oddíl 1 kapitoly III nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Dá-li ECB straně možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, na jednání, není důvodem pro odročení jednání, pokud se strana bez řádné omluvy nedostaví. Je-li strana řádně omluvena, může ECB jednání odročit nebo může straně dát možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, písemně. ECB vypracuje písemný zápis z jednání, který strany podepíší; kopii tohoto zápisu poskytne stranám.
3. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí oznámení, v němž ECB uvedla skutečnosti, námitky a právní důvody, na nichž ECB hodlá založit rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Na žádost strany může ECB tuto lhůtu přiměřeně prodloužit.
Za zvláštních okolností může ECB tuto lhůtu zkrátit na tři pracovní dny. Lhůta se na tři pracovní dny zkracuje rovněž v situacích uvedených v článcích 14 a 15 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Bez ohledu na odstavec 3 a s výhradou odstavce 5 může ECB přijmout rozhodnutí ECB v oblasti dohledu určené straně, které by nepříznivě ovlivnilo práva této strany, aniž by straně dalo před přijetím rozhodnutí možnost vyjádřit se ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, pokud se zdá, že je naléhavě třeba vydat rozhodnutí v zájmu zabránění závažnému poškození finančního systému.
5. Je-li rozhodnutí ECB v oblasti dohledu přijímáno naléhavě v souladu s odstavcem 4, bude straně dána možnost písemně se vyjádřit ke skutečnostem, námitkám a právním důvodům, jež jsou relevantní pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, bez zbytečného odkladu po přijetí tohoto rozhodnutí. Straně bude zásadně dána možnost písemně se vyjádřit ve lhůtě dvou týdnů od přijetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Na žádost strany může ECB tuto lhůtu prodloužit; lhůta však nesmí být delší než šest měsíců. ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu na základě vyjádření strany přezkoumá a buď jej potvrdí, zruší, změní, nebo jej zruší a nahradí novým rozhodnutím ECB v oblasti dohledu.
6. Odstavce 4 a 5 se nevztahují na řízení ECB v oblasti dohledu, které se týká sankcí podle článku 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a části X tohoto nařízení.
Článek 32
Přístup ke spisům v řízení ECB v oblasti dohledu
1. V řízení ECB v oblasti dohledu jsou plně respektována práva na obhajobu dotčených osob. Za tímto účelem mají strany po zahájení řízení ECB v oblasti dohledu právo na přístup ke spisu ECB s výhradou oprávněných zájmů právnických a fyzických osob, které nejsou příslušnou stranou, na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace. Vnitrostátní příslušné orgány bez zbytečného odkladu postoupí ECB veškeré žádosti, které obdržely v souvislosti s přístupem ke spisům souvisejícím s řízením ECB v oblasti dohledu.
2. Spis se skládá ze všech dokumentů, které ECB obdržela, vytvořila nebo sestavila v průběhu řízení ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na prostředek, na němž jsou dokumenty uchovávány.
3. Tento článek nebrání tomu, aby ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány zpřístupnily nebo použily informace, které jsou nezbytné k prokázání porušení.
4. ECB může stanovit, že přístup ke spisu bude umožněn jedním či více následujícími způsoby, přičemž se zohlední technické schopnosti stran:
a)
formou CD-ROMu nebo jiného zařízení pro uchovávání elektronických dat včetně zařízení, které může být k dispozici v budoucnu;
b)
pomocí kopií dostupného spisu v papírové formě zaslaných stranám poštou;
c)
výzvou, aby do dostupného spisu nahlédly v kancelářích ECB.
5. Pro účely tohoto článku mohou důvěrné informace zahrnovat interní dokumenty ECB a vnitrostátních příslušných orgánů a korespondenci mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem nebo mezi vnitrostátními příslušnými orgány.
KAPITOLA 2
Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
Článek 33
Důvody pro rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. Rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je v souladu s odstavcem 2 doplněno odůvodněním tohoto rozhodnutí.
2. V odůvodnění se uvedou podstatné skutečnosti a právní důvody, na nichž se rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zakládá.
3. S výhradou čl. 31 odst. 4 zakládá ECB své rozhodnutí v oblasti dohledu jen na skutečnostech a námitkách, k nimž se strana mohla vyjádřit.
Článek 34
Odkladný účinek
Aniž by byl dotčen článek 278 SFEU a čl. 24 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může ECB rozhodnout o pozastavení uplatňování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu buď a) tak, že to uvede v rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, nebo b) nejedná-li se o žádost o přezkum správní revizní komisí, na žádost adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
Článek 35
Oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu
1. ECB může rozhodnutí ECB v oblasti dohledu straně oznámit a) ústně, b) doručením nebo osobním předáním kopie rozhodnutí v oblasti dohledu, c) doporučenou poštou s potvrzením o přijetí, d) expresní zásilkovou službou, e) faxem nebo f) elektronicky v souladu s odstavcem 10.
2. Je-li na základě písemného pověření zmocněn zástupce, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit zástupci. V těchto případech není ECB povinna rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznamovat rovněž dohlíženému subjektu, který je zastoupen tímto zástupcem.
3. V případě ústního oznamování rozhodnutí ECB v oblasti dohledu se má za to, že oznámení rozhodnutí je adresátovi doručeno, pokud zaměstnanec ECB informoval a) příslušnou fyzickou osobu, jedná-li se o fyzickou osobu, nebo b) zmocněného zástupce právnické osoby pro převzetí rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, jedná-li se o právnickou osobu. V tomto případě se bez zbytečného odkladu po tomto ústním oznámení zašle adresátovi písemná kopie rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
4. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doporučenou poštou s potvrzením o přijetí se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu poskytovateli poštovních služeb, ledaže z potvrzení o přijetí vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
5. V případě oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu expresní zásilkovou službou se má za to, že oznámení rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno v desátý den po předání dopisu zásilkové službě, ledaže z dokumentu o doručení ze strany zásilkové služby vyplývá, že dopis byl doručen v jiný den.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 musí být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresováno na adresu vhodnou pro doručení (platnou adresu). Platná adresa je:
a)
v případě řízení ECB v oblasti dohledu zahájeného na žádost či podnět adresáta rozhodnutí ECB v oblasti dohledu adresa, kterou adresát uvedl ve své žádosti či podnětu;
b)
v případě dohlíženého subjektu poslední obchodní adresa ústředí, kterou dohlížený subjekt poskytl ECB;
c)
v případě fyzických osob poslední adresa poskytnutá ECB, a pokud nebyla ECB poskytnuta žádná adresa a fyzická osoba je zaměstnanec, vedoucí zaměstnanec nebo akcionář dohlíženého subjektu, obchodní adresa dohlíženého subjektu v souladu s písmenem b).
7. Každá osoba, která je stranou řízení ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB na žádost platnou adresu.
8. Je-li osoba usazena nebo má-li sídlo či bydliště ve státě, který není členským státem, může ECB vyžadovat, aby strana v přiměřené době jmenovala oprávněného příjemce, který je rezidentem v členském státě nebo který má obchodní prostory v členském státě. Není-li oprávněný příjemce na žádost ECB jmenován a dokud nedojde ke jmenování tohoto oprávněného příjemce, může být veškerá komunikace zasílána v souladu s odstavci 3 až 5 a 9 na adresu strany, kterou má ECB k dispozici.
9. Pokud osoba, která je adresátem rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, poskytne ECB faxové číslo, může ECB rozhodnutí ECB v oblasti dohledu oznámit tak, že kopii rozhodnutí ECB v oblasti dohledu zašle telefaxem. Má se za to, že rozhodnutí ECB v oblasti dohledu je adresátovi doručeno, pokud ECB obdržela zprávu o úspěšném doručení telefaxu.
10. ECB může stanovit kritéria, za nichž může být rozhodnutí ECB v oblasti dohledu doručeno elektronickými nebo jinými srovnatelnými prostředky komunikace.
HLAVA 3
OZNAMOVÁNÍ PORUŠENÍ PRAVIDEL
Článek 36
Oznamování porušení pravidel
Jakákoli osoba může v dobré víře podat přímo ECB oznámení, má-li tato osoba dostatečné důvody se domnívat, že toto oznámení odhalí porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany úvěrových institucí, finančních holdingových společností, smíšených finančních holdingových společností nebo příslušných orgánů (včetně ECB samotné).
Článek 37
Přiměřená ochrana oznamování porušení pravidel
1. Podá-li osoba v dobré víře oznámení o údajném porušení právních aktů uvedených v čl. 4 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze strany dohlížených subjektů, nebo ze strany příslušných orgánů, zachází se s tímto oznámením jako s chráněným.
2. Veškeré osobní údaje, které se týkají osoby, která činí chráněné oznámení, a osoby, která je údajně odpovědná za porušení, jsou chráněny v souladu s příslušným rámcem Unie pro ochranu údajů.
3. ECB nesdělí totožnost osoby, která učinila chráněné oznámení, bez předchozího výslovného souhlasu této osoby s výjimkou případu, kdy je toto zveřejnění vyžadováno na základě soudního příkazu v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
Článek 38
Postupy pro přijímání následných opatření v návaznosti na oznámení
1. ECB posoudí všechna oznámení týkající se významných dohlížených subjektů. Oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů posoudí, pokud se týká porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Když oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů obdrží vnitrostátní příslušné orgány, předají je ECB, aniž by při tom sdělily totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jim k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
2. Aniž by byl dotčen odstavec 1, předá ECB oznámení týkající se méně významných dohlížených subjektů relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, aniž by při tom sdělila totožnost osoby, která oznámení učinila, pokud jí k tomu tato osoba nedala výslovný souhlas.
3. ECB si s vnitrostátními příslušnými orgány vyměňuje informace: a) s cílem posoudit oznámení, která byla zaslána ECB i relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu, a koordinovat činnost a b) zjistit výsledek opatření přijatých v návaznosti na oznámení, která byla předána vnitrostátním příslušným orgánům.
4. Při určování toho, jak posuzovat přijatá oznámení a jaká přijmout opatření, postupuje ECB na základě rozumného uvážení.
5. V případě údajného porušení pravidel ze strany dohlížených subjektů poskytne příslušný dohlížený subjekt ECB veškeré informace a dokumenty, které ECB vyžaduje za účelem posouzení přijatých oznámení.
6. V případě údajného porušení pravidel ze strany příslušných orgánů (s výjimkou ECB), požádá ECB příslušný orgán, aby se vyjádřil k oznámeným skutečnostem.
7. Ve své každoroční zprávě ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB ve zkrácené nebo souhrnné formě poskytuje informace o přijatých oznámeních tak, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé dohlížené subjekty nebo osoby.
ČÁST IV
URČOVÁNÍ POSTAVENÍ DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
HLAVA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O KLASIFIKACI SUBJEKTU JAKO VÝZNAMNÉHO NEBO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO
Článek 39
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného na individuálním základě
1. Dohlížený subjekt se považuje za významný dohlížený subjekt, pokud tak ECB stanoví v rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu podle článků 43 až 49, přičemž toto rozhodnutí odůvodní.
2. Dohlížený subjekt není nadále klasifikován jako významný dohlížený subjekt, pokud ECB v rozhodnutí ECB, které je určeno danému dohlíženému subjektu a které odůvodní, stanoví, že se jedná o méně významný dohlížený subjekt, nebo že se již nadále nejedná o dohlížený subjekt.
3. Dohlížený subjekt může být klasifikován jako významný dohlížený subjekt na základě některého z těchto kritérií:
a)
jeho velikosti stanovené podle článků 50 až 55 (dále jen „kritérium velikosti“);
b)
jeho důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu stanovené v souladu s články 56 až 58 (dále jen „kritérium ekonomické důležitosti“);
c)
jeho významu ve vztahu k přeshraniční činnosti stanoveného v souladu s články 59 a 60 (dále jen „kritérium přeshraniční činnosti“);
d)
žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z Evropského mechanismu stability (ESM) nebo přijetí takové pomoci, jak je stanoveno v souladu s články 61 až 64 (dále jen „kritérium přímé veřejné finanční pomoci“);
e)
skutečnosti, že dohlížený subjekt je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v souladu s článkem 65 a 66.
4. Nad významnými dohlíženými subjekty vykonává dohled přímo ECB, pokud zvláštní okolnosti neodůvodňují dohled ze strany relevantního vnitrostátního příslušného orgánu v souladu hlavou 9 této části.
5. ECB rovněž vykonává přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou na základě rozhodnutí ECB, které ECB přijala podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a na jehož základě bude ECB přímo vykonávat veškeré příslušné pravomoci uvedené v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Pro účely jednotného mechanismu dohledu se tento méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina klasifikují jako významné.
6. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedených v tomto článku ECB konzultuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Každé rozhodnutí ECB uvedené v tomto článku se rovněž oznámí relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
Článek 40
Klasifikace dohlížených subjektů, které jsou součástí skupiny, jako významných
1. Je-li jeden či více dohlížených subjektů součástí dohlížené skupiny, stanoví se kritéria pro stanovení významu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států v souladu s ustanoveními obsaženými v hlavě 3 až 7 v části IV.
2. Každý dohlížený subjekt, který je součástí dohlížené skupiny, se považuje za významný dohlížený subjekt za kterékoli z těchto okolností:
a)
pokud dohlížená skupina na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států splňuje kritérium velikosti, kritérium ekonomického významu nebo kritérium přeshraniční činnosti;
b)
pokud jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, splňuje kritérium přímé veřejné finanční pomoci;
c)
je-li jeden z dohlížených subjektů, které jsou součástí dohlížené skupiny, jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
3. Je-li stanoveno, že dohlížená skupina je významná nebo je-li stanoveno, že již významná není, přijme ECB rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu jako významného nebo o ukončení jeho klasifikace jako významného dohlíženého subjektu a každému dohlíženému subjektu, který je součástí dotčené dohlížené skupiny, v souladu s kritérii a postupy vymezenými v článku 39 poskytne data zahájení a ukončení přímého dohledu ze strany ECB.
Článek 41
Zvláštní ustanovení pro pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech
1. Všechny pobočky, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v témže zúčastněném členském státě, se pro účely tohoto nařízení považují za jediný dohlížený subjekt.
2. S pobočkami, které úvěrová instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, otevřela v různých zúčastněných členských státech, se pro účely tohoto nařízení jednotlivě zachází jako se samostatnými dohlíženými subjekty.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, pobočky úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují jednotlivě jako samostatné dohlížené subjekty a odděleně od dceřiných společností téže úvěrové instituce.
Článek 42
Zvláštní ustanovení pro dceřiné společnosti úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech a ve třetích zemích
1. Dceřiné společnosti, které v jednom či více zúčastněných členských státech zřídila úvěrová instituce, která má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, se při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, posuzují odděleně od poboček této úvěrové instituce.
2. Při určování, zda je splněno některé z kritérií vymezených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se posuzují samostatně ty dceřiné společnosti, které:
a)
jsou usazeny v zúčastněném členském státě;
b)
patří do skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi, a
c)
nepatří do dohlížené skupiny v rámci zúčastněných členských států.
HLAVA 2
POSTUP PRO KLASIFIKACI DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ JAKO VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
KAPITOLA 1
Klasifikace dohlíženého subjektu jako významného
Článek 43
Přezkum postavení dohlíženého subjektu
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, ECB alespoň jednou ročně přezkoumává, zda významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina i nadále splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, každý vnitrostátní příslušný orgán alespoň jednou ročně přezkoumává, zda méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. V případě méně významné dohlížené skupiny provádí tento přezkum relevantní vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu, v němž je usazen mateřský podnik určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
3. Kdykoli poté, co obdrží relevantní informace, a zejména v případech uvedených v článku 52, může ECB přezkoumat a) zda dohlížený subjekt splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a b) zda významný dohlížený subjekt již nesplňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Pokud vnitrostátní příslušný orgán usoudí, že méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina splňuje některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, informuje o tom relevantní vnitrostátní příslušný orgán bez zbytečného odkladu ECB.
5. Na žádost ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují při určení, zda je ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině splněno některé z kritérií stanovených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
6. Pokud ECB a) rozhodne, že převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou nebo b) rozhodne o ukončení přímého dohledu nad dohlíženým subjektem nebo nad dohlíženou skupinou ze strany ECB, ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují s cílem zajistit plynulý přechod pravomocí v oblasti dohledu. Když ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem, připraví relevantní vnitrostátní příslušný orgán zejména zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil dohlíženého subjektu; když se relevantní vnitrostátní příslušný orgán stane příslušným k dohledu nad dotčeným subjektem, připraví takovou zprávu ECB.
7. ECB určí, zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné, přičemž použije kritéria stanovená v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v pořadí stanoveném v tomto článku, a to: a) velikost; b) důležitost pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu; c) význam přeshraniční činnosti; d) žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM či přijetí takové pomoci; e) skutečnost, že se jedná o jednu ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
Článek 44
Postup, který se použije při určení významu dohlíženého subjektu
1. Při přijímání rozhodnutí o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných v souladu s touto hlavou ECB použije, není-li stanoveno jinak, procesní pravidla stanovená v hlavě 2 části III tohoto nařízení.
2. V časovém rámci vymezeném v článku 45 ECB každému dotčenému dohlíženému subjektu písemně oznámí rozhodnutí ECB o klasifikaci dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako významných; toto rozhodnutí rovněž sdělí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu. V případě dohlížených subjektů, které jsou součástí významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány.
3. Dohlíženým subjektům, jimž ECB nezaslala oznámení ve smyslu odstavce 1, slouží seznam uvedený v čl. 49 odst. 2 jako oznámení jejich klasifikace jako méně významných.
4. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
5. Kromě toho ECB v souladu s čl. 39 odst. 6 relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu umožní, aby činil písemné připomínky a vyjádření, které ECB náležitě vezme v úvahu.
6. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významný dohlížený subjekt nebo jako významná dohlížená skupina ode dne oznámení rozhodnutí ECB, které stanoví, že se jedná o významný dohlížený subjekt nebo o významnou dohlíženou skupinu.
KAPITOLA 2
Začátek a konec přímého dohledu ze strany ECB
Článek 45
Začátek přímého dohledu ze strany ECB
1. ECB v rozhodnutí ECB stanoví den, kdy převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou, které byly klasifikovány jako významný dohlížený subjekt nebo významná dohlížená skupina. Toto rozhodnutí ECB může být stejné jako rozhodnutí podle čl. 44 odst. 2. S výhradou odstavce 2 ECB toto rozhodnutí ECB oznámí každému dotčenému dohlíženému subjektu alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
2. Pokud ECB přebírá přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou na základě žádosti o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, nebo na základě přijetí této pomoci, oznámí ECB rozhodnutí uvedené v odstavci 1 každému dotčenému dohlíženému subjektu včas alespoň jeden týden přede dnem, kdy převezme přímý dohled.
3. ECB poskytne kopie rozhodnutí ECB uvedených v odstavci 1 relevantním vnitrostátním příslušným orgánům.
4. ECB převezme přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou nejpozději 12 měsíců po dni, kdy ECB dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině oznámí rozhodnutí ECB podle čl. 44 odst. 2.
5. Pro účely tohoto článku ECB v případě dohlížené skupiny oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci této významné skupiny v příslušné lhůtě řádně informovány.
Článek 46
Konec přímého dohledu ze strany ECB
1. Pokud ECB rozhodne o tom, že přímý dohled nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou ze strany ECB skončí, vydá ECB rozhodnutí ECB adresované každému dotčenému dohlíženému subjektu, v němž uvede den a důvody, pro které bude přímý dohled ukončen. ECB přijme toto rozhodnutí alespoň jeden měsíc přede dnem, kdy přímý dohled ze strany ECB skončí. ECB rovněž poskytne kopii tohoto rozhodnutí ECB relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Čl. 45 odst. 5 se použije obdobně
2. ECB každému relevantnímu dohlíženému subjektu umožní, aby před přijetím rozhodnutí ECB podle odstavce 1 činil písemná podání.
3. Rozhodnutí ECB, které stanoví den, kdy skončí přímý dohled nad dohlíženým subjektem ze strany ECB, může být vydáno společně s rozhodnutím, na jehož základě je dohlížený subjekt klasifikován jako méně významný.
Článek 47
Důvody pro ukončení přímého dohledu ze strany ECB
1. V případě významného dohlíženého subjektu, který je takto klasifikován na základě a) své velikosti, b) své důležitosti pro hospodářství Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu nebo c) významu jeho přeshraniční činnosti, nebo proto, že je součástí dohlížené skupiny, která splňuje alespoň jedno z těchto kritérií, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled nad ním, není-li po tři po sobě jdoucí kalendářní roky splněno žádné z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu bud na individuálním základě, nebo ze strany dohlížené skupiny, k níž dohlížený subjekt patří.
2. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, protože bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM ve vztahu a) k němu, b) dohlížené skupině, k níž dohlížený subjekt patří, nebo c) dohlíženému subjektu, který patří do této skupiny a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud byla přímá veřejná finanční pomoc odepřena, zcela vrácena nebo ukončena. V případě vrácení či ukončení přímé veřejné finanční pomoci může být toto rozhodnutí přijato jen tři kalendářní roky po úplném vrácení nebo ukončení přímé veřejné finanční pomoci.
3. V případě dohlíženého subjektu, který je klasifikován jako významný, neboť je jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě, jak je stanoveno v článcích 65 až 66, nebo patří do dohlížené skupiny takové úvěrové instituce a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí klasifikaci tohoto subjektu jako významného dohlíženého subjektu, jakož i přímý dohled, pokud příslušný dohlížený subjekt nebyl po tři po sobě jdoucí kalendářní roky jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě.
4. V případě dohlíženého subjektu, nad kterým vykonává přímý dohled ECB na základě rozhodnutí ECB přijatého podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu a který není významný z jiných důvodů, přijme ECB rozhodnutí ECB, v němž ukončí přímý dohled ze strany ECB, pokud přímý dohled není na základě odůvodněného uvážení ECB nadále nezbytný k zajištění důsledného používání vysokých standardů dohledu.
Článek 48
Probíhající řízení
1. Má-li dojít ke změně působnosti mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem, orgán, jehož působnost má skončit (dále jen „orgán, jehož působnost končí“), informuje orgán, který se má stát příslušným (dále jen „orgán přebírající dohled“), o jakémkoli řízení v oblasti dohledu, které bylo formálně zahájeno a které vyžaduje rozhodnutí. Orgán, jehož působnost končí, poskytne tyto informace ihned poté, co se dozví o bezprostřední změně působnosti. Orgán, jehož působnost končí, tyto informace aktualizuje průběžně, a je-li třeba oznámit nové informace o řízení v oblasti dohledu, pravidelně každý měsíc. Orgán přebírající dohled může v řádně odůvodněných případech umožnit, aby oznámení bylo podáváno méně často. Pro účely článků 48 a 49 se řízením v oblasti dohledu rozumí řízení ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu.
Před změnou působnosti spolupracuje orgán, jehož působnost končí, s orgánem přebírajícím dohled bez zbytečného odkladu po formálním zahájení jakéhokoli nového řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí.
2. Mění-li se působnost v oblasti dohledu, podnikne orgán, jehož působnost končí, kroky k ukončení jakéhokoli probíhajícího řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, přede dnem, kdy má dojít ke změně působnosti v oblasti dohledu.
3. Pokud není možné formálně zahájené řízení v oblasti dohledu, které vyžaduje rozhodnutí, ukončit přede dnem, kdy dochází ke změně působnosti v oblasti dohledu, je orgánem příslušným k ukončení takového probíhajícího řízení v oblasti dohledu orgán, jehož působnost končí. Za tímto účelem si orgán, jehož působnost končí, ponechá veškeré příslušné pravomoci až do ukončení řízení v oblasti dohledu. Orgán, jehož působnost končí, dokončí dané probíhající řízení v oblasti dohledu v souladu s příslušnými právními předpisy na základě ponechaných pravomocí. Orgán, jehož působnost končí, informuje orgán přebírající dohled před tím, než přijme rozhodnutí v řízení v oblasti dohledu, které probíhalo před změnou působnosti. Orgánu přebírajícímu dohled poskytne kopii přijatého rozhodnutí a všechny relevantní dokumenty, které s rozhodnutím souvisejí.
4. Odchylně od odstavce 3 může ECB do jednoho měsíce poté, kdy obdrží informace nezbytné k dokončení svého hodnocení příslušného formálně zahájeného řízení v oblasti dohledu, po konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem rozhodnout, že přebírá dotčené řízení v oblasti dohledu. Pokud je z důvodů vnitrostátního práva rozhodnutí ECB vyžadováno před koncem období pro hodnocení řízení uvedeného v předchozí větě, poskytne vnitrostátní příslušný orgán ECB nezbytné informace a zejména upřesní časový rámec, v němž musí ECB rozhodnout, zda hodlá řízení převzít či nikoli. Pokud ECB řízení v oblasti dohledu převezme, oznámí své rozhodnutí převzít dané řízení v oblasti dohledu relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a stranám. ECB ve svém rozhodnutí ECB uvede důsledky převzetí takového řízení v oblasti dohledu.
5. ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán spolupracují, pokud se týká dokončení jakéhokoli probíhajícího řízení, a mohou si za tímto účelem vyměňovat veškeré relevantní informace.
6. Tento článek se nevztahuje na společná řízení.
KAPITOLA 3
Seznam dohlížených subjektů
Článek 49
Zveřejnění
1. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu a každé dohlížené skupiny, nad nimiž vykonává přímý dohled ECB, přičemž u příslušných dohlížených subjektů uvede také dohlíženou skupinu, do níž náleží, a konkrétní právní základ pro tento přímý dohled. V případě klasifikace subjektu jako významného na základě kritéria velikosti obsahuje seznam celkovou hodnotu aktiv dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny. ECB rovněž zveřejní název dohlížených subjektů, které ačkoli splňují jedno z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a byly by proto kvalifikovány jako významné, ECB přesto považuje za méně významné z důvodu zvláštních okolností podle hlavy 9 části IV, a ECB nad nimi proto nevykonává přímý dohled.
2. ECB zveřejní seznam, který obsahuje název každého dohlíženého subjektu, nad nímž vykonává dohled vnitrostátní příslušný orgán, a název relevantního vnitrostátního příslušného orgánu.
3. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se zveřejňují elektronicky a jsou přístupné na internetových stránkách ECB.
4. Seznamy uvedené v odstavcích 1 a 2 se pravidelně aktualizují.
HLAVA 3
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ VELIKOSTI
Článek 50
Určení významu na základě velikosti
1. Zda jsou dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina významné na základě kritéria velikost či nikoli, se určí s ohledem na celkovou hodnotu jejich aktiv.
2. Dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina se klasifikují jako významné, je-li celková hodnota jejich aktiv vyšší než 30 miliard EUR (dále jen „práh velikosti“).
Článek 51
Základ pro určení, zda je dohlížený subjekt významný na základě velikosti či nikoli
1. Je-li dohlížený subjekt součástí dohlížené skupiny, celková hodnota jeho aktiv se určí na základě obezřetnostních konsolidovaných výkazů za dohlíženou skupinu ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Nelze-li celková aktiva určit na základě údajů uvedených v odstavci 1, určí se celková hodnota aktiv na základě poslední aktuální auditované konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS), které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, na základě konsolidované roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
3. Pokud dohlížený subjekt není součástí dohlížené skupiny, celková hodnota aktiv se určí na základě obezřetnostních individuálních výkazů ke konci roku v souladu s příslušnými právními předpisy.
4. Pokud celková aktiva nelze určit za použití údajů uvedených v odstavci 3, celková hodnota aktiv se určí na základě poslední aktuální auditované roční účetní závěrky vypracované v souladu s IFRS, které jsou v Unii použitelné v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, a pokud tato roční závěrka není k dispozici, na základě roční závěrky vypracované v souladu s příslušnými vnitrostátními účetními právními předpisy.
5. Je-li dohlížený subjekt pobočkou úvěrové instituce, která je usazena v nezúčastněném členském státě, celková hodnota jeho aktiv se určuje na základě statistických údajů vykazovaných v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Článek 52
Základ pro určení významu na základě velikosti za zvláštních či výjimečných okolností
1. Dojde-li ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu k výjimečné zásadní změně okolností, které jsou relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, přezkoumá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Dojde-li k takové změně ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu, přezkoumá ECB, zda je i nadále splněn práh velikosti či nikoli.
Mezi výjimečnou zásadní změnu okolností, která je relevantní pro určení významu na základě kritéria velikosti, se řadí jakákoli z těchto skutečností: a) sloučení dvou či více úvěrových institucí, b) prodej nebo převod zásadní obchodní divize, c) převod akcií úvěrové instituce, kdy tato instituce již není součástí dohlížené skupiny, jejíž součástí byla před prodejem, d) konečné rozhodnutí provést řádnou likvidaci dohlíženého subjektu (nebo skupiny), e) srovnatelné faktické situace.
2. Méně významný dohlížený subjekt a v případě méně významné dohlížené skupiny méně významný dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách uvedených v odstavci 1.
Významný dohlížený subjekt a v případě dohlížené skupiny dohlížený subjekt na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států informuje ECB o všech změnách uvedených v odstavci 1.
3. Odchylně od pravidla tří let uvedeného v čl. 47 odst. 1 až 3 a v případě výjimečných okolností včetně těch uvedených v odstavci 1 ECB po konzultaci s vnitrostátními příslušnými orgány rozhodne, zda dotčené dohlížené subjekty jsou významné nebo méně významné, a určí datum, od něhož bude dohled vykonávat ECB nebo vnitrostátní příslušné orgány.
Článek 53
Skupiny konsolidovaných podniků
1. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti sestává dohlížená skupina konsolidovaných podniků z podniků, které musí být konsolidovány pro obezřetnostní účely v souladu s právními předpisy Unie.
2. Pro účely určení významu na základě kritéria velikosti dohlížená skupina konsolidovaných podniků zahrnuje rovněž dceřiné společnosti a pobočky v nezúčastněných členských státech a třetích zemích.
Článek 54
Metoda konsolidace
Metodou konsolidace je metoda konsolidace použitelná v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
Článek 55
Metoda pro výpočet celkových aktiv
Pro účely určení významu úvěrové instituce na základě kritéria velikosti se „celková hodnota aktiv“ odvozuje z řádky „celková aktiva“ v rozvaze vypracované v souladu s právními předpisy Unie pro obezřetnostní účely.
HLAVA 4
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PRO HOSPODÁŘSTVÍ UNIE NEBO JAKÉHOKOLI ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
Článek 56
Práh významu pro národní hospodářství
Dohlížený subjekt usazený v zúčastněném členském státě nebo dohlížená skupina, jejíž mateřský podnik je usazen v zúčastněném členském státě, se klasifikují jako významné na základě jejich důležitosti pro ekonomiku příslušného zúčastněného členského státu, pokud:
(práh významu pro národní ekonomiku)
a
A ≥ EUR 5 miliard,
přičemž
A
je celková hodnota aktiv určená v souladu s články 51 až 55 pro daný kalendářní rok a
B
je hrubý domácí produkt v tržních cenách, jak je definován v bodě 8.89 přílohy A nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (14) (ESA 2010) a zveřejněn Eurostatem na daný kalendářní rok.
Článek 57
Kritéria pro určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku Unie nebo kteréhokoli zúčastněného členského státu
1. ECB zejména při posuzování toho, zda dohlížený subjekt nebo dohlížená skupina jsou důležité pro ekonomiku Unie nebo zúčastněného členského státu z důvodů jiných než uvedených v článku 56, zohlední tato kritéria:
a)
význam dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny pro konkrétní ekonomické sektory Unie nebo zúčastněného členského státu;
b)
vzájemnou propojenost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny s ekonomikou Unie nebo zúčastněného členského státu;
c)
nahraditelnost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny jako účastníka trhu i poskytovatele služeb klientům;
d)
obchodní, strukturální a operační složitost dohlíženého subjektu nebo dohlížené skupiny.
2. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 58
Určení významu na základě důležitosti pro ekonomiku kteréhokoli zúčastněného členského státu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB oznámit, že dohlížený subjekt považuje za významný ve vztahu ke své tuzemské ekonomice.
2. ECB posoudí oznámení vnitrostátního příslušného orgánu na základě kritérií uvedených v čl. 57 odst. 1.
3. Článek 57 se použije obdobně.
HLAVA 5
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ DŮLEŽITOSTI PŘESHRANIČNÍ ČINNOSTI
Článek 59
Kritéria pro určení významu na základě významu přeshraniční činnosti dohlížené skupiny
1. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud mateřský podnik dohlížené skupiny zřídil dceřiné společnosti, které jsou samy úvěrovými institucemi, ve více než jednom jiném zúčastněném členském státě.
2. ECB může dohlíženou skupinu považovat za významnou na základě její přeshraniční činnosti, pouze pokud celková hodnota jejích aktiv přesahuje 5 miliard EUR a:
a)
poměr jejích přeshraničních aktiv k celkovým aktivům je vyšší než 20 % nebo
b)
poměr jejích přeshraničních pasiv k celkovým pasivům je vyšší než 20 %.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 60
Přeshraniční aktiva a pasiva
1. „Přeshraničními aktivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových aktiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
2. „Přeshraničními pasivy“ se v kontextu dohlížené skupiny rozumí část celkových pasiv, ve vztahu k nimž je protistranou úvěrová instituce nebo jiná fyzická či právnická osoba, která se nachází v zúčastněném členském státě, který není členským státem, v němž má mateřský podnik příslušné dohlížené skupiny své ústředí.
HLAVA 6
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ ŽÁDOSTI O VEŘEJNOU FINANČNÍ POMOC Z ESM NEBO NA ZÁKLADĚ PŘIJETÍ TÉTO POMOCI
Článek 61
Žádost o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo přijetí této pomoci
1. O přímou veřejnou finanční pomoc pro dohlížený subjekt je požádáno, pokud člen ESM podá žádost o poskytnutí finanční pomoci ze strany ESM tomuto subjektu v souladu s rozhodnutím přijatým Radou guvernérů ESM v souladu s článkem 19 Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability, pokud se týká přímé rekapitalizace úvěrové instituce, a s nástroji přijatými na základě tohoto rozhodnutí.
2. K přijetí přímé veřejné finanční pomoci ze strany úvěrové instituce dochází, když tuto finanční pomoc úvěrová instituce obdržela podle rozhodnutí a nástrojů uvedených v odstavci 1.
Článek 62
Povinnost vnitrostátních příslušných orgánů informovat ECB o možné žádosti méně významného dohlíženého subjektu o veřejnou finanční pomoc nebo o jejím přijetí ze strany tohoto subjektu
1. Aniž by byla dotčena povinnost informovat ECB o zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu vymezená v článku 96, vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB, jakmile se dozví o možné potřebě veřejné finanční pomoci pro méně významný dohlížený subjekt, jež by měla být poskytnuta na vnitrostátní úrovni nepřímo z ESM a/nebo ze strany ESM.
2. S výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů předloží vnitrostátní příslušný orgán své posouzení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu ke zvážení ECB před tím, než jej předloží ESM.
Článek 63
Začátek a konec přímého dohledu
1. Dohlížený subjekt, v jehož případě bylo požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc z ESM nebo který obdržel přímou veřejnou finanční pomoc z ESM, se klasifikuje jako významný dohlížený subjekt ode dne, kdy bylo jeho jménem požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc.
2. ECB v rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2 stanoví den, kdy ECB převezme přímý dohled.
3. Čl. 52 odst. 3 se použije obdobně.
Článek 64
Rozsah
Je-li požádáno o přímou veřejnou finanční pomoc ve vztahu k dohlíženému subjektu, který je součástí dohlížené skupiny, klasifikují se jako významné všechny dohlížené subjekty, které jsou součástí dohlížené skupiny.
HLAVA 7
URČENÍ VÝZNAMU NA ZÁKLADĚ SKUTEČNOSTI, ŽE DOHLÍŽENÝ SUBJEKT JE JEDNOU ZE TŘÍ NEJVÝZNAMNĚJŠÍCH ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ V ZÚČASTNĚNÉM ČLENSKÉM STÁTĚ
Článek 65
Kritéria pro určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí v zúčastněném členském státě
1. Úvěrová instituce nebo dohlížená skupina se klasifikuje jako významná, je-li jednou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě.
2. Pro účely určení tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě ECB a relevantní vnitrostátní příslušný orgán zohlední velikost dohlíženého subjektu, resp. dohlížené skupiny určenou podle článků 50 až 55.
Článek 66
Přezkum
1. Ve vztahu ke každému zúčastněnému členskému státu ECB do 1. října každého kalendářního roku určí, zda by tři úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny s mateřským podnikem usazeným v takovém zúčastněném členském státě měly být klasifikovány jako významné dohlížené subjekty či nikoli.
2. Na žádost ECB vnitrostátní příslušné orgány ECB informují o třech nejvýznamnějších úvěrových institucích nebo dohlížených skupinách usazených v jejich příslušných zúčastněných členských státech do 1. října daného kalendářního roku. Vnitrostátní příslušné orgány určí tři nejvýznamnější úvěrové instituce nebo dohlížené skupiny na základě kritérií uvedených v článcích 50 až 55.
3. Za každou ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněných členských státech předloží relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil v jednotlivých případech, pokud úvěrová instituce nebo dohlížená skupina ještě není klasifikována jako významná.
Po přijetí informací uvedených v odstavci 2 provede ECB vlastní hodnocení. ECB může za tímto účelem relevantní vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby poskytl příslušné informace.
4. Pokud dne 1. října každého roku není jedna či více ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin v zúčastněném členském státě klasifikována jako významný dohlížený subjekt, přijme ECB v souladu s hlavou 2 rozhodnutí ve vztahu ke kterékoli ze tří nejvýznamnějších úvěrových institucí nebo dohlížených skupin, které nejsou klasifikovány jako významné.
5. Čl. 52 odst. 3 se uplatňují obdobně.
HLAVA 8
ROZHODNUTÍ ECB VYKONÁVAT PŘÍMÝ DOHLED NAD MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY PODLE ČL. 6 ODST. 5 PÍSM. B) NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 67
Kritéria pro rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB kdykoli na základě rozhodnutí ECB rozhodnout, že bude přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou, je-li to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Před přijetím rozhodnutí ECB uvedeného v odstavci 1 ECB zohlední mimo jiné kterýkoli z těchto faktorů:
a)
zda je méně významný dohlížený subjekt nebo méně významná dohlížená skupina blízko ke splnění jednoho z kritérií uvedených v čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
b)
vzájemnou propojenost méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny s jinými úvěrovými institucemi;
c)
zda dotčený méně významný dohlížený subjekt je či není dceřinou společností dohlíženého subjektu, který má ústředí v nezúčastněném členském státě nebo ve třetí zemi a který zřídil jednu či více dceřiných společností, které jsou rovněž úvěrovými institucemi, nebo jednu či více poboček v zúčastněných členských státech, z nichž jedna či více jsou významné;
d)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nepostupoval podle pokynů ECB;
e)
skutečnost, že vnitrostátní příslušný orgán nedodržuje akty uvedené v čl. 4 odst. 3 první pododstavec nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
f)
skutečnost, že méně významný dohlížený subjekt požádal nebo nepřímo přijal finanční pomoc z EFSF nebo ESM.
Článek 68
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na žádost vnitrostátního příslušného orgánu
1. ECB na žádost vnitrostátního příslušného orgánu posoudí, zda je třeba v souladu s nařízením o jednotném mechanismu dohledu přímo vykonávat dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Vnitrostátní příslušný orgán ve své žádosti: a) identifikuje méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, o které se vnitrostátní příslušný orgán domnívá, že by nad ní měla převzít přímý dohled ECB, a b) uvede, proč je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Spolu se svou žádostí předloží vnitrostátní příslušný orgán zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny.
4. Pokud ECB nesouhlasí s žádostí vnitrostátního příslušného orgánu, konzultuje s dotčeným vnitrostátním příslušným orgánem před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
5. Pokud ECB rozhodne, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
Článek 69
Postup pro přípravu rozhodnutí ECB podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě vlastní iniciativy ECB
1. ECB může vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby jí předložil zprávu, v níž uvede historii v oblasti dohledu a rizikový profil méně významného dohlíženého subjektu nebo méně významné dohlížené skupiny. ECB určí termín, do kterého by jí tato zpráva měla být předložena.
2. ECB konzultuje vnitrostátní příslušný orgán před provedením konečného posouzení, zda je dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
3. Dojde-li ECB k závěru, že přímý dohled nad méně významným dohlíženým subjektem nebo nad méně významnou dohlíženou skupinou ze strany ECB je nezbytný s cílem zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu, přijme rozhodnutí ECB v souladu s hlavou 2.
HLAVA 9
ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI, KTERÉ MOHOU ODŮVODNIT KLASIFIKACI DOHLÍŽENÉHO SUBJEKTU JAKO MÉNĚ VÝZNAMNÉHO, AČKOLI JSOU SPLNĚNA KRITÉRIA PRO JEHO KLASIFIKACI JAKO VÝZNAMNÉHO
Článek 70
Zvláštní okolnosti, které vedou ke klasifikaci významného dohlíženého subjektu jako méně významného
1. Zvláštní okolnosti ve smyslu druhého a pátého pododstavce čl. 6 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu (dále jen „zvláštní okolnosti“) jsou dány, nastanou-li zvláštní a skutkové okolnosti, kvůli nimž je klasifikace subjektu jako významného nepřiměřená s ohledem na cíle a zásady nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a zejména s ohledem na nezbytnost zajistit důsledné uplatňování vysokých standardů dohledu.
2. Pojem „zvláštní okolnosti“ se vykládá úzce.
Článek 71
Posuzování výskytu zvláštních okolností
1. Zda jsou dány zvláštní okolnosti, které odůvodňují klasifikaci subjektu, který by jinak byl významným dohlíženým subjektem, jako méně významného, se určí v každém jednotlivém případě a konkrétně pro dotčený dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, nikoli však pro kategorie dohlížených subjektů.
2. Článek 40 se použije obdobně.
3. Články 44 až 46 a články 48 a 49 se použijí obdobně. ECB uvede v rozhodnutí ECB důvody, které ji vedly k závěru, že jsou zvláštní okolnosti dány.
Článek 72
Přezkum
1. ECB za podpory relevantních vnitrostátních příslušných orgánů alespoň jednou ročně přezkoumá, zda jsou ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež jsou klasifikovány jako méně významné z důvodu zvláštních okolností, i nadále zvláštní okolnosti dány.
2. Dotčený dohlížený subjekt poskytne veškeré informace a dokumenty, které si ECB vyžádá k provedení přezkumu uvedeného v odstavci 1.
3. Má-li ECB za to, že zvláštní okolnosti již nejsou dány, přijme rozhodnutí ECB, které je určeno příslušnému dohlíženému subjektu a které stanoví, že je klasifikován jako významný a že již nejsou dány zvláštní okolnosti.
4. Hlava 2 části IV se použije obdobně.
ČÁST V
SPOLEČNÁ ŘÍZENÍ
HLAVA 1
SPOLUPRÁCE PŘI ŽÁDOSTI O POVOLENÍ K PŘÍSTUPU K ČINNOSTI ÚVĚROVÉ INSTITUCE
Článek 73
Oznámení žádosti o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží žádost o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce, která má být usazena v zúčastněném členském státě, vyrozumí ECB o přijetí této žádosti do 15 pracovních dnů.
2. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o lhůtě, ve které musí být rozhodnutí o žádosti vydáno a oznámeno žadateli v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
3. Není-li žádost úplná, vnitrostátní příslušný orgán na základě své vlastní inciativy nebo na žádost ECB požádá žadatele o poskytnutí požadovaných dodatečných informací. Veškeré dodatečné informace, které vnitrostátní příslušný orgán obdrží, zašle ECB do 15 pracovních dnů ode dne, kdy je tento orgán přijal.
Článek 74
Posouzení žádostí ze strany vnitrostátních příslušných orgánů
Vnitrostátní příslušný orgán, ke kterému byla žádost podána, posoudí, zda žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech členského státu vnitrostátního příslušného orgánu.
Článek 75
Rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o zamítnutí žádosti
Vnitrostátní příslušné orgány zamítnou žádosti, které nesplňují podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, a zašlou kopii svého rozhodnutí ECB.
Článek 76
Návrhy rozhodnutí vnitrostátních příslušných orgánů o povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce
1. Je-li vnitrostátní příslušný orgán přesvědčen, že žádost splňuje všechny podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, vypracuje návrh rozhodnutí, v němž navrhuje, aby ECB žadateli udělila povolení k přístupu k činnosti úvěrové instituce (dále jen „návrh rozhodnutí o povolení“).
2. Vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby návrh rozhodnutí o povolení byl ECB a žadateli oznámen alespoň 20 pracovních dnů před koncem maximálního období pro posouzení, které stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy.
3. Vnitrostátní příslušný orgán může navrhovat, aby byla k návrhu rozhodnutí o povolení připojena doporučení, podmínky nebo omezení v souladu s vnitrostátními a unijními právními předpisy. V těchto případech je za dodržování souladu s těmito podmínkami nebo omezeními zodpovědný vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 77
Posouzení žádostí ze strany ECB a jednání se žadateli
1. ECB posoudí žádost na základě podmínek pro vydání povolení uvedených v příslušných právních předpisech Unie. Má-li ECB za to, že tyto podmínky nejsou splněny, dá žadateli možnost, aby se v souladu s článkem 31 písemně vyjádřil ke skutečnostem a námitkám, které jsou relevantní pro toto posouzení.
2. Je-li jednání považováno za nezbytné a ve všech ostatních případech, které jsou řádně odůvodněny, může ECB prodloužit maximální lhůtu pro rozhodování o žádosti v souladu s čl. 14 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Prodloužení lhůty žadateli oznámí v souladu s článkem 35 tohoto nařízení.
Článek 78
Rozhodnutí ECB o žádostech
1. ECB rozhodne o návrhu rozhodnutí o povolení, který obdrží od vnitrostátního příslušného orgánu, do 10 pracovních dnů, pokud nerozhodne o prodloužení maximální lhůty v souladu s čl. 77 odst. 2. ECB může návrh rozhodnutí o povolení podpořit, a vyjádřit tak svůj souhlas s povolením, nebo k návrhu rozhodnutí o povolení předložit námitky.
2. ECB své rozhodnutí založí na posouzení žádosti, návrhu rozhodnutí o povolení a připomínkách poskytnutých žadatelem podle článku 77.
3. Nerozhodne-li ECB ve lhůtě uvedené v odstavci 1, považuje se návrh rozhodnutí o povolení vypracovaný příslušným vnitrostátním orgánem za přijatý.
4. ECB přijme rozhodnutí, kterým udělí povolení, pokud žadatel splňuje všechny podmínky pro vydání povolení v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy členského státu, v němž je žadatel usazen.
5. Rozhodnutí, kterým se uděluje povolení, zahrnuje činnost žadatele jako úvěrové instituce ve smyslu příslušných vnitrostátních právních předpisů, aniž by byly dotčeny jakékoli dodatečné požadavky pro vydání povolení pro činnost, která nespočívá v přijímání vkladů či jiných splatných prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na svůj vlastní účet, které vyplývají z příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Postup při zániku povolení
Povolení zaniká v situacích uvedených v čl. 18 písm. a) směrnice 2013/36/EU, pokud tak stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy. Vnitrostátní příslušné orgány informují ECB o jednotlivých případech zániku povolení. ECB následně - poté, co uvědomí relevantní vnitrostátní příslušný orgán a dotčený dohlížený subjekt, - zveřejní zánik povolení v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE PŘI ODNĚTÍ POVOLENÍ
Článek 80
Návrh vnitrostátních příslušných orgánů na odnětí povolení
1. Má-li relevantní vnitrostátní příslušný orgán za to, že povolení úvěrové instituce by mělo být zcela nebo částečně odňato v souladu s příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy, včetně odnětí na žádost úvěrové instituce, předloží ECB návrh rozhodnutí, v němž navrhne odnětí povolení (dále jen „návrh rozhodnutí o odnětí“) spolu se všemi příslušnými podpůrnými dokumenty.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v případě každého návrhu rozhodnutí o odnětí, které je významné pro vnitrostátní orgán příslušný pro řešení problémů úvěrových institucí (dále jen „vnitrostátní orgán pro řešení problémů“), koordinuje s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů.
Článek 81
Posouzení návrhu rozhodnutí o odnětí ze strany ECB
1. ECB bezodkladně posoudí návrh rozhodnutí o odnětí. Zejména zohlední naléhavé důvody, které uvede vnitrostátní příslušný orgán.
2. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
Článek 82
Posouzení z vlastní iniciativy ECB a konzultace s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Dozví-li se ECB o okolnostech, které mohou odůvodňovat odnětí povolení, ECB z vlastní iniciativy posoudí, zda by povolení mělo být odňato v souladu s příslušnými právními předpisy Unie.
2. ECB může kdykoli konzultovat relevantní vnitrostátní příslušné orgány. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, konzultuje vnitrostátní příslušný orgán členského státu, v němž je úvěrová instituce usazena, alespoň 25 pracovních dnů přede dnem, kdy zamýšlí učinit své rozhodnutí. V řádně odůvodněných naléhavých případech může být lhůta pro konzultaci zkrácena na pět pracovních dnů.
3. Pokud ECB hodlá odejmout povolení, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány o všech připomínkách předložených úvěrovou institucí. Použije se právo úvěrové instituce být vyslechnuta ve smyslu článku 31.
4. Pokud se týká návrhu na odnětí povolení v souladu s čl. 14 odst. 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, koordinuje ECB s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů.
Článek 83
Rozhodnutí ECB o odnětí povolení
1. ECB bezodkladně přijme rozhodnutí o odnětí povolení. Při tom může přijmout nebo odmítnout příslušný návrh rozhodnutí o odnětí.
2. Při přijímání svého rozhodnutí ECB zohlední všechny tyto skutečnosti: a) své posouzení okolností, které odůvodňují odnětí; b) případný návrh rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o odnětí; c) konzultaci s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, a pokud vnitrostátní příslušný orgán není vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů (spolu s vnitrostátním příslušným orgánem dále jen „vnitrostátní orgány“); d) všechny připomínky předložené úvěrovou institucí podle čl. 81 odst. 2 a čl. 82 odst. 3.
3. ECB přijme rozhodnutí rovněž v případech popsaných v článku 84, pokud relevantní vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky proti odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability.
Článek 84
Postup v případě možných opatření k řešení problémů přijatých vnitrostátními orgány
1. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů oznámí svou námitku vůči záměru ECB odejmout povolení, ECB a vnitrostátní orgán pro řešení problémů si dohodnou lhůtu, po kterou ECB nepřistoupí k odnětí povolení. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán okamžitě po kontaktování vnitrostátního orgánu pro řešení problémů s cílem dosáhnout dohody.
2. Po uplynutí dohodnuté lhůty ECB s ohledem na dosažený pokrok posoudí, zda hodlá přistoupit k odnětí povolení, nebo zda hodlá prodloužit dohodnutou lhůtu v souladu s čl. 14 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB konzultuje jak s relevantním vnitrostátním příslušným orgánem, tak s vnitrostátním orgánem pro řešení problémů, není-li vnitrostátním příslušným orgánem. Vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o opatřeních přijatých těmito orgány a o svém posouzení důsledků odnětí.
3. Pokud vnitrostátní orgán pro řešení problémů nemá námitky vůči odnětí povolení nebo pokud ECB rozhodne, že vnitrostátní orgány neprovedly řádná opatření nezbytná k udržení finanční stability, použije se článek 83.
HLAVA 3
SPOLUPRÁCE PŘI NABYTÍ KVALIFIKOVANÝCH ÚČASTÍ
Článek 85
Oznámení nabytí kvalifikované účasti vnitrostátním příslušným orgánům
1. Vnitrostátní příslušný orgán, který obdrží oznámení o záměru nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci usazené v daném zúčastněném členském státě, toto oznámení oznámí ECB nejpozději pět pracovních dnů od potvrzení jeho přijetí v souladu s čl. 22 odst. 2. směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud musí vnitrostátní příslušný orgán přerušit období pro posouzení z důvodu vyžádání dodatečných informací, oznámí tuto skutečnost ECB. Vnitrostátní příslušný orgán zašle veškeré takové dodatečné informace ECB do pěti pracovních dnů ode dne, kdy je obdržel.
3. Vnitrostátní příslušný orgán rovněž ECB informuje o datu, do kterého je třeba rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím kvalifikované účasti oznámit žadateli podle příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 86
Posouzení možných nabytí
1. Vnitrostátní příslušný orgán, kterému byl oznámen záměr nabýt kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, posoudí, zda možné nabytí splňuje veškeré podmínky uvedené v příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisech. Po provedení tohoto posouzení vypracuje vnitrostátní příslušný orgán pro ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím.
2. Vnitrostátní příslušný orgán předloží ECB návrh rozhodnutí o nesouhlasu nebo souhlasu s nabytím nejméně 15 pracovních dnů před uplynutím lhůty pro posouzení ve smyslu příslušných právních předpisů Unie.
Článek 87
Rozhodnutí ECB o nabytí
ECB rozhodne o souhlasu nebo nesouhlasu s nabytím na základě svého posouzení navrhovaného nabytí a návrhu rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu. Použije se právo být vyslechnut ve smyslu článku 31.
HLAVA 4
OZNÁMENÍ ROZHODNUTÍ O SPOLEČNÉM ŘÍZENÍ
Článek 88
Postupy pro oznamování rozhodnutí
1. ECB bez zbytečného odkladu v souladu s článkem 35 oznámí stranám tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
2. ECB bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí ECB o žádosti o povolení působit jako úvěrová instituce;
b)
rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce;
c)
rozhodnutí ECB o nabytí kvalifikované účasti v úvěrové instituci.
3. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí žadateli o vydání povolení tato rozhodnutí:
a)
návrh rozhodnutí o povolení;
b)
rozhodnutí vnitrostátního příslušného orgánu o zamítnutí žádosti o povolení, pokud žadatel nesplňuje podmínky pro vydání povolení uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech;
c)
rozhodnutí ECB o nesouhlasu s návrhem rozhodnutí o povolení uvedeným v písm. a);
d)
rozhodnutí ECB o povolení.
4. Vnitrostátní příslušný orgán oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu pro řešení problémů rozhodnutí ECB o odnětí povolení působit jako úvěrová instituce.
5. ECB oznámí Evropskému orgánu pro bankovnictví (EBA) každé rozhodnutí ECB o udělení nebo odnětí povolení působit jako úvěrová instituce a každý zánik povolení. ECB v oznámení uvede důvody pro přijetí rozhodnutí o odnětí povolení nebo důvody zániku povolení.
ČÁST VI
POSTUPY PRO DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
DOHLED NAD VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY A POMOC ZE STRANY VNITROSTÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 89
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty
ECB vykonává přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty v souladu s postupy vymezenými v části II, zejména pokud se týká úkolů a složení společných týmů dohledu.
Článek 90
Úloha vnitrostátních příslušných orgánů při pomoci ECB
1. Vnitrostátní příslušný orgán napomáhá ECB při plnění jejích úkolů za podmínek vymezených v nařízení o jednotném mechanismu dohledu a v tomto nařízení a vykonává zejména tyto činnosti:
a)
v souladu s článkem 91 předkládá ECB návrhy rozhodnutí týkajících se významných dohlížených subjektů usazených v jeho zúčastněném členském státě;
b)
napomáhá ECB při přípravě a provádění aktů souvisejících s plněním úkolů svěřených ECB na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu včetně pomoci při činnostech ověřování a každodenního posuzování stavu významného dohlíženého subjektu;
c)
napomáhá ECB při vynucování jejích rozhodnutí za případného použití pravomocí uvedených v třetím pododstavci čl. 9 odst. 1 a čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Při poskytování pomoci ECB postupují vnitrostátní příslušné orgány ve vztahu k významným dohlíženým subjektům v souladu s pokyny ECB.
Článek 91
Návrhy rozhodnutí, které mají vypracovat vnitrostátní příslušné orgány pro účely uvážení ze strany ECB
1. V souladu s čl. 6 odst. 3 a čl. 6 odst. 7 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátní příslušný orgán požádat, aby tento orgán pro účely uvážení ze strany ECB vypracoval návrh rozhodnutí týkajícího se plnění úkolů uvedených v článku 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
V žádosti je stanovena lhůta pro zaslání návrhu rozhodnutí ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může návrh rozhodnutí týkajícího se významného dohlíženého subjektu ECB k uvážení předložit rovněž na základě své vlastní iniciativy prostřednictvím společného týmu dohledu.
Článek 92
Výměna informací
ECB a vnitrostátní příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vyměňují informace o významných dohlížených subjektech, existují-li závažné náznaky toho, že významné dohlížené subjekty nadále nejsou schopny plnit své závazky vůči svým věřitelům, a zejména zajišťovat bezpečnost majetkových hodnot, které jim byly svěřeny jejich vkladateli, nebo existují-li závažné náznaky toho, že došlo k výskytu okolností, které by mohly vést k závěru, že dotčená úvěrová instituce není schopna vyplatit vklady ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. i) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (15). ECB a vnitrostátní příslušné orgány tak učiní před přijetím rozhodnutí o tomto závěru.
HLAVA 2
SPLNĚNÍ POŽADAVKŮ NA ZPŮSOBILOST A BEZÚHONNOST OSOB ODPOVĚDNÝCH ZA ŘÍZENÍ ÚVĚROVÝCH INSTITUCÍ
Článek 93
Posouzení vhodnosti členů řídících orgánů významných dohlížených subjektů
1. S cílem zajistit, aby instituce zavedly spolehlivé systémy správy a řízení, a aniž by byly dotčeny příslušné unijní a vnitrostátní právní předpisy a část V, významný dohlížený subjekt vyrozumí relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech změnách členů svých řídících orgánů v řídících funkcích a ve funkcích dohledu (dále jen „manažeři“) ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 7) a čl. 3 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, včetně opakovaného jmenování manažerů na další funkční období. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán bezodkladně oznámí ECB všechny tyto změny, přičemž uvede lhůtu, ve které musí být vydáno a oznámeno rozhodnutí v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
2. K posouzení vhodnosti manažerů významných dohlížených subjektů má ECB pravomoci v oblasti dohledu, které mají příslušné orgány na základě příslušných unijních a vnitrostátních právních předpisů.
Článek 94
Průběžný přezkum vhodnosti manažerů
1. Významný dohlížený subjekt informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán o všech nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení vhodnosti, nebo o všech dalších otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, bezodkladně, jakmile se dohlížený subjekt nebo příslušný manažer o těchto skutečnostech nebo otázkách dozví. Relevantní vnitrostátní příslušný orgán informuje ECB o všech nových skutečnostech nebo otázkách bezodkladně.
2. Na základě nových skutečností nebo otázek uvedených v odstavci 1 nebo pokud se ECB dozví o nových skutečnostech, které mohou ovlivnit původní posouzení příslušného manažera, nebo o jakýchkoli jiných otázkách, které by mohly ovlivnit vhodnost manažera, může ECB zahájit nové posouzení. ECB potom rozhodne o přijetí vhodného opatření v souladu s příslušnými unijními a vnitrostátními právními předpisy a o tomto opatření bezodkladně informuje relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
HLAVA 3
OSTATNÍ POSTUPY PRO VÝZNAMNÉ DOHLÍŽENÉ SUBJEKTY
Článek 95
Požadavky, oznámení či žádosti ze strany významných dohlížených subjektů
1. Aniž by byla dotčena konkrétní řízení zakotvená zejména v části V a jeho běžná spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem, významný dohlížený subjekt zasílá ECB všechny své požadavky, oznámení či žádosti, které se týkají plnění úkolů svěřených ECB.
2. ECB dá takový požadavek, oznámení či žádost k dispozici relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu a může požádat, aby vnitrostátní příslušný orgán vypracoval návrh rozhodnutí podle článku 91.
3. V případě podstatných změn v porovnání s povolením uděleným na základě původního požadavku, oznámení nebo žádosti významný dohlížený subjekt zašle ECB nový požadavek, oznámení či žádost v souladu s postupem uvedeným v odstavci 1.
ČÁST VII
POSTUPY PRO DOHLED NA MÉNĚ VÝZNAMNÝMI DOHLÍŽENÝMI SUBJEKTY
HLAVA 1
VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY O PODSTATNÝCH ŘÍZENÍCH VNITROSTÁTNÍHO PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU V OBLASTI DOHLEDU A O PODSTATNÝCH NÁVRZÍCH ROZHODNUTÍ V OBLASTI DOHLEDU
Článek 96
Zhoršení finančního stavu méně významného dohlíženého subjektu
Aniž by bylo dotčeno použití článku 62, informují vnitrostátní příslušné orgány ECB, pokud dojde k rychlému a podstatnému zhoršení stavu jakéhokoli méně významného dohlíženého subjektu, zejména pokud by toto zhoršení mohlo vést k žádosti o přímou či nepřímou finanční pomoc z ESM.
Článek 97
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, poskytují vnitrostátní příslušné orgány ECB informace o podstatných řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, jež se týkají méně významných dohlížených subjektů. ECB vymezí obecná kritéria, která stanoví, které informace je třeba oznámit pro konkrétní méně významné dohlížené subjekty; při tom zohlední zejména rizikový stav a možný dopad na tuzemský finanční systém dotčeného méně významného dohlíženého subjektu. Vnitrostátní příslušné orgány poskytnou tyto informace předem nebo v řádně odůvodněných naléhavých případech současně se zahájením řízení.
2. Mezi podstatná řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu uvedená v odstavci 1 se řadí:
a)
odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců, kteří převezmou řízení méně významných dohlížených subjektů, a
b)
postupy, které mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku může si ECB od vnitrostátních příslušných orgánů kdykoli vyžádat informace o plnění jejich úkolů ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům.
4. Kromě požadavků ECB na informace podle tohoto článku vyrozumí vnitrostátní příslušné orgány ze své vlastní iniciativy ECB o všech dalších řízeních vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu:
a)
která považují za podstatná nebo
b)
která mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
5. Požaduje-li ECB, aby vnitrostátní příslušný orgán dále posoudil určité aspekty podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu, uvede ve své žádosti, o které aspekty se jedná. ECB a vnitrostátní příslušný orgán zajistí, aby druhá strana měla dostatek času na to, aby tento postup a jednotný mechanismus dohledu jako celek mohly účinně fungovat.
Článek 98
Vyrozumění ECB vnitrostátními příslušnými orgány o podstatných návrzích rozhodnutí v oblasti dohledu
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zasílají vnitrostátní příslušné orgány ECB návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, která splňují kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 a která se týkají méně významných dohlížených subjektů, v jejichž případě se ECB na základě obecných kritérií, která ve vztahu k rizikovému stavu a možnému dopadu na tuzemský finanční systém ECB stanoví, domnívá, že by jí měly být informace sděleny.
2. S výhradou odstavce 1 by návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu měly být ECB zasílány před tím, než budou zaslány méně významným dohlíženým subjektům, pokud tato rozhodnutí:
a)
se týkají odvolání členů řídících orgánů méně významných dohlížených subjektů a jmenování zvláštních správců; nebo
b)
mají významný dopad na méně významný dohlížený subjekt.
3. Kromě požadavků na informace uvedených v odstavcích 1 a 2 předávají vnitrostátní příslušné orgány ECB všechny další návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu:
a)
k nimž je třeba stanovisko ECB; nebo
b)
které mohou negativně ovlivnit dobrou pověst jednotného mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušné orgány zašlou návrhy rozhodnutí, jež splňují kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, a jež se tedy považují za podstatné návrhy rozhodnutí v oblasti dohledu, ECB nejpozději 10 dnů před plánovaným dnem přijetí daného rozhodnutí. ECB k návrhu rozhodnutí zaujme stanovisko v přiměřené lhůtě před plánovaným přijetím daného rozhodnutí. V naléhavých případech vymezí relevantní vnitrostátní příslušný orgán přiměřenou lhůtu pro zaslání návrhu rozhodnutí, které splňuje kritéria uvedená v odstavcích 1, 2 a 3, ECB.
HLAVA 2
NÁSLEDNÉ VYROZUMĚNÍ ECB VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MÉNĚ VÝZNAMNÝCH DOHLÍŽENÝCH SUBJEKTŮ
Článek 99
Obecná informační povinnost vnitrostátních příslušných orgánů vůči ECB
1. S cílem umožnit ECB výkon dohledu nad fungováním systému, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 5 písm. c) nařízení o jednotném mechanismu dohledu, a aniž by byla dotčena kapitola 1, může ECB vyžadovat, aby jí vnitrostátní příslušné orgány pravidelně informovaly o přijatých opatřeních a o plnění úkolů, jež mají vykonávat podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. ECB každoročně informuje vnitrostátní příslušné orgány o kategoriích méně významných dohlížených subjektů a o povaze požadovaných informací.
2. Požadavky vymezenými v odstavci 1 není dotčeno právo ECB využít v případě méně významných dohlížených subjektů pravomocí uvedených v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 100
Četnost a rozsah zpráv, které vnitrostátní příslušné orgány předkládají ECB
Vnitrostátní příslušné orgány v souladu s požadavky ECB předkládají ECB výroční zprávu o méně významných dohlížených subjektech, méně významných dohlížených skupinách nebo o kategoriích méně významných dohlížených subjektů.
ČÁST VIII
SPOLUPRÁCE MEZI ECB, VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY A VNITROSTÁTNÍMI POVEŘENÝMI ORGÁNY, POKUD SE TÝKÁ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH ÚKOLŮ A NÁSTROJŮ
HLAVA 1
DEFINICE MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 101
Obecná ustanovení
1. Pro účely této části se makroobezřetnostními nástroji rozumí kterýkoli z těchto nástrojů:
a)
kapitálové rezervy ve smyslu článku 130 až 142 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření pro úvěrové instituce s vnitrostátním povolením nebo dílčí soubor těchto úvěrových institucí podle článku 458 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
jakákoli jiná opatření, která v konkrétních případech vymezených v příslušných právních předpisech Unie přijmou vnitrostátní pověřené orgány nebo vnitrostátní příslušné orgány s cílem řešit systémová nebo makroobezřetnostní rizika a která jsou zakotvena a vztahují se na ně postupy vymezené v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.
2. Makroobezřetnostní postupy uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nejsou řízeními ECB nebo vnitrostátního příslušného orgánu v oblasti dohledu ve smyslu tohoto nařízení, aniž by tím byl dotčen článek 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, pokud se týká rozhodnutí určených jednotlivým dohlíženým subjektům.
Článek 102
Používání makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
ECB používá makroobezřetnostní nástroje uvedené v článku 101 v souladu s tímto nařízením a v souladu s čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a pokud jsou makroobezřetnostní nástroje zakotveny ve směrnici, za předpokladu provedení této směrnice do vnitrostátního práva. Pokud vnitrostátní pověřený orgán nestanoví sazbu kapitálových rezerv, nezabraňuje to ECB, aby stanovila požadavek na kapitálové rezervy v souladu s tímto nařízením a čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
PROCESNÍ USTANOVENÍ PRO POUŽÍVÁNÍ MAKROOBEZŘETNOSTNÍCH NÁSTROJŮ
Článek 103
Seznam vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů odpovědných za makroobezřetnostní nástroje
ECB shromažďuje od vnitrostátních příslušných orgánů a vnitrostátních pověřených orgánů zúčastněných členských států informace o totožnosti orgánů pověřených pro účely příslušných makroobezřetnostních nástrojů uvedených v článku 101, jakož i o makroobezřetnostních nástrojích, které tyto orgány mohou používat.
Článek 104
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů vnitrostátním příslušným orgánem nebo vnitrostátním pověřeným orgánem
1. V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán, který hodlá použít tyto nástroje, oznámí svůj záměr ECB deset pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán hodlají použít makroobezřetnostní nástroj, informují ECB co nejdříve o tom, že identifikovaly makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán předloží oznámení o záměru ECB.
3. Má-li ECB námitky proti zamýšlenému opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu, uvede ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. Vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán tyto důvody ECB řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
Článek 105
Výměna informací a spolupráce, pokud se týká použití makroobezřetnostních nástrojů ze strany ECB
1. Pokud ECB hodlá v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ze své vlastní iniciativy nebo na návrh vnitrostátního příslušného orgánu nebo vnitrostátního pověřeného orgánu uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik, úzce spolupracuje s vnitrostátními pověřenými orgány v dotčených členských státech, a zejména oznámí svůj záměr vnitrostátnímu pověřenému orgánu nebo vnitrostátnímu příslušnému orgánu 10 pracovních dnů před přijetím tohoto rozhodnutí. Bez ohledu na toto ustanovení, pokud ECB hodlá uplatnit vyšší požadavky na kapitálové rezervy nebo pokud hodlá uplatnit přísnější opatření zaměřená na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik na úrovni úvěrových institucí postupem podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU v případech konkrétně stanovených v právních předpisech Unie, informuje relevantní vnitrostátní příslušné orgány nebo vnitrostátní pověřené orgány co nejdříve o tom, že identifikovala makroobezřetnostní nebo systémové riziko pro finanční systém, a pokud možno o podrobnostech zamýšleného nástroje. Tato informace v nejvyšší možné míře obsahuje specifika zamýšleného opatření včetně zamýšleného data použití.
2. Má-li kterýkoli z dotčených vnitrostátních příslušných orgánů nebo vnitrostátních pověřených orgánů námitky proti zamýšlenému opatření ze strany ECB, oznámí ECB své důvody pro tyto námitky do pěti pracovních dnů po přijetí oznámení záměru ECB. Tyto námitky jsou písemné a obsahují odůvodnění. ECB tyto důvody řádně zváží předtím, než přikročí k případnému rozhodnutí.
ČÁST IX
POSTUPY PRO ÚZKOU SPOLUPRÁCI
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY A SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 106
Postup pro navázání úzké spolupráce
ECB posoudí žádosti členských států mimo eurozónu o navázání úzké spolupráce v souladu s postupem vymezeným v rozhodnutí ECB/2014/5 (16).
Článek 107
Zásady platné po navázání úzké spolupráce
1. Ode dne, od něhož se uplatňuje rozhodnutí ECB podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, kterým se navazuje úzká spolupráce mezi ECB a vnitrostátním příslušným orgánem členského státu mimo eurozónu, až do ukončení či přerušení této úzké spolupráce plní ECB v souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu úkoly uvedené v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve vztahu k dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v příslušném zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Byla-li navázána úzká spolupráce podle čl. 7 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, mají ECB a vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci postavení srovnatelné s postavením vůči významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v členských státech eurozóny, přičemž je třeba zohlednit skutečnost, že ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a méně významným dohlíženým subjektům a skupinám usazeným v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci nemá ECB přímo použitelné pravomoci.
3. V souladu s článkem 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci vydávat pokyny ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a skupinám a pouze obecné pokyny ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a skupinám.
4. Úzká spolupráce skončí v den, kdy dojde ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU pro zúčastněný členský stát v úzké spolupráci v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU; od tohoto okamžiku se přestanou uplatňovat ustanovení této části.
Článek 108
Právní nástroje týkající se dohledu v souvislosti s úzkou spoluprací
1. Ve vztahu k úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1 a odst. 2 a v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu může ECB udílet pokyny, uplatňovat požadavky nebo vydávat obecné zásady.
2. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci by ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo skupině měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, obrátí se na tento vnitrostátní příslušný orgán:
a)
ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují vydání rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k tomuto významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci, nebo
b)
ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu nebo méně významné dohlížené skupině s obecným pokynem nebo obecnými zásadami.
3. Má-li ECB za to, že vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán v úzké spolupráci by měl přijmout opatření týkající se úkolů uvedených v článku 5 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, může se na tento vnitrostátní příslušný orgán nebo vnitrostátní pověřený orgán obrátit s obecným nebo konkrétním pokynem, požadavkem nebo obecnými zásadami, které vyžadují uplatnění vyšších požadavků na kapitálové rezervy nebo uplatnění přísnějších opatření zaměřených na řešení systémových nebo makroobezřetnostních rizik.
4. ECB v pokynu, požadavku nebo obecných zásadách upřesní příslušnou lhůtu pro přijetí opatření ze strany vnitrostátního příslušného orgánu v úzké spolupráci, která nesmí být kratší než 48 hodin, ledaže by dřívější přijetí bylo nezbytné k zabránění nenapravitelné škody. Při stanovení této lhůty ECB zohlední správní a procesní právní předpisy, podle kterých musí relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci postupovat.
5. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijme veškerá opatření nezbytná k tomu, aby splnil pokyny, požadavky a obecné zásady ECB, přičemž o přijatých opatřeních bez zbytečného odkladu informuje ECB.
HLAVA 2
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K ČÁSTEM III, IV, V, VIII, X A XI
Článek 109
Jazykový režim a režim úzké spolupráce
Ustanovení článku 23 se uplatňují obdobně i v případě vnitrostátních příslušných orgánů v úzké spolupráci.
Článek 110
Posouzení významu úvěrové instituce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části IV o určování postavení dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin jako významných nebo méně významných se uplatňují obdobně v případě dohlížených subjektů a dohlížených skupin v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci v souladu s ustanoveními tohoto článku.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části IV mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám usazeným v jeho členském státě.
3. Pokud část IV stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
Článek 111
Společná řízení v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části V o společných řízeních se s výhradou ustanovení tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby postupy vymezené v části V mohly být uplatňovány ve vztahu k dohlíženým subjektům usazeným v jeho členském státě. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zejména zajistí, aby ECB obdržela veškeré informace a dokumentaci nezbytnou pro plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pokud část V stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
4. Pokud část V stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán vypracuje návrh rozhodnutí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci předloží návrh rozhodnutí ECB a vyžádá si pokyny.
Článek 112
Makroobezřetnostní nástroje v režimu úzké spolupráce
Ustanovení části VIII o spolupráci mezi ECB, vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány, pokud se týká makroobezřetnostních úkolů a nástrojů, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
Článek 113
Správní sankce v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části X o správních sankcích se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ve spojení s částí X tohoto nařízení stanoví, že ECB zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, ECB namísto zaslání rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině vydá pokyny vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci a tento vnitrostátní příslušný orgán v souladu s těmito pokyny zašle rozhodnutí dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině.
3. Pokud článek 18 nařízení o jednotném mechanismu dohledu nebo část X tohoto nařízení stanoví, že relevantní vnitrostátní příslušný orgán zašle rozhodnutí významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zahájí řízení s cílem přijmout opatření v zájmu zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené správní sankce pouze na základě pokynů ECB. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB o přijetí rozhodnutí.
Článek 114
Vyšetřovací pravomoci podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v režimu úzké spolupráce
1. Ustanovení části XI, která se týkají spolupráce ve vztahu k článkům 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují obdobně ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci využívá vyšetřovací pravomoci podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu v souladu s pokyny ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci poskytne ECB zjištění, která vyplývají z použití vyšetřovacích pravomocí podle článku 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby se pověřený zaměstnanec ECB mohl jako pozorovatel účastnit jakéhokoli šetření podle článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 3
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM
Článek 115
Dohled nad významnými dohlíženými subjekty v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci
1. Části II a VI se v souladu s ustanoveními tohoto článku uplatňují obdobně ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby ECB obdržela všechny informace a oznámení od významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin a ve vztahu k nim, jež vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci sám obdržel a jež jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu.
3. Pro dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo významnou dohlíženou skupinou usazenou v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci se ustaví společný tým dohledu. Členové společného týmu dohledu jsou jmenováni v souladu s článkem 4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci jmenuje dílčího koordinátora z vnitrostátního příslušného orgánu, aby v souladu s pokyny vydanými koordinátorem společného týmu dohledu jednal přímo ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině.
4. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zajistí, aby pověření zaměstnanci ECB byli zváni k účasti na kontrole na místě prováděné ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině. ECB může určit počet zaměstnanců ECB, kteří se budou účastnit jako pozorovatelé.
5. Pokud je mateřský podnik v kontextu konsolidovaného dohledu a kolegií orgánů dohledu usazen v členském státě eurozóny nebo zúčastněném členském státě mimo eurozónu, ECB jako příslušný orgán vykonává dohled na konsolidovaném základě a předsedá kolegiu orgánů dohledu. ECB vyzve relevantní vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci, aby jmenoval zaměstnance vnitrostátního příslušného orgánu jako pozorovatele. ECB může jednat pomocí pokynů udílených relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci.
Článek 116
Rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám
1. Aniž by byly dotčeny pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů ve vztahu k úkolům, které nebyly na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci přijímá rozhodnutí ve vztahu k významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám ve svém členském státě jen na základě pokynů ECB. Pokyny ECB si může vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci rovněž vyžádat.
2. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci zpřístupní veškerá rozhodnutí ve vztahu k významnému dohlíženému subjektu nebo významné dohlížené skupině neprodleně ECB.
3. Vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci informuje ECB, pokud se týká: a) rozhodnutí, která přijímá ve své pravomoci ve vztahu k úkolům, které nebyly nařízením o jednotném mechanismu dohledu svěřeny ECB; a b) rozhodnutí, která přijímá podle pokynů ECB, nebo jak je stanoveno v této části.
HLAVA 4
ÚZKÁ SPOLUPRÁCE VE VZTAHU K MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM A MÉNĚ VÝZNAMNÝM DOHLÍŽENÝM SKUPINÁM
Článek 117
Dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty a méně významnými dohlíženými skupinami
1. Část VII se v souladu s následujícími ustanoveními uplatňuje obdobně ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci.
2. Pro účely zajištění konzistentnosti výsledků dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu může ECB vydávat obecné pokyny a obecné zásady a ukládat požadavky vnitrostátním příslušným orgánům v úzké spolupráci, kterými vyžaduje, aby tyto orgány přijaly rozhodnutí v oblasti dohledu ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům nebo méně významným dohlíženým skupinám usazeným v zúčastněných členských státech v úzké spolupráci. Tyto obecné pokyny, obecné zásady nebo požadavky se mohou týkat skupin nebo kategorií úvěrových institucí.
3. ECB může rovněž vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci uložit požadavek na podrobnější vyhodnocení aspektů podstatného řízení vnitrostátního příslušného orgánu ve smyslu čl. 6 odst. 7 písm. c) odrážka ii) nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
POSTUP PŘI NESOUHLASU ZÚČASTNĚNÉHO ČLENSKÉHO STÁTU V ÚZKÉ SPOLUPRÁCI
Článek 118
Postup při nesouhlasu s návrhem rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 8 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Při dodržení požadavků v oblasti důvěrnosti podle právních předpisů Unie informuje ECB vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o konečném návrhu rozhodnutí Rady dohledu ve vztahu k dohlíženému subjektu nebo dohlížené skupině, jež se nachází v zúčastněném členském státě v úzké spolupráci.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s konečným návrhem rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení konečného návrhu rozhodnutí písemně oznámí důvody svého nesouhlasu Radě guvernérů.
3. Rada guvernérů o dané věci rozhodne do pěti pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení, přičemž plně zohlední uvedené důvody nesouhlasu, a své rozhodnutí vnitrostátnímu příslušnému orgánu v úzké spolupráci písemně vysvětlí.
4. Zúčastněný členský stát v úzké spolupráci může ECB požádat o okamžité ukončení úzké spolupráce a nebude následným rozhodnutím Rady guvernérů vázán.
Článek 119
Postup při nesouhlasu s námitkou Rady guvernérů k návrhu rozhodnutí Rady dohledu podle čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. ECB informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci o všech námitkách Rady guvernérů vůči úplnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu.
2. Pokud vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci nesouhlasí s námitkou Rady guvernérů vůči konečnému návrhu rozhodnutí Rady dohledu, do pěti pracovních dnů od obdržení námitky Rady guvernérů písemně oznámí důvody svého nesouhlasu ECB.
3. Rada guvernérů do 30 dní od přijetí odůvodněného nesouhlasu předloží své písemné stanovisko k odůvodněnému nesouhlasu vyjádřenému vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a svou námitku potvrdí nebo ji vezme zpět, přičemž uvede své důvody. ECB o tom informuje vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci.
4. V případě, že Rada guvernérů svou námitku potvrdí, vnitrostátní příslušný orgán v úzké spolupráci může do pěti dnů od okamžiku, kdy byl informován o tom, že Rada guvernérů svou námitku potvrdila, informovat ECB, že rozhodnutím přijatým v návaznosti na pozměněný původní konečný návrh rozhodnutí, vůči němuž má Rada guvernérů námitku, nebude vázán.
ECB poté s náležitým ohledem na účinnost dohledu zváží možné pozastavení nebo ukončení úzké spolupráce s vnitrostátním příslušným orgánem v úzké spolupráci a v tomto ohledu přijme rozhodnutí. ECB zohlední zejména faktory uvedené v čl. 7 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
ČÁST X
SPRÁVNÍ SANKCE
HLAVA 1
DEFINICE A VZTAH K NAŘÍZENÍ RADY (ES) Č. 2532/98 (17)
Článek 120
Definice správních sankcí
Pro účely této části se výrazem „správní sankce“ rozumí buď:
a)
správní peněžité sankce stanovené a ukládané na základě čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
pokuty a penále vymezené v článku 2 nařízení (ES) č. 2532/98 a ukládané na základě čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 121
Vztah k nařízení (ES) č. 2532/98
1. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu uplatňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení.
2. Pro účely postupů stanovených v čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu doplňují procesní pravidla obsažená v tomto nařízení procesní pravidla vymezená v nařízení (ES) č. 2532/98 a uplatňují se v souladu s články 25 a 26 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
Článek 122
Pravomoc ECB ukládat správní sankce podle čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB ukládá správní sankce ve smyslu čl. 120 písm. b), nejsou-li plněny povinnosti na základě nařízení nebo rozhodnutí ECB, která se týkají:
a)
významných dohlížených subjektů nebo
b)
méně významných dohlížených subjektů, pokud příslušná nařízení nebo rozhodnutí ECB ukládají méně významným dohlíženým subjektům povinnosti vůči ECB.
HLAVA 2
PROCESNÍ PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ S VÝJIMKOU PENÁLE DOHLÍŽENÝM SUBJEKTŮM V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY
Článek 123
Zřízení nezávislé vyšetřovací jednotky
1. ECB zřídí vnitřní nezávislou vyšetřovací jednotku (dále jen „vyšetřovací jednotka“), která se skládá z vyšetřujících úředníků jmenovaných ECB.
2. Vyšetřující úředníci se nesmějí účastnit na přímém či nepřímém dohledu nad příslušným dohlíženým subjektem, ani na vydávání povolení tomuto subjektu, a to již po dva roky před tím, než se stali vyšetřujícími úředníky.
3. Vyšetřující úředníci vykonávají své vyšetřovací funkce nezávisle na Radě dohledu i Radě guvernérů a neúčastní se jednání Rady dohledu a Rady guvernérů.
Článek 124
Postoupení údajných porušení vyšetřovací jednotce
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu za to, že existuje důvodné podezření, že:
a)
významný dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil příslušné přímo použitelné právní předpisy Unie ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, nebo
b)
dohlížený subjekt s ústředím v členském státě eurozóny jednou či vícekrát porušuje či porušil nařízení či rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu,
postoupí ECB záležitost vyšetřovací jednotce.
Článek 125
Pravomoci vyšetřovací jednotky
1. Pro účely vyšetřování údajných porušení ve smyslu článku 124 může vyšetřovací jednotka využít pravomoci, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Je-li vůči dotčenému dohlíženému subjektu v kontextu vyšetřování uplatněn požadavek na základě pravomocí, které byly ECB svěřeny na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu, upřesní vyšetřovací jednotka předmět a účel vyšetřování.
3. Při plnění svých úkolů má vyšetřovací jednotka přístup ke všem dokumentům a informacím, které během své činnosti v oblasti dohledu shromáždila ECB, případně relevantní vnitrostátní příslušný orgán.
Článek 126
Procesní práva
1. Po skončení vyšetřování a před tím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyšetřovací jednotka písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
2. V oznámení podle odstavce 1 vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt informuje o právu předložit vyšetřovací jednotce písemná podání týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro přijetí těchto podání. ECB není povinna zohlednit písemná podání, která přijala po uplynutí lhůty stanovené vyšetřovací jednotkou.
3. V návaznosti na oznámení ve smyslu odstavce 1 může vyšetřovací jednotka dotčený dohlížený subjekt rovněž pozvat na ústní jednání. Strany, které jsou vyšetřovány, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání nejsou veřejná.
4. Právo dohlíženého subjektu, který je vyšetřován, na přístup do spisu vyšetřovací jednotky je vymezeno v souladu s článkem 32.
Článek 127
Přezkum spisu Radou dohledu
1. Má-li vyšetřovací jednotka za to, že dohlíženému subjektu by měla být uložena správní sankce, vyšetřovací jednotka předloží předlohu konečného návrhu rozhodnutí Radě dohledu, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, a uvede správní sankci, která má být uložena. Vyšetřovací jednotka rovněž předloží vyšetřovací spis Radě dohledu.
2. Vyšetřovací jednotka svou předlohu konečného návrhu rozhodnutí založí pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
3. Má-li Rada dohledu za to, že spis předložený vyšetřovací jednotkou je neúplný, může spis vyšetřovací jednotce vrátit spolu s odůvodněnou žádostí o dodatečné informace. Článek 125 se uplatňuje přiměřeně.
4. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, pokud se týká jednoho či více porušení a skutkového základu tohoto rozhodnutí, přijme konečný návrh rozhodnutí navrhovaný vyšetřovací jednotkou, pokud se týká porušení, v jejichž případě souhlasí s tím, že k nim došlo. V rozsahu, v němž Rada dohledu s předlohou nesouhlasí, bude přijato rozhodnutí podle příslušných ustanovení tohoto článku.
5. Má-li Rada dohledu na základě úplného spisu za to, že skutečnosti popsané v předloze konečného návrhu rozhodnutí ve smyslu článku 1 zřejmě nepředstavují dostatečný důkaz porušení ve smyslu článku 124, může přijmout konečný návrh rozhodnutí, kterým se případ uzavře.
6. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu souhlasí s předlohou konečného návrhu rozhodnutí vyšetřovací jednotky, který stanoví, že dotčený dohlížený subjekt se dopustil porušení, avšak nesouhlasí s navrhovaným doporučením týkajícím se správních sankcí, přijme konečný návrh rozhodnutí, v němž uvede správní sankce, které považuje za přiměřené.
7. Pokud Rada dohledu na základě úplného spisu nesouhlasí s návrhem vyšetřovací jednotky, avšak dojde k závěru, že dohlížený subjekt se dopustil jiného porušení nebo že návrh vyšetřovací jednotky vychází z jiných skutečností, písemně vyrozumí dotčený dohlížený subjekt o svých zjištěních a o námitkách, které byly vůči dotčenému dohlíženému subjektu uplatněny. Čl. 126 odst. 2 až 4 se pro Radu dohledu uplatňuje přiměřeně.
8. Rada dohledu vypracuje konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotčený dohlížený subjekt dopustil porušení či nikoli, a uvede správní sankce, které mají být případně uloženy.
9. Konečný návrh rozhodnutí, který byl přijat Radou dohledu a který bude předložen Radě guvernérů, je založen pouze na skutečnostech a námitkách, k nimž měl dohlížený subjekt možnost se vyjádřit.
Článek 128
Definice celkového ročního obratu pro účely stanovení horní hranice pro uložení správní peněžité sankce
Celkovým ročním obratem ve smyslu čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se rozumí roční obrat dohlíženého subjektu ve smyslu článku 67 směrnice 2013/36/EU podle poslední aktuální dostupné roční účetní závěrky tohoto dohlíženého subjektu. Pokud dohlížený subjekt, který se dopustil porušení, patří do dohlížené skupiny, je relevantním celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední aktuální dostupné konsolidované roční účetní závěrky dohlížené skupiny.
HLAVA 3
PENÁLE
Článek 129
Procesní pravidla platná pro penále
1. V případě pokračujícího porušování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu může ECB uložit penále s cílem přimět dotčené osoby k plnění nařízení nebo rozhodnutí v oblasti dohledu. ECB uplatňuje procesní pravidla v článku 22 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a hlavu 2 části III tohoto nařízení.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se vypočítává za každý den porušení, dokud dotčená osoba nesplní dané nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu.
3. Horní hranice penále je stanovena v nařízení (ES) č. 2532/98. Příslušné období začne běžet v den stanovený v rozhodnutí o uložení penále. Dnem stanoveným v rozhodnutí může být nejdříve den, kdy je dotčená osoba písemně vyrozuměna o důvodech ECB pro uložení penále.
4. Penále lze uložit po dobu, která nepřesahuje šest měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí ve smyslu odstavce 3.
HLAVA 4
LHŮTY
Článek 130
Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB ukládat správní sankce dohlíženým subjektům se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet v den, kdy došlo k porušení. V případě trvajících nebo opakujících se porušení začne promlčecí doba běžet v den, kdy porušení zanikne.
2. Promlčecí dobu pro ukládání správních peněžitých pokut přerušuje jakýkoli úkon ECB pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká porušení podle článku 124. Promlčecí doba se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba. Promlčecí doba však uplyne nejpozději v den, kdy uběhne období v délce trvání dvou promlčecích dob, aniž by ECB uložila správní sankci. Toto období se prodlužuje o dobu, po kterou dochází ke stavení promlčecí doby v souladu s odstavcem 5.
4. Promlčecí doba pro ukládání správních sankcí se staví po dobu, po kterou je rozhodnutí Rady guvernérů ECB předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem.
5. Promlčecí doba se rovněž staví po dobu trvání trestního řízení vedeného vůči dohlíženému subjektu v souvislosti se stejnými skutečnostmi.
Článek 131
Promlčecí doba pro vymáhání správních sankcí
1. Na pravomoc ECB vynutit rozhodnutí přijaté podle čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu se vztahuje promlčecí doba v délce pěti let, která počíná běžet ode dne přijetí daného rozhodnutí.
2. Promlčecí dobu pro vymáhání správních sankcí přerušuje jakýkoli úkon ECB určený k vynucení platby nebo platebních podmínek dotčené správní sankce.
3. Po každém přerušení začne běžet nová promlčecí doba.
4. Promlčecí doba pro vynucení správních sankcí se přerušuje po dobu:
a)
lhůty pro zaplacení;
b)
po kterou je vynucení platby přerušeno na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB, nebo Soudního dvora.
HLAVA 5
ZVEŘEJŇOVÁNÍ ROZHODNUTÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 132
Zveřejňování rozhodnutí o správních sankcích
1. ECB na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co bylo rozhodnutí oznámeno dotčenému dohlíženému subjektu, zveřejní každé rozhodnutí o uložení správní sankce ve smyslu článku 120 dohlíženému subjektu v zúčastněném členském státě včetně informace o druhu a povaze porušení a totožnosti dotčeného dohlíženého subjektu, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotčenému dohlíženému subjektu nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o správních sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě zaniknou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce eventuálně po tuto dobu odložit.
2. Bylo-li podáno odvolání proti rozhodnutí podle odstavce 1 k Soudnímu dvoru, ECB bez zbytečného odkladu na svých úředních internetových stránkách rovněž zveřejní informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
3. ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle odstavců 1 a 2 byly na jejích úředních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.
Článek 133
Informování Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA)
S výhradou požadavků na služební tajemství ve smyslu článku 27 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB informuje EBA o všech správních sankcích ve smyslu článku 120, které byly dohlíženému subjektu uloženy v členském státě eurozóny, včetně všech odvolání proti těmto sankcím a jejich výsledků.
HLAVA 6
SPOLUPRÁCE ECB S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V ČLENSKÝCH STÁTECH EUROZÓNY PODLE ČL. 18 ODST. 5 NAŘÍZENÍ O JEDNOTNÉM MECHANISMU DOHLEDU
Článek 134
Významné dohlížené subjekty
1. Vnitrostátní příslušný orgán ve vztahu k významným dohlíženým subjektům zahájí řízení pouze na žádost ECB, pokud je to nezbytné pro účely plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, s cílem přijmout opatření k zajištění toho, aby byly uloženy přiměřené sankce v případech, na které se nevztahuje čl. 18 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tyto případy zahrnují uplatňování:
a)
nepeněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie ze strany právnických nebo fyzických osob, jakož i všech peněžitých sankcí v případě porušení přímo použitelných právních předpisů Unie za strany fyzických osob;
b)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí v případě porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádějí příslušné směrnice Unie, ze strany právnických nebo fyzických osob;
c)
všech peněžitých nebo nepeněžitých sankcí, které mají být uloženy v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, které svěřují určité pravomoci vnitrostátním příslušným orgánům v členských státech eurozóny, jež nejsou příslušnými právními předpisy Unie v současné době vyžadovány.
Ustanoveními tohoto odstavce není dotčena možnost vnitrostátního příslušného orgánu zahájit řízení z vlastní iniciativy, pokud se týká uplatňování vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k úkolům, které nebyly svěřeny ECB.
2. Vnitrostátní příslušný orgán může ECB vyzvat, aby jej požádala o zahájení řízení v případech uvedených v odstavci 1.
3. Vnitrostátní příslušný orgán zúčastněného členského státu vyrozumí ECB o ukončení řízení o uložení sankce, které bylo zahájeno na žádost ECB v souladu s odstavcem 1. ECB je zejména informována o případných uložených sankcích.
Článek 135
Oznamování ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům
Relevantní vnitrostátní příslušný orgán ECB pravidelně informuje o všech správních sankcích uložených méně významným dohlíženým subjektům v souvislosti s plněním svých úkolů v oblasti dohledu.
HLAVA 7
TRESTNÉ ČINY
Článek 136
Důkazy o skutečnostech, které by mohly případně zakládat trestný čin
Má-li ECB při plnění svých úkolů na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu důvod domnívat se, že mohlo dojít ke spáchání trestného činu, požádá relevantní vnitrostátní příslušný orgán, aby věc postoupil příslušným orgánům za účelem vyšetřování a případného trestního stíhání v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
HLAVA 8
VÝNOS ZE SANKCÍ
Článek 137
Výnos ze sankcí
Výnos ze správních sankcí, které ECB uložila na základě čl. 18 odst. 1 a 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, je majetkem ECB.
ČÁST XI
PŘÍSTUP K INFORMACÍM, VYKAZOVÁNÍ, ŠETŘENÍ A KONTROLY NA MÍSTĚ
HLAVA 1
OBECNÉ ZÁSADY
Článek 138
Spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány, pokud se týká pravomocí ve smyslu článků 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
Ustanovení zakotvená v této části platí pro významné dohlížené subjekty. Platí rovněž pro méně významné dohlížené subjekty, pokud ECB v souladu s čl. 6 odst. 5 písm. d) nařízení o jednotném mechanismu dohledu rozhodne, že ve vztahu k méně významnému dohlíženému subjektu využije pravomoci uvedené v článcích 10 až 13 nařízení o jednotném mechanismu dohledu. Tím však není dotčena pravomoc vnitrostátních příslušných orgánů vykonávat přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty podle čl. 6 odst. 6 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 2
SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ŽÁDOSTÍ O INFORMACE
Článek 139
Ad-hoc žádosti o informace podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a s výhradou příslušných právních předpisů Unie a v souladu s těmito předpisy může ECB od právnických nebo fyzických osob ve smyslu čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení vyžadovat, aby poskytly veškeré informace, které jsou nezbytné k plnění úkolů, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. ECB vymezí požadované informace a přiměřenou lhůtu, ve které mají být poskytnuty ECB.
2. Před tím, než si vyžádá informace v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, ECB nejprve zohlední informace, které již mají k dispozici vnitrostátní příslušné orgány.
3. ECB poskytne relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu kopii jakékoli informace, kterou obdržela od právnické nebo fyzické osoby, které byla žádost o informace určena.
HLAVA 3
VYKAZOVÁNÍ
Článek 140
Úkoly týkající se vykazování v oblasti dohledu příslušným orgánům
1. ECB odpovídá za zajištění souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které úvěrovým institucím ukládají požadavky v oblasti vykazování příslušným orgánům.
2. Za tímto účelem má ECB ve vztahu k významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování v oblasti dohledu. Vnitrostátní příslušné orgány mají ve vztahu k méně významným dohlíženým subjektům úkoly a pravomoci, které stanoví příslušné právní předpisy Unie týkající se vykazování příslušným orgánům.
3. Bez ohledu na odstavec 2 a není-li stanoveno jinak, dohlížený subjekt svému relevantnímu vnitrostátnímu příslušnému orgánu sděluje informace, které mají být pravidelně vykazovány v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. Není-li výslovně stanoveno jinak, všechny informace vykázané dohlíženými subjekty se předkládají vnitrostátním příslušným orgánům. Tyto orgány provedou úvodní kontroly údajů a informace dají k dispozici ECB.
4. ECB uspořádá postupy týkající se shromažďování a přezkumu kvality údajů vykazovaných dohlíženými subjekty s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie a prováděcími technickými standardy EBA.
Článek 141
Žádosti o informace v opakovaných intervalech podle článku 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. V souladu s článkem 10 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, zejména s pravomocí ECB vyžadovat pro účely dohledu a pro související statistické účely informace, které mají být poskytovány v opakovaných intervalech a v konkrétních formátech, a s výhradou a v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, může ECB od dohlížených subjektů vyžadovat, aby vykazovaly další informace v oblasti dohledu, kdykoli jsou tyto informace pro ECB nezbytné k plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. S výhradou podmínek vymezených v příslušných právních předpisech Unie ECB může stanovit zejména kategorie informací, které mají být vykazovány, jakož i postupy, formáty, četnost a lhůty týkající se dotčených informací.
2. Pokud ECB vyžaduje, aby právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu poskytovaly informace v opakovaných intervalech, použijí se přiměřeně čl. 140 odst. 3 a 4 tohoto nařízení.
HLAVA 4
SPOLUPRÁCE V OBLASTI OBECNÝCH ŠETŘENÍ
Článek 142
Zahájení obecného šetření na základě článku 11 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
ECB provádí šetření jakékoli právnické nebo fyzické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu na základě rozhodnutí ECB. V tomto rozhodnutí se vymezí všechny tyto skutečnosti:
a)
právní základ a účel rozhodnutí;
b)
záměr vykonat pravomoci vymezené v čl. 11 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu;
c)
skutečnost, že jakékoli bránění šetření ze strany vyšetřované osoby představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
HLAVA 5
KONTROLY NA MÍSTĚ
Článek 143
Rozhodnutí ECB provést kontrolu na místě podle článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu
1. Na základě článku 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu ECB za účelem plnění úkolů, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, ustanoví týmy pro provádění kontrol na místě, jak je uvedeno v článku 144, s cílem provést všechny nezbytné kontroly na místě v prostorách právnické osoby ve smyslu čl. 10 odst. 1 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. Aniž by byl dotčen článek 142 a podle čl. 12 odst. 3 nařízení o jednotném mechanismu dohledu jsou kontroly na místě prováděny na základě rozhodnutí ECB, které stanoví alespoň tyto skutečnosti:
a)
předmět a účel kontroly na místě a
b)
skutečnost, že jakékoli bránění kontrole na místě ze strany právnické osoby, která kontrole na místě podléhá, představuje porušení rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 18 odst. 7 nařízení o jednotném mechanismu dohledu, aniž by byly dotčeny vnitrostátní právní předpisy, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
3. Je-li kontrola na místě prováděna v návaznosti na šetření vedené na základě rozhodnutí ECB ve smyslu článku 142 a za předpokladu, že kontrola na místě má tentýž účel a rozsah jako šetření, úředníkům a jiným osobám pověřeným ECB a vnitrostátním příslušným orgánem bude umožněn přístup do obchodních prostor a na pozemky právnické osoby, která podléhá šetření na základě téhož rozhodnutí v souladu s čl. 12 odst. 2 a 4 nařízení o jednotném mechanismu dohledu a aniž by byl dotčen článek 13 uvedeného nařízení.
Článek 144
Ustavení a složení týmů pro provádění kontrol na místě
1. ECB je pověřena ustavením a složením týmů pro provádění kontrol na místě se zapojením vnitrostátních příslušných orgánů v souladu s článkem 12 nařízení o jednotném mechanismu dohledu.
2. ECB jmenuje vedoucího týmu pro provádění kontrol na místě z řad zaměstnanců ECB a vnitrostátního příslušného orgánu.
3. ECB a vnitrostátní příslušné orgány vzájemně konzultují a dohodnou se na využití zdrojů vnitrostátních příslušných orgánů v souvislosti s týmy pro provádění kontrol na místě.
Článek 145
Postup pro provádění kontroly na místě a oznámení této kontroly
1. ECB oznámí právnické osobě, která podléhá kontrole na místě, rozhodnutí ECB ve smyslu čl. 143 odst. 2, jakož i totožnost členů týmu pro provádění kontroly na místě alespoň pět pracovních dnů před zahájením kontroly na místě. ECB o této kontrole vyrozumí rovněž vnitrostátní příslušný orgán členského státu, kde má být kontrola na místě prováděna, alespoň jeden týden před tím, než vyrozumí právnickou osobu, která podléhá kontrole na místě.
2. Je-li to třeba k řádnému provedení a účinnosti kontroly, může ECB provést kontrolu na místě, aniž by dotčený subjekt předem vyrozuměla. Vnitrostátní příslušný orgán bude vyrozuměn co nejdříve před zahájením této kontroly na místě.
Článek 146
Provádění kontrol na místě
1. Ti, kdo provádějí kontrolu na místě, se řídí pokyny vedoucího týmu pro provádění kontroly na místě.
2. Je-li subjekt, který podléhá kontrole na místě, významným dohlíženým subjektem, odpovídá vedoucí týmu pro provádění kontroly na místě za koordinaci mezi týmem pro provádění kontroly na místě a společným týmem dohledu, který je pověřen dohledem nad významným dohlíženým subjektem.
ČÁST XII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 147
Zahájení přímého dohledu ze strany ECB, když ECB poprvé převezme své úkoly
1. Alespoň dva měsíce přede dnem 4. listopadu 2014 zašle ECB každému dohlíženému subjektu, v jehož případě přebírá úkoly, které jí byly svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, rozhodnutí, v němž potvrzuje, že tento subjekt je významným dohlíženým subjektem. V případě subjektů, které jsou členy významné dohlížené skupiny, ECB oznámí rozhodnutí ECB dohlíženému subjektu na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a zajistí, aby byly všechny dohlížené subjekty v rámci významné dohlížené skupiny řádně informovány. Tato rozhodnutí nabývají účinnosti dnem 4. listopadu 2014.
2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud ECB započne s plněním úkolů, které jí byly svěřeny, přede dnem 4. listopadu 2014, zašle rozhodnutí dotčenému subjektu a relevantním vnitrostátním příslušným orgánům. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, nabývá toto rozhodnutí účinnosti oznámením. Relevantní vnitrostátní příslušné orgány budou o záměru vydat takové rozhodnutí předem vyrozuměny co možná nejdříve.
3. Před přijetím rozhodnutí podle odstavce 1 poskytne ECB příslušnému dohlíženému subjektu možnost činit písemná podání.
Článek 148
Vymezení formátu zprávy o historii v oblasti dohledu a rizikovém profilu, kterou vnitrostátní příslušné orgány poskytují ECB
1. Vnitrostátní příslušné orgány nejpozději do 4. srpna 2014 ECB sdělí totožnost úvěrových institucí, kterým vydaly povolení, a předloží jí zprávu o těchto úvěrových institucích ve formátu stanoveném ECB.
2. Pokud ECB bez ohledu na odstavec 1 započne plnit úkoly, které jí byly svěřeny, před 4. listopadem 2014, může vnitrostátní příslušné orgány požádat, aby v přiměřené lhůtě, která bude uvedena v žádosti, ECB sdělily totožnost příslušných úvěrových institucí a aby jí předložily zprávu ve formátu stanoveném ECB.
Článek 149
Kontinuita stávajících řízení
1. Nerozhodne-li ECB jinak, pokud vnitrostátní příslušný orgán zahájil řízení v oblasti dohledu, pro které na základě nařízení o jednotném mechanismu dohledu převezme působnost ECB, a to přede dnem 4. listopadu 2014, použijí se postupy vymezené v článku 48.
2. Odchylně od článku 48 se tento článek vztahuje na společná řízení.
Článek 150
Rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány
Aniž by byl dotčen výkon pravomocí, které byly ECB svěřeny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, zůstávají rozhodnutí v oblasti dohledu přijatá vnitrostátními příslušnými orgány přede dnem 4. listopadu 2014 nedotčena.
Článek 151
Členské státy, jejichž měnou se stane euro
1. Dojde-li v případě členského státu v souladu s čl. 140 odst. 2 SFEU ke zrušení výjimky podle článku 139 SFEU, použijí se články 148 až 150 s výhradou odstavce 2 přiměřeně ve vztahu k řízením v oblasti dohledu zahájeným či rozhodnutím přijatým vnitrostátním příslušným orgánem tohoto členského státu.
2. Odkaz na den 4. listopadu 2014 v článcích 149 a 150 se považuje za odkaz na den, kdy příslušný členský stát přijme euro.
Článek 152
Kontinuita stávajících ujednání
Veškerá stávající ujednání o spolupráci s jinými orgány, která vnitrostátní příslušný orgán uzavře před 4. listopadem 2014 a která se alespoň částečně týkají úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu, se uplatňují i nadále. ECB může rozhodnout, že se na těchto stávajících ujednáních o spolupráci bude účastnit v souladu s postupem použitelným pro daná ujednání nebo že zavede nová ujednání o spolupráci s třetími stranami, pokud se týká úkolů, které byly na ECB přeneseny nařízením o jednotném mechanismu dohledu. Vnitrostátní orgán dohledu i nadále postupuje podle stávajících ujednání o spolupráci, pouze pokud nebyla nahrazena ujednáními o spolupráci s ECB. Je-li to nezbytné pro provedení stávajících ujednání o spolupráci, odpovídá vnitrostátní příslušný orgán za pomoc ECB, zejména tím, že vykonává svá práva a plní své povinnosti na základě ujednání ve spolupráci s ECB.
Článek 153
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. dubna 2014.
REGULATION (EU) No 468/2014 OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK
of 16 April 2014
establishing the framework for cooperation within the Single Supervisory Mechanism between the European Central Bank and national competent authorities and with national designated authorities (SSM Framework Regulation)
(ECB/2014/17)
THE GOVERNING COUNCIL OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 127(6) and Article 132 thereof,
Having regard to the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank, and in particular Article 34 thereof,
Having regard to Council Regulation (EU) No 1024/2013 of 15 October 2013 conferring specific tasks on the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions (1), and in particular Article 4(3), Article 6 and Article 33(2) thereof,
Having regard to the Inter-institutional Agreement between the European Parliament and the European Central Bank on the practical modalities of the exercise of democratic accountability and oversight over the exercise of the tasks conferred on the ECB within the framework of the Single Supervisory Mechanism (2),
Having regard to the public consultation and analysis carried out in accordance with Article 4(3) of Regulation (EU) No 1024/2013,
Having regard to the proposal from the Supervisory Board and in consultation with the national competent authorities,
Whereas:
(1)
Regulation (EU) No 1024/2013 (hereinafter the ‘SSM Regulation’) establishes the Single Supervisory Mechanism (SSM) composed of the European Central Bank (ECB) and the national competent authorities (NCAs) of participating Member States.
(2)
Within the framework of Article 6 of the SSM Regulation, the ECB is exclusively competent to carry out the micro-prudential tasks conferred on it by Article 4 thereof relating to credit institutions established in the participating Member States. The ECB is responsible for the effective and consistent functioning of the SSM and for exercising oversight over the functioning of the system, based on the responsibilities and procedures set out in Article 6 of the SSM Regulation.
(3)
Where appropriate and without prejudice to the responsibility and accountability of the ECB for the tasks conferred on it by the SSM Regulation, NCAs are responsible for assisting the ECB, under the conditions laid down in the SSM Regulation and in this Regulation, with the preparation and implementation of any acts concerning the tasks referred to in Article 4 of the SSM Regulation relating to all credit institutions, including assistance in verification activities. For this purpose, the NCAs should follow the instructions given by the ECB when performing the tasks mentioned in Article 4 of the SSM Regulation.
(4)
The ECB, NCAs and national designated authorities (NDAs) have to perform the macro-prudential tasks referred to in Article 5 of the SSM Regulation and follow the coordination procedures provided for therein, in this Regulation and in relevant Union law, without prejudice to the role of the Eurosystem and of the European Systemic Risk Board.
(5)
Within the SSM, the respective ECB and NCA supervisory responsibilities are allocated on the basis of the significance of the entities that fall under the scope of the SSM. This Regulation sets out, in particular, the specific methodology for the assessment of such significance, as required by Article 6(7) of the SSM Regulation. The ECB has direct supervisory competence in respect of credit institutions, financial holding companies, mixed financial holding companies established in participating Member States, and branches in participating Member States of credit institutions established in non-participating Member States that are significant. The NCAs are responsible for directly supervising the entities that are less significant, without prejudice to the ECB’s power to decide in specific cases to directly supervise such entities where this is necessary for the consistent application of supervisory standards.
(6)
To take into account recent developments in Union legislation in the field of sanctions and the European Court of Human Rights case-law regarding the principle of separation between an investigation and the decision-taking phase, an independent investigating unit will be established by the ECB which is to autonomously investigate breaches of supervisory rules and decisions.
(7)
Article 6(7) of the SSM Regulation states that the ECB must, in consultation with the NCAs and on the basis of a proposal from the Supervisory Board, adopt and make public a framework to organise the practical arrangements for cooperation between the ECB and the NCAs within the SSM.
(8)
Article 33(2) of the SSM Regulation states that the ECB must publish by means of regulations and decisions the detailed operational arrangements for the implementation of the tasks conferred upon it by that Regulation. This Regulation contains the provisions implementing Article 33(2) relating to cooperation between the ECB and the NCAs within the SSM.
(9)
As a result, this Regulation further develops and specifies the cooperation procedures established in the SSM Regulation between the ECB and the NCAs within the SSM as well as, where appropriate, with the national designated authorities, and thereby ensures the effective and consistent functioning of the SSM.
(10)
The ECB attaches great importance to the comprehensive assessment of credit institutions, including the balance sheet assessment that it must carry out before the assumption of its tasks. This extends to any Member States joining the euro area and therefore joining the SSM after the date for the commencement of supervision in accordance with Article 33(2) of the SSM Regulation.
(11)
It is essential for the smooth functioning of the SSM that there is full cooperation between the ECB and NCAs and that they exchange all the information that may have an impact on their respective tasks, in particular, all information that the NCAs avail of regarding procedures that may have an impact on the safety and soundness of a supervised entity or that interact with the supervisory procedures in relation to such entities,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
PART I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Subject matter and purpose
1. This Regulation lays down rules on all of the following:
(a)
the framework referred to in Article 6(7) of the SSM Regulation, namely a framework to organise the practical arrangements for implementing Article 6 of the SSM Regulation concerning cooperation within the SSM, to include:
(i)
the specific methodology for the assessment and review of whether a supervised entity is classified as significant or less significant pursuant to the criteria laid down in Article 6(4) of the SSM Regulation, and the arrangements resulting from this assessment;
(ii)
the definition of procedures, including time limits, also in relation to the possibility for NCAs to prepare draft decisions for the ECB’s consideration, concerning the relation between the ECB and the NCAs regarding the supervision of significant supervised entities;
(iii)
the definition of procedures, including time limits, concerning the relation between the ECB and the NCAs regarding the supervision of less significant supervised entities. In particular, such procedures shall require the NCAs, depending on the cases defined in this Regulation, to:
-
notify the ECB of any material supervisory procedure,
-
further assess, on the ECB’s request, specific aspects of the procedure,
-
transmit to the ECB material draft supervisory decisions, on which the ECB may express its views;
(b)
cooperation and exchange of information between the ECB and the NCAs within the SSM with regard to the procedures relating to significant supervised entities and less significant supervised entities, including common procedures applying to authorisations to take up the business of a credit institution, withdrawals of such authorisations and the assessment of acquisitions and disposals of qualifying holdings;
(c)
the procedures relating to cooperation between the ECB, the NCAs and the NDAs regarding macro-prudential tasks and tools within the meaning of Article 5 of the SSM Regulation;
(d)
the procedures relating to the operation of close cooperation within the meaning of Article 7 of the SSM Regulation and applicable between the ECB, the NCAs and the NDAs;
(e)
the procedures relating to cooperation between the ECB and the NCAs with regard to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation, including on certain aspects relating to supervisory reporting;
(f)
the procedures relating to the adoption of supervisory decisions addressed to supervised entities and other persons;
(g)
the linguistic arrangements between the ECB and the NCAs and between the ECB and supervised entities and other persons;
(h)
the procedures applicable to the ECB’s and the NCAs’ sanctioning powers within the SSM in relation to the tasks conferred on the ECB by the SSM Regulation;
(i)
transitional provisions.
2. This Regulation does not affect the supervisory tasks that have not been conferred on the ECB by the SSM Regulation and that therefore remain with national authorities.
3. This Regulation shall be read in particular in conjunction with Decision ECB/2004/2 (3) and the Rules of Procedure of the Supervisory Board of the European Central Bank (4), in particular with regard to decision-making within the SSM, including the procedure applying between the Supervisory Board and the Governing Council as regards the non-objection by the Governing Council referred to in Article 26(8) of the SSM Regulation and other relevant ECB legal acts, including Decision ECB/2014/16 (5).
Article 2
Definitions
For the purposes of this Regulation, the definitions contained in the SSM Regulation shall apply, unless otherwise provided for, together with the following definitions:
(1)
‘authorisation’ means an authorisation as defined in point (42) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council (6);
(2)
‘branch’ means a branch as defined in point (17) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 575/2013;
(3)
‘common procedures’ means the procedures provided for in Part V with respect to an authorisation to take up the business of a credit institution, withdrawal of an authorisation to pursue such business and decisions with regard to qualifying holdings;
(4)
‘euro area Member State’ means a Member State whose currency is the euro;
(5)
‘group’ means a group of undertakings of which at least one is a credit institution and which consists of a parent undertaking and its subsidiaries, or undertakings linked to each other by a relationship within the meaning of Article 22 of Directive 2013/34/EU of the European Parliament and of the Council (7), including any sub-group thereof;
(6)
‘joint supervisory team’ means a team of supervisors in charge of the supervision of a significant supervised entity or a significant supervised group;
(7)
‘less significant supervised entity’ means both (a) a less significant supervised entity in a euro area Member State; and (b) a less significant supervised entity in a non-euro area Member State that is a participating Member State;
(8)
‘less significant supervised entity in a euro area Member State’ means a supervised entity established in a euro area Member State and which does not have the status of a significant supervised entity within the meaning of Article 6(4) of the SSM Regulation;
(9)
‘national competent authority’ (NCA) means a national competent authority as defined in point (2) of Article 2 of the SSM Regulation. This definition is without prejudice to arrangements under national law which assign certain supervisory tasks to a national central bank (NCB) not designated as an NCA. In this case, the NCB shall carry out these tasks within the framework set out in national law and this Regulation. A reference to an NCA in this Regulation shall in this case apply as appropriate to the NCB for the tasks assigned to it by national law;
(10)
‘NCA in close cooperation’ means an NCA designated by a participating Member State in close cooperation in accordance with Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council (8);
(11)
‘national designated authority’ (NDA) means a national designated authority as defined in point (7) of Article 2 of the SSM Regulation;
(12)
‘NDA in close cooperation’ means a non-euro area NDA designated by a participating Member State in close cooperation for the purposes of the tasks related to Article 5 of the SSM Regulation;
(13)
‘non-euro area Member State’ means a Member State whose currency is not the euro;
(14)
‘parent undertaking’ means a parent undertaking as defined in point (15) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 575/2013;
(15)
‘participating Member State in close cooperation’ means a non-euro area Member State that has entered into close cooperation with the ECB in accordance with Article 7 of the SSM Regulation;
(16)
‘significant supervised entity’ means both (a) a significant supervised entity in a euro area Member State; and (b) a significant supervised entity in a participating non-euro area Member State;
(17)
‘significant supervised entity in a euro area Member State’ means a supervised entity established in a euro area Member State which has the status of a significant supervised entity pursuant to an ECB decision based on Article 6(4) or Article 6(5)(b) of the SSM Regulation;
(18)
‘significant supervised entity in a participating non-euro area Member State’ means a supervised entity established in a participating non-euro area Member State which has the status of a significant supervised entity pursuant to an ECB decision based on Article 6(4) or Article 6(5)(b) of the SSM Regulation;
(19)
‘subsidiary’ means a subsidiary as defined in point (16) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 575/2013;
(20)
‘supervised entity’ means any of the following: (a) a credit institution established in a participating Member State; (b) a financial holding company established in a participating Member State; (c) a mixed financial holding company established in a participating Member State, provided that it fulfils the conditions laid down in point (21)(b); (d) a branch established in a participating Member State by a credit institution which is established in a non-participating Member State.
A central counterparty (CCP), as defined in Article 2(1) of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council (9), which qualifies as a credit institution within the meaning of Directive 2013/36/EU, shall be considered a supervised entity in accordance with the SSM Regulation, this Regulation and relevant Union law without prejudice to the supervision of CCPs by relevant NCAs as laid down under Regulation (EU) No 648/2012;
(21)
‘supervised group’ means any of the following:
(a)
a group whose parent undertaking is a credit institution or financial holding company that has its head office in a participating Member State;
(b)
a group whose parent undertaking is a mixed financial holding company that has its head office in a participating Member State, provided that the coordinator of the financial conglomerate, within the meaning of Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council (10), is an authority competent for the supervision of credit institutions and is also the coordinator in its function as supervisor of credit institutions;
(c)
supervised entities each having their head office in the same participating Member State provided that they are permanently affiliated to a central body which supervises them under the conditions laid down in Article 10 of Regulation (EU) No 575/2013 and which is established in the same participating Member State;
(22)
‘significant supervised group’ means a supervised group which has the status of significant supervised group pursuant to an ECB decision based on Article 6(4) or Article 6(5)(b) of the SSM Regulation;
(23)
‘less significant supervised group’ means a supervised group which does not have the status of a significant supervised group within the meaning of Article 6(4) of the SSM Regulation;
(24)
‘ECB supervisory procedure’ means any ECB activity directed towards preparing the issue of an ECB supervisory decision, including common procedures and the imposition of administrative pecuniary penalties. All ECB supervisory procedures are subject to Part III. Part III also applies to the imposition of administrative pecuniary penalties, unless Part X provides otherwise;
(25)
‘NCA supervisory procedure’ means any NCA activity directed towards preparing the issue of a supervisory decision by the NCA, which is addressed to one or more supervised entities or supervised groups or one or more other persons, including the imposition of administrative penalties;
(26)
‘ECB supervisory decision’ means a legal act adopted by the ECB in the exercise of the tasks and powers conferred on it by the SSM Regulation, which takes the form of an ECB decision, is addressed to one or more supervised entities or supervised groups or one or more other persons and is not a legal act of general application;
(27)
‘third country’ means a country which is neither a Member State nor a European Economic Area Member State;
(28)
‘working day’ means a day which is not a Saturday, Sunday or an ECB public holiday in accordance with the calendar applicable to the ECB (11).
PART II
ORGANISATION OF THE SSM
TITLE 1
STRUCTURES FOR THE SUPERVISION OF SIGNIFICANT AND LESS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
CHAPTER 1
Supervision of significant supervised entities
Article 3
Joint supervisory teams
1. A joint supervisory team shall be established for the supervision of each significant supervised entity or significant supervised group in participating Member States. Each joint supervisory team shall be composed of staff members from the ECB and from the NCAs appointed in accordance with Article 4 and working under the coordination of a designated ECB staff member (hereinafter the ‘JST coordinator’) and one or more NCA sub-coordinators, as further laid down in Article 6.
2. Without prejudice to other provisions of this Regulation, the tasks of a joint supervisory team shall include, but are not limited to, the following:
(a)
performing the supervisory review and evaluation process (SREP) referred to in Article 97 of Directive 2013/36/EU for the significant supervised entity or significant supervised group that it supervises;
(b)
taking into account the SREP, participating in the preparation of a supervisory examination programme to be proposed to the Supervisory Board, including an on-site inspection plan, as laid down in Article 99 of Directive 2013/36/EC, for such a significant supervised entity or significant supervised group;
(c)
implementing the supervisory examination programme approved by the ECB and any ECB supervisory decisions with respect to the significant supervised entity or significant supervised group that it supervises;
(d)
ensuring coordination with the on-site inspection team referred to in Part XI as regards the implementation of the on-site inspection plan;
(e)
liaising with NCAs where relevant.
Article 4
Establishment and composition of joint supervisory teams
1. The ECB shall be in charge of the establishment and the composition of joint supervisory teams. The appointment of staff members from the NCAs to joint supervisory teams shall be made by the respective NCAs in accordance with paragraph 2.
2. In accordance with the principles laid down in Article 6(8) of the SSM Regulation and without prejudice to Article 31 thereof, the NCAs shall appoint one or more persons from their staff as a member or members of a joint supervisory team. An NCA staff member may be appointed as a member of more than one joint supervisory team.
3. Notwithstanding paragraph 2, the ECB may require the NCAs to modify the appointments they have made if appropriate for the purpose of the composition of a joint supervisory team.
4. Where more than one NCA exercises supervisory tasks in a participating Member State, or where in a participating Member State national law confers on an NCB specific supervisory tasks and the NCB is not an NCA, the relevant authorities shall coordinate their participation within the joint supervisory teams.
5. The ECB and NCAs shall consult with each other and agree on the use of NCA resources with regard to the joint supervisory teams.
Article 5
Involvement of staff members from NCBs of participating Member States
1. NCBs of participating Member States that are involved in the prudential supervision of a significant supervised entity or a significant supervised group under their national law but which are not NCAs may also appoint one or several members of their staff to a joint supervisory team.
2. The ECB shall be informed of such appointments and Article 4 shall apply accordingly.
3. Where staff members of NCBs of participating Member States are appointed to a joint supervisory team, references to NCAs in relation to joint supervisory teams shall be read as including a reference to those NCBs.
Article 6
JST coordinator and sub-coordinators
1. The JST coordinator, assisted by NCA sub-coordinators as defined in paragraph 2, shall ensure the coordination of the work within the joint supervisory team. For this purpose, joint supervisory team members shall follow the JST coordinator’s instructions as regards their tasks in the joint supervisory team. This shall be without prejudice to their tasks and duties with their respective NCA.
2. Each NCA that appoints more than one staff member to the joint supervisory team shall designate one of them as sub-coordinator (hereinafter an ‘NCA sub-coordinator’). NCA sub-coordinators shall assist the JST coordinator as regards the organisation and coordination of the tasks in the joint supervisory team, in particular as regards the staff members that were appointed by the same NCA as the relevant NCA sub-coordinator. The NCA sub-coordinator may give instructions to the members of the joint supervisory team appointed by the same NCA, provided that these do not conflict with the instructions given by the JST coordinator.
CHAPTER 2
Supervision of less significant supervised entities
Article 7
Involvement of staff members from other NCAs in an NCA’s supervisory team
Without prejudice to Article 31(1) of the SSM Regulation, when, in relation to the supervision of less significant supervised entities, the ECB determines that it is appropriate to involve staff members from one or more other NCAs in the supervisory team of an NCA, the ECB may require the latter to involve staff members of such other NCAs.
TITLE 2
SUPERVISION ON A CONSOLIDATED BASIS AND PARTICIPATION OF THE ECB AND NCAS IN COLLEGES OF SUPERVISORS
Article 8
Supervision on a consolidated basis
1. The ECB shall conduct supervision on a consolidated basis as provided for by Article 111 of Directive 2013/36/EU in respect of credit institutions, financial holding companies or mixed financial holding companies that are significant on a consolidated basis, where the parent undertaking is either a parent institution in a participating Member State or an EU parent institution established in a participating Member State.
2. The relevant NCA shall perform the task of the supervisor on a consolidated basis in respect of credit institutions, financial holding companies or mixed financial holding companies that are less significant on a consolidated basis.
Article 9
The ECB as chair of a college of supervisors
1. When the ECB is the consolidating supervisor, it shall chair the college established pursuant to Article 116 of Directive 2013/36/EU. The NCAs of the participating Member States where the parent, subsidiaries and significant branches within the meaning of Article 51 of Directive 2013/36/EU, if any, are established, shall have the right to participate in the college as observers.
2. If there is no college established pursuant to Article 116 of Directive 2013/36/EU, and a significant supervised entity has branches in non-participating Member States that are considered as significant in accordance with Article 51(1) of Directive 2013/36/EU, the ECB shall establish a college of supervisors with the competent authorities of the host Member States.
Article 10
The ECB and NCAs as members of a college of supervisors
If the consolidating supervisor is not in a participating Member State, the ECB and NCAs shall participate in the college of supervisors in accordance with the following rules and with the relevant Union law:
(a)
if the supervised entities in participating Member States are all significant supervised entities, the ECB shall participate in the college of supervisors as a member, while the NCAs shall be entitled to participate in the same college as observers;
(b)
if the supervised entities in participating Member States are all less significant supervised entities, the NCAs shall participate in the college of supervisors as members;
(c)
if the supervised entities in participating Member States are both less significant supervised entities and significant supervised entities, the ECB and the NCAs shall participate in the college of supervisors as members. The NCAs of the participating Member States where the significant supervised entities are established shall be entitled to participate in the college of supervisors as observers.
TITLE 3
PROCEDURES FOR THE RIGHT OF ESTABLISHMENT AND FREEDOM TO PROVIDE SERVICES
CHAPTER 1
Procedures for the right of establishment and freedom to provide services within the SSM
Article 11
Right of establishment of credit institutions within the SSM
1. Any significant supervised entity wishing to establish a branch within the territory of another participating Member State shall notify the NCA of the participating Member State where the significant supervised entity has its head office, of its intention. Information shall be provided in accordance with the requirements laid down in Article 35(2) of Directive 2013/36/EU. The NCA shall immediately inform the ECB on the receipt of this notification.
2. Any less significant supervised entity wishing to establish a branch within the territory of another participating Member State shall notify its NCA of its intention in accordance with the requirements laid down in Article 35(2) of Directive 2013/36/EU.
3. Where no decision to the contrary is taken by the ECB within two months of receipt of the notification, the branch referred to in paragraph 1 may be established and commence its activities. The ECB shall communicate this information to the NCA of the participating Member State where the branch will be established.
4. Where no decision to the contrary is taken by the NCA of the home Member State within two months of receipt of the notification, the branch referred to in paragraph 2 may be established and commence its activities. The NCA shall communicate this information to the ECB and to the NCA of the participating Member State where the branch will be established.
5. In the event of a change to any of the information communicated pursuant to paragraphs 1 and 2, the supervised entity shall give written notice of this change to the NCA that received the initial information at least one month before implementing the change. This NCA shall inform the NCA of the Member State where the branch is established.
Article 12
Exercise of the freedom to provide services by credit institutions within the SSM
1. Any significant supervised entity wishing to exercise the freedom to provide services by carrying on its activities within the territory of another participating Member State for the first time shall notify the NCA of the participating Member State where the significant supervised entity has its head office of its intention. Information shall be provided in accordance with the requirements laid down in Article 39(1) of Directive 2013/36/EU. The NCA shall immediately inform the ECB on the receipt of this notification. The NCA shall also communicate the notification to the NCA of the participating Member State where the services will be provided.
2. Any less significant supervised entity wishing to exercise the freedom to provide services by carrying on its activities within the territory of another participating Member State for the first time shall notify its NCA in accordance with the requirements laid down in Article 39(1) of Directive 2013/36/EU. The notification shall be communicated to the ECB and to the NCA of the participating Member State where the services will be provided.
CHAPTER 2
Procedures for the right of establishment and freedom of credit institutions established in non-participating Member States to provide services within the SSM
Article 13
Notification of the exercise of the right of establishment within the SSM by credit institutions established in non-participating Member States
1. Where the competent authority of a non-participating Member State communicates the information referred to in Article 35(2) of Directive 2013/36/EU in accordance with the procedure laid down in Article 35(3) thereof to the NCA of the participating Member State where the branch is to be established, such NCA shall immediately notify the ECB on the receipt of this communication.
2. Within two months of receipt of the communication from the competent authority of a non-participating Member State, the ECB, in the case of a branch that is significant pursuant to the criteria laid down in Article 6 of the SSM Regulation and in Part IV of this Regulation, or the relevant NCA in the case of a branch which is less significant on the basis of the criteria laid down in Article 6 of the SSM Regulation and in Part IV of this Regulation, shall prepare to supervise the branch in accordance with Articles 40 to 46 of Directive 2013/36/EU, and if necessary, indicate the conditions under which, in the interests of the general good, the branch may carry on its activity in the host Member State.
3. NCAs shall inform the ECB about the conditions under which, under national law and in the interests of the general good, activities can be carried out by a branch in their Member State.
4. A change to any information provided by the credit institution wishing to establish a branch pursuant to points (b), (c) or (d) of Article 35(2) of Directive 2013/36/EU shall be notified to the NCA referred to in paragraph 1.
Article 14
Competent authority of the host Member State for branches
1. In accordance with Article 4(2) of the SSM Regulation, the ECB shall exercise the powers of the competent authority of the host Member State where a branch is significant within the meaning of Article 6(4) thereof.
2. Where a branch is less significant within the meaning of Article 6(4) of the SSM Regulation, the NCA of the participating Member State where the branch is established shall exercise the powers of the competent authority of the host Member State.
Article 15
Notification of the exercise of the freedom to provide services within the SSM by credit institutions established in non-participating Member States
Where the competent authority of a non-participating Member State provides a notification within the meaning of Article 39(2) of Directive 2013/36/EU, the NCA of the participating Member State where the freedom to provide services shall be exercised shall be the addressee of the notification. The NCA shall immediately inform the ECB on the receipt of this notification.
Article 16
Competent authority of the host Member State for freedom to provide services
1. In accordance with Article 4(2) and within the scope of Article 4(1) of the SSM Regulation, the ECB shall carry out the tasks of the competent authority of the host Member State in respect of credit institutions established in non-participating Member States which exercise the freedom to provide services in participating Member States.
2. If the freedom to provide services is in the interest of the general good, subject to certain conditions under the national law of participating Member States, NCAs shall inform the ECB of these conditions.
CHAPTER 3
Procedures for the right of establishment and freedom to provide services in relation to non-participating Member States
Article 17
Right of establishment and exercise of the freedom to provide services in relation to non-participating Member States
1. A significant supervised entity wishing to establish a branch or to exercise the freedom to provide services within the territory of a non-participating Member State shall notify the relevant NCA of its intention in accordance with the applicable Union law. The NCA shall immediately inform the ECB on the receipt of this notification. The ECB shall exercise the powers of the competent authority of the home Member State.
2. A less significant supervised entity wishing to establish a branch or to exercise the freedom to provide services within the territory of a non-participating Member State shall notify the relevant NCA of its intention in accordance with the applicable Union law. The relevant NCA shall exercise the powers of the competent authority of the home Member State.
TITLE 4
SUPPLEMENTARY SUPERVISION OF FINANCIAL CONGLOMERATES
Article 18
Coordinator
1. The ECB shall assume the task of coordinator of a financial conglomerate in accordance with the criteria set out in relevant Union law in relation to a significant supervised entity.
2. The NCA shall assume the task of coordinator of a financial conglomerate in accordance with the criteria set out in relevant Union law in relation to a less significant supervised entity.
PART III
GENERAL PROVISIONS APPLYING TO THE OPERATION OF THE SSM
TITLE 1
PRINCIPLES AND OBLIGATIONS
Article 19
Overview
This Part lays down (a) general rules for the operation of the SSM by the ECB and NCAs, and (b) the provisions to be applied by the ECB when carrying out an ECB supervisory procedure.
The general principles and provisions applying between the ECB and NCAs in close cooperation are set out in Part IX.
Article 20
Duty to cooperate in good faith
The ECB and NCAs shall be subject to a duty to cooperate in good faith, and an obligation to exchange information.
Article 21
General obligation to exchange information
1. Without prejudice to the ECB’s power to receive directly, or have direct access to information reported by supervised entities, on an on-going basis, NCAs shall, in particular, provide the ECB in a timely and accurate manner with all the information necessary for the ECB to carry out the tasks conferred on it by the SSM Regulation. Such information shall include information stemming from the NCAs’ verification and on-site activities.
2. In circumstances where the ECB obtains information directly from the legal or natural persons referred to in Article 10(1) of the SSM Regulation, it shall provide the NCAs concerned with such information in a timely and accurate manner. Such information shall include, in particular, information necessary for the NCAs to carry out their role in assisting the ECB.
3. Without prejudice to paragraph 2, the ECB shall provide NCAs with regular access to updated information necessary for NCAs to carry out their tasks related to prudential supervision.
Article 22
Right of the ECB to instruct NCAs or NDAs to make use of their powers and to take action if the ECB has a supervisory task but no related power
1. To the extent necessary to carry out the tasks conferred on it by the SSM Regulation, the ECB may require, by way of instructions, the NCAs or the NDAs or both to make use of their powers, under and in accordance with the conditions set out in national law and as provided for in Article 9 of the SSM Regulation, where the SSM Regulation does not confer such powers on the ECB.
2. The NCAs and/or, in respect of Article 5 of the SSM Regulation, the NDAs, shall inform the ECB about the exercise of these powers without undue delay.
Article 23
Language regime between the ECB and NCAs
The ECB and NCAs shall adopt arrangements for their communications within the SSM, including the language(s) to be used.
Article 24
Language regime between the ECB and legal or natural persons, including supervised entities
1. Any document which a supervised entity or any other legal or natural person individually subject to ECB supervisory procedures sends to the ECB may be drafted in any one of the official languages of the Union, chosen by the supervised entity or person.
2. The ECB, supervised entities and any other legal or natural person individually subject to ECB supervisory procedures may agree to exclusively use one Union official language in their written communication, including with regard to ECB supervisory decisions.
The revocation of such agreement on the use of one language shall only affect the aspects of the ECB supervisory procedure which have not yet been carried out.
Where participants in an oral hearing request to be heard in a Union official language other than the language of the ECB supervisory procedure, sufficient advance notice of this requirement shall be given to the ECB so that it can make the necessary arrangements.
TITLE 2
GENERAL PROVISIONS RELATING TO DUE PROCESS FOR ADOPTING ECB SUPERVISORY DECISIONS
CHAPTER 1
ECB supervisory procedures
Article 25
General principles
1. Any ECB supervisory procedures initiated in accordance with Article 4 and Section 2 of Chapter III of the SSM Regulation shall be carried out in accordance with Article 22 of the SSM Regulation and the provisions of this Title.
2. The provisions of this Title shall not apply to procedures carried out by the Administrative Board of Review.
Article 26
Parties
1. Parties to an ECB supervisory procedure shall be:
(a)
those making an application;
(b)
those to which the ECB intends to address or has addressed an ECB supervisory decision.
2. NCAs are deemed not to be parties.
Article 27
Representation of a party
1. A party may be represented by its legal or statutory representatives or by any other representative empowered by written mandate to take any and all actions relating to the ECB supervisory procedure.
2. Any revocation of the mandate shall only be effective on the ECB’s receipt of a written revocation. The ECB shall acknowledge receipt of such revocation.
3. Where a party has appointed a representative in an ECB supervisory procedure, the ECB shall contact only the appointed representative in that supervisory procedure unless the particular circumstances require that the ECB contact the party directly. In the latter case, the representative shall be informed.
Article 28
General obligations of the ECB and parties to an ECB supervisory procedure
1. An ECB supervisory procedure may be initiated ex officio or at the request of a party. Subject to paragraph 3, the ECB shall determine the facts which will be relevant for adopting its final decision in each ECB supervisory procedure ex officio.
2. In its assessment, the ECB shall take account of all relevant circumstances.
3. Subject to Union law, a party shall be required to participate in an ECB supervisory procedure and to provide assistance to clarify the facts. In ECB supervisory procedures initiated on the request of a party, the ECB may limit its determination of the facts to requesting the party to provide the relevant factual information.
Article 29
Evidence in ECB supervisory procedures
1. In order to ascertain the facts of a case, the ECB shall make use of such evidence as, after due consideration, it deems appropriate.
2. The parties shall, subject to Union law, assist the ECB in ascertaining the facts of the case. In particular, subject to the limits relating to sanctioning procedures under Union law, the parties shall state truthfully the facts known to them.
3. The ECB may set a time limit by which evidence may be provided by the parties.
Article 30
Witnesses and experts in ECB supervisory procedures
1. The ECB may hear witnesses and experts if it deems it necessary.
2. When the ECB appoints an expert it shall define that expert’s task in an agreement and set a time limit within which the expert shall submit his report.
3. When the ECB hears witnesses or experts, they shall be entitled on application to reimbursement of their travel and subsistence expenses. Witnesses shall be entitled to compensation for loss of earnings and experts to the agreed fees for their service after they have provided their statements. The compensation shall be provided in accordance with the appropriate provisions applying to the compensation of witnesses and remuneration of experts respectively by the Court of Justice of the European Union.
4. The ECB may require that the persons mentioned in Article 11(1)(c) of the SSM Regulation, attend as witnesses in the offices of the ECB or any other place in a participating Member State determined by the ECB. Where a person mentioned in Article 11(1)(c) of the SSM Regulation is a legal person, the natural persons representing such legal person shall be obliged to attend pursuant to the preceding sentence.
Article 31
Right to be heard
1. Before the ECB may adopt an ECB supervisory decision addressed to a party which would adversely affect the rights of such party, the party must be given the opportunity of commenting in writing to the ECB on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision. If the ECB deems it appropriate it may give the parties the opportunity to comment on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision in a meeting. The notification by which the ECB gives the party the opportunity to provide its comments shall mention the material content of the intended ECB supervisory decision and the material facts, objections and legal grounds on which the ECB intends to base its decision. Section 1 of Chapter III of the SSM Regulation shall not be subject to the provisions of this Article.
2. If the ECB gives a party the opportunity to comment on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision in a meeting, unless duly excused, the absence of the party is not a reason to postpone the meeting. If the party is duly excused, the ECB may postpone the meeting or give the party the opportunity to comment on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision in writing. The ECB shall prepare written minutes of the meeting that shall be signed by the parties and shall provide a copy of the minutes to the parties.
3. The party shall, in principle, be given the opportunity to provide its comments in writing within a time limit of two weeks following receipt of a statement setting out the facts, objections and legal grounds on which the ECB intends to base the ECB supervisory decision.
On application of the party, the ECB may extend the time limit as appropriate.
In particular circumstances, the ECB may shorten the time limit to three working days. The time limit shall also be shortened to three working days in the situations covered by Articles 14 and 15 of the SSM Regulation.
4. Notwithstanding paragraph 3, and subject to paragraph 5, the ECB may adopt an ECB supervisory decision addressed to a party which would adversely affect the rights of such party without giving the party the opportunity to comment on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision prior to its adoption if an urgent decision appears necessary in order to prevent significant damage to the financial system.
5. If an urgent ECB supervisory decision is adopted in accordance with paragraph 4, the party shall be given the opportunity to comment in writing on the facts, objections and legal grounds relevant to the ECB supervisory decision without undue delay after its adoption. The party shall, in principle, be given the opportunity to provide its comments in writing within a time limit of two weeks from receipt of the ECB supervisory decision. On application of the party, the ECB may extend the time limit; however, the time limit may not exceed six months. The ECB shall review the ECB supervisory decision in the light of the party’s comments and may either confirm it, revoke it, amend it or revoke it and replace it by a new ECB supervisory decision.
6. For ECB supervisory procedures relating to penalties pursuant to Article 18 of the SSM Regulation and Part X of this Regulation, paragraphs 4 and 5 shall not apply.
Article 32
Access to files in an ECB supervisory procedure
1. The rights of defence of the parties concerned shall be fully respected in ECB supervisory procedures. For this purpose, and after the opening of the ECB supervisory procedure, the parties shall be entitled to have access to the ECB’s file, subject to the legitimate interest of legal and natural persons other than the relevant party, in the protection of their business secrets. The right of access to the file shall not extend to confidential information. The NCAs shall forward to the ECB, without undue delay, any request received by them related to the access to files connected with ECB supervisory procedures.
2. The files consist of all documents obtained, produced or assembled by the ECB during the ECB supervisory procedure, irrespective of the storage medium.
3. Nothing in this Article shall prevent the ECB or NCAs from disclosing and using information necessary to prove an infringement.
4. The ECB may determine that access to a file shall be granted in one or more of the following ways, taking due account of the technical capabilities of the parties:
(a)
by means of CD-ROMs or any other electronic data storage device including any that may become available in future;
(b)
through copies of the accessible file in paper form sent to them by mail;
(c)
by inviting them to examine the accessible file in the offices of the ECB.
5. For the purpose of this article, confidential information may include internal documents of the ECB and NCAs and correspondence between the ECB and an NCA or between NCAs.
CHAPTER 2
ECB supervisory decisions
Article 33
Motivation of ECB supervisory decisions
1. Subject to paragraph 2, an ECB supervisory decision shall be accompanied by a statement of the reasons for that decision.
2. The statement of reasons shall contain the material facts and legal reasons on which the ECB supervisory decision is based.
3. Subject to Article 31(4), the ECB shall base an ECB supervisory decision only on facts and objections on which a party has been able to comment.
Article 34
Suspensory effect
Without prejudice to Article 278 TFEU and Article 24(8) of the SSM Regulation, the ECB may decide that the application of an ECB supervisory decision is suspended either (a) by stating it in the ECB supervisory decision, or (b) in cases other than a request for review by the Administrative Board of Review, on request of the addressee of an ECB supervisory decision.
Article 35
Notification of ECB supervisory decisions
1. The ECB may notify an ECB supervisory decision to a party (a) orally, (b) by serving or delivering by hand a copy of the supervisory decision, (c) by registered mail with a form for acknowledgment, (d) by express courier service, (e) by telefax, or (f) electronically, in accordance with paragraph 10.
2. If a representative is empowered by a written mandate, the ECB may notify the ECB supervisory decision to the representative. In such cases the ECB is not obliged to also notify the ECB supervisory decision to the supervised entity represented by such representative.
3. In the case of an oral notification of an ECB supervisory decision, notification of the decision shall be deemed to be served on the addressee if a member of the staff of the ECB has informed (a) the relevant natural person, in the case of a natural person or (b) an authorised receiving agent of the legal person, in the case of a legal person, of the ECB supervisory decision. In such case without undue delay after such oral notification a written copy of the ECB supervisory decision shall be provided to the addressee.
4. In the case of a notification of an ECB supervisory decision by registered mail with a form for acknowledgment, notification of the ECB supervisory decision shall be deemed to be served on the addressee on the tenth day after the letter has been handed over to the mail provider, unless the acknowledgement of receipt indicates that the letter was received on a different date.
5. In the case of a notification of an ECB supervisory decision by express courier service, notification of the ECB supervisory decision shall be deemed to be served on the addressee on the tenth day after the letter has been handed over to the courier service, unless the delivery document of the courier service indicates that the letter was received on a different date.
6. For the purposes of paragraphs 4 and 5, the ECB supervisory decision must be addressed to an address suitable for service (valid address). A valid address is:
(a)
in the case of an ECB supervisory procedure initiated on a request or application of the addressee of an ECB supervisory decision, the address provided by the addressee in its request or application;
(b)
in the case of a supervised entity, the last business address of the head office provided to the ECB by the supervised entity;
(c)
in the case of a natural person, the last address provided to the ECB and if no address is provided to the ECB and the natural person is an employee, a manager or a shareholder of a supervised entity, the business address of the supervised entity in accordance with (b).
7. Each person that is party to an ECB supervisory procedure shall provide to the ECB on request a valid address.
8. If a person is established or domiciled in a State that is not a Member State, the ECB may require the party to name, within a reasonable period of time, an authorised recipient who is resident in a Member State or who has business premises in a Member State. Should no authorised recipient be named upon such request and until such authorised recipient is named respectively, any communication may be served in accordance with paragraphs 3 to 5 and 9 to the address of the party available to the ECB.
9. Where the person who is the addressee of an ECB supervisory decision has provided a fax number to the ECB, the ECB may notify an ECB supervisory decision by transmitting a copy of the ECB supervisory decision by telefax. The ECB supervisory decision is deemed to be notified to the addressee if the ECB has received a completion report on the successful delivery of the telefax.
10. The ECB may determine the criteria under which an ECB supervisory decision may be served by electronic or other comparable means of communication.
TITLE 3
REPORTING OF BREACHES
Article 36
Reporting of breaches
Any person, in good faith, may submit a report directly to the ECB if that person has reasonable grounds for believing that the report will show breaches of the legal acts referred to in Article 4(3) of the SSM Regulation by credit institutions, financial holding companies, mixed financial holding companies or competent authorities (including the ECB itself).
Article 37
Appropriate protection for reports of breaches
1. Where a person makes a report in good faith about alleged breaches of the legal acts referred to in Article 4(3) of the SSM Regulation by supervised entities or competent authorities, the report shall be treated as a protected report.
2. All personal data concerning both the person who makes a protected report and the person who is allegedly responsible for a breach shall be protected in compliance with the applicable Union data protection framework.
3. The ECB shall not reveal the identity of a person who has made a protected report without first obtaining that person’s explicit consent, unless such disclosure is required by a court order in the context of further investigations or subsequent judicial proceedings.
Article 38
Procedures for the follow-up of reports
1. The ECB shall assess all reports relating to significant supervised entities. It shall assess reports relating to less significant supervised entities in respect of breaches of ECB regulations or decisions. In the latter case, when NCAs receive these reports, they shall forward the reports to the ECB, without communicating the identity of the person who made the report, unless such person provides their explicit consent.
2. Without prejudice to paragraph 1, the ECB shall forward reports concerning a less significant supervised entity to the relevant NCA, without communicating the identity of the person who made the report, unless such person provides their explicit consent.
3. The ECB shall exchange information with NCAs: (a) in order to assess if the reports were sent to both the ECB and the relevant NCA and to coordinate efforts; and (b) to know the outcome of the follow-up of the reports forwarded to the NCAs.
4. The ECB shall use reasonable discretion when determining how to assess the reports received and the actions to be taken.
5. In the case of alleged breaches by supervised entities, the relevant supervised entity shall provide to the ECB any information and documents requested by it in order to assess the reports received.
6. In the case of alleged breaches by competent authorities (other than the ECB), the ECB shall request the relevant competent authority to provide their comments on the facts reported.
7. In its annual report, as described in Article 20(2) of the SSM Regulation, the ECB shall provide information on the reports received in abridged or aggregated form, such that individual supervised entities or persons cannot be identified.
PART IV
DETERMINING THE STATUS OF A SUPERVISED ENTITY AS SIGNIFICANT OR LESS SIGNIFICANT
TITLE 1
GENERAL PROVISIONS RELATING TO THE CLASSIFICATION AS SIGNIFICANT OR LESS SIGNIFICANT
Article 39
Classifying a supervised entity on an individual basis as significant
1. A supervised entity shall be considered a significant supervised entity if the ECB so determines in an ECB decision addressed to the relevant supervised entity pursuant to Articles 43 to 49, explaining the underlying reasons for such decision.
2. A supervised entity shall cease to be classified as a significant supervised entity if the ECB determines, in an ECB decision addressed to the supervised entity explaining the underlying reasons for such decision, that it is a less significant supervised entity or is no longer a supervised entity.
3. A supervised entity can be classified as a significant supervised entity on the basis of any of the following:
(a)
its size, as determined in accordance with Articles 50 to 55 (hereinafter the ‘size criterion’);
(b)
its importance for the economy of the Union or any participating Member State, as determined in accordance with Articles 56 to 58 (hereinafter the ‘economic importance criterion’);
(c)
its significance with regard to cross-border activities, as determined in accordance with Articles 59 and 60 (hereinafter the ‘cross-border activities criterion’);
(d)
a request for or the receipt of direct public financial assistance from the European Stability Mechanism (ESM), as determined in accordance with Articles 61 to 64 (hereinafter the ‘direct public financial assistance criterion’);
(e)
the fact that the supervised entity is one of the three most significant credit institutions in a participating Member State, as determined in accordance with Articles 65 and 66.
4. Significant supervised entities shall be directly supervised by the ECB unless particular circumstances justify supervision by the relevant NCA in accordance with Title 9 of this Part.
5. The ECB shall also directly supervise a less significant supervised entity or a less significant supervised group under an ECB decision adopted pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation to the effect that the ECB will exercise directly all relevant powers referred to in Article 6(4) of the SSM Regulation. For the purposes of the SSM, such a less significant supervised entity or less significant supervised group shall be classified as significant.
6. Prior to taking the ECB decisions referred to in this Article, the ECB shall consult with the relevant NCAs. Each ECB decision referred to in this Article shall also be notified to the relevant NCAs.
Article 40
Classifying supervised entities which are part of a group as significant
1. If one or more supervised entities are part of a supervised group, the criteria for determining significance shall be determined at the highest level of consolidation within participating Member States in accordance with the provisions laid down in Titles 3 to 7 of Part IV.
2. Each of the supervised entities forming part of a supervised group shall be deemed to be a significant supervised entity in any of the following circumstances:
(a)
if the supervised group at its highest level of consolidation within the participating Member States fulfils the size criterion, the economic importance criterion, or the cross- border activities criterion;
(b)
if one of the supervised entities forming part of the supervised group fulfils the direct public financial assistance criterion;
(c)
if one of the supervised entities forming part of the supervised group is one of the three most significant credit institutions in a participating Member State.
3. Where a supervised group is determined to be significant or is determined to be no longer significant, the ECB shall adopt an ECB decision on the classification as a significant supervised entity, or on the lifting of the classification as a significant supervised entity, and shall provide the beginning and end dates of direct supervision by the ECB to each supervised entity forming part of the supervised group in question in accordance with the criteria and procedures provided for in Article 39.
Article 41
Specific provisions in respect of branches of credit institutions established in non-participating Member States
1. All branches opened in the same participating Member State by a credit institution which is established in a non-participating Member State shall be deemed to be a single supervised entity for the purposes of this Regulation.
2. Branches opened in different participating Member States by a credit institution which is established in a non-participating Member State shall be treated individually as separate supervised entities for the purposes of this Regulation.
3. Without prejudice to paragraph 1, branches of a credit institution which is established in a non-participating Member State shall be assessed individually as separate supervised entities, and separately from subsidiaries of the same credit institution, when determining whether any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation is fulfilled.
Article 42
Specific provisions in respect of subsidiaries of credit institutions established in non-participating Member States and third countries
1. Subsidiaries established in one or more participating Member States by a credit institution that has its head office in a non-participating Member State or third country shall be assessed separately from the branches of that credit institution when determining whether any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation is fulfilled.
2. The following subsidiaries shall be assessed separately when determining whether any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation are fulfilled:
(a)
those that are established in a participating Member State;
(b)
those that belong to a group whose parent undertaking has its head office in a non-participating Member State or a third country; and
(c)
those that do not belong to a supervised group within participating Member States.
TITLE 2
PROCEDURE FOR CLASSIFYING SUPERVISED ENTITIES AS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
CHAPTER 1
Classifying a supervised entity as significant
Article 43
Review of the status of a supervised entity
1. Unless otherwise provided for in this Regulation, the ECB shall review, on at least an annual basis, whether a significant supervised entity or a significant supervised group continues to fulfil any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation.
2. Unless otherwise provided for in this Regulation, each NCA shall review, on at least an annual basis, whether a less significant supervised entity or a less significant supervised group fulfils any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation. In the case of a less significant supervised group, the relevant NCA of the participating Member State in which the parent undertaking, determined at the highest level of consolidation within the participating Member States, is established shall carry out this review.
3. The ECB may review, at any time after it receives relevant information, in particular in the cases specified in Article 52, (a) whether a supervised entity fulfils any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation and (b) whether a significant supervised entity no longer fulfils any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation.
4. If an NCA assesses that a less significant supervised entity or a less significant supervised group fulfils any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation, the relevant NCA shall, without undue delay, inform the ECB.
5. At the request of the ECB or an NCA, the ECB and the relevant NCA shall cooperate in determining whether any of the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation are fulfilled in respect of a supervised entity or a supervised group.
6. If the ECB (a) decides to assume the direct supervision of a supervised entity or supervised group or (b) decides that the direct supervision of a supervised entity or supervised group by the ECB shall end, the ECB and the relevant NCA shall cooperate in order to ensure the smooth transition of supervisory competences. In particular, a report setting out the supervisory history and risk profile of the supervised entity shall be prepared by the relevant NCA when the ECB assumes the direct supervision of a supervised entity, and by the ECB when the relevant NCA becomes competent to supervise the entity concerned.
7. The ECB shall determine whether a supervised entity or a supervised group is significant using the criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation in the order set out therein, namely: (a) size; (b) importance for the economy of the Union or any participating Member State; (c) significance of cross-border activities; (d) request for or receipt of public financial assistance directly from the ESM; (e) the fact that it is one of the three most significant credit institutions in a participating Member State.
Article 44
Procedure to be applied in determining the significance of a supervised entity
1. When taking decisions on the classification of a supervised entity or a supervised group as significant under this Title, and unless otherwise provided, the ECB shall apply the procedural rules of Title 2 of Part III of this Regulation.
2. The ECB shall notify in writing, within the timeframe laid down in Article 45, an ECB decision on the classification as significant of a supervised entity or a supervised group to each supervised entity concerned and shall also communicate that decision to the relevant NCA. For supervised entities that are part of a significant supervised group, the ECB shall notify the ECB decision to the supervised entity at the highest level of consolidation within the participating Member States and shall ensure that all supervised entities within the significant supervised group are duly informed.
3. For supervised entities that are not notified by the ECB pursuant to paragraph 1, the list referred to in Article 49(2) shall serve as notification of their classification as less significant.
4. The ECB shall give each relevant supervised entity the opportunity to make submissions in writing prior to the adoption of an ECB decision pursuant to paragraph 1.
5. The ECB shall, in addition, give the relevant NCAs, in accordance with Article 39(6), the opportunity to provide observations and comments in writing, and these shall be duly considered by the ECB.
6. A supervised entity or a supervised group shall be classified as a significant supervised entity or a significant supervised group from the date of notification of the ECB decision determining that it is a significant supervised entity or a significant supervised group.
CHAPTER 2
Beginning and end of direct supervision by the ECB
Article 45
Beginning of direct supervision by the ECB
1. The ECB shall specify in an ECB decision the date on which it is to assume direct supervision of a supervised entity or a supervised group that has been classified as a significant supervised entity or significant supervised group. That ECB decision may be the same decision as the one referred to in Article 44(2). Subject to paragraph 2 the ECB shall notify that ECB decision to each supervised entity concerned, at least one month prior to the date on which it will assume direct supervision.
2. If the ECB assumes direct supervision of a supervised entity or a supervised group either on the basis of a request for or receipt of direct public financial assistance from the ESM, the ECB shall notify the ECB decision referred to in paragraph 1 to each supervised entity concerned in due time, at least one week prior to the date on which it will assume direct supervision.
3. The ECB shall provide copies of the ECB decisions referred to in paragraph 1 to the relevant NCAs.
4. The ECB shall assume direct supervision of a supervised entity or supervised group at the latest 12 months after the date on which the ECB notifies to that supervised entity or supervised group an ECB decision pursuant to Article 44(2).
5. For the purposes of this Article, in the case of a supervised group, the ECB shall notify the ECB decision to the supervised entity at the highest level of consolidation within the participating Member States and shall ensure that all supervised entities within that group are duly informed by the relevant deadline.
Article 46
End of direct supervision by the ECB
1. When the ECB determines that direct supervision by the ECB of a supervised entity or a supervised group will end, the ECB shall issue an ECB decision to each supervised entity concerned specifying the date and reasons why the direct supervision will end. The ECB shall adopt such decision at least one month prior to the date on which direct supervision by the ECB will end. The ECB shall also provide a copy of this ECB decision to the relevant NCAs. Article 45(5) shall apply accordingly.
2. The ECB shall give each relevant supervised entity the opportunity to make submissions in writing prior to the adoption of an ECB decision pursuant to paragraph 1.
3. Any ECB decision specifying the date on which direct supervision of a supervised entity by the ECB is to end may be issued together with the decision classifying that supervised entity as less significant.
Article 47
Reasons for ending direct supervision by the ECB
1. In the case of a significant supervised entity that is classified as such on the basis of its (a) size, (b) importance for the economy of the Union or any participating Member State, or (c) significance of cross border activities, or because it is part of a supervised group that fulfils at least one of these criteria, the ECB shall adopt an ECB decision ending its classification as a significant supervised entity and direct supervision if, for three consecutive calendar years, none of the above criteria provided for in Article 6(4) of the SSM Regulation has been met either on an individual basis or by the supervised group to which the supervised entity belongs.
2. In the case of a supervised entity that is classified as significant on the basis that direct public financial assistance from the ESM has been requested in respect of (a) itself, (b) the supervised group to which the supervised entity belongs, or (c) any supervised entity belonging to that group and which is not significant on other grounds, the ECB shall adopt an ECB decision ending its classification as a significant supervised entity and direct supervision, if the direct public financial assistance has been denied, fully returned or is terminated. Such decision may, in the case of the return or termination of direct public financial assistance, only be taken three calendar years after the complete return or termination of direct public financial assistance.
3. In the case of a supervised entity that is classified as significant on the basis that it is one of the three most significant credit institutions in a participating Member State, as determined in accordance with Articles 65 to 66, or belongs to the supervised group of such a credit institution, and which is not significant on other grounds, the ECB shall adopt an ECB decision ending its classification as a significant supervised entity and direct supervision if, for three consecutive calendar years, the relevant supervised entity has not been one of the three most significant credit institutions in a participating Member State.
4. In the case of a supervised entity that is directly supervised by the ECB under an ECB decision adopted pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation and which is not significant on other grounds, the ECB shall adopt an ECB decision ending direct supervision by the ECB if in its reasonable discretion direct supervision is no longer necessary to ensure consistent application of high supervisory standards.
Article 48
Pending procedures
1. If a change in competence between the ECB and an NCA is to take place, the authority whose competence is to end (hereinafter the ‘authority whose competence ends’) shall inform the authority which is to become competent (hereinafter the ‘the authority assuming supervision’) of any supervisory procedure formally initiated, which requires a decision. The authority whose competence ends shall provide this information immediately after becoming aware of the imminent change in competence. The authority whose competence ends shall update this information on a continual basis, and as a general rule on a monthly basis, when there is new information on a supervisory procedure to report. The authority assuming supervision may, in duly justified cases, allow reporting on a less frequent basis. For the purpose of Articles 48 and 49, a supervisory procedure shall mean an ECB or NCA supervisory procedure.
Prior to the change in competence, the authority whose competence ends shall liaise with the authority assuming supervision without undue delay after the formal initiation of any new supervisory procedure which requires a decision.
2. If the supervisory competence changes, the authority whose competence ends shall undertake efforts to complete any pending supervisory procedure which requires a decision prior to the date on which the change in the supervisory competence is to occur.
3. If a formally initiated supervisory procedure, which requires a decision, cannot be completed prior to the date on which a change in the supervisory competence occurs, the authority whose competence ends shall remain competent to complete such pending supervisory procedure. For this purpose, the authority whose competence ends shall also retain all relevant powers until the supervisory procedure has been completed. The authority whose competence ends shall complete the pending supervisory procedure in question in accordance with the applicable law under its retained powers. The authority whose competence ends shall inform the authority assuming supervision prior to taking any decision in a supervisory procedure which was pending prior to the change in competence. It shall provide to the authority assuming supervision a copy of the decision taken and any relevant documents relating to that decision.
4. By way of derogation from paragraph 3, the ECB may decide within one month of receiving the information necessary to complete its assessment of the relevant formally initiated supervisory procedure, and in consultation with the relevant NCA, to take over the supervisory procedure concerned. If, due to reasons of national law, an ECB decision is required prior to the end of the assessment period referred to in the preceding sentence, the NCA shall provide the ECB with the necessary information and specify in particular the timeframe within which the ECB has to decide whether or not it intends to take over the procedure. Where the ECB takes over a supervisory procedure, it shall notify the relevant NCA and the parties of its decision to take over the supervisory procedure concerned. The ECB shall specify in its ECB decision the consequences of taking over such supervisory procedure.
5. The ECB and the relevant NCA shall cooperate with regard to the completion of any pending procedure and may exchange any relevant information for this purpose.
6. This Article shall not apply to common procedures.
CHAPTER 3
List of supervised entities
Article 49
Publication
1. The ECB shall publish a list containing the name of each supervised entity and supervised group which is directly supervised by the ECB, indicating where relevant for the supervised entity the supervised group to which it belongs, and the specific legal basis for such direct supervision. The list shall include, in the case of a classification as significant on the basis of the size criterion, the total value of the supervised entity’s or the supervised group’s assets. The ECB shall also publish the name of supervised entities which, although they meet one of the criteria referred to in Article 6(4) of the SSM Regulation and would therefore qualify as significant, are nevertheless considered less significant by the ECB because of particular circumstances in accordance with Title 9 of Part IV, and therefore are not directly supervised by the ECB.
2. The ECB shall publish a list containing the name of each supervised entity which is supervised by an NCA and the name of the relevant NCA.
3. The lists referred to in paragraphs 1 and 2 shall be published electronically and shall be accessible on the ECB’s website.
4. The lists referred to in paragraphs 1 and 2 shall be updated on a regular basis.
TITLE 3
DETERMINING SIGNIFICANCE ON THE BASIS OF SIZE
Article 50
Determining significance on the basis of size
1. Whether or not a supervised entity or a supervised group is significant on the basis of the size criterion shall be determined by reference to the total value of its assets.
2. A supervised entity or a supervised group shall be classified as significant if the total value of its assets exceeds EUR 30 billion (hereinafter the ‘size threshold’).
Article 51
Basis for determining whether or not a supervised entity is significant on the basis of size
1. If the supervised entity is part of a supervised group, the total value of its assets shall be determined on the basis of the year-end prudential consolidated reporting for the supervised group in accordance with applicable law.
2. If total assets cannot be determined on the basis of the data referred to in paragraph 1, the total value of assets shall be determined on the basis of the most recent audited consolidated annual accounts prepared in accordance with International Financial Reporting Standards (IFRS) as applicable within the Union in accordance with Regulation (EC) No 1606/2002 of the European Parliament and of the Council (12) and, if those annual accounts are not available, the consolidated annual accounts prepared in accordance with applicable national accounting laws.
3. If the supervised entity is not part of a supervised group, the total value of assets shall be determined on the basis of the year-end prudential individual reporting in accordance with applicable law.
4. If total assets cannot be determined using the data referred to in paragraph 3, the total value of assets shall be determined on the basis of the most recent audited annual accounts prepared in accordance with IFRS, as applicable within the Union in accordance with Regulation (EC) No 1606/2002 and, if those annual accounts are not available, the annual accounts prepared in accordance with applicable national accounting laws.
5. If the supervised entity is a branch of a credit institution which is established in a non-participating Member State, the total value of its assets shall be determined on the basis of the statistical data reported pursuant to Regulation (EC) No 25/2009 (ECB/2008/32) of the European Central Bank (13).
Article 52
Basis for determining significance on the basis of size in specific or exceptional circumstances
1. If, in respect of a less significant supervised entity, there is an exceptional substantial change in circumstances relevant for determining significance on the basis of the size criterion, the relevant NCA shall review whether or not the size threshold continues to be met.
If such a change occurs in respect of a significant supervised entity, the ECB shall review whether or not the size threshold continues to be met.
An exceptional substantial change in circumstances relevant for determining significance on the basis of the size criterion shall include any of the following: (a) the merger of two or more credit institutions, (b) the sale or transfer of a substantial business division, (c) the transfer of shares in a credit institution such that it no longer belongs to a supervised group to which it belonged prior to the sale, (d) the final decision to carry out an orderly winding up of the supervised entity (or group), (e) comparable factual situations.
2. A less significant supervised entity, and, in the case of a less significant supervised group, the less significant supervised entity at the highest level of consolidation within the participating Member States shall inform the relevant NCA of any change as referred to in paragraph 1.
A significant supervised entity and, in the case of a significant supervised group, the supervised entity at the highest level of consolidation within the participating Member States shall inform the ECB of any change as referred to in paragraph 1.
3. By way of derogation from the three-year rule provided for in Article 47(1) to (3), and in the case of exceptional circumstances, including those referred to in paragraph 1, the ECB shall decide, in consultation with NCAs, whether the affected supervised entities are significant or less significant and the date from which supervision shall be carried out by the ECB or NCAs.
Article 53
Groups of consolidated undertakings
1. For the purpose of determining significance on the basis of the size criterion, the supervised group of consolidated undertakings shall consist of the undertakings which have to be consolidated for prudential purposes in accordance with Union law.
2. For the purpose of determining significance on the basis of the size criterion, the supervised group of consolidated undertakings shall include subsidiaries and branches in non-participating Member States and third countries.
Article 54
Method of consolidation
The method of consolidation shall be the method of consolidation applicable in accordance with Union law for prudential purposes.
Article 55
Method for calculating total assets
For the purpose of determining the significance of a credit institution on the basis of the size criterion, the ‘total value of assets’ shall be derived from the line ‘total assets’ on a balance sheet prepared in accordance with Union law for prudential purposes.
TITLE 4
DETERMINING SIGNIFICANCE ON THE BASIS OF IMPORTANCE FOR THE ECONOMY OF THE UNION OR ANY PARTICIPATING MEMBER STATE
Article 56
National economic importance threshold
A supervised entity established in a participating Member State or a supervised group whose parent undertaking is established in a participating Member State shall be classified as significant on the basis of its importance for the economy of the relevant participating Member State if:
(national economic importance threshold)
and
A ≥ EUR 5 billion
whereby
A
is the total value of assets determined in accordance with Articles 51 to 55 for a given calendar year, and
B
is the gross domestic product at market prices as defined in point 8.89 of Annex A to Regulation (EU) No 549/2013 of the European Parliament and of the Council (14) (ESA 2010) and published by Eurostat for the given calendar year.
Article 57
Criteria for determining significance on the basis of importance for the economy of the Union or any participating Member State
1. The ECB shall take into account the following criteria, in particular, when assessing whether or not a supervised entity or a supervised group is significant for the economy of the Union or a participating Member State for reasons other than those set out in Article 56:
(a)
the significance of the supervised entity or supervised group for specific economic sectors in the Union or a participating Member State;
(b)
the interconnectedness of the supervised entity or supervised group with the economy of the Union or a participating Member State;
(c)
the substitutability of the supervised entity or supervised group as both a market participant and client service provider;
(d)
the business, structural and operational complexity of the supervised entity or supervised group.
2. Article 52(3) shall apply accordingly.
Article 58
Determining significance on the basis of importance for the economy of any participating Member State at the request of an NCA
1. An NCA may notify the ECB that it considers a supervised entity to be significant with regard to its domestic economy.
2. The ECB shall assess the NCA’s notification on the basis of the criteria set out in Article 57(1).
3. Article 57 shall apply accordingly.
TITLE 5
DETERMINING SIGNIFICANCE ON THE BASIS OF THE SIGNIFICANCE OF CROSS-BORDER ACTIVITIES
Article 59
Criteria for determining significance on the basis of the significance of cross-border activities of a supervised group
1. A supervised group may be considered significant by the ECB on the basis of its cross-border activities only when the parent undertaking of a supervised group has established subsidiaries, which are themselves credit institutions, in more than one other participating Member State.
2. A supervised group may be considered significant by the ECB on the basis of its cross-border activities only if the total value of its assets exceeds EUR 5 billion and:
(a)
the ratio of its cross-border assets to its total assets is above 20 %; or
(b)
the ratio of its cross-border liabilities to its total liabilities is above 20 %.
3. Article 52(3) shall apply accordingly.
Article 60
Cross-border assets and liabilities
1. ‘Cross- border assets’, in the context of a supervised group, means the part of the total assets in respect of which the counterparty is a credit institution or other legal or natural person located in a participating Member State other than the Member State in which the parent undertaking of the relevant supervised group has its head office.
2. ‘Cross-border liabilities’, in the context of a supervised group, means the part of the total liabilities in respect of which the counterparty is a credit institution or other legal or natural person located in a participating Member State other than the Member State in which the parent undertaking of the relevant supervised group has its head office.
TITLE 6
DETERMINING SIGNIFICANCE ON THE BASIS OF A REQUEST FOR OR THE RECEIPT OF PUBLIC FINANCIAL ASSISTANCE FROM THE ESM
Article 61
Request for or receipt of direct public financial assistance from the ESM
1. Direct public financial assistance to a supervised entity is requested when a request is made by an ESM member for financial assistance to be granted by the ESM to that entity in accordance with a decision taken by the Board of Governors of the ESM under Article 19 of the Treaty establishing the European Stability Mechanism regarding the direct recapitalisation of a credit institution and with the instruments adopted under that decision.
2. Direct public financial assistance is received by a credit institution when the financial assistance has been received by the credit institution pursuant to the decision and instruments referred to in paragraph 1.
Article 62
Obligation of NCAs to inform the ECB of a possible request for or receipt of public financial assistance by a less significant supervised entity
1. Without prejudice to the obligation set out in Article 96 to inform the ECB of the deterioration of the financial situation of a less significant supervised entity, the NCA shall inform the ECB as soon as it becomes aware of the possible need for public financial assistance for a less significant supervised entity to be granted at national level indirectly from the ESM and/or by the ESM.
2. The NCA shall submit its assessment of the financial situation of the less significant supervised entity to the ECB, for its consideration, before submitting it to the ESM, except in duly justified cases of urgency.
Article 63
Beginning and end of direct supervision
1. A supervised entity in respect of which direct public financial assistance is requested from the ESM or which has received direct public financial assistance from the ESM shall be classified as a significant supervised entity from the date on which direct public financial assistance was requested on its behalf.
2. The date on which the ECB shall assume the direct supervision shall be specified in an ECB decision in accordance with Title 2.
3. Article 52(3) shall apply accordingly.
Article 64
Scope
If direct public financial assistance is requested in respect of a supervised entity which is part of a supervised group, all supervised entities which are part of that supervised group shall be classified as significant.
TITLE 7
DETERMINING SIGNIFICANCE ON THE BASIS THAT THE SUPERVISED ENTITY IS ONE OF THE THREE MOST SIGNIFICANT CREDIT INSTITUTIONS IN A PARTICIPATING MEMBER STATE
Article 65
Criteria for determining the three most significant credit institutions in a participating Member State
1. A credit institution or a supervised group shall be classified as significant if it is one of the three most significant credit institutions or supervised groups in a participating Member State.
2. For the purposes of identifying the three most significant credit institutions or supervised groups in a participating Member State, the ECB and the relevant NCA shall take into account the size of the supervised entity and supervised group respectively, as determined in accordance with Articles 50 to 55.
Article 66
Review process
1. With regard to each participating Member State, the ECB shall establish by 1 October of each calendar year whether or not three credit institutions or supervised groups with a parent undertaking established in such participating Member State should be classified as significant supervised entities.
2. At the request of the ECB, the NCAs shall inform the ECB of the three most significant credit institutions or supervised groups established in their respective participating Member States by 1 October of the calendar year in question. The three most significant credit institutions or supervised groups shall be determined by the NCAs on the basis of the criteria laid down in Articles 50 to 55.
3. For each of the three most significant credit institutions or supervised groups in the participating Member States, the relevant NCA shall provide the ECB with a report setting out the supervisory history and risk profile in each case, unless the credit institution or supervised group is already classified as significant.
On receipt of the information referred to in paragraph 2, the ECB shall carry out its own assessment. The ECB may, for this purpose, request the relevant NCA to provide any relevant information.
4. If, on 1 October of a given year, one or more of the three most significant credit institutions or supervised groups in a participating Member State are not classified as significant supervised entities, the ECB shall adopt a decision in accordance with Title 2 in respect of any of the three most significant credit institutions or supervised groups which are not classified as significant.
5. Article 52(3) shall apply accordingly.
TITLE 8
ECB DECISION TO DIRECTLY SUPERVISE LESS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES PURSUANT TO ARTICLE 6(5)(B) OF THE SSM REGULATION
Article 67
Criteria for an ECB decision pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation
1. The ECB may, pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation, decide at any time, by means of an ECB decision, to exercise directly the supervision of a less significant supervised entity or less significant supervised group where this is necessary to ensure consistent application of high supervisory standards.
2. Before taking the ECB decision referred to in paragraph 1, the ECB shall take into account, inter alia, any of the following factors:
(a)
whether or not the less significant supervised entity or less significant supervised group is close to meeting one of the criteria contained in Article 6(4) of the SSM Regulation;
(b)
the interconnectedness of the less significant supervised entity or less significant supervised group with other credit institutions;
(c)
whether or not the less significant supervised entity concerned is a subsidiary of a supervised entity which has its head office in a non-participating Member State or a third country and has established one or more subsidiaries, which are also credit institutions, or one or more branches in participating Member States, of which one or more is significant;
(d)
the fact that the ECB’s instructions have not been followed by the NCA;
(e)
the fact that the NCA has not complied with the acts referred to in the first subparagraph of Article 4(3) of the SSM Regulation;
(f)
the fact that the less significant supervised entity has requested or received indirectly financial assistance from the EFSF or the ESM.
Article 68
Procedure for preparing an ECB decision pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation at the request of an NCA
1. The ECB shall, at the request of an NCA, assess whether or not it is necessary to exercise direct supervision in accordance with the SSM Regulation in respect of a less significant supervised entity or less significant supervised group in order to ensure the consistent application of high supervisory standards.
2. The NCA’s request shall: (a) identify the less significant supervised entity or less significant supervised group in respect of which the NCA is of the view that the ECB should assume direct supervision, and (b) state why supervision of the less significant supervised entity or less significant supervised group by the ECB is necessary in order to ensure the consistent application of high supervisory standards.
3. The NCA’s request shall be accompanied by a report indicating the supervisory history and risk profile of the relevant less significant supervised entity or less significant supervised group.
4. If the ECB does not agree with the NCA’s request, it shall consult with the NCA concerned prior to its final assessment as to whether supervision by the ECB of the less significant supervised entity or less significant supervised group is necessary in order to ensure the consistent application of high supervisory standards.
5. If the ECB decides that direct supervision by the ECB of the less significant supervised entity or less significant supervised group is necessary in order to ensure the consistent application of high supervisory standards, it shall adopt an ECB decision in accordance with Title 2.
Article 69
Procedure for preparing ECB decisions pursuant to Article 6(5)(b) of the SSM Regulation on the ECB’s own initiative
1. The ECB may request an NCA to provide a report setting out the supervisory history and risk profile of a less significant supervised entity or less significant supervised group. The ECB shall specify the date by which such report should be submitted to it.
2. The ECB shall consult with the NCA prior to its final assessment as to whether supervision of the less significant supervised entity or the less significant supervised group by the ECB is necessary in order to ensure the consistent application of high supervisory standards.
3. If the ECB concludes that direct supervision by the ECB of the less significant supervised entity or less significant supervised group is necessary in order to ensure the consistent application of high supervisory standards, it shall adopt an ECB decision in accordance with Title 2.
TITLE 9
PARTICULAR CIRCUMSTANCES THAT MAY JUSTIFY THE CLASSIFICATION OF A SUPERVISED ENTITY AS LESS SIGNIFICANT ALTHOUGH THE CRITERIA FOR CLASSIFICATION AS SIGNIFICANT ARE FULFILLED
Article 70
Particular circumstances leading to the classification of a significant supervised entity as less significant
1. Particular circumstances, as referred to in the second and fifth subparagraphs of Article 6(4) of the SSM Regulation (hereinafter the ‘particular circumstances’) exist where there are specific and factual circumstances that make the classification of a supervised entity as significant inappropriate, taking into account the objectives and principles of the SSM Regulation and, in particular, the need to ensure the consistent application of high supervisory standards.
2. The term ‘particular circumstances’ shall be strictly interpreted.
Article 71
Assessment of the existence of particular circumstances
1. Whether particular circumstances exist that justify classifying what would otherwise be a significant supervised entity as less significant shall be determined on a case-by-case basis and specifically for the supervised entity or supervised group concerned, but not for categories of supervised entities.
2. Article 40 shall apply accordingly.
3. Articles 44 to 46 and Articles 48 and 49 shall apply accordingly. The ECB shall state in an ECB decision the reasons leading to its conclusion that particular circumstances exist.
Article 72
Review
1. The ECB shall, with the support of the relevant NCAs, review at least once a year whether particular circumstances continue to exist with respect to a supervised entity or a supervised group that is classified as less significant because of particular circumstances.
2. The supervised entity concerned shall provide any information and documents requested by the ECB in order to carry out a review as referred to in paragraph 1.
3. If the ECB considers that particular circumstances no longer exist it shall adopt an ECB decision addressed to the relevant supervised entity determining that it is classified as significant and that particular circumstances no longer exist.
4. Title 2 of Part IV shall apply accordingly.
PART V
COMMON PROCEDURES
TITLE 1
COOPERATION WITH REGARD TO AN APPLICATION FOR AN AUTHORISATION TO TAKE UP THE BUSINESS OF A CREDIT INSTITUTION
Article 73
Notification of the ECB of an application for an authorisation to take up the business of a credit institution
1. An NCA that receives an application for an authorisation to take up the business of a credit institution to be established in a participating Member State shall notify the ECB of the receipt of such application within 15 working days.
2. The NCA shall also inform the ECB of the time limit within which a decision on the application has to be taken and notified to the applicant in accordance with the relevant national law.
3. If the application is not complete, the NCA, either at its own initiative or at the ECB’s request, shall ask the applicant to provide the required additional information. The NCA shall send any such additional information that it receives to the ECB within 15 working days following receipt thereof by the NCA.
Article 74
NCAs’ assessment of applications
The NCA to which an application is submitted shall assess whether the applicant complies with all conditions for authorisation laid down in the relevant national law of the NCA’s Member State.
Article 75
NCAs’ decisions rejecting an application
NCAs shall reject applications that do not comply with the conditions for authorisation laid down in the relevant national law and send a copy of their decision to the ECB.
Article 76
NCAs’ draft decisions on the authorisation to take up the business of a credit institution
1. If the NCA is satisfied that the application complies with all conditions for authorisation laid down in the relevant national law, it shall prepare a draft decision proposing that the ECB grant the applicant authorisation to take up the business of a credit institution (hereinafter a ‘draft authorisation decision’).
2. The NCA shall ensure that the draft authorisation decision is notified to the ECB and the applicant at least 20 working days before the end of the maximum assessment period provided for by the relevant national law.
3. The NCA may propose attaching recommendations, conditions and/or restrictions to a draft authorisation decision in accordance with national and Union law. In such cases, the NCA shall be responsible for assessing compliance with the conditions and/or restrictions.
Article 77
ECB’s assessment of applications and hearing of applicants
1. The ECB shall assess the application on the basis of the conditions for authorisation laid down in the relevant Union law. If, in its view, these conditions are not met, the ECB shall give the applicant the opportunity to comment in writing on the facts and objections relevant to the assessment, in accordance with Article 31.
2. If a meeting is considered necessary and in any other cases that are duly justified, the ECB may extend the maximum period for deciding on an application in accordance with Article 14(3) of the SSM Regulation. The extension shall be notified to the applicant in accordance with Article 35 of this Regulation.
Article 78
ECB decisions on applications
1. The ECB shall take a decision on a draft authorisation decision it receives from the NCA within 10 working days, unless a decision on the extension of the maximum period has been taken in accordance with Article 77(2). It may support the draft authorisation decision and thereby agree to the authorisation or object to the draft authorisation decision.
2. The ECB shall base its decision on its assessment of the application, the draft authorisation decision and any comments provided by the applicant pursuant to Article 77.
3. If the ECB does not take a decision within the period referred to in paragraph 1, the draft authorisation decision prepared by the NCA shall be deemed to be adopted.
4. The ECB shall adopt a decision granting authorisation if the applicant complies with all the conditions for the authorisation in accordance with the relevant Union law and national law of the Member State in which the applicant is established.
5. The decision granting authorisation shall cover the applicant’s activities as a credit institution as provided for in the relevant national law , without prejudice to any additional requirements for authorisation under the relevant national law for activities other than the business of taking deposits or other repayable funds from the public and granting credits for its own account.
Article 79
Procedure for the lapsing of the authorisation
The authorisation lapses in the situations referred to in Article 18(a) of Directive 2013/36/EU where the relevant national law so provides. NCAs shall inform the ECB of the individual cases where an authorisation lapses. The ECB shall then make public the lapsing of the authorisation in accordance with the relevant national law, after having informed the relevant NCA and the supervised entity concerned.
TITLE 2
COOPERATION WITH REGARD TO THE WITHDRAWAL OF AN AUTHORISATION
Article 80
NCAs’ proposal to withdraw an authorisation
1. If the relevant NCA considers that a credit institution’s authorisation should be withdrawn in whole or in part in accordance with relevant Union or national law, including a withdrawal at the credit institution’s request, it shall submit to the ECB a draft decision proposing the withdrawal of the authorisation (hereinafter a ‘draft withdrawal decision’), together with any relevant supporting documents.
2. The NCA shall coordinate with the national authority competent for the resolution of credit institutions (hereinafter the ‘national resolution authority’) with regard to any draft withdrawal decision that is relevant to the national resolution authority.
Article 81
ECB’s assessment of a draft withdrawal decision
1. The ECB shall assess the draft withdrawal decision without undue delay. In particular, it shall take into account reasons for urgency put forward by the NCA.
2. The right to be heard, as provided for in Article 31, shall apply.
Article 82
Assessment on the ECB's own initiative and consultation of NCAs
1. If the ECB becomes aware of circumstances that may warrant the withdrawal of an authorisation, it shall assess, on its own initiative, whether the authorisation should be withdrawn in accordance with the relevant Union law.
2. The ECB may consult at any time with the relevant NCAs. If the ECB intends to withdraw an authorisation, it shall consult with the NCA of the Member State where the credit institution is established at least 25 working days before the date on which it plans to make its decision. In duly justified urgent cases, the time limit for the consultation may be reduced to five working days.
3. If the ECB intends to withdraw an authorisation, it shall inform the relevant NCAs of any comments provided by the credit institution. The credit institution’s right to be heard, as provided for in Article 31, shall apply.
4. The ECB shall coordinate with the national resolution authority with regard to a proposal to withdraw an authorisation in accordance with Article 14(5) of the SSM Regulation. The ECB shall inform the NCA immediately after initiating contact with the national resolution authority.
Article 83
ECB decision on the withdrawal of an authorisation
1. The ECB shall take a decision on the withdrawal of an authorisation without undue delay. In doing so it may accept or reject the relevant draft withdrawal decision.
2. In taking its decision, the ECB shall take into account all of the following: (a) its assessment of the circumstances justifying withdrawal; (b) where applicable, the NCA’s draft withdrawal decision; (c) consultation with the relevant NCA and, where the NCA is not the national resolution authority, the national resolution authority (together with the NCA, the ‘national authorities’); (d) any comments provided by the credit institution pursuant to Articles 81(2) and 82(3).
3. The ECB shall also take a decision in the cases described in Article 84 if the relevant national resolution authority does not object to the withdrawal of the authorisation, or the ECB determines that proper actions necessary to maintain financial stability have not been implemented by the national authorities.
Article 84
Procedure in case of potential resolution measures to be taken by national authorities
1. If the national resolution authority notifies its objection to the ECB’s intention to withdraw an authorisation, the ECB and the national resolution authority shall agree on a time period during which the ECB shall abstain from proceeding with the withdrawal of the authorisation. The ECB shall inform the NCA immediately after initiating contact with the national resolution authority in order to reach this agreement.
2. After the expiry of the agreed time period, the ECB shall assess whether it intends to proceed to withdraw the authorisation or to extend the agreed time period in accordance with Article 14(6) of the SSM Regulation, taking into account any progress made. The ECB shall consult with both the relevant NCA and the national resolution authority, if different from the NCA. The NCA shall inform the ECB of the measures taken by these authorities and its assessment of the consequences of a withdrawal.
3. If the national resolution authority does not object to the withdrawal of an authorisation, or the ECB determines that proper actions necessary to maintain financial stability have not been implemented by national authorities, then Article 83 shall apply.
TITLE 3
COOPERATION WITH REGARD TO THE ACQUISITION OF QUALIFYING HOLDINGS
Article 85
Notification to NCAs of the acquisition of a qualifying holding
1. An NCA that receives a notification of an intention to acquire a qualifying holding in a credit institution established in that participating Member State shall notify the ECB of such notification no later than five working days following the acknowledgement of receipt in accordance with Article 22(2) of Directive 2013/36/EU.
2. The NCA shall notify the ECB if it has to suspend the assessment period due to a request for additional information. The NCA shall send any such additional information to the ECB within 5 working days following receipt thereof by the NCA.
3. The NCA shall also inform the ECB of the date by which the decision to oppose or not to oppose the acquisition of a qualifying holding has to be notified to the applicant pursuant to the relevant national law.
Article 86
Assessment of potential acquisitions
1. The NCA to which an intention to acquire a qualifying holding in a credit institution is notified shall assess whether the potential acquisition complies with all the conditions laid down in the relevant Union and national law. Following this assessment, the NCA shall prepare a draft decision for the ECB to oppose or not to oppose the acquisition.
2. The NCA shall submit the draft decision to oppose or not to oppose the acquisition to the ECB at least 15 working days before the expiry of the assessment period as defined by the relevant Union law.
Article 87
ECB decision on acquisition
The ECB shall decide whether or not to oppose the acquisition on the basis of its assessment of the proposed acquisition and the NCA’s draft decision. The right to be heard, as provided for in Article 31, shall apply.
TITLE 4
NOTIFICATION OF DECISIONS ON COMMON PROCEDURES
Article 88
Procedures for notification of decisions
1. The ECB shall notify the parties of the following decisions without undue delay in accordance with Article 35:
(a)
an ECB decision on the withdrawal of an authorisation as a credit institution;
(b)
an ECB decision on the acquisition of a qualifying holding in a credit institution.
2. The ECB shall notify the relevant NCA without undue delay of any of the following decisions:
(a)
an ECB decision on an application for authorisation as a credit institution;
(b)
an ECB decision on the withdrawal of an authorisation as a credit institution;
(c)
an ECB decision on the acquisition of a qualifying holding in a credit institution.
3. The NCA shall notify the applicant for authorisation of the following decisions:
(a)
a draft authorisation decision;
(b)
an NCA decision to reject the application for authorisation where the applicant does not comply with the conditions for authorisation set out in the relevant national law;
(c)
an ECB decision to object to the draft authorisation decision referred to in (a);
(d)
an ECB decision of authorisation.
4. The NCA shall notify the relevant national resolution authority of the ECB decision on the withdrawal of an authorisation as a credit institution.
5. The ECB shall notify the European Banking Authority (EBA) of every ECB decision to grant or to withdraw an authorisation as a credit institution as well as of each lapsing of an authorisation. In doing so, the ECB shall specify the reasons for the decisions on the withdrawal of an authorisation or for the lapsing of an authorisation.
PART VI
PROCEDURES FOR THE SUPERVISION OF SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
TITLE 1
SUPERVISION OF SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES AND ASSISTANCE BY NCAS
Article 89
Supervision of significant supervised entities
The ECB shall perform the direct supervision of significant supervised entities in accordance with the procedures set out in Part II, in particular in respect of the tasks and the composition of joint supervisory teams.
Article 90
Role of the NCAs in assisting the ECB
1. An NCA shall assist the ECB in the performance of its tasks under the conditions set out in the SSM Regulation and this Regulation, and shall, in particular, perform all the following activities:
(a)
submit draft decisions to the ECB in respect of significant supervised entities established in its participating Member State, in accordance with Article 91;
(b)
assist the ECB in preparing and implementing any acts relating to the exercise of the tasks conferred on the ECB by the SSM Regulation, including assisting in verification activities and the day-to-day assessment of the situation of a significant supervised entity;
(c)
assist the ECB in enforcing its decisions, using when necessary the powers referred to in the third subparagraph of Article 9(1) and Article 11(2) of the SSM Regulation.
2. When assisting the ECB, an NCA shall follow the ECB’s instructions in relation to significant supervised entities.
Article 91
Draft decisions to be prepared by NCAs for the ECB’s consideration
1. In accordance with Article 6(3) and Article 6(7)(b) of the SSM Regulation, the ECB may request an NCA to prepare a draft decision regarding the exercise of the tasks referred to in Article 4 of the SSM Regulation for its consideration.
The request shall specify the time limit for sending the draft decision to the ECB.
2. An NCA may also, on its own initiative, submit a draft decision in respect of a significant supervised entity to the ECB for its consideration through the joint supervisory team.
Article 92
Exchange of information
The ECB and the NCAs shall, without undue delay, exchange information relating to significant supervised entities where there is a serious indication that those significant supervised entities can no longer be relied on to fulfil their obligations towards their creditors and, in particular, can no longer provide security for the assets entrusted to them by their depositors, or where there is a serious indication of circumstances that could lead to a determination that the credit institution concerned is unable to repay the deposits as referred to in Article 1(3)(i) of Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council (15). The ECB and the NCAs shall do so prior to a decision relating to such a determination.
TITLE 2
COMPLIANCE WITH FIT AND PROPER REQUIREMENTS FOR PERSONS RESPONSIBLE FOR MANAGING CREDIT INSTITUTIONS
Article 93
Assessment of the suitability of members of the management bodies of significant supervised entities
1. To ensure that institutions have in place robust governance arrangements, and without prejudice to relevant Union and national law and Part V, a significant supervised entity shall notify the relevant NCA of any change to the members of its management bodies in their managerial and supervisory functions (hereinafter the ‘managers’) within the meaning of Articles 3(1)(7) and 3(2) of Directive 2013/36/EU, including the renewal of the managers’ term of office. The relevant NCA shall notify the ECB of any such change without undue delay informing it of the time limit within which a decision has to be taken and notified in accordance with the relevant national law.
2. To assess the suitability of managers of significant supervised entities, the ECB shall have the supervisory powers that competent authorities have under the relevant Union and national law.
Article 94
On-going review of managers’ suitability
1. A significant supervised entity shall inform the relevant NCA of any new facts that may affect an initial assessment of suitability or any other issue which could impact on the suitability of a manager without undue delay once these facts or issues are known to the supervised entity or the relevant manager. The relevant NCA shall notify the ECB of such new facts or issues without undue delay.
2. The ECB may initiate a new assessment based on the new facts or issues referred in paragraph 1 or if the ECB becomes aware of any new facts that may have an impact on the initial assessment of the relevant manager or any other issue which could impact on the suitability of a manager. The ECB shall then decide on the appropriate action in accordance with the relevant Union and national law and shall inform the relevant NCA of such action without undue delay.
TITLE 3
OTHER PROCEDURES TO BE APPLIED BY SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
Article 95
Requests, notifications or applications by significant supervised entities
1. Without prejudice to the specific procedures provided for in particular in Part V and to its ordinary interaction with its NCA, a significant supervised entity shall address to the ECB all its requests, notifications or applications relating to the exercise of the tasks conferred on the ECB.
2. The ECB shall make any such request, notification or application available to the relevant NCA and may request the NCA to prepare a draft decision in accordance with Article 91.
3. In case of substantial changes compared to the authorisation given for the initial request, notification or application, the significant supervised entity shall address a new request, notification or application to the ECB in accordance with the procedure referred to in paragraph 1.
PART VII
PROCEDURES FOR THE SUPERVISION OF LESS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
TITLE 1
NCAS’ NOTIFICATION TO THE ECB OF MATERIAL NCA SUPERVISORY PROCEDURES AND MATERIAL DRAFT SUPERVISORY DECISIONS
Article 96
Deterioration of the financial situation of a less significant supervised entity
NCAs shall inform the ECB where the situation of any less significant supervised entity deteriorates rapidly and significantly, especially if such deterioration could lead to a request for direct or indirect financial assistance from the ESM, without prejudice to the application of Article 62.
Article 97
NCAs’ notification to the ECB of material NCA supervisory procedures
1. To enable the ECB to exercise oversight over the functioning of the system, as laid down in Article 6(5)(c) of the SSM Regulation, NCAs shall provide the ECB with information relating to material NCA supervisory procedures concerning less significant supervised entities. The ECB shall define general criteria, in particular taking into account the risk situation and potential impact on the domestic financial system of the less significant supervised entity concerned, to determine for which less significant supervised entities which information shall be notified. The information shall be provided by the NCAs ex ante or in duly justified cases of urgency simultaneously to opening a procedure.
2. The material NCA supervisory procedures referred to in paragraph 1 shall consist of:
(a)
the removal of members of the management boards of the less significant supervised entities and the appointment of special managers to take over the management of the less significant supervised entities; and
(b)
the procedures which have a significant impact on the less significant supervised entity.
3. In addition to the information requirements set out by the ECB in accordance with this Article, the ECB may, at any time, request from NCAs information on the performance of the tasks carried out by them in respect of less significant supervised entities.
4. In addition to the information requirements set out by the ECB in accordance with this Article, NCAs shall, on their own initiative, notify the ECB of any other NCA supervisory procedure which:
(a)
they consider material; or
(b)
may negatively affect the reputation of the SSM.
5. If the ECB requests an NCA to further assess specific aspects of a material NCA supervisory procedure, this request shall specify which aspects are concerned. The ECB and the NCA shall respectively ensure that the other party has sufficient time to enable the procedure and the SSM as a whole to function efficiently.
Article 98
Notification by NCAs to the ECB of material draft supervisory decisions
1. To enable the ECB to exercise oversight over the functioning of the system, as laid down in Article 6(5)(c) of the SSM Regulation, NCAs shall send to the ECB draft supervisory decisions that fulfil the criteria laid down in paragraphs 2 and 3 where the draft decision concerns the less significant supervised entities for which the ECB considers that, based on the general criteria defined by the ECB regarding their risk situation and potential impact on the domestic financial system, the information shall be notified to it.
2. Subject to paragraph 1, draft supervisory decisions shall be sent to the ECB prior to being addressed to less significant supervised entities if such decisions:
(a)
relate to the removal of members of the management boards of the less significant supervised entities and the appointment of special managers; or
(b)
have a significant impact on the less significant supervised entity.
3. In addition to the information requirements laid down in paragraphs 1 and 2, NCAs shall transmit to the ECB any other draft supervisory decisions:
(a)
on which the ECB’s views are sought; or
(b)
which may negatively affect the reputation of the SSM.
4. NCAs shall send draft decisions meeting the criteria laid down in paragraphs 1, 2 and 3, and that therefore are deemed material draft supervisory decisions, to the ECB at least 10 days in advance of the planned date of adoption of the decision. The ECB shall express its views on the draft decision within a reasonable time before the planned adoption of the decision. In cases of urgency, a reasonable time period for sending a draft decision which meets the criteria laid down in paragraphs 1, 2 and 3 to the ECB shall be defined by the relevant NCA.
TITLE 2
EX-POST REPORTING BY NCAS TO THE ECB REGARDING LESS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
Article 99
General obligation of NCAs to report to the ECB
1. To enable the ECB to exercise oversight over the functioning of the SSM pursuant to Article 6(5)(c) of the SSM Regulation, and without prejudice to Chapter 1, the ECB may require NCAs to report to the ECB on a regular basis on the measures they have taken and on the performance of the tasks they are to carry out in accordance with Article 6(6) of the SSM Regulation. The ECB shall inform the NCAs annually of the categories of less significant supervised entities and the nature of the information required.
2. The requirements laid down in accordance with paragraph 1 shall be without prejudice to the ECB’s right to make use of the powers referred to in Articles 10 to 13 of the SSM Regulation in respect of less significant supervised entities.
Article 100
Frequency and scope of reports to be submitted by NCAs to the ECB
NCAs shall submit to the ECB an annual report on less significant supervised entities, less significant supervised groups or categories of less significant supervised entities in accordance with the ECB’s requirements.
PART VIII
COOPERATION BETWEEN THE ECB, NCAs AND NDAs WITH REGARD TO MACRO-PRUDENTIAL TASKS AND TOOLS
TITLE 1
DEFINITION OF MACRO-PRUDENTIAL TOOLS
Article 101
General provisions
1. For the purpose of this Part, macro-prudential tools means any of the following instruments:
(a)
the capital buffers within the meaning of Articles 130 to 142 of Directive 2013/36/EU;
(b)
the measures for domestically authorised credit institutions, or a subset of those credit institutions pursuant to Article 458 of Regulation (EU) No 575/2013;
(c)
any other measures to be adopted by NDAs or NCAs aimed at addressing systemic or macro-prudential risks provided for, and subject to the procedures set out, in Regulation (EU) No 575/2013 and Directive 2013/36/EU in the cases specifically set out in relevant Union law.
2. The macro-prudential procedures referred to in Articles 5(1) and (2) of the SSM Regulation shall not constitute ECB or NCA supervisory procedures within the meaning of this Regulation, without prejudice to Article 22 of the SSM Regulation in relation to decisions addressed to individual supervised entities.
Article 102
Application of macro-prudential tools by the ECB
The ECB shall apply the macro-prudential tools referred to in Article 101 in accordance with this Regulation and with Articles 5(2) and 9(2) of the SSM Regulation, and where the macro-prudential tools are provided for in a directive, subject to implementation of that directive into national law. If an NDA does not set a buffer rate, this does not prevent the ECB from setting a buffer requirement in accordance with this Regulation and Article 5(2) of the SSM Regulation.
TITLE 2
PROCEDURAL PROVISIONS FOR THE USE OF MACRO-PRUDENTIAL TOOLS
Article 103
List of NCAs and NDAs responsible for macro-prudential tools
The ECB shall collect from NCAs and NDAs of participating Member States information regarding the identity of the authorities designated for the respective macro-prudential tools referred to in Article 101 and the macro-prudential tools that these authorities can use.
Article 104
Exchange of information and cooperation in respect of the use of macro-prudential tools by an NCA or an NDA
1. In accordance with Article 5(1) of the SSM Regulation, the relevant NCA or NDA, when it intends to apply such tools, shall notify its intention to the ECB ten working days prior to taking such a decision. This notwithstanding, if an NCA or NDA intends to make use of a macro-prudential tool, it shall inform the ECB as early as possible of its identification of a macro-prudential or systemic risk for the financial system and, where possible, of the details of the intended tool. Such information shall as far as possible include specificities of the intended measure, including the intended date of application.
2. The notification of intent shall be provided by the NCA or NDA to the ECB.
3. If the ECB objects to the intended measure of an NCA or NDA, the ECB shall state its reasons for doing so within five working days after the day of receipt of the notification of intent. Such objection shall be in writing and state the reasons for the objection. The NCA or NDA shall duly consider the ECB’s reasons prior to proceeding with the decision as appropriate.
Article 105
Exchange of information and cooperation in respect of the ECB’s use of macro-prudential tools
1. In accordance with Article 5(2) of the SSM Regulation, when the ECB intends on its own initiative, or on the proposal of an NCA or NDA, to apply higher requirements for capital buffers or to apply more stringent measures aimed at addressing systemic or macro-prudential risks it shall cooperate closely with the NDAs in the Member States concerned and, in particular, notify its intention to the NDA or NCA 10 working days prior to taking such a decision. This notwithstanding, if the ECB intends to apply higher requirements for capital buffers or to apply more stringent measures aimed at addressing systemic or macro-prudential risks at the level of credit institutions subject to the procedures set out in Regulation (EU) No 575/2013 and Directive 2013/36/EU in the cases specifically set out in Union law, it shall inform the relevant NCA or NDA as early as possible of its identification of a macro-prudential or systemic risk to the financial system and, where possible, of the details of the intended tool. Such information shall, as far as possible, include the specificities of the intended measure, including the intended date of application.
2. If any of the concerned NCAs or NDAs objects to the intended measure of the ECB, it shall state its reasons to the ECB within five working days after the day of receipt of the ECB’s notification of intent. Such objection shall be in writing and state the reasons for the objection. The ECB shall duly consider those reasons prior to proceeding with the decision as appropriate.
PART IX
PROCEDURES FOR CLOSE COOPERATION
TITLE 1
GENERAL PRINCIPLES AND COMMON PROVISIONS
Article 106
Procedure for the establishment of a close cooperation
The ECB shall assess requests from non-euro area Member States for the establishment of a close cooperation in accordance with the procedure set out in Decision ECB/2014/5 (16).
Article 107
Principles to be applied when a close cooperation has been established
1. From the date on which an ECB decision pursuant to Article 7(2) of the SSM Regulation establishing close cooperation between the ECB and an NCA of a non-euro area Member State applies, and until the termination or suspension of such close cooperation, the ECB shall carry out the tasks referred to in Article 4(1) and (2) and Article 5 of the SSM Regulation in relation to supervised entities and groups established in the relevant participating Member State in close cooperation, in accordance with Article 6 of the SSM Regulation.
2. If a close cooperation has been established pursuant to Article 7(2) of the SSM Regulation the ECB and the NCA in close cooperation shall, in respect of significant supervised entities and groups and less significant supervised entities and groups established in the participating Member State in close cooperation, be in a position comparable to significant supervised entities and groups and less significant supervised entities and groups established in euro area Member States, taking into account that the ECB does not have directly applicable powers over significant supervised entities and groups and less significant supervised entities and groups established in the participating Member State in close cooperation.
3. In accordance with Article 6 of the SSM Regulation, the ECB may issue to an NCA in close cooperation instructions in respect of significant supervised entities and groups and only general instructions in respect of less significant supervised entities and groups.
4. Close cooperation shall end on the date on which the derogation pursuant to Article 139 TFEU is abrogated in respect of a participating Member State in close cooperation in accordance with Article 140(2) TFEU, and the provisions of this Part shall then cease to apply.
Article 108
Legal instruments related to supervision in connection with close cooperation
1. With respect to the tasks referred to in Article 4(1) and (2) and Article 5 of the SSM Regulation, the ECB may give instructions, make requests or issue guidelines.
2. If the ECB considers that a measure relating to the tasks referred to in Article 4(1) and (2) of the SSM Regulation should be adopted by the NCA in close cooperation in relation to a supervised entity or group, it shall address to that NCA:
(a)
in respect of a significant supervised entity or significant supervised group, a general or specific instruction, a request or a guideline requiring the issuance of a supervisory decision in relation to that significant supervised entity or significant supervised group in the participating Member State in close cooperation, or
(b)
in respect of a less significant supervised entity or less significant supervised group, a general instruction or a guideline.
3. If the ECB considers that a measure relating to the tasks referred to in Article 5 of the SSM Regulation should be adopted by the NCA or NDA in close cooperation, it may address to that NCA or NDA a general or specific instruction, a request or a guideline requiring the application of higher requirements for capital buffers or the application of more stringent measures aimed at addressing systemic or macro-prudential risks.
4. The ECB shall specify in the instruction, request or guideline a relevant time limit for the adoption of the measure by the NCA in close cooperation, which shall be no less than 48 hours, unless earlier adoption is necessary to prevent irreparable damage. When determining the time limit, the ECB shall take into account the administrative and procedural law with which the relevant NCA in close cooperation has to comply.
5. An NCA in close cooperation shall take all necessary measures to comply with the ECB’s instructions, requests or guidelines and it shall inform the ECB without undue delay of the measures it has taken.
TITLE 2
CLOSE COOPERATION IN RELATION TO PARTS III, IV, V, VIII, X AND XI
Article 109
Language regime under the regime of close cooperation
The arrangements referred to in Article 23 shall apply mutatis mutandis in respect of NCAs in close cooperation.
Article 110
Assessment of significance of credit institutions under the regime of close cooperation
1. The provisions of Part IV on the determination of the status of supervised entities or supervised groups as significant or less significant shall apply mutatis mutandis in respect of supervised entities and supervised groups in participating Member States in close cooperation in accordance with the provisions of this Article.
2. An NCA in close cooperation shall ensure that the procedures laid down in Part IV can be applied in respect of supervised entities and supervised groups established in its Member State.
3. In circumstances where Part IV provides for the ECB to address a decision to a supervised entity or supervised group, the ECB shall, instead of addressing a decision to a supervised entity or supervised group, issue instructions to the NCA in close cooperation and that NCA shall address a decision to a supervised entity or supervised group in accordance with such instructions.
Article 111
Common procedures under the regime of close cooperation
1. The provisions of Part V on common procedures shall apply mutatis mutandis in respect of supervised entities and supervised groups in the participating Member States in close cooperation, subject to the provisions of this Article.
2. An NCA in close cooperation shall ensure that the procedures laid down in Part V can be applied in respect of supervised entities established in its Member State. In particular, the NCA in close cooperation shall ensure that the ECB receives any information and documentation needed to carry out the tasks conferred on it by the SSM Regulation.
3. In circumstances where Part V provides for the ECB to address a decision to a supervised entity or supervised group, the ECB shall, instead of addressing a decision to a supervised entity or supervised group, issue instructions to the NCA in close cooperation and that NCA shall address a decision to a supervised entity or supervised group in accordance with such instructions.
4. In circumstances where Part V provides for the relevant NCA to prepare a draft decision, an NCA in close cooperation shall submit a draft decision to the ECB and request instructions.
Article 112
Macro-prudential tools under the regime of close cooperation
The provisions of Part VIII on cooperation between the ECB, NCAs and NDAs with regard to macro-prudential tasks and tools shall apply mutatis mutandis in respect of supervised entities and supervised groups in participating Member States in close cooperation.
Article 113
Administrative penalties under the regime of close cooperation
1. The provisions of Part X on administrative penalties shall apply mutatis mutandis in respect of supervised entities and supervised groups in participating Member States in close cooperation.
2. In circumstances where Article 18 of the SSM Regulation in connection with Part X of this Regulation provide for the ECB to address a decision to a supervised entity or supervised group, the ECB shall, instead of addressing a decision to a supervised entity or supervised group, issue instructions to the NCA in close cooperation and that NCA shall address a decision to a supervised entity or supervised group in accordance with such instructions.
3. In cases where Article 18 of the SSM Regulation or Part X of this Regulation provides for the relevant NCA to address a decision to a significant supervised entity or significant supervised group, an NCA in close cooperation shall initiate proceedings with a view to taking action to ensure that appropriate administrative penalties are imposed only on the ECB’s instructions. The NCA in close cooperation shall inform the ECB once a decision has been adopted.
Article 114
Investigatory powers pursuant to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation under the regime of close cooperation
1. The provisions of Part XI which relate to cooperation with regard to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation shall apply mutatis mutandis in respect of supervised entities and supervised groups in participating Member States in close cooperation.
2. An NCA in close cooperation shall make use of the investigatory powers pursuant to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation in accordance with the ECB’s instructions.
3. An NCA in close cooperation shall provide the ECB with findings resulting from the use of the investigatory powers pursuant to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation.
4. An NCA in close cooperation shall ensure that designated ECB staff members can participate as observers in any investigation pursuant to Articles 10 to 13 of the SSM Regulation.
TITLE 3
CLOSE COOPERATION IN RESPECT OF SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES
Article 115
Supervision of significant supervised entities in a participating Member State in close cooperation
1. Parts II and VI shall apply mutatis mutandis to significant supervised entities and significant supervised groups established in a participating Member State in close cooperation in accordance with the provisions of this Article.
2. An NCA in close cooperation shall ensure that the ECB receives all the information and reporting from and in respect of significant supervised entities and significant supervised groups which the NCA in close cooperation itself receives and which are necessary to carry out the tasks conferred on the ECB by the SSM Regulation.
3. A joint supervisory team shall be established to supervise each significant supervised entity or significant supervised group established in a participating Member State in close cooperation. The members of the joint supervisory team shall be appointed in accordance with Article 4. The NCA in close cooperation shall appoint the NCA sub-coordinator to act directly in relation to the significant supervised entity or significant supervised group, in accordance with the instructions of the JST coordinator.
4. An NCA in close cooperation shall ensure that designated ECB staff members are invited to participate in any on-site inspection carried out in respect of a significant supervised entity or significant supervised group. The ECB may determine the number of ECB staff members who will participate as observers.
5. In the context of consolidated supervision and colleges of supervisors, in circumstances where a parent undertaking is established in a euro area Member State or in a non-euro area participating Member State, the ECB, as competent authority, shall be the consolidating supervisor and shall chair the college of supervisors. The ECB shall invite the relevant NCA in close cooperation to appoint an NCA staff member as observer. The ECB may act by giving instructions to the relevant NCA in close cooperation.
Article 116
Decisions in respect of significant supervised entities and significant supervised groups
1. Without prejudice to the powers of NCAs in respect of tasks not conferred on the ECB pursuant to the SSM Regulation, an NCA in close cooperation shall adopt decisions in respect of significant supervised entities and significant supervised groups in its Member State only on the ECB’s instructions. The NCA in close cooperation may also request instructions from the ECB.
2. An NCA in close cooperation shall make any decision in respect of a significant supervised entity or significant supervised group available to the ECB immediately.
3. An NCA in close cooperation shall inform the ECB in relation to both: (a) decisions it adopts under its powers in respect of tasks not conferred on the ECB pursuant to the SSM Regulation; and (b) decisions it adopts pursuant to the ECB’s instructions, or as provided for in this Part.
TITLE 4
CLOSE COOPERATION IN RESPECT OF LESS SIGNIFICANT SUPERVISED ENTITIES AND LESS SIGNIFICANT SUPERVISED GROUPS
Article 117
Supervision of less significant supervised entities and less significant supervised groups
1. Part VII shall apply mutatis mutandis to less significant supervised entities and less significant supervised groups in participating Member States in close cooperation in accordance with the following provisions.
2. For the purposes of ensuring the consistency of supervisory outcomes within the SSM, the ECB may issue general instructions and guidelines and make requests to an NCA in close cooperation requiring it to adopt a supervisory decision in respect of less significant supervised entities or less significant supervised groups established in the participating Member State in close cooperation. Such general instructions, guidelines or requests may refer to groups or categories of credit institutions.
3. The ECB may also address to an NCA in close cooperation a request to further assess aspects of a material NCA procedure as provided for in Article 6(7)(c)(ii) of the SSM Regulation.
TITLE 5
PROCEDURE IN CASE OF DISAGREEMENT OF A PARTICIPATING MEMBER STATE IN CLOSE COOPERATION
Article 118
Procedure in case of disagreement with the Supervisory Board’s draft decision pursuant to Article 7(8) of the SSM Regulation
1. The ECB shall inform the NCA in close cooperation of the Supervisory Board’s complete draft decision in relation to a supervised entity or supervised group located in a participating Member State in close cooperation, subject to confidentiality requirements under Union law.
2. If the NCA in close cooperation disagrees with the Supervisory Board’s complete draft decision, it shall, within five working days of receipt of the complete draft decision, notify the Governing Council in writing of the reasons for its disagreement.
3. The Governing Council shall decide on the matter within five working days of receipt of such notification, taking the reasons stated for the disagreement fully into account, and it shall provide the NCA in close cooperation with written reasons for its decision.
4. A participating Member State in close cooperation may request the ECB to terminate its close cooperation with immediate effect and shall then not be bound by any ensuing decision of the Governing Council.
Article 119
Procedure in case of disagreement with an objection of the Governing Council to a Supervisory Board’s draft decision pursuant to Article 7(7) of the SSM Regulation
1. The ECB shall inform an NCA in close cooperation of any objection of the Governing Council to a complete draft decision of the Supervisory Board.
2. If the NCA in close cooperation disagrees with the Governing Council’s objection to the Supervisory Board’s complete draft decision it shall, within five working days of receiving the Governing Council’s objection, notify the ECB of its reasons for its disagreement.
3. The Governing Council shall give its written opinion on the reasoned disagreement expressed by the NCA in close cooperation within 30 days of receipt of the reasoned disagreement and, stating its reasons for doing so, shall either confirm or withdraw its objection. The ECB shall inform the NCA in close cooperation thereof.
4. If the Governing Council confirms its objection, the NCA in close cooperation may, within five days of being informed that the Governing Council has confirmed its objection, notify the ECB that it will not be bound by any decision taken following amendment of the initial complete draft decision to which the Governing Council objects.
The ECB shall then consider suspending or terminating the close cooperation with the NCA in close cooperation, taking due account of supervisory effectiveness, and shall take a decision in that respect. The ECB shall take into account, in particular, the factors referred to in Article 7(7) of the SSM Regulation.
PART X
ADMINISTRATIVE PENALTIES
TITLE 1
DEFINITIONS AND RELATIONSHIP TO COUNCIL REGULATION (EC) NO 2532/98 (17)
Article 120
Definition of administrative penalties
For the purposes of this Part, ‘administrative penalties’ means either of the following:
(a)
administrative pecuniary penalties provided for and imposed under Article 18(1) of the SSM Regulation;
(b)
fines and periodic penalty payments provided for in Article 2 of Regulation (EC) No 2532/98 and imposed under Article 18(7) of the SSM Regulation.
Article 121
Relationship to Regulation (EC) No 2532/98
1. For the purposes of the procedures provided for in Article 18(1) of the SSM Regulation, the procedural rules contained in this Regulation shall apply, in accordance with Article 18(4) of the SSM Regulation.
2. For the purposes of the procedures provided for in Article 18(7) of the SSM Regulation, the procedural rules contained in this Regulation shall complement those laid down in Regulation (EC) No 2532/98 and shall be applied in accordance with Articles 25 and 26 of the SSM Regulation.
Article 122
ECB powers to impose administrative penalties under Article 18(7) of the SSM Regulation
The ECB shall impose administrative penalties, as defined in Article 120(b), if there is a failure to comply with obligations under ECB regulations or decisions on:
(a)
significant supervised entities, or
(b)
less significant supervised entities where the relevant ECB regulations or decisions impose obligations on less significant supervised entities vis-à-vis the ECB.
TITLE 2
PROCEDURAL RULES FOR THE IMPOSITION OF ADMINISTRATIVE PENALTIES, OTHER THAN PERIODIC PENALTY PAYMENTS, ON SUPERVISED ENTITIES IN EURO AREA MEMBER STATES
Article 123
Establishment of an independent investigating unit
1. The ECB shall establish an internal independent investigating unit (hereinafter the ‘investigating unit’) which shall be composed of investigating officers designated by the ECB.
2. The investigating officers shall not be involved, and shall not for the two years before taking up the position of investigating officer, have been involved in the direct or indirect supervision or authorisation of the relevant supervised entity.
3. The investigating officers shall perform their investigative functions independently of the Supervisory Board and Governing Council and shall not take part in the deliberations of the Supervisory Board and Governing Council.
Article 124
Referral of alleged breaches to the investigating unit
Where the ECB, in carrying out its tasks under the SSM Regulation, considers that there is reason to suspect that one or more breaches
(a)
under relevant directly applicable Union law, as referred to in Article 18(1) of the SSM Regulation, are being, or have been, committed by a significant supervised entity having its head office in a euro area Member State, or
(b)
of an ECB regulation or decision as referred to in Article 18(7) of the SSM Regulation are being or have been, committed by a supervised entity having its head office in an euro area Member State,
the ECB shall refer the matter to the investigating unit.
Article 125
Powers of the investigating unit
1. For the purpose of investigating alleged breaches as referred to in Article 124, the investigating unit may exercise the powers granted to the ECB under the SSM Regulation.
2. Where a request is made to the supervised entity concerned under the powers granted to the ECB pursuant to the SSM Regulation in the context of an investigation, the investigating unit shall specify the subject matter and the purpose of the investigation.
3. When carrying out its tasks, the investigating unit shall have access to all documents and information gathered by the ECB and, where appropriate, by the relevant NCAs in the course of their supervisory activities.
Article 126
Procedural rights
1. On completion of an investigation and before a proposal for a complete draft decision is prepared and submitted to the Supervisory Board, the investigating unit shall notify the supervised entity concerned in writing of the findings under the investigation carried out and of any objections raised thereto.
2. In the notification referred to in paragraph 1, the investigating unit shall inform the supervised entity concerned of its right to make submissions in writing to the investigating unit on the factual results and the objections raised against the entity as set out therein, including the individual provisions which have been allegedly infringed, and it shall set a reasonable time limit for receipt of such submissions. The ECB shall not be obliged to take into account written submissions received after the time limit set by the investigating unit has expired.
3. The investigating unit may also, following notification in accordance with paragraph 1, invite the supervised entity concerned to attend an oral hearing. The parties subject to investigation may be represented and/or assisted by lawyers or other qualified persons at the hearing. Oral hearings shall not be held in public.
4. The right of access to the file of the investigating unit by the supervised entity under investigation shall be determined in accordance with Article 32.
Article 127
Examination of the file by the Supervisory Board
1. If an investigating unit considers that an administrative penalty should be imposed on a supervised entity, the investigating unit shall submit a proposal for a complete draft decision to the Supervisory Board, determining that the supervised entity concerned has committed a breach and specifying the administrative penalty to be imposed. The investigating unit shall also submit its file on the investigation to the Supervisory Board.
2. The investigating unit shall base its proposal for a complete draft decision only on facts and objections on which the supervised entity has had the opportunity to comment.
3. If the Supervisory Board considers that the file submitted by the investigating unit is incomplete, it may return the file to the investigating unit together with a reasoned request for additional information. Article 125 shall apply accordingly.
4. If the Supervisory Board, on the basis of a complete file, agrees with the proposal for a complete draft decision of the investigating unit in respect of one or more breaches and the factual basis for such decision, it shall adopt the complete draft decision proposed by the investigating unit regarding the breach or breaches it agrees have taken place. To the extent that the Supervisory Board does not agree with the proposal, a decision shall be taken pursuant to the relevant paragraphs of this Article.
5. If the Supervisory Board, on the basis of a complete file, considers that the facts described in the proposal for a complete draft decision as referred to in paragraph 1 do not appear to reveal sufficient evidence of a breach as referred to in Article 124, it may adopt a complete draft decision closing the case.
6. If the Supervisory Board, on the basis of a complete file, agrees with the determination in the proposal for a complete draft decision of the investigating unit that the supervised entity concerned has committed a breach, but disagrees with the proposed recommendation concerning administrative penalties, it shall adopt the complete draft decision, specifying the administrative penalty it considers appropriate.
7. If the Supervisory Board, on the basis of a complete file, does not agree with the proposal of the investigating unit, but concludes that a different breach has been committed by a supervised entity, or that there is a different factual basis for the proposal of the investigating unit, it shall inform the supervised entity concerned in writing of its findings and of the objections raised against the supervised entity concerned. Article 126(2) to (4) shall apply accordingly with regard to the Supervisory Board.
8. The Supervisory Board shall prepare a complete draft decision determining whether or not the supervised entity concerned has committed a breach and specifying the administrative penalties to be imposed, if any.
9. Complete draft decisions adopted by the Supervisory Board and to be proposed to the Governing Council shall be based only on facts and objections on which the supervised entity has had the opportunity to comment.
Article 128
Definition of total annual turnover for the purpose of determining the upper limit for administrative pecuniary penalties
The total annual turnover as referred to in Article 18(1) of the SSM Regulation shall mean the annual turnover, as defined in Article 67 of Directive 2013/36/EU, of a supervised entity according to the most recent available annual financial accounts of such supervised entity. Where the supervised entity that has committed the breach belongs to a supervised group, the relevant total annual turnover shall be the total annual turnover resulting from the most recent available consolidated annual financial accounts of the supervised group.
TITLE 3
PERIODIC PENALTY PAYMENTS
Article 129
Procedural rules applicable to periodic penalty payments
1. In the event of a continuing breach of a regulation or supervisory decision of the ECB, the ECB may impose a periodic penalty payment with a view to compelling the persons concerned to comply with the regulation or supervisory decision. The ECB shall apply the procedural rules of Article 22 of the SSM Regulation and Title 2 of Part III of this Regulation.
2. A periodic penalty payment shall be effective and proportionate. The periodic penalty payment shall be calculated for each day of infringement until the person concerned complies with the ECB regulation or supervisory decision concerned.
3. The upper limits for periodic penalty payments shall be as specified in Regulation (EC) No 2532/98. The relevant period shall begin to run on the date stipulated in the decision imposing the periodic penalty payment. The earliest date stipulated in the decision shall be the date on which the person concerned is notified in writing of the ECB’s reasons for imposing a periodic penalty payment.
4. Periodic penalty payments may be imposed for periods of no longer than six months following the date specified in the decision referred to in paragraph 3.
TITLE 4
TIME LIMITS
Article 130
Limitation periods for imposing administrative penalties
1. The ECB’s power to impose administrative penalties on supervised entities shall be subject to a limitation period of five years, which shall begin to run on the day on which the breach is committed. In the case of on-going or repeated breaches, the limitation period shall begin to run on the day on which the breach ceases.
2. Any action taken by the ECB for the purposes of the investigation or proceedings in respect of a breach under Article 124 shall cause the limitation period for imposing administrative pecuniary penalties to be interrupted. The limitation period shall be interrupted with effect from the date on which the action is notified to the supervised entity concerned.
3. Each interruption shall cause the limitation period to begin to run afresh. However, the limitation period shall expire at the latest on the day on which a period equal to twice the duration of the limitation period has elapsed without the ECB having imposed an administrative penalty. That period shall be extended by any period of time for which the limitation period is suspended pursuant to paragraph 5.
4. The limitation period for imposing administrative penalties shall be suspended for any period during which the decision of the ECB’s Governing Council is subject to review proceedings before the Administrative Board of Review or appeal proceedings before the Court of Justice.
5. The limitation period shall also be suspended for such period as criminal proceedings are pending against the supervised entity in connection with the same facts.
Article 131
Limitation periods for the enforcement of administrative penalties
1. The ECB’s power to enforce a decision taken pursuant to Article 18(1) and (7) of the SSM Regulation shall be subject to a limitation period of five years, which shall begin to run on the date of adoption of the decision in question.
2. Any action of the ECB designed to enforce payment or payment terms and conditions under the administrative penalty concerned shall cause the limitation period for the enforcement of administrative penalties to be interrupted.
3. Each interruption shall cause the limitation period to begin to run afresh.
4. The limitation period for the enforcement of administrative penalties shall be suspended for such period as:
(a)
time to pay is allowed;
(b)
enforcement of payment is suspended pursuant to a decision of either the ECB’s Governing Council or the Court of Justice.
TITLE 5
PUBLICATION OF DECISIONS AND EXCHANGE OF INFORMATION
Article 132
Publication of decisions regarding administrative penalties
1. The ECB shall publish on its website without undue delay, and after the decision has been notified to the supervised entity concerned, any decision imposing an administrative penalty, as defined in Article 120, on a supervised entity in a participating Member State, including information on the type and nature of the breach and the identity of the supervised entity concerned, unless publication in this manner would either:
(a)
jeopardise the stability of the financial markets or an on-going criminal investigation; or
(b)
cause, insofar as it can be determined, disproportionate damage to the supervised entity concerned.
In these circumstances, decisions regarding administrative penalties shall be published on an anonymised basis. Alternatively, where such circumstances are likely to cease within a reasonable period of time, publication under this paragraph may be postponed for such period of time.
2. If an appeal to the Court of Justice in respect of a decision under paragraph 1 is pending, the ECB shall, without undue delay, also publish on its official website information on the status of the appeal in question and the outcome thereof.
3. The ECB shall ensure that information published under paragraphs 1 and 2 remains on its official website for at least five years.
Article 133
Informing the EBA
Subject to the professional secrecy requirements referred to in Article 27 of the SSM Regulation, the ECB shall inform the EBA of all administrative penalties, as defined in Article 120, which are imposed on a supervised entity in a euro area Member State, including any appeal in relation to such penalties and the outcome thereof.
TITLE 6
COOPERATION BETWEEN THE ECB AND NCAs IN EURO AREA MEMBER STATES UNDER ARTICLE 18(5) OF THE SSM REGULATION
Article 134
Significant supervised entities
1. In respect of significant supervised entities, an NCA shall open proceedings only at the request of the ECB where necessary for the purpose of carrying out the tasks conferred on the ECB under the SSM Regulation, with a view to taking action to ensure that appropriate penalties are imposed in cases not covered by Article 18(1) of the SSM Regulation. Such cases include the application of:
(a)
non-pecuniary penalties in the event of a breach of directly applicable Union law by legal or natural persons, as well as any pecuniary penalties in the event of a breach of directly applicable Union law by natural persons;
(b)
any pecuniary or non-pecuniary penalties in the event of a breach by legal or natural persons of any national law transposing relevant Union directives;
(c)
any pecuniary or non-pecuniary penalties to be imposed in accordance with relevant national legislation which confers specific powers on the NCAs in euro area Member States which are currently not required by the relevant Union law.
The provisions of this paragraph shall be without prejudice to the possibility for an NCA to open proceedings on its own initiative regarding the application of national law for tasks not conferred on the ECB.
2. An NCA may ask the ECB to request it to open proceedings in the cases referred to in paragraph 1.
3. An NCA of a participating Member State shall notify the ECB of the completion of a penalty procedure initiated at the request of the ECB pursuant to paragraph 1. In particular, the ECB shall be informed of the penalties imposed, if any.
Article 135
Reporting in respect of less significant supervised entities
The relevant NCA shall notify the ECB on a regular basis of all administrative penalties imposed on less significant supervised entities in connection with the exercise of its supervisory tasks.
TITLE 7
CRIMINAL OFFENCES
Article 136
Evidence of facts potentially giving rise to a criminal offence
Where, in carrying out its tasks under the SSM Regulation, the ECB has reason to suspect that a criminal offence may have been committed, it shall request the relevant NCA to refer the matter to the appropriate authorities for investigation and possible criminal prosecution, in accordance with national law.
TITLE 8
PROCEEDS FROM PENALTIES
Article 137
Proceeds from penalties
The proceeds from administrative penalties imposed by the ECB under Article 18(1) and (7) of the SSM Regulation shall be the ECB’s property.
PART XI
ACCESS TO INFORMATION, REPORTING, INVESTIGATIONS AND ON-SITE INSPECTIONS
TITLE 1
GENERAL PRINCIPLES
Article 138
Cooperation between the ECB and NCAs as regards the powers referred to in Articles 10 to 13 of the SSM Regulation
The provisions laid down in this Part shall apply to significant supervised entities. They shall also apply to less significant supervised entities if the ECB decides, pursuant to Article 6(5)(d) of the SSM Regulation, to make use of the powers referred to in Articles 10 to 13 of the SSM Regulation with respect to a less significant supervised entity. This shall however be without prejudice to the NCAs’ competence to supervise less significant supervised entities directly pursuant to Article 6(6) of the SSM Regulation.
TITLE 2
COOPERATION IN RESPECT OF REQUESTS FOR INFORMATION
Article 139
Ad-hoc requests for information under Article 10 of the SSM Regulation
1. In accordance with Article 10 of the SSM Regulation and subject to and in compliance with relevant Union law, the ECB may require a legal or natural person referred to in Article 10(1) thereof to provide all information that is necessary to exercise the tasks conferred on it by the SSM Regulation. The ECB shall specify the information concerned and a reasonable time limit within which it is to be provided to the ECB.
2. Before requiring information to be provided in accordance with Article 10(1) of the SSM Regulation, the ECB shall first take account of information already available to NCAs.
3. The ECB shall make available to the relevant NCA a copy of any information received from the legal or natural person to whom the request for information has been addressed.
TITLE 3
REPORTING
Article 140
Tasks related to supervisory reporting to competent authorities
1. The ECB shall be responsible for ensuring compliance with relevant Union law which imposes requirements on credit institutions in the field of reporting to competent authorities.
2. For this purpose, the ECB shall have the tasks and powers with regard to significant supervised entities as laid down in relevant Union law on supervisory reporting. NCAs shall have the tasks and powers with regard to less significant supervised entities as laid down in relevant Union law on reporting to competent authorities.
3. Notwithstanding paragraph 2 and unless provided otherwise, each supervised entity shall communicate to its relevant NCA the information to be reported on a regular basis in accordance with relevant Union law. Unless specifically otherwise provided for, all information reported by supervised entities shall be submitted to the NCAs. They shall perform the initial data checks and make the information available to the ECB.
4. The ECB shall organise the processes relating to collection and quality review of data reported by supervised entities subject to, and in compliance with, relevant Union law and EBA implementing technical standards.
Article 141
Requests for information at recurring intervals under Article 10 of the SSM Regulation
1. In accordance with Article 10 of the SSM Regulation, in particular the power of the ECB to require information to be provided at recurring intervals and in specified formats for supervisory and related statistical purposes, and subject to and in compliance with relevant Union law, the ECB may require supervised entities to report additional supervisory information whenever such information is necessary for the ECB to carry out the tasks conferred on it by the SSM Regulation. Subject to the conditions set out in relevant Union law, the ECB may specify in particular the categories of information that should be reported as well as the processes, formats, frequencies and time limits for provision of the information concerned.
2. If the ECB requires legal or natural persons as specified in Article 10(1) of the SSM Regulation to provide information at recurring intervals, Article 140(3) and (4) of this Regulation shall apply accordingly.
TITLE 4
COOPERATION WITH REGARD TO GENERAL INVESTIGATIONS
Article 142
Launch of a general investigation under Article 11 of the SSM Regulation
The ECB shall conduct an investigation of any legal or natural person referred to in Article 10(1) of the SSM Regulation on the basis of an ECB decision. Such decision shall specify all of the following:
(a)
the legal basis for the decision and its purpose;
(b)
the intention to exercise the powers laid down in Article 11(1) of the SSM Regulation;
(c)
the fact that any obstruction of the investigation by the person being investigated constitutes a breach of an ECB decision within the meaning of Article 18(7) of the SSM Regulation, without prejudice to national law as laid down in Article 11(2) of the SSM Regulation.
TITLE 5
ON-SITE INSPECTIONS
Article 143
ECB decision to conduct an on-site inspection under Article 12 of the SSM Regulation
1. Pursuant to Article 12 of the SSM Regulation, in order to carry out the tasks assigned to it by the SSM Regulation, the ECB shall appoint on-site inspection teams as laid down in Article 144 to conduct all necessary on-site inspections on the premises of a legal person as referred to in Article 10(1) of the SSM Regulation.
2. Without prejudice to Article 142 and pursuant to Article 12(3) of the SSM Regulation, on-site inspections shall be conducted on the basis of an ECB decision, which shall at a minimum specify the following:
(a)
the subject matter and the purpose of the on-site inspection; and
(b)
the fact that any obstruction to the on-site inspection by the legal person subject thereto shall constitute a breach of an ECB decision within the meaning of Article 18(7) of the SSM Regulation, without prejudice to national law as laid down in Article 11(2) of the SSM Regulation.
3. If the on-site inspection follows an investigation conducted on the basis of an ECB decision, as referred to in Article 142, and provided that the on-site inspection has the same purpose and scope as the investigation, the officials and other persons authorised by the ECB and by an NCA shall be granted access to the business premises and land of the legal person subject to the investigation on the basis of the same decision, in accordance with Article 12(2) and (4) of the SSM Regulation and without prejudice to Article 13 thereof.
Article 144
Establishment and composition of on-site inspection teams
1. The ECB shall be in charge of the establishment and the composition of on-site inspection teams with the involvement of NCAs, in accordance with Article 12 of the SSM Regulation.
2. The ECB shall designate the head of the on-site inspection team from among ECB and NCA staff members.
3. The ECB and NCAs shall consult with each other and agree on the use of NCA resources with regard to the on-site inspection teams.
Article 145
Procedure and notification of an on-site inspection
1. The ECB shall notify the legal person subject to an on-site inspection of the ECB decision referred to in Article 143(2), and of the identity of the members of the on-site inspection team, at least five working days before the start of the on-site inspection. It shall notify the NCA of the Member State where the on-site inspection is to be conducted at least one week before notifying the legal person subject to the on-site inspection of such inspection.
2. If the proper conduct and efficiency of the inspection so require, the ECB may carry out an on-site inspection without notifying the supervised entity concerned beforehand. The NCA shall be notified as soon as possible before the start of such on-site inspection.
Article 146
Conduct of the on-site inspections
1. Those carrying out the on-site inspection shall follow the instructions of the head of the on-site inspection team.
2. Where the entity subject to the on-site inspection is a significant supervised entity, the head of the on-site inspection team shall be responsible for the coordination between the on-site inspection team and the joint supervisory team in charge of the supervision of that significant supervised entity.
PART XII
TRANSITIONAL AND FINAL PROVISIONS
Article 147
Start of direct supervision by the ECB when the ECB assumes its tasks for the first time
1. At least two months before 4 November 2014, the ECB shall address a decision to each supervised entity in respect of which it assumes the tasks conferred on it by the SSM Regulation confirming that it is a significant supervised entity. For entities that are members of a significant supervised group, the ECB shall notify the ECB decision to the supervised entity at the highest level of consolidation within the participating Member States and shall ensure that all supervised entities within the significant supervised group are duly informed. These decisions shall take effect from 4 November 2014.
2. Notwithstanding paragraph 1, if the ECB starts carrying out the tasks conferred on it before 4 November 2014, it shall address a decision to the entity concerned and to the relevant NCAs. Unless otherwise provided for therein, such decision shall take effect on notification. The relevant NCAs shall be informed in advance of the intention to issue such a decision as soon as possible.
3. Prior to adopting a decision pursuant to paragraph 1, the ECB shall provide the relevant supervised entity with an opportunity to make submissions in writing.
Article 148
Defining the format of the report on supervisory history and risk profile to be provided by NCAs to the ECB
1. The NCAs shall, by 4 August 2014 at the latest, communicate to the ECB the identity of the credit institutions they have authorised as well as a report on these credit institutions in a format specified by the ECB.
2. Notwithstanding paragraph 1, if the ECB starts carrying out the tasks conferred on it before 4 November 2014, it may request NCAs to communicate to the ECB the identity of the relevant credit institutions as well as a report in a format specified by the ECB within a reasonable time limit, which shall be stated in the request.
Article 149
Continuity of existing procedures
1. Unless the ECB decides otherwise, if an NCA has initiated supervisory procedures for which the ECB becomes competent on the basis of the SSM Regulation, and this occurs before 4 November 2014, then the procedures laid down in Article 48 shall apply.
2. By derogation from Article 48, this Article shall apply to common procedures.
Article 150
Supervisory decisions taken by NCAs
Without prejudice to the exercise by the ECB of the powers conferred on it by the SSM Regulation, supervisory decisions taken by NCAs before 4 November 2014 shall remain unaffected.
Article 151
Member States whose currency becomes the euro
1. Subject to paragraph 2, in circumstances where a derogation pursuant to Article 139 TFEU is abrogated for a Member State in accordance with Article 140(2) TFEU, Articles 148 to 150 shall apply accordingly in respect of supervisory procedures or decisions initiated or taken by the NCA of such Member State.
2. The reference to 4 November 2014 in Articles 149 and 150 shall be construed as a reference to the date on which the euro is adopted in the relevant Member State.
Article 152
Continuity of existing arrangements
All existing cooperation arrangements with other authorities entered into by an NCA prior to 4 November 2014 that cover at least in part tasks transferred to the ECB by the SSM Regulation shall continue to apply. The ECB may decide to participate in such existing cooperation arrangements in accordance with the procedure applicable to the arrangements in question or establish new cooperation arrangements with third parties for the tasks transferred to it by the SSM Regulation. An NCA shall continue to apply existing cooperation arrangements only to the extent they are not replaced by ECB cooperation arrangements. Where necessary for the execution of the existing cooperation arrangements, the NCA shall be responsible for assisting the ECB, in particular by exercising its rights and performing its responsibilities under the arrangements in coordination with the ECB.
Article 153
Final provisions
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaties.
Done at Frankfurt am Main, 16 April 2014.