PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 16 December 2014
terminating the anti-subsidy proceeding concerning the imports of polyester staple fibres originating in the People's Republic of China, India and Vietnam
(2014/918/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to Council Regulation (EC) No 597/2009 of 11 June 2009 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1), and in particular Article 14(2) thereof,
Whereas:
1. PROCEDURE
1.1. INITIATION
(1)
On 19 December 2013, the European Commission (‘the Commission’) initiated an anti-subsidy investigation with regard to imports into the Union of polyester staple fibres originating in the People's Republic of China, India and Vietnam (‘the countries concerned’) on the basis of Article 10 of Regulation (EC) No 597/2009 (‘the basic Regulation’). It published a Notice of Initiation in the Official Journal of the European Union (2) (‘the Notice of Initiation’).
(2)
The Commission initiated the investigation following a complaint lodged on 4 November 2013 by the European Man-made Fibres Association (CIRFS) (‘the complainant’) on behalf of seven producers. The complainant represented more than 70 % of the total Union production of Polyester Staple Fibres (‘PSF’). The complaint contained prima facie evidence of subsidisation and of resulting material injury that was sufficient to justify the initiation of the investigation.
(3)
Prior to the initiation of the proceeding and in accordance with Article 10(7) of the basic Regulation, the Commission notified the Government of the People's Republic of China (‘the GOC’), the Government of India (‘GOI’) and the Government of Vietnam (‘GOV’) that it had received a properly documented complaint alleging that subsidised imports of PSF originating in their countries were causing material injury to the Union industry. The respective governments were invited for individual consultations with the aim of clarifying the situation as regards the contents of the complaint and arriving at a mutually agreed solution.
The People's Republic of China (China)
(4)
The GOC did not accept the offer for consultations claiming a misunderstanding concerning the lodging date of the complaint. However, the GOC submitted comments in regard to the allegations contained in the complaint regarding the lack of countervailability of the schemes.
India
(5)
The GOI accepted the offer for consultations and the consultation took place. During the consultations, no mutually agreed solution could be arrived at. However, due note was taken of comments made by the GOI regarding the schemes listed in the complaint.
Vietnam
(6)
The GOV accepted the offer for consultations and the consultations took place. During the consultations, no mutually agreed solution could be arrived at. However, due note was taken of comments made by the GOV regarding the schemes listed in the complaint.
1.2. INTERESTED PARTIES
(7)
In the Notice of Initiation, the Commission invited interested parties to contact it in order to participate in the investigation. In addition, the Commission specifically informed the complainants, other known Union producers, the known exporting producers and the GOC, GOI and GOV, known importers, suppliers and users, traders, as well as associations known to be concerned about the initiation of the investigation and invited them to participate.
(8)
Interested parties had an opportunity to comment on the initiation of the investigation and to request a hearing with the Commission and/or the Hearing Officer in trade proceedings.
(a) Sampling
(9)
In view of the apparent high number of exporting producers, Union producers and unrelated importers, all known exporting producers and unrelated importers were asked to make themselves known to the Commission and to provide, as specified in the Notice of Initiation, basic information on their activities related to PSF during the period from 1 October 2012 to 30 September 2013. This information was requested under Article 27 of the basic Regulation in order to enable the Commission to decide whether sampling would be necessary and, if so, to select samples. The authorities of China, India and Vietnam were also consulted.
Sampling of Union producers
(10)
In its Notice of Initiation, the Commission stated that it had provisionally selected a sample of Union producers. The Commission selected the sample on the basis of the sales and production volume of PSF during the investigation period and taking into account the geographical spread. This sample consisted of four Union producers. The sampled Union producers accounted for 54 % of the total Union production of PSF.
(11)
The Commission invited interested parties to comment on the provisional sample. No comments were received. The sample is representative of the Union industry.
Sampling of importers
(12)
To decide whether sampling is necessary and, if so, to select a sample, the Commission asked unrelated importers to provide the information specified in the Notice of Initiation.
(13)
Eight unrelated importers provided the requested information and agreed to be included in the sample. In accordance with Article 27(1) of the basic Regulation, the Commission initially selected a sample of three unrelated importers on the basis of the largest volume of imports into the Union. In accordance with Article 27(2) of the basic Regulation, all known importers concerned were consulted on the selection of the sample.
(14)
One of the sampled importers withdrew from the sample, informing the Commission that it would not submit a questionnaire reply. Subsequently, the Commission abandoned sampling in view of the limited remaining (non-sampled) importers, which were all requested to submit a questionnaire reply. Two companies who import as well as use the product concerned indicated that they did not want to cooperate as importers but as users. From the remaining five unrelated importers, four questionnaire replies were received.
Sampling of exporting producers in China
(15)
To decide whether sampling was necessary and, if so, to select a sample, the Commission asked all known exporting producers in China to provide the information specified in the Notice of Initiation. In addition, the Commission asked the Mission of China to the European Union to identify and/or contact other exporting producers, if any, that could be interested in participating in the investigation.
(16)
Initially 23 exporting producers/groups of exporting producers provided the requested information and agreed to be included in the sample. On the basis of the information received from the exporting producers/groups of exporting producers and in accordance with Article 27 of the basic Regulation the Commission initially proposed a sample of the five cooperating exporting producers/groups of exporting producers with the largest volume of exports to the Union during the investigation period. Another two Chinese exporting producers/groups of exporting producers submitted the requested information at a later stage. However, the size of these two Chinese exporting producers/groups of exporting producers was not at such as to change the sample, had they submitted the requested information within the deadline.
(17)
Two Chinese exporting producers/groups of exporting producers requested that the sample should be selected on the basis of the raw material used for the production of PSF. Thus they argued that the same number of PSF producers using purified terephthalic acid/mono ethylene glycol (‘PTA/MEG’) on the one hand and PSF producers using PET flakes on the other hand should be selected for the sample. They argued further that the production processes were different depending on the raw material used and that producers using different raw materials do not compete in the same market. Moreover, it has been claimed that PSF producers that do not use PTA/MEG as raw materials would not benefit from the provision for PTA/MEG for less than adequate remuneration described in the complaint.
(18)
The Commission selected the sample based on the largest volume of exports to the Union during the investigation period in accordance with Article 27(1) of the basic Regulation. The sample did also take into account that some of the schemes might not be used by all exporting producers in China. Moreover, it was noted that the sample included companies using both production processes.
(19)
Basing the selection of the sample merely on the types of production processes would risk prejudging the outcome of the investigation by assuming that countervailable subsidies will be found with regard to PSF producers using PTA/MEG as raw materials only and not for PSF producers using PET flakes as the raw material. In addition, it was considered that such a selection criteria would have been arbitrary as the consequent sample with an equal number of companies would not be representative in terms of export volume to the Union in line with Article 27(1) of the basic Regulation and therefore the request was rejected.
(20)
One of the Chinese exporting producers/group of exporting producers claimed that the sample should be based on export value rather than export volume and asked to be included in the sample. Selecting a sample based on export values would not lead to representative and objective results as prices may be distorted by subsidisation. The Commission had selected the five largest exporting producers/groups of exporting producers in terms of volume, representing 53 % of total export volumes to the Union by the cooperating Chinese exporters. This is considered to be the largest representative volume of exports which can reasonably be investigated within the time available in accordance with Article 27(1) of the basic Regulation. This claim was therefore rejected.
(21)
The same party argued that its raw material consisted entirely of recycled textile waste and it did not benefit from any subsidies which may be associated with the use of PTA/MEG. The party claimed that no subsidy margin should be attributed to it which was calculated based on information pertaining to companies which used PTA/MEG as their raw materials. As explained in recital 18 above the sample takes into account that some of the schemes may not be used by all exporting producers in China. Therefore, the request was rejected.
(22)
The provisional sample of five exporting producers, as described in recital 16 was therefore confirmed as the final sample.
(23)
Following disclosure, the complainant questioned the sampling methodology applied by the Commission. It raised doubts about the representativeness of the 23 cooperating Chinese exporting producers/groups of exporting producers mentioned in recital 16 above in relation to the total quantity of PSF exported from China to the Union. In addition, it considered that a sample made of five companies was not sufficient in view of an alleged number of 150 producers of PSF in China. Moreover, it claimed that the sampling has not taken into consideration the geographical spread of the Chinese producers and the proportion of Chinese producers using the various production processes involved. Finally, the complainant argued that the Commission has not disclosed the actual volume of PSF produced by the sampled Chinese companies and whether the production volume is representative in relation to the total volume of PSF produced in China.
(24)
The imports of the 23 cooperating Chinese exporting producers/groups of exporting producers represented 83 % of the total Chinese import volume and cooperation was therefore considered high. As mentioned in recital 16 the Commission selected a sample of five exporting producers/groups of exporting producers that cooperated in the investigation with the largest volume of exports to the Union during the investigation period in accordance with Article 27 of the basic Regulation. On this basis the sample was considered representative. The selected companies were requested to fill in the full questionnaire. In any case, exporting producers not willing to cooperate in the investigation cannot be selected in the sample as the Commission seeks to establish findings based on the information collected from the cooperating exporting producers via their questionnaire responses, which are verified on spot.
(25)
Regarding the selection of a sample of exporting producers taking into consideration their geographical spread in China, the complainant did not substantiate its claim. In particular, the complainant did not explain why a sample based on the criterion of geographical spread would have been in accordance with Article 27 of the basic Regulation, which does provide for the option to sample on the basis of largest volume of exports.
(26)
As concerns the claim that the sample did not take into account the proportion of Chinese producers using the various production processes involved, it is highlighted that as explained in recital 18 above, the sample included companies using both production processes. In addition, the largest Chinese exporters are using PTA/MEG to produce PSF for the Union market.
(27)
Furthermore, while the complainant refers to production rather than exports to the Union, it is noted that the Commission does not need to provide the volume of PSF produced by the sampled Chinese exporting producers/groups of exporting producers as the purpose of the current proceeding is the assessment of subsidisation in relation to the volume of PSF produced in China and exported to the Union.
(28)
Therefore, all claims made by the complainant in relation to the sample methodology were rejected.
Sampling of exporting producers in India
(29)
To decide whether sampling is necessary and, if so, to select a sample, the Commission asked all known exporting producers in India to provide the information specified in the Notice of Initiation. In addition, the Commission asked the Mission of India to the European Union to identify and/or contact other exporting producers, if any, that could be interested in participating in the investigation.
(30)
Eight exporting producers in India provided the requested information and agreed to be included in the sample. In accordance with Article 27(1) of the basic Regulation, the Commission selected a sample of four companies on the basis of the largest representative volume of exports to the Union which could reasonably be investigated within the time available. In accordance with Article 27(2) of the basic Regulation, all known exporting producers concerned, and the authorities of India, were consulted on the selection of the sample. No comments were made.
(31)
Following disclosure, the complainant referred to the existence of 17 producers of PSF in India and put in question whether a sample of four exporting producers was representative. The Commission confirms that the sample of four Indian exporting producers was considered representative as it covers about 90 % of the total Indian exports to the Union in the investigation period.
Sampling of exporting producers in Vietnam
(32)
The Commission asked all known exporting producers in Vietnam to provide the information specified in the Notice of Initiation. In addition, the Commission asked the Mission of Vietnam to the European Union to identify and/or contact other exporting producers, if any, that could be interested in participating in the investigation.
(33)
Five exporting producers in Vietnam provided the requested information and agreed to be included in the sample, but one of these companies did not have any export sales to the Union during the investigation period. Therefore, the Commission decided not to investigate this company. In view of the low number of remaining exporting producers, the Commission decided that sampling was not necessary.
(34)
Following disclosure, the complainant noted that for Vietnam questionnaire replies were received from three out of the four exporting producers and that the Commission should have sought to achieve the same coverage also for the Chinese and Indian exports. The Commission highlights that the industry situation was quite different in Vietnam given the very limited number of cooperating exporting producers (i.e. three) as opposed to the significant number of exporting producers in China and India. Hence there was a need for sampling in these two latter countries only. The Commission also clarifies that the three cooperating and investigated Vietnamese exporting producers represent over 99 % of the total volume of imports of the product concerned from Vietnam into the Union.
(b) Individual examination
(35)
Three exporting producers/groups of exporting producers in China requested individual examination under Article 27(3) of the basic Regulation. Given the number of requests for individual examination and the size of the sample of exporting producers from China, the examination of these requests would have been unduly burdensome. These requests were therefore rejected.
(36)
One exporting producer in India requested individual examination under Article 27(3) of the basic Regulation. The examination of this request was accepted. In particular, it was decided that the individual examination in this particular case would not be unduly burdensome and would not prevent completion of the investigation in good time.
(c) Replies to the questionnaire
(37)
The Commission sent questionnaires to the representatives of China (including specific questionnaires for banks and producers of PTA and MEG), the representatives of India (including specific questionnaires for banks) and the representatives of Vietnam (including specific questionnaires for banks and producers of PTA and MEG). The Commission further sent questionnaires to five sampled exporting producers in China, five exporting producers (four sampled and one non-sampled) in India, four exporting producers in Vietnam, four Union producers, five unrelated importers and 105 users.
(38)
As concerns China, questionnaire replies were received from the GOC (Ministry of Commerce) and the five sampled exporting producers/groups of exporting producers in China. As concerns India, questionnaire replies were received from the GOI (Ministry of Commerce & Industry), the four sampled exporting producers in India and the Indian exporting producer which requested individual examination. As concerns Vietnam, replies were received from the GOV (the Vietnam Competition Authority, the Ministry of Industry and Trade and various banks). One exporting producer, which accounted for a very low volume of exports to the Union, withdrew its cooperation and did not reply to the questionnaire. Questionnaire replies were received from the remaining three exporting producers (two of them belonging to the same group) in Vietnam. Furthermore, four Union producers, four unrelated importers and twelve users submitted questionnaire replies.
(39)
Following disclosure, the complainant commented that there seemed to be a lack of proportionality regarding the number of questionnaires sent to the sampled Union producers on the one hand and to the importers and users on the other hand. First and foremost, the number of questionnaires sent to one group of economic actors (Union producers, exporting producers, importers or users) is not indicative for the weight the Commission attributes to their respective situation. The only objective is to obtain the right level and amount of information to make the best possible analysis of subsidy, injury and Union interest.
(40)
In this case, questionnaires were sent to the four sampled Union producers, the five sampled Chinese exporting producers, five Indian exporting producers, four Vietnamese exporting producers, five importers and all known users and those users who had made themselves known. Indeed, Article 27 of the basic Regulation does not provide for sampling of users. Moreover, experience from trade defence investigations so far shows that although in certain cases, based on the available information, a large number of users may be contacted, usually only a limited number of them are willing to provide a questionnaire reply. Therefore, the Commission, also in this case, actively sought the cooperation of a maximum number of users.
(d) Verification visits
(41)
The Commission sought and verified all the information deemed necessary for a determination of subsidisation, resulting injury and Union interest. Verification visits pursuant to Article 26 of the basic Regulation were carried out at the following State authorities and financial institutions and companies:
Government of China
-
Chinese Ministry of Commerce, Beijing, China
Government of India
-
Ministry of Commerce & Industry, New Delhi
Government of Vietnam
-
Vietnam Competition Authority, Ministry of Industry and Trade, Hanoi
-
Ministry of Finance, Hanoi (including verification visits to several banks)
-
Thai Binh customs authorities, Thai Binh City, Thai Binh Province
Union producers
-
Trevira GmbH, Bobingen, Germany
-
Wellman International Ltd, Kells, Ireland
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Romania
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Czech Republic
Importers
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, United Kingdom
Users
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Germany
Exporting producers in China
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co., Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co., Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co., Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co., Fuyang
Exporting producers in India
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd, Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd, Mumbai
Exporting producers in Vietnam
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co. Ltd, Halong City
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy Town, Thai Binh Province and Hop Than Co. Ltd, Thai Binh City, Thai Binh Province (jointly referred to as ‘Thai Binh Group’).
(42)
Following disclosure, the complainant argued that most of the Chinese producers are regionally concentrated in the south eastern coastal provinces of Jiangsu and Zhejiang and none of the five verification visits took place in either of these two provinces. In this regard, it is noted that Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co. and Jiangsu Huaxicun Co. are located in Jiangsu province, while Zhejiang Anshun Pettechs Fibre is located in Zhejiang province. Therefore, the claim was rejected.
(43)
In addition, the complainant argued that two large Chinese producers, in terms of production capacity, were not included in the sample. In this regard, it is recalled that as explained in recitals 16 and 18 above, the Commission selected the sample based on the volume of exports to the Union and chose the largest five exporters/groups of exporting producers to the Union in accordance with Article 27 of the basic Regulation. The mere fact that there are other large producers of PSF in China does not as such question the representativeness of the sample.
(44)
The complainant raised a similar claim for Vietnam, arguing that two major Vietnamese PSF producers were not included in the scope of the investigation. As the Commission explained in recitals 32-34 above, the investigation covered the totality of Vietnamese producers exporting PSF to the Union, and replies were received from three exporting producers representing almost the totality of PSF exports to the Union. The fact that there may exist other major PSF producers in Vietnam that do not export the product concerned to the Union does not bear relevance for the representativeness of the cooperating exporting producers.
1.3. INVESTIGATION PERIOD AND PERIOD CONSIDERED
(45)
The investigation of subsidisation and injury covered the period from 1 October 2012 to 30 September 2013 (‘the investigation period’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2010 to the end of the investigation period (‘the period considered’).
(46)
Following disclosure, the complainant commented on the duration of the investigation period, which it considered to be short and therefore to have ‘detrimentally affected’ the findings of the Commission. The complainant stated that the duration of 12 months ignored that the injury suffered by the Union industry had allegedly been on-going for a period of several years. The complainant was also of the opinion that the subsidies listed in the complaint could not have been adequately analysed using an investigation period of 12 months.
(47)
As regards the injury analysis, it needs to be underlined that the Commission assessed the years 2010, 2011, 2012 and the investigation period and not, as the complainant states, only the 12 months of the investigation period. Regarding the determination of subsidisation, the Commission chose, within its margin of discretion and in line with Articles 5 and 11 of the basic Regulation, an investigation period of 12 months. Until disclosure neither the complainant nor any other interested party commented on the duration of the investigation period which was stipulated in the Notice of Initiation and the questionnaires. The Commission considers that an investigation period of 12 months is appropriate to ensure representative findings for the for the purpose of the investigation. Therefore, this claim is rejected.
1.4. DISCLOSURE
(48)
On 2 October 2014, the Commission disclosed to all interested parties the essential facts and considerations on the basis of which it intended to terminate the proceeding and invited all interested parties to comment. Comments were received from a user association, the complainant, one Chinese exporting producer and its affiliates, four Indian exporting producers, the GOC and the GOV. The comments made were considered by the Commission and taken into account, where appropriate.
(49)
The comments received from the user association addressed the issue of Union interest, which was not assessed as there are no grounds for the imposition of measures.
2. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
2.1. PRODUCT CONCERNED
(50)
The product concerned is synthetic staple fibres of polyesters, not carded, combed or otherwise processed for spinning originating in the People's Republic of China, India and Vietnam, currently falling within CN code 5503 20 00 (‘the product concerned’).
(51)
The product concerned can normally be produced either by using PTA (Purified Terephthalic Acid) and MEG (Mono Ethylene Glycol) or by using recycled PET bottle flakes to produce recycled PSF. The product is used in a wide range of applications, for example in clothing, apparel and home furnishings but in the automotive industry, the hygiene and medical industries as well as the construction industry.
2.2. LIKE PRODUCT
(52)
The investigation showed that the following products have the same basic physical, chemical and technical characteristics as well as the same basic uses:
-
the product concerned,
-
the product produced and sold on the domestic market of the countries concerned, and
-
the product produced and sold in the Union by the Union industry.
(53)
The Commission decided that those products are therefore like products within the meaning of Article 2(c) of the basic Regulation.
2.3. CLAIMS REGARDING PRODUCT SCOPE
2.3.1. PSF made from PTA/MEG and PSF made from recycled PET bottles
(54)
Two government authorities and an association representing exporting producers of one of the countries concerned claimed that PSF made from PTA/MEG and PSF made from recycled PET bottles should be treated as two different products. The claim was based on the difference in main raw materials used as for certain types of PSF, PTA/MEG are used, while for certain other types, flakes made from recycled PET bottles are used instead. Related to this, cost and sales prices were mentioned as important differences. It was also claimed that there are substantial quality differences between PSF made from PTA and MEG and PSF made from recycled PET bottles, impacting the use and application.
(55)
PSF made from PTA/MEG and PSF made from recycled PET bottles indeed constitute two different PSF types within the product scope of PSF. Nevertheless, the two types share the same physical and chemical characteristics and their end-uses are basically the same. It is recognised that not all product types are interchangeable, but previous investigations and the current investigation established that there is at least a partial interchangeability and overlapping use across the different product types. The claim was therefore dismissed.
(56)
One exporting producer re-iterated in its submission that the use of recycled PET bottles as opposed to the use of flakes made from recycled PET bottles entails a different production process and constitutes a different raw material. The same party also added that the cost and selling price as well as the quality of the PSF produced with recycled PET bottles are significantly lower than those of ‘normal PSF’. The Commission maintains that the raw material, be it recycled PET bottles or flakes made from recycled PET bottles, is essentially the same. Compared to PET flakes, the additional steps needed, when using PET bottles, are the sorting and washing of the bottles, followed by the shredding of the bottles into flakes. All subsequent production steps are the same. In addition, the final product has the same characteristics, with the understanding that various grades of quality may exist as was also foreseen in the PCN. Price difference (if any) as a result of various grades of quality is therefore also captured by the PCN. Therefore, this claim is rejected.
2.3.2. Commodity PSF and specialty PSF
(57)
One government authority and four exporting producers claimed that commodity PSF and specialty PSF are to be treated as different products, due to differences in cost of production, selling prices and use. It was also claimed that the Union industry focuses on speciality PSF as the core type PSF, while the countries concerned mainly supply commodity PSF.
(58)
The government authority and the four exporting producers making the claim as described in recital 57 did not provide a definition for specialty PSF.
(59)
Specialty PSF, as defined by the sampled Union producers, range from PSF made from a combination of polyester and polyethylene for use in hygiene products, coloured (dyed) PSF, PSF with a specific tenacity, flame retardant PSF, PSF for technical use (such as geotextiles and non-wovens used in the building industry), PSF that is defined, developed and customised together with the customer for specific applications, to PSF used for the automotive industry (specifically visible linings of cars need to be consistent in colour).
(60)
Standard PSF, according to the sampled Union producers, cover those PSF that have a wider range of flexibility for its specifications.
(61)
With the proposed definition of the specialty PSF type and the commodity PSF type, the two types share the same basic physical, technical and chemical characteristics. The fact that there are several types, grades or qualities does not exclude that they can be regarded as a single product. The possible uses of commodity PSF seem wider than the specialty type of PSF but these differences were insufficient to have them classified as two single products. Although the types of PSF have different characteristics corresponding to their specific purpose, their basic physical characteristics, application and uses are the same.
(62)
Furthermore, it needs to be clarified that during the investigation period the specialty PSF types were not the core type of PSF produced by the Union producers. On average, it constituted around 40 % of all PSF types produced by the sampled Union producers, according to their own definition of commodity PSF and specialty PSF.
(63)
Following disclosure, one exporting producer resubmitted that the specialty PSF type and the commodity PSF type are not ‘like products’ and therefore, cannot be examined together. The same party noted that the specialty PSF type and the commodity PSF type differ in end use, in cost of production and sales price. Therefore, it considered it a failure of the Commission not having examined the differences in cost and sales price of the specialty PSF type and the commodity PSF type. It stated that it is unclear how the cost of production and the sales price of the product under investigation have been determined and requested the Commission to examine the underselling analysis after segregating the data for commodity PSF and specialty PSF.
(64)
The Commission confirms that PSF is sold in different product types for use in spinning or non-woven applications. For example, PSF can have a mono- or bicomponent composition as well as different specifications such as decitex, tenacity, lustre, quality grade, etc. Such specificities were captured by the PCN, on which the Commission did not receive any comments. It is recognised that commodity and speciality PSF are not interchangeable in all possible applications, but there is a partial interchangeability and overlapping use between different product types. As described in recital 61 and established in earlier proceedings concerning the same product, the physical and chemical characteristics as well as the end-uses of these types are basically the same. All types are based on the same raw materials (PTA/MEG or on recycled PET) which account for over 60 % of the cost of production. To this, additives or additional components can be added to ensure certain specific properties of the fibre. The PCN covers the origin of the raw materials and other elements that have an impact on the cost of production and the sales prices. However, no substantial difference in the production process of commodity and specialty PSF exists. This can be seen in the case of the sampled Union producers, of which none produced exclusively either commodity PSF or specialty PSF. Finally, no consistent and commonly agreed definition of specialty PSF seems to exist. For example, as described in recital 59 PSF used in the hygiene industry is considered by some Union producers as a specialty type. On the contrary, various users and a user association have indicated that the PSF to be used in the hygiene industry for, for example, wet wipes, is a commodity type, although it should preferably not be, for health and safety reasons, of recycled origin. In addition, some Union producers consider PSF types that have particular customer specific requirements (for example, a specific die colour) to be specialty PSF, even though such types may follow the exact same production process and have the same cost of production as any other (commodity) type. Therefore, the Commission could not rely on a self-proclaimed categorisation of commodity versus specialty PSF type and therefore this claim is rejected.
2.3.3. Other claims made with regards to product scope
(65)
One user and a user association claimed that PSF imported from China is of higher quality than the PSF produced in the Union. One argument provided was that the PSF from the People's Republic of China does not contain hard polymer pieces. Another argument put forward was the brightness of Chinese PSF, while PSF produced in the Union were said to contain grey shades, as most of the Union PSF is PSF made from recycled PET bottles.
(66)
The first argument as regards Union PSF containing hard polymer pieces was not substantiated by any evidence. Moreover, the contrary has also been stated in other user submissions and in replies to the user questionnaire (that is to say that PSF produced by Union producer is usually of higher quality than PSF produced by the countries concerned).
(67)
As regards the second argument on brightness, the information provided during the investigation confirms that PSF made from PTA/MEG is usually brighter than PSF made from recycled PET bottles (when no pigment and/or brighteners are added during the production process). However, both types of PSF share the same physical and chemical characteristics and their end-uses are basically the same. It should also be noted that in calculating injury, the basic raw material was one of the features which was taken into account. In other words, the imported PSF made from recycled PET bottles would be compared only with Union produced PSF made from recycled PET bottles. Likewise, the imported PSF made from PTA and MEG would be compared only with Union produced PSF made from PTA and MEG.
(68)
A user association, exporting producer and government authority claimed that downstream users often demand that products are made using PSF originating in the countries concerned (in particular, China).
(69)
No evidence was put forward to support this statement nor to further detail the reasoning behind the insistence on PSF from the three countries concerned (if such an insistence indeed is being put forward by downstream customers).
(70)
The user association claimed more specifically that the Union automotive industry accepts only PSF from Chinese origin.
(71)
However, it failed to substantiate its claim and demonstrate that PSF produced by Union producers cannot be used by the Union automotive industry. Moreover, verified data have demonstrated that Union producers also sell substantial quantities of PSF to the Union automotive industry, which points to the contrary.
(72)
One exporting producer claimed that the PSF made by this exporting producer and the PSF produced by Union producers, although both made from recycled PET bottles, are different products. According to this exporting producer, its PSF is (mainly) produced from recycled PET bottles (not flakes), which follows a different production process and constitutes different raw materials compared to PSF producers using flakes made from recycled PET bottles.
(73)
This claim was rejected as well, since PET bottles and PET bottle flakes (which are PET bottles crushed into flakes) are essentially the same raw material albeit in another form.
2.3.4. Conclusion
(74)
It was therefore concluded that all PSF types covered by the investigation share the same basic physical, technical and chemical characteristics and their end-uses are basically the same.
3. SUBSIDISATION
3.1. CHINA
3.1.1. General
(75)
On the basis of the information contained in the complaint and the replies to the Commission's questionnaire, the following schemes, which allegedly involved the granting of subsidies by Governmental authorities of China, were investigated:
A.
Preferential lending to the PSF industry by state-owned banks and the government entrustment and direction of private bank
B.
Government Provisions of goods and services for less than adequate remuneration and the Government entrustment and direction of private suppliers
-
Government provision of PTA and MEG for less than adequate remuneration;
-
Government provision of land and land-use rights for less than adequate remuneration;
-
Government provision of electricity;
-
Programme consisting of provision of cheap water.
C.
Development Grants and Interest Subsidies for the Textile Sector
-
The ‘Go Global’ Special Fund;
-
The Trade Promotion Fund for Agriculture, Light Industry and Textile Products.
D.
Direct Tax Exemption and Reduction programmes
-
Income tax exemptions on foreign (investment) enterprises;
-
Income tax exemptions on dividend income between qualified resident enterprises;
-
Income tax reductions for recognised high and new technology enterprises;
-
Income tax reductions in special economic zones;
-
Income tax reductions for export-oriented enterprises;
-
Tax credits of up to 40 % of the purchase value of domestically produced equipment.
E.
Indirect Tax and Import Tariff Programmes
-
Value added Tax exemptions and import tariff rebates for the use of imported equipment;
-
VAT rebates on FIE purchases of Chinese-made equipment.
F.
Other Regional/Provincial Programmes
-
Tax (and other) exemptions in development zones in the Province of Jiangsu;
-
Tax incentives in the City of Changzhou;
-
Preferential rents in the City of Changzhou;
-
Export incentive programmes in Zhejiang province;
-
Technology innovation grants in Zhejiang province;
-
Tax and duty incentives in development zones in Guangdong province;
-
Export incentives in Guangdong province;
-
Reimbursement of legal fees in Guangdong province;
-
Foreign trade activities (special) funds programme in Guangdong province;
-
Loan interest subsidies to support technological innovation projects in Guangdong province;
-
Preferential tax rates in development zones in Shanghai province;
-
Preferential infrastructure in Shanghai province;
-
Lending and tax policies for export-oriented enterprises in the Province of Shanghai.
(76)
The Commission investigated all schemes alleged in the complaint. For each scheme it was investigated whether, pursuant to provisions of Article 3 of the basic Regulation, a financial contribution by the GOC and a benefit conferred to the sampled exporting producers could be established. The investigation revealed that in the present case any benefit found for the investigated schemes is below the applicable de minimis threshold in Article 14(5) (3) of the basic Regulation. Therefore, it is not considered necessary to conclude on the countervailability of individual schemes.
Details of the schemes and the corresponding benefit rates for individual companies are set out below.
3.1.2. Specific Schemes
Schemes not used by sampled Chinese exporting producers during the investigation period
(77)
The below schemes were found not to be used by the sampled Chinese exporting producers/groups of exporting producers during the investigation period and therefore no benefit could be established.
-
Provision of PTA and MEG for less than adequate remuneration;
-
Government provision of electricity for less than the adequate remuneration;
-
Government provision of cheap water for less than the adequate remuneration;
-
The ‘Go Global’ Special Fund;
-
The Trade Promotion Fund for Agriculture, Light Industry and Textile Products;
-
Income tax exemptions on foreign (investment) enterprises;
-
Income tax reductions for recognised high and new technology enterprises;
-
Income tax reductions in special economic zones;
-
Income tax reductions for export-oriented enterprises;
-
Tax credits of up to 40 % of the purchase value of domestically produced equipment;
-
Other Regional/Provincial Programmes.
(78)
As concerns the provision of PTA and MEG for less than adequate remuneration, the complaint alleged that the GOC controls certain upstream industries and products so as to provide favourably priced inputs to producers of PSF, namely for PTA and MEG. On this basis PSF producers receive countervailable subsidies through the purchase from State-owned enterprises of government-produced PTA and MEG at below market price and thus at less than adequate remuneration.
(79)
However, the investigation revealed that the Chinese exporting producers/groups of exporting producers of PSF were importing most of their PTA and MEG inputs to produce PSF for export under an inward processing system.
(80)
Consequently, no subsidies for the sampled companies under this alleged programme could be established.
(81)
Following disclosure, the complainant noted that the Commission provided a partial analysis only for one subsidy scheme not used by the sampled Chinese exporting producers during the investigation period that is the provision of PTA/MEG at subsidised prices. With regard to this scheme, the complainant argued that the way the sample was established and the fact that a major PSF producer in China was not covered by the investigation affected the determination of subsidisation for this scheme.
(82)
As it was explained in recitals 16 and 18 above, out of the 23 Chinese exporting producers/group of exporting producers that cooperated in the investigation, the Commission selected a sample comprising of the five largest exporting producers/groups of exporting producers which was considered representative within the meaning of Article 27 of the basic Regulation. The Chinese producer to which the complainant referred and which was not included in the sample was not exporting PSF to the Union in significant quantities during the investigation period. Therefore, the non-inclusion of this producer did not affect the representativity of the sample and did not have any significant effect on the conclusions regarding the subsidy scheme in question.
(83)
The Commission confirms that it sought information and replies concerning all subsidy schemes alleged in the complaint including those mentioned by the complainant in its comments to the disclosure, but these schemes were found not to be used by the sampled exporting producers/group of exporting producers. In recital 78 the Commission provided additional details on the provision of PTA/MEG for less than adequate remuneration as this subsidy scheme was featured as a major allegation in the complaint possibly conferring a significant countervailable subsidy.
Schemes used by sampled Chinese exporting producers during the investigation period
3.1.3. Preferential loans to the PSF industry
(84)
The complainant alleged that the producers of PSF benefit from low (subsidised) interest rate loans from policy banks and State-owned commercial banks, pursuant to the GOC policy to provide financial assistance in order to encourage and support to growth and development of the textile and chemical fibre industry.
(a) Legal basis
(85)
The following legal provisions provide for preferential lending in China: The Law of the PRC on Commercial Banks (the banking law), The General Rules on Loans promulgated by the People's Bank of China (PBOC) on 28 June 1996 and Decision No 40 of the of the State Council.
(b) Calculation of the subsidy amount
(86)
Article 6(b) of the basic Regulation provides that the benefit on preferential loans should be calculated as the difference between the amount of interest paid and the amount that would be paid for a comparable commercial loan which the firm could obtain on the market. The Commission established a market benchmark for comparable commercial loans.
(87)
The benchmark was constructed based on the Chinese interest rates, adjusted to reflect normal market risk (i.e. it was considered that all firms in China would be accorded the highest grade of ‘Non-investment grade’ bonds only (BB at Bloomberg) and an appropriate premium expected on bonds issued by firms with this rating to the standard lending rate of the People's Bank of China was applied).
(88)
The benefit to the exporting producers/groups of exporting producers has been calculated by taking the interest rate differential, expressed as a percentage, multiplied by the outstanding amount of the loan, i.e. the interest not paid during the investigation period. This amount was then allocated over the total sales turnover of the cooperating exporting producers.
(c) Conclusion
(89)
The benefit established for this scheme ranges between 0 % and 0,50 %.
3.1.4. Provision of land use rights for less than the adequate remuneration
(a) Legal basis
(90)
The land-use right provision in China falls under Land Administration Law of the People's Republic of China and Real Right Law of the People's Republic of China.
(b) Practical implementation
(91)
According to Article 2 of the Land Administration Law, all land is government-owned since, according to the Chinese constitution and relevant legal provisions, land belongs collectively to the people of China. No land can be sold but land-use rights may be assigned according to the law. The State authorities can assign it through public bidding, quotation or auction.
(c) Findings of the investigation
(92)
The cooperating exporting producers/groups of exporting producers have reported information regarding the land they hold as well as the relevant land-use rights contracts/certificates, but no information was provided by the GOC about pricing of land-use rights.
(d) Calculation of the subsidy amount
(93)
As it was concluded that the situation in China with respect to land-use rights is not market-driven, there appear to be no available private benchmarks at all in China. Therefore, an adjustment of costs or prices in China is not practicable. In these circumstances it is considered that there is no market in China and, in accordance with Article 6(d)(ii) of the basic Regulation, the use of an external benchmark for measuring the amount of benefit is warranted. Given that the GOC failed to submit any proposal for an external benchmark the Commission had to resort to facts available in order to establish an appropriate external benchmark. In this respect it was considered appropriate to use information from the Separate Customs Territory of Taiwan as an appropriate benchmark for reasons set out in recital 94 below.
(94)
The Commission considers that the land prices in Taiwan offer the best proxy to the areas in China where the cooperating exporting producers are based. The majority of the exporting producers are located in the eastern part of China, in developed high-GDP (gross domestic product) areas in provinces with a high population density.
(95)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the investigation period. The benefit conferred on the recipients is calculated by taking into consideration the difference between the amount paid by each company for land use rights and the amount that should have been normally paid on the basis of the Taiwanese benchmark.
(96)
In doing this calculation, the Commission used the average land price per square meter established in Taiwan corrected for currency depreciation and GDP evolution as from the dates of the respective land use right contracts. The information concerning industrial land prices was retrieved from the website of the Industrial Bureau of the Ministry of Economic affairs of Taiwan. The currency depreciation and GDP evolution for Taiwan were calculated on the basis of inflation rates and evolution of GDP per capita at current prices in USD for Taiwan as published by the International Monetary Fund in its 2011 World Economic Outlook. In accordance with Article 7(3) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated to the investigation period using the normal life time of the land use right for industrial use land in China, i.e. 50 years or 70 years. This amount has then been allocated over the total sales turnover of the sampled exporting producers during the investigation period, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(e) Conclusion
(97)
The benefit established for this scheme ranges between 0,02 % and 0,82 %.
3.1.5. Direct Tax Exemption and Reduction programmes
3.1.5.1. Income tax exemptions on dividend income between qualified resident enterprises
(a) Legal basis
(98)
The legal bases of such tax exemption of dividend income are Articles 25-26 of the Enterprise Income Tax Law and Article 83 of the Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law.
(b) Practical implementation
(99)
This programme consists of a preferential tax treatment for Chinese resident enterprises that are shareholders in other Chinese resident enterprises in the form of tax exemption on income from certain dividends, bonuses and other equity investments for the resident parent enterprises.
(c) Findings of the investigation
(100)
On the income tax statement of two sampled exporting producers/groups of exporting producers there is an amount exempted from income tax. This amount is referred to as dividends, bonuses and other equity investment income of eligible residents and enterprises in line with the conditions in Appendix 5 to the Income tax return (Annual Statement of Tax Preferences). No income tax was paid by the relevant companies on these amounts.
(d) Calculation of the subsidy amount
(101)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the investigation period. The benefit conferred on the recipients is considered to be the amount of total tax payable with the inclusion of the dividend income coming from other resident enterprises in China, after the subtraction of what was actually paid with the dividend tax exemption. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the cooperating exporting producers companies during the investigation period, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(e) Conclusion
(102)
The benefit established for this scheme ranges between 0 % and 0,06 %.
3.1.6. Indirect Tax and Import Tariff Programmes
3.1.6.1. Value added Tax (‘VAT’) exemptions and import tariff rebates for the use of imported equipment
(a) Legal basis
(103)
The legal bases of this programme are Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment, ‘Guo Fa No 37/1997’, Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No 43, Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No 316 2006 of 22 February 2006 and Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either foreign-invested companies or domestic enterprises, 2008.
(b) Practical implementation
(104)
This programme provides an exemption from VAT and import tariffs in favour of foreign-invested enterprises or domestic enterprises for imports of capital equipment used in their production. To benefit from the exemption, the equipment must not fall in a list of non-eligible equipment and the claiming enterprise has to obtain a ‘Certificate of State-Encouraged projects’ issued by the Chinese authorities or by the National Development and Reform Commission in accordance with the relevant investment, tax and customs legislation.
(c) Findings of the investigation
(105)
Four of the sampled Chinese exporting producers/groups of exporting producers reported an exemption from VAT and import tariffs for the imported equipment.
(d) Calculation of the subsidy amount
(106)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the investigation period. The benefit conferred on the recipients is considered to be the amount of VAT and duties exempted on imported equipment. The benefit received was amortised over the life of the equipment according the company's normal accounting procedures. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the cooperating exporting producers companies during the investigation period, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(e) Conclusion
(107)
The benefit established for this scheme ranges between 0 % and 0,45 %.
3.1.6.2. VAT rebates on FIE purchases of Chinese-made equipment
(a) Legal basis
(108)
The legal bases of this programme are Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchase domestically-manufactured equipment by FIEs No 171, 199, 20.9.1999; Notice of the Ministry of Finance and the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Policy of Refunding Tax to Foreign-funded Enterprises for Their Purchase of Home-made Equipment, No 176 [2008] of the Ministry of Finance.
(b) Practical implementation
(109)
This programme provides benefits in the form of VAT refunds for the purchase of domestically produced equipment by FIEs. The equipment must not fall into the Non-Exemptible Catalogue and the value of the equipment must not exceed the total investment limit on an FIE according to the ‘trial Administrative Measures on Purchase of Domestically Produced Equipment’.
(c) Findings of the investigation
(110)
Two sampled exporting producers/groups of exporting producers submitted detailed information concerning this scheme, including the amount of benefit received.
(d) Calculation of the subsidy amount
(111)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the investigation period. The benefit conferred on the recipients is considered to be the amount of VAT reimbursed on the purchase of domestically produced equipment. The benefit received was amortised over the life of the equipment according the usual industry practice.
(e) Conclusion
(112)
The benefit established for this scheme ranges between 0 % and 0,01 %.
3.1.7. Other Regional/Provincial Programmes
(113)
The investigation confirmed that no benefits had been received under the programmes mentioned in recital 75 by the sampled companies during the investigation period.
3.1.8. Amount of subsidies
(114)
The amount of subsidies in accordance with the provisions of the basic anti-subsidy Regulation, expressed ad valorem, for the Chinese exporting producers ranges between 0,76 % to 1,77 %.
(115)
Following disclosure, the complainant argued that it was unclear how the Commission calculated the range of the total subsidy margin. The range of the total aggregated subsidies for the Chinese sampled exporting producers/group of exporting producers expressed ad valorem provided in recital 114 represents the lower and higher total subsidy margin of the five sampled Chinese exporting producers/group of exporting producers.
3.1.9. Conclusion on China
(116)
In view of the de minimis amounts of countervailable subsidies for the Chinese exporting producers, measures on imports of PSF originating in China should not be imposed. It has been concluded that the investigation should be terminated with regard to imports originating in the People's Republic of China, in accordance with Article 14(3) of the basic Regulation.
3.2. INDIA
3.2.1. General
(117)
On the basis of the information contained in the complaint and the replies to the Commission's questionnaire, the following schemes, which allegedly involved the granting of subsidies by the governmental authorities of India, were investigated:
(1)
Focus Market Scheme
(2)
Focus Product Scheme
(3)
Advance Authorisation Scheme
(4)
Duty Drawback Scheme
(5)
Export Promotion Capital Goods Scheme
(6)
Tax and duty exemptions and reductions in Export Oriented Units and the Special Economic Zones
(7)
Export Credit Scheme
(8)
Income Tax Exemption Scheme
(9)
Incremental Exports Incentivisation Scheme
(10)
Duty Free Import Authorisation Scheme
(11)
Market Development Assistance Scheme and loan guarantees
(12)
Capital Investment Incentive Scheme of the Government of Gujarat
(13)
Gujarat Sales Tax Incentive Scheme and Electricity Duty Exemption Scheme
(14)
West Bengal Subsidy Schemes - incentives and tax concessions, including grants and the exemption of sales tax,
(15)
Maharashtra Package Scheme of Incentives including Maharashtra Electricity Duty Exemption Scheme and Industrial Promotion Subsidy.
Subsidy schemes used by the Indian investigated exporting producers during the investigation period
(118)
The investigation found that in the investigation period the following schemes conferred benefit upon the verified exporting producers:
(1)
Focus Market Scheme (‘FMS’)
(2)
Focus Product Scheme (‘FPS’)
(3)
Duty Drawback Scheme (‘DDS’)
(4)
Advance Authorisation Scheme (‘AAS’)
(5)
Duty Free Import Authorisation Scheme (‘DFIA’)
(6)
Export Promotion Capital Goods Scheme (‘EPCGS’)
(7)
Maharashtra Package Scheme of Incentives (‘PSI’)
(119)
The schemes specified above under recital 118(1), (2), (4), (5) and (6) are based on the Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) which entered into force on 7 August 1992 (‘Foreign Trade Act’ or ‘FTP’). The Foreign Trade Act authorises the GOI to issue notifications regarding the export and import policy. These are summarised in ‘Foreign Trade Policy’ documents, which are issued by the Ministry of Commerce every five years and updated regularly. The Foreign Trade Policy document relevant to the investigation period of this investigation is ‘Foreign Trade Policy 2009-2014’ (‘FTP 09-14’). In addition, the GOI also sets out the procedures governing FTP 09-14 in a ‘Handbook of Procedures, Volume I’ (‘HOP I 09-14’). The Handbook of Procedures is updated on a regular basis.
(120)
The DDS scheme specified above under recital 118(3) is based on section 75 of the Customs Act of 1962, on section 37 of the Central Excise Act of 1944, on sections 93A and 94 of the Financial Act of 1994 and on the Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules of 1995. Drawback rates are published on a regular basis.
(121)
The PSI scheme specified above under (7) is based on ‘Package Scheme of Incentives’ of 2007 of the Government of Maharashtra, Resolutions No PSI-1707/(CR-50)/IND-8, dated 30 March 2007.
3.2.2. Focus Market Scheme (‘FMS’)
(a) Legal basis
The detailed description of FMS is contained in paragraph 3.14 of FTP 09-14 and in paragraph 3.8 of HOP I 09-14.
(b) Eligibility
(122)
Any manufacturer-exporter or merchant-exporter is eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(123)
Under this scheme exports of all products which includes exports of PSF to countries notified under Tables 1 and 2 of Appendix 37(C) of HOP I 09-14 are entitled to duty credit equivalent to 3 % of the FOB value. As of 1 April 2011, exports of all products to countries notified under Table 3 of Appendix 37(C) (‘Special Focus Markets’) are entitled to a duty credit equivalent to 4 % of the free on board value. Certain types of export activities are excluded from the scheme, e.g. exports of imported goods or transhipped goods, deemed exports, service exports and export turnover of units operating under special economic zones/export operating units. Also excluded from the scheme are certain types of products, e.g. diamonds, precious metals, ores, cereals, sugar and petroleum products.
(124)
The duty credits under FMS are freely transferable and valid for a period of 24 months from the date of issue of the relevant credit entitlement certificate. They can be used for payment of custom duties on subsequent imports of any inputs or goods including capital goods.
(125)
The credit entitlement certificate is issued from the port from which the exports have been made and after realisation of exports or shipment of goods. As long as the complainant provides to the authorities copies of all relevant export documentation (e.g. export order, invoices, shipping bills, bank realisation certificates), the GOI has no discretion over the granting of the duty credits.
(126)
Four of the verified exporting producers used this scheme during the investigation period.
(127)
Upon disclosure, three of the sampled Indian exporting producers argued that although they were eligible for the benefit they had not applied for it at all for the export sales to the Union and thus no conclusion on the availing of such benefit can be made. Also, they argued that the FMS scheme is geographically related to countries not part of the Union and can thus not be countervailed by the Union. In this respect, the verification visits confirmed that FMS benefit was claimed for exports to third countries as the scheme principally relates to the exports made to third countries. The exporting producers in question were, however, not able to dispute either the practical implementation of the scheme as described under recitals 123 to 125 or that the FMS benefit can be used for the product concerned, namely that duty credits under FMS are freely transferable and can be used for payment of custom duties on subsequent imports of any inputs or goods including capital goods. In particular, the party could not dispute the fact that duty credits conferred under FMS on exports to eligible third countries can be used to offset import duties payable on inputs incorporated in product concerned exported to the Union.
(128)
Finally, these benefits are booked on an accrual basis in the company accounts on the dates when the export transactions take place, demonstrating that the entitlement to the benefit is created at the time of the export transaction and that there is no doubt that the duty credit obtained will be used at a later stage. Therefore, this claim had to be rejected.
(d) Conclusion on FMS
(129)
The FMS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. A FMS duty credit is a financial contribution by the GOI, since the credit will eventually be used to offset import duties, thus decreasing the GOI's duty revenue which would be otherwise due. In addition, the FMS duty credit confers a benefit upon the exporter, because it improves its liquidity.
(130)
Furthermore, FMS is contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(131)
This scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. It does not conform to the strict rules laid down in Annex I point (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. An exporter is under no obligation to actually consume the goods imported free of duty in the production process and the amount of credit is not calculated in relation to actual inputs used. There is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product or whether an excess payment of import duties occurred within the meaning of point (i) of Annex I and Annexes II and III of the basic Regulation. An exporter is eligible for FMS benefits regardless of whether it imports any inputs at all. In order to obtain the benefit, it is sufficient for an exporter to simply export goods without demonstrating that any input material was imported. Thus, even exporters which procure all of their inputs locally and do not import any goods which can be used as inputs are still entitled to benefit from FMS. Moreover, an exporter can use FMS duty credits in order to import capital goods although capital goods are not covered by the scope of permissible duty drawback systems, as set out in Annex I point (i) of the basic Regulation, because they are not consumed in the production of the exported products.
(e) Calculation of the subsidy amount
(132)
The amount of countervailable subsidies was calculated on the basis of the benefit conferred on the recipient, which is found to exist during the investigation period as booked by the cooperating exporting producer on an accrual basis as income at the stage of export transaction. In accordance with Article 7(2) and (3) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the export turnover during the investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(133)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the investigation period for the four companies concerned amounted to 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % and 0,63 % respectively.
3.2.3. Focus Product Scheme (‘FPS’)
(a) Legal basis
(134)
The detailed description of the scheme is contained in paragraphs 3.15 to 3.17 of the FT-policy 09-14 and chapters 3.9 to 3.11 of the HOP I 09-14.
(b) Eligibility
(135)
According to paragraph 3.15.2 of the FT-policy 09-14, exporters of notified products in Appendix 37D of HOP I 09-14 are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(136)
An exporter of products included in the list of Appendix 37D of HOP I 09-14 can apply for FPS Duty Credit scrip equivalent to 2 % or 5 % of FOB value of exports. The product concerned under investigation is listed under Table 1 of Appendix 37D and is entitled to a 2 % duty credit.
(137)
FPS is a post export scheme, i.e. a company must export to be eligible for benefits under this scheme. As a result, the company proceeds to file an online application to the relevant authority along with copies of the export order and invoice, the bank receipt showing payment of application fees, copy of the shipping bills and bank realisation certificate for the receipt of payment or foreign inward remittance certificate in the case of direct negotiation of documents. In cases where the original copy of the shipping bills and/or bank realisation certificates have been submitted for claiming benefits under any other scheme, the company can submit self- attested copies quoting the relevant authority where the original documents have been submitted. The online application for FPS credits can cover a maximum of up to 50 shipping bills.
(138)
It was found that, in accordance with Indian accounting standards, FPS credits can be booked on an accrual basis as income in the commercial accounts, upon fulfilment of the export obligation. Such credits can be used for payment of customs duties on subsequent imports of any goods - except capital goods and goods where there are import restrictions. Goods imported against such credits can be sold on the domestic market (subject to sales tax) or used otherwise. FPS credits are freely transferable and valid for a period of 24 months from the date of issue.
(139)
All five verified exporting producers used this scheme during the investigation period.
(140)
Following disclosure three of the sampled Indian exporting producers argued that although they were eligible for the benefit they had not applied for it for at least some export sales and thus no conclusion on the availing of the benefit can be made. Nevertheless, the exporting producers in question were not able to dispute either the practical implementation as described under recitals 123 to 125 of the scheme or that the FPS benefit can be used for the product concerned, namely that duty credits under FPS are freely transferable and can be used for payment of custom duties on subsequent imports of any inputs or goods including capital goods. It is reiterated that these benefits are booked on an accrual basis in the company accounts on the dates when the export transactions take place, demonstrating that the entitlement to benefit is created at the time of the export transaction and that there is no doubt that the duty credit obtained will be used at a later stage.
(d) Conclusion on the FPS
(141)
The FPS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. An FPS credit is a financial contribution by the GOI since the credit will eventually be used to offset import duties, thus decreasing the GOI's duty revenue which would otherwise be due. In addition, the FPS credit confers a benefit upon the exporter because it improves its liquidity.
(142)
Furthermore, the FPS is contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4)(a) of the basic Regulation.
(143)
This scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation since it does not conform to the rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. In particular, an exporter is under no obligation to actually consume the goods imported free of duty in the production process and the amount of credit is not calculated in relation to actual inputs used. Moreover, there is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product or whether an excess payment of import duties occurred within the meaning of item (i) of Annex I, and Annexes II and III of the basic Regulation. Lastly, an exporter is eligible for the FPS benefits regardless of whether it imports any inputs at all. In order to obtain the benefit, it is sufficient for an exporter to simply export goods without demonstrating that any input material was imported. Thus, even exporters which procure all of their inputs locally and do not import any goods which can be used as inputs are still entitled to benefit from the FPS.
(e) Calculation of the subsidy amount
(144)
In accordance with Article 3(2) and Article 5 of the basic Regulation, the amount of countervailable subsidies was calculated in terms of the benefit conferred on the recipient found to exist during the investigation period. In this regard, it was considered that the benefit is conferred on the recipient at the point in time when an export transaction is made under this scheme. At that moment, the GOI is liable to forego the customs duties, which constitutes a financial contribution within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Once the customs authorities issue an export shipping bill which shows, inter alia, the amount of FPS credit which is to be granted for that export transaction, the GOI has no discretion as to whether or not to grant the subsidy. In the light of the above, it is considered appropriate to assess the benefit under the FPS as being the sums of the credits earned on export transactions made under this scheme during the investigation period.
(145)
Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the credits so established to arrive at the subsidy amount as numerator, pursuant to Article 7(1)(a) of the basic Regulation. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount has been allocated over the total export turnover during the investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(146)
The subsidy rates established in respect of this scheme for the five companies concerned during the investigation period amounted to 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % and 1,95 % respectively.
3.2.4. Duty Drawback Scheme (‘DDS’)
(a) Legal Basis
(147)
The detailed description of the DDS is contained in the Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995 as amended by successive notifications.
(b) Eligibility
(148)
Any manufacturer-exporter or merchant-exporter is eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(149)
An eligible exporter can apply for drawback amount which is calculated as a percentage of the FOB value of products exported under this scheme. The drawback rates have been established by the GOI for a number of products, including the product concerned. They are determined on the basis of the average quantity or value of materials used as inputs in the manufacturing of a product and the average amount of duties paid on inputs. They are applicable regardless of whether import duties have actually been paid or not. The DDS rate for the product concerned during the investigation period was: 3 % until 9 October 2012, 2,1 % between 10 October 2012 and 20 September 2013 and 1,7 % as of 21 September 2013 of the FOB value.
(150)
To be eligible to benefits under this scheme, a company must export. At the moment when shipment details are entered in the Customs server (ICEGATE), it is indicated that the export is taking place under the DDS and the DDS amount is fixed irrevocably. After the shipping company has filed the Export General Manifest (EGM) and the Customs office has satisfactorily compared that document with the shipping bill data, all conditions are fulfilled to authorise the payment of the drawback amount by either direct payment on the exporter's bank account or by draft.
(151)
The exporter also has to produce evidence of realisation of export proceeds by means of a Bank Realisation Certificate (BRC). This document can be provided after the drawback amount has been paid but the GOI will recover the paid amount if the exporter fails to submit the BRC within a given delay.
(152)
The drawback amount can be used for any purpose.
(153)
It was found that in accordance with Indian accounting standards, the duty drawback amount can be booked on an accrual basis as income in the commercial accounts, upon fulfilment of the export obligation.
(154)
Two of the verified exporting producers used DDS during the investigation period.
(d) Conclusion on DDS
(155)
The DDS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation. The so-called duty drawback amount is a financial contribution by the GOI as it takes form of a direct transfer of funds by the GOI. In addition, the duty drawback amount confers a benefit upon the exporter, because it improves its liquidity on terms which are not available on the market.
(156)
The rate of duty drawback for exports is determined by the GOI on a product by product basis. However, although the subsidy is referred to as a duty drawback, the scheme does not have the characteristics of a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. The cash payment to the exporter is not linked to actual payments of imports duties on raw materials, and is not a duty credit to offset import duties on past or future imports of raw materials.
(157)
This is confirmed by GOI's circular no 24/2001 which clearly states that ‘[duty drawback rates] have no relation to the actual input consumption pattern and actual incidence suffered on inputs of a particular exporter or individual consignments […]’ and instructs regional authorities that ‘no evidence of actual duties suffered on imported or indigenous nature of inputs […] should be insisted upon by the field formations along with the [drawback claim] filed by exporters’.
(158)
The payment which takes form of a direct transfer of funds by the GOI subsequent to exports made by exporters has to be considered as a direct grant from the GOI contingent on export performance and is therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(159)
In view of the above, it is concluded that DDS is countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(160)
In accordance with Article 3(2) and Article 5 of the basic Regulation, the amount of countervailable subsidies was calculated in terms of the benefit conferred on the recipient, which is found to exist during the investigation period. In this regard, it was considered that the benefit is conferred on the recipient at the time when an export transaction is made under this scheme. At this moment, the GOI is liable to the payment of the drawback amount, which constitutes a financial contribution within the meaning of Article 3(1)(a)(i) of the basic Regulation. Once the customs authorities issue an export shipping bill which shows, inter alia, the amount of drawback which is to be granted for that export transaction, the GOI has no discretion as to whether or not to grant the subsidy. In the light of the above, it is considered appropriate to assess the benefit under the DDS as being the sums of the drawback amounts earned on export transactions made under this scheme during the investigation period.
(161)
In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation these subsidy amounts have been allocated over the total export turnover of the product concerned during the investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(162)
Based on the above, the subsidy rates established in respect of this scheme for the two companies concerned in the investigation period amounted to 0,24 % and 2,12 % respectively.
3.2.5. Advance Authorisation Scheme (‘AAS’)
(a) Legal basis
(163)
The detailed description of the scheme is contained in paragraphs 4.1.1 to 4.1.14 of the FTP 09-14 and chapters 4.1 to 4.30 of the HOP I 09-14.
(b) Eligibility
(164)
The AAS consists of six sub-schemes, as described in more detail in recital 165. Those sub-schemes differ, inter alia, in the scope of eligibility. Manufacturer- exporters and merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers are eligible for the AAS physical exports and for the AAS for annual requirement sub-schemes. Manufacturer-exporters supplying the ultimate exporter are eligible for AAS for intermediate supplies. Main contractors which supply to the ‘deemed export’ categories mentioned in paragraph 8.2 of the FTP 09- 14, such as suppliers of an export oriented unit, are eligible for the AAS deemed export sub-scheme. Eventually, intermediate suppliers to manufacturer- exporters are eligible for ‘deemed export’ benefits under the sub-schemes Advance Release Order (‘ARO’) and back to back inland letter of credit.
(c) Practical implementation
(165)
The AAS can be issued for:
(a)
Physical exports: This is the main sub-scheme. It allows for duty-free import of input materials for the production of a specific resulting export product. ‘Physical’ in this context means that the export product has to leave Indian territory. An import allowance and export obligation including the type of export product are specified in the licence;
(b)
Annual requirement: Such an authorisation is not linked to a specific export product, but to a wider product group (e.g. chemical and allied products). The licence holder can - up to a certain value threshold set by its past export performance - import duty-free any input to be used in manufacturing any of the items falling under such a product group. It can choose to export any resulting product falling under the product group using such duty- exempt material;
(c)
Intermediate supplies: This sub-scheme covers cases where two manufacturers intend to produce a single export product and divide the production process. The manufacturer-exporter who produces the intermediate product can import duty-free input materials and can obtain for this purpose an AAS for intermediate supplies. The ultimate exporter finalises the production and is obliged to export the finished product;
(d)
Deemed exports: This sub-scheme allows a main contractor to import inputs free of duty which are required in manufacturing goods to be sold as ‘deemed exports’ to the categories of customers mentioned in paragraph 8.2(b) to (f), (g), (i) and (j) of the FTP 09-14. According to the GOI, deemed exports refer to those transactions in which the goods supplied do not leave the country. A number of categories of supply is regarded as deemed exports provided the goods are manufactured in India, e.g. supply of goods to an export-oriented unit or to a company situated in a special economic zone (‘SEZ’);
(e)
Advance Release Order (‘ARO’): The AAS holder intending to source the inputs from indigenous sources, instead of direct import, has the option to source them against AROs. In such cases the advance authorisations are validated as AROs and are endorsed to the indigenous supplier upon delivery of the items specified therein. The endorsement of the ARO entitles the indigenous supplier to the benefits of deemed exports as set out in paragraph 8.3 of the FTP 09-14 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty). The ARO mechanism refunds taxes and duties to the supplier instead of refunding the same to the ultimate exporter in the form of drawback/refund of duties. The refund of taxes/duties is available both for indigenous inputs as well as imported inputs;
(f)
Back to back inland letter of credit: This sub-scheme again covers indigenous supplies to an advance authorisation holder. The holder of an advance authorisation can approach a bank for opening an inland letter of credit in favour of an indigenous supplier. The authorisation will be validated by the bank for direct import only in respect of the value and volume of items being sourced indigenously instead of importation. The indigenous supplier will be entitled to deemed export benefits as set out in paragraph 8.3 of the FTP 09-14 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty).
(166)
Three verified companies received concessions under the AAS linked to the product concerned during the investigation period. These companies made use of (a), (d) and (e) of the sub-schemes referred to above. It is therefore not necessary to establish the countervailability of the remaining unused sub-schemes.
(167)
For verification purposes by the Indian authorities, an advance authorisation holder is legally obliged to maintain ‘a true and proper account of consumption and utilisation of duty-free imported/domestically procured goods’ in a specified format (chapters 4.26 and 4.30 and Appendix 23 HOP I 09-14), i.e. an actual consumption register. This register has to be verified by an external chartered accountant/cost and works accountant who issues a certificate stating that the prescribed registers and relevant records have been examined and the information furnished under the format of Appendix 23 is true and correct in all respects.
(168)
With regard to the use of AAS for physical exports referred to in recital 165(a), used by two verified companies during the investigation period, the import allowance and the export obligation are fixed in volume and value by the GOI and are documented on the advanced authorisation. In addition, at the time of import and of export, the corresponding transactions are to be documented by Government officials on the advanced authorisation. The volume of imports allowed under the AAS is determined by the GOI on the basis of Standard Input Output Norms (‘SIONs’) which exist for most products including the product concerned.
(169)
Imported input materials are not transferable and have to be used to produce the resultant export product. The export obligation must be fulfilled within a prescribed time frame after issuance of the licence (24 months with two possible extensions of 6 months each).
(170)
The investigation established that the verification requirements stipulated by the Indian authorities were not respected in practice.
(171)
Only one of the two verified companies that made use of this sub-scheme maintained a production and consumption register. However, the consumption register did not allow verifying which inputs were consumed in the production of the exported product and in what amounts. Regarding the verification requirements referred to above, there were no records kept by the companies which would prove that the external audit of the consumption register took place. In sum, it is considered that the investigated exporters were not able to demonstrate that the relevant FT-policy provisions were met.
(172)
With regard to the use of AAS for ARO referred to in recital 165(e), used by one verified company during the investigation period, the amount of imports allowed under this scheme, is determined as a percentage of the amount of exported finished products. The advance licences measure the units of authorised imports either in terms of their quantity or in terms of their value. In both cases the rates used to determine the allowed duty free purchases are established, for most products including the product covered by this investigation, on the basis of the SIONs. The input items specified in the advance licences are items used in the production of the relevant exported finished product.
(173)
The advance licence holder intending to source the inputs from indigenous sources, instead of direct import, has the option to source them against AROs. In such cases the advance licences are validated as AROs and are endorsed to the supplier upon delivery of the items specified therein. The endorsement of the ARO entitles the supplier to the benefits of deemed export such as deemed exports drawback and refund of the so-called terminal excise duty.
(174)
The investigation established that the verification requirements stipulated by the Indian authorities were not respected in practice.
(175)
With regard to the use of AAS for deemed exports referred to in recital 165(d), used by one verified company during the investigation period, both the import allowance and the export obligation are fixed in volume and value by the GOI and are documented on the authorisation. In addition, at the time of import and of export, the corresponding transactions are to be documented by government officials on the authorisation. The volume of imports allowed under this scheme is determined by the GOI on the basis of SIONs.
(176)
The export obligation must be fulfilled within a prescribed time-frame (24 months with two possible extensions of 6 months each) after issuance of the authorisation.
(177)
It was established that there were no links between the imported inputs and the exported finished products. Furthermore, it was found that, although mandatory, the applicant did not keep the consumption register referred to in recital 167, verifiable by an external accountant. In spite of the breach of this requirement, the applicant did avail the benefits under AAS.
(d) Conclusion on the AAS
(178)
The exemption from import duties is a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation, namely it constitutes a financial contribution of the GOI since it decreases duty revenue which would otherwise be due and it confers a benefit upon the investigated exporters since it improves their liquidity.
(179)
All sub-schemes concerned in the present case are clearly contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation. Without an export commitment a company cannot obtain benefits under this scheme.
(180)
None of the sub-schemes concerned in the present case can be considered permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. It does not conform to the rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. The GOI did not effectively apply a verification system or a procedure to confirm whether and in what amounts inputs were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation). It is also considered that the SIONs for the product concerned were not sufficiently precise and that themselves cannot constitute a verification system of actual consumption because the design of those standard norms does not enable the GOI to verify with sufficient precision what amounts of inputs were consumed in the export production. In addition, the GOI did not carry out a further examination based on actual inputs involved, although this would normally need to be carried out in the absence of an effectively applied verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation).
(181)
Following disclosure one sampled Indian exporting producer argued that the scheme should not be countervailed as the company fulfilled its legal obligation with regard to the independent audits of the input consumption register and this should be considered as a sufficient check for the GOI. Such reasoning cannot be accepted. The GOI verification shall be considered distinct from any obligations imposed on the companies. The verification visit confirmed that the verification system in place on the side of the GOI does not conform to the rules laid down in Annex II (II) 4 of the basic Regulation. Therefore, this claim had to be rejected.
(182)
The same party argued that clubbing of licences is legal in India and that the company cannot be disadvantaged by the use of total export turnover instead of the turnover of the product concerned in the calculations of the subsidy margin. However, the legality of clubbing of licences in India as such was irrelevant in this context. The investigation revealed that as a result of clubbing no reasonable allocation of licences corresponding to PSF could be made. Indeed, the benefit at the division level and not at PSF level must have been used in the calculations of the subsidy margin as the verified information did not allow for proper allocation of the use of inputs (used in the production of other products) to PSF only. Therefore, this claim had to be rejected.
(183)
The sub-schemes referred to in recital 165 under (a), (d) and (e) are therefore countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(184)
In the absence of permitted duty drawback systems or substitution drawback systems, the countervailable benefit is the remission of total import duties normally due upon importation of inputs. In this respect, it is noted that the basic Regulation does not only provide for the countervailing of an ‘excess’ remission of duties. According to Article 3(1)(a)(ii) and Annex I(i) of the basic Regulation only when the conditions of Annexes II and III of the basic Regulation are met that the excess remission of duties can be countervailed. However, these conditions were not fulfilled in the present case. Thus, if an adequate monitoring process is not demonstrated, the above exception for drawback schemes is not applicable and the normal rule of the countervailing of the amount of unpaid duties (revenue forgone), applies, rather than of any purported excess remission. As set out in Annexes II(II) and III(II) of the basic Regulation the burden is not upon the investigating authority to calculate such excess remission. To the contrary, according to Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation, the investigating authority only has to establish sufficient evidence to refute the appropriateness of an alleged verification system.
(185)
The subsidy amount for the companies which used the AAS was calculated on the basis of import duties forgone (basic customs duty and special additional customs duty) on the material imported under the sub-scheme during the investigation period (numerator). In accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the subsidy amount where justified claims were made. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, this subsidy amount was allocated over the export turnover of the product concerned during the investigation period as appropriate denominator because the subsidy is contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(186)
The subsidy rates established in respect of this scheme for the three concerned companies for the investigation period amounted to 0,11 %, 1,89 % and 4,31 % respectively.
3.2.6. Duty Free Import Authorisation (‘DFIA’)
(a) Legal basis
(187)
The detailed description of the DFIA is contained in paragraphs 4.2.1 to 4.2.47 of the FTP 09-14 and in paragraphs 4.31 to 4.36 of the HOP I 09-14.
(b) Eligibility
(188)
Any manufacturer-exporter or merchant-exporter is eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(189)
The DFIA is a post- and pre-export scheme which allows duty-free imports of goods determined according to SION norms, but which, in case of transferable DFIA, do not have to be necessarily used in the manufacture of the exported product.
(190)
The DFIA only covers the import of inputs as prescribed in the SION. The import entitlement is limited to the quantity and value mentioned in the SION, but can be revised by regional authorities on request.
(191)
The export obligation is subject to the minimum value addition requirement of 20 %. The exports may be performed in anticipation of a DFIA authorisation, in which case the import entitlement is set in proportion of the provisional exports.
(192)
Once the export obligation is fulfilled, the exporter can request the transferability of the DFIA authorisation, which in practice means a permission to sell the duty-free import licence on the market.
(193)
One of the verified exporting producers used DFIA during the investigation period.
(d) Conclusion on DFIA
(194)
The exemption from import duties is a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. It constitutes a financial contribution of the GOI since it decreases duty revenue which would otherwise be due and it confers a benefit upon the investigated exporters since it improves their liquidity.
(195)
Furthermore, the DFIA is contingent in law upon export performance, and is therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(196)
This scheme cannot be considered as permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. It does not conform to the strict rules laid down in Annex I point (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. In particular: (i) it allows for ex-post refund or drawback of import charges on inputs which are consumed in the production process of another product; (ii) there is no verification system or procedure in place to confirm whether and which inputs are consumed in the production of process of the exported product or whether excess benefit occurred within the meaning of point (i) of Annex I and Annexes II and III to the basic Regulation; and (iii) the transferability of certificates/authorisations implies that an exporter granted a DFIA is under no obligation actually to use the certificate to import the inputs.
(197)
Following disclosure one sampled Indian exporting producer argued that the verification system put in place in India is reasonable, effective and in line with commercial practices in India and thus the ‘primary’ reason to countervail the scheme no longer exists. In contrast to what was claimed, the investigation did not confirm that the verification system in place in India allows verification of whether and which inputs are consumed in the production of process of the exported product or whether excess benefit occurred within the meaning of point (i) of Annex I and Annexes II and III to the basic Regulation. Moreover, the producer did not dispute either that the system allows for ex-post refund or drawback of import charges on inputs, which are consumed in the production process of another product nor that the transferability of certificates/authorisations implies that an exporter granted a DFIA is under no obligation actually to use the certificate to import the inputs. Therefore, this claim had to be rejected.
(e) Calculation of the subsidy amount
(198)
In the absence of permitted duty drawback systems or substitution drawback systems, the countervailable benefit is the remission of total import duties normally due upon importation of inputs. In this respect, it is noted that the basic Regulation does not only provide for the countervailing of an ‘excess’ remission of duties.
(199)
According to Article 3(1)(a)(ii) and Annex I(i) of the basic Regulation only when the conditions of Annexes II and III of the basic Regulation are met that the excess remission of duties can be countervailed. However, these conditions were not fulfilled in the present case. Thus, if an adequate monitoring process is not demonstrated, the above exception for drawback schemes is not applicable and the normal rule of the countervailing of the amount of unpaid duties (revenue forgone), applies, rather than of any purported excess remission. As set out in Annexes II(II) and III(II) of the basic Regulation the burden is not upon the investigating authority to calculate such excess remission. To the contrary, according to Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation, the investigating authority only has to establish sufficient evidence to refute the appropriateness of an alleged verification system.
(200)
The subsidy amount for the companies which used the DFIA was calculated on the basis of import duties forgone (basic customs duty and special additional customs duty) on the material imported under the sub-scheme during the investigation period (numerator). In accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the subsidy amount where justified claims were made. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, this subsidy amount was allocated over the export turnover of the product concerned during the investigation period as appropriate denominator because the subsidy is contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(201)
The subsidy rates established in respect of this scheme for the single concerned company for the investigation period amounted to 4,95 %.
3.2.7. Export Promotion Capital Goods Scheme (‘EPCGS’)
(a) Legal basis
(202)
The detailed description of EPCGS is contained in chapter 5 of FTP 09-14 as well as in chapter 5 HOP I 09-14.
(b) Eligibility
(203)
Manufacturer-exporters, merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers and service providers are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(204)
Under the condition of an export obligation, a company is allowed to import capital goods (new and second-hand capital goods up to 10 years old) at a reduced rate of duty. To this end, the GOI issues, upon application and payment of a fee, an EPCGS licence. The scheme provides for a reduced import duty rate of 3 % applicable to all capital goods imported under the scheme. In order to meet the export obligation, the imported capital goods must be used to produce a certain amount of export goods during a certain period. Under FTP 09-14 the capital goods can be imported with a 0 % duty rate under the EPCGS but in such case the time period for fulfilment of the export obligation is shorter.
(205)
The EPCGS licence holder can also source the capital goods indigenously. In such case, the indigenous manufacturer of capital goods may avail himself of the benefit for duty free import of components required to manufacture such capital goods. Alternatively, the indigenous manufacturer can claim the benefit of deemed export in respect of supply of capital goods to an EPCGS licence holder.
(206)
It was found that three companies in the sample received concessions under the EPCGS which could be allocated to the product concerned in the investigation period.
(d) Conclusion on EPCGS
(207)
The EPCGS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. The duty reduction constitutes a financial contribution by the GOI, since this concession decreases the GOI's duty revenue which would be otherwise due. In addition, the duty reduction confers a benefit upon the exporter, because the duties saved upon importation improve the company's liquidity.
(208)
Furthermore, EPCGS is contingent in law upon export performance, since such licences cannot be obtained without a commitment to export. Therefore, it is deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(209)
EPCGS cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Capital goods are not covered by the scope of such permissible systems, as set out in Annex I point (i), of the basic Regulation, because they are not consumed in the production of the exported products.
(e) Calculation of the subsidy amount
(210)
The subsidy amount was calculated, in accordance with Article 7(3) of the basic Regulation, on the basis of the unpaid customs duty on imported capital goods spread across a period which reflects the normal depreciation period of such capital goods in the industry concerned. The subsidy amount for the investigation period was then calculated by dividing the total amount of the unpaid customs duty with the depreciation period. The amount so calculated, which is attributable to the investigation period, has been adjusted by adding interest during this period in order to reflect the full value of the benefit over time. The commercial interest rate during the investigation period in India was considered appropriate for this purpose. Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation to arrive at the subsidy amount as nominator.
(211)
In accordance with Article 7(2) and (3) of the basic Regulation, this subsidy amount has been allocated over the appropriate export turnover during the investigation period as the denominator because the subsidy is contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(212)
Following disclosure two sampled Indian exporting producers requested a re-examination of the calculation of the subsidy amount. They argued that an invalidation of an EPCG licence may occur and result in indigenous procurement of capital goods where Central Excise duty would apply. In this respect however, no explicit reference to the specific invalidated licences was made. Also, this issue was not raised during the investigation, which would have allowed a proper verification of this claim. In any event, the determination of the subsidy amount was based on the verified company's record of inputs purchased under this scheme. Therefore, this claim had to be rejected.
(213)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the investigation period for the three companies concerned amounted to 0,37 %, 0,40 % and 0,46 % respectively.
3.2.8. Package Scheme of Incentives
(a) Legal basis
(214)
In order to encourage the dispersal of industries to the less developed areas, the Government of Maharashtra (GOM) has been granting incentives to new expansion units set up in developing regions of the State, since 1964, under a scheme commonly known as the Package Scheme of Incentives. The scheme has been amended several times since its introduction and the versions relevant to the current investigation are the versions of 2001 and 2007. Package Scheme of Incentives of 2001 is dated 31 March 2001 and bears Resolution No IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Package Scheme of Incentives of 2007 is dated 30 March 2007 and bears Resolution No PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
(b) Eligibility
(215)
The abovementioned Resolutions list the categories of industries and enterprises which can be considered eligible for incentives.
(c) Practical implementation
(216)
In order to encourage the dispersal of industries to the less developed areas, the Maharashtra Government has provided a package of incentives to new/expansion industrial units set up in the developing region of the Maharashtra State. For the purpose of the Scheme, Annex I to the Resolution classifies the State areas eligible for incentives. However, the incentives under the 2007 Scheme cannot be claimed unless an Eligibility Certificate has been issued under the 2007 Scheme and the beneficiary has complied with the stipulations/conditions of the eligibility certificate. The latter is issued by the Implementing Agency (State bod) with effect from the date of commencement of commercial production of the beneficiary (also called an eligible unit).
(217)
The PSI is composed of several sub-schemes, of which the following two conferred benefit upon two verified exporting producer during the investigation period:
-
Electricity Duty Exemption (EDE)
-
Industrial Promotion Subsidy (IPS)
(218)
EDE is granted to eligible new units set up in specified areas for a period specified in the Eligibility Certificates. In the current case the two exporting producers concerned are exempted from the payment of the Electricity Duty respectively for 9 year and 7 years. In other parts of the State, 100 % exported oriented units, Information Technology and Bio-Technology units are exempted from payment of Electricity Duty for a period of 10 years.
(219)
During the investigation it was found that one exporting producer located in Maharashtra benefited from the electricity duty exemption sub-scheme during the investigation period.
(220)
IPS entitles the beneficiary to a subsidy equivalent to a percentage comprised between 75 % and 100 % of the amount of eligible investments less the amount of benefits derived from other sub-schemes of the PSI scheme, such as the EDE. The benefit is conferred over a period of time specified in the Eligibility Certificate and cannot exceed the amount of VAT tax paid to the State of Maharashtra over the same period. The eligible investments are capital expenditure made in building, plant and machinery.
(221)
During the investigation it was found that two exporting producers located in Maharashtra benefited from the IPS sub-scheme.
(222)
Following disclosure two sampled Indian exporting producers argued that the IPS sub-scheme offered by the GOM does not apply to the stages of manufacturing, production or export of PSF, either directly or indirectly, and that the benefit is dependent on the amount of domestic taxes paid. They further argued that the objective of the scheme is not to provide benefits to exporting producers but to compensate for the costs born in connection to the backwardness of the region and hence that the scheme cannot be countervailed. Moreover, they claimed that the scheme should be treated as a capital subsidy rather that a recurring subsidy and that the total benefit received should be spread over the normal depreciation period of the subsidised capital. In this respect, the investigation revealed as mentioned in recital 220 that the grant is paid on a yearly basis for the eligible investments which are expenditures made in building, plant and machinery. Such investments are directly related to PSF. The mere fact that the yearly amount that can be claimed is capped by the amount of the domestic taxes paid to the GOM over the same period does not change the fact that the yearly benefit of the GOM constitutes a financial contribution of the GOI which confers a benefit upon the investigated exporting producers. Finally, the grant paid on a yearly basis does not have the feature of the capital subsidy even if an investment in capital goods is at the origin of such payment. Therefore, this claim had to be rejected.
(d) Conclusion on the EDE and IPS
(223)
Both sub-schemes are subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation, since they constitute a financial contribution of the GOI which conferred a benefit upon the investigated exporters.
(224)
The subsidy sub-schemes are specific within the meaning of Article 4(3) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to a limited number of enterprises within a designated geographical region.
(225)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(226)
In accordance with Article 3(2) and Article 5 of the basic Regulation, the amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipient in relation to the product concerned, which is found to exist during the investigation period. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the product concerned of the exporting producer during the investigation period, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported, pursuant to Article 7(2) of the basic Regulation.
(227)
The subsidy rate established with regard to the EDE sub-scheme amounted to 0,31 % for the single company availing of this benefit.
(228)
The subsidy rate established with regard to the IPS sub-scheme amounted to 1,03 % and 1,91 % respectively during the investigation period for the companies concerned.
3.2.9. Amount of countervailable subsidies
(229)
Based on the findings, the total amount of countervailable subsidies for the verified exporting producers, expressed ad valorem, were found to range from 4,16 % to 7,65 %, as summarised in the below table.
Table 1
Amount of countervailable subsidies - India
(%)
Scheme
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Total
Company
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. General
(230)
On the basis of the information contained in the complaint and the replies to the Commission's questionnaire, the following schemes, which allegedly involved the granting of subsidies by Government of Vietnam, were investigated:
A.
government preferential lending to the PSF industry by state-owned banks and the government entrustment and direction of private banks, and interest rate support;
B.
government provision of goods to the PSF industry by state-owned enterprises for less than adequate remuneration;
C.
government provision of land for less than adequate remuneration and other land-related benefits;
D.
direct tax exemptions and reductions programmes;
E.
indirect tax and import tariff programmes;
F.
accelerated depreciation on fixed assets;
G.
other subsidy programmes, including state, regional, and local government schemes.
(231)
The Commission investigated all schemes alleged in the complaint. For each scheme it was investigated whether, pursuant to provisions of Article 3 of the basic Regulation, a financial contribution by the GOV and a benefit conferred to the exporting producers could be established. The investigation revealed that in the present case any benefit found for the investigated schemes is below the applicable de minimis threshold in Article 14(5) (4) of the basic Regulation. Therefore, it is not considered necessary to conclude on the countervailability of individual schemes.
(232)
Nevertheless, for the purpose of clarity and transparency the details of the schemes and the corresponding subsidy rates for individual companies are set out below, without prejudice to whether or not the subsidies are considered to be countervailable. The benefit was calculated in line with Article 6 of the basic Regulation.
3.3.2. Specific subsidy schemes
Subsidy schemes not used by the Vietnamese exporting producers during the investigation period
(233)
The investigation found that the following schemes were not used by the investigated Vietnamese exporting producers:
(a)
government provision of goods to the PSF industry by state-owned enterprises for less than adequate remuneration;
(b)
accelerated depreciation on fixed assets;
(c)
other subsidy programmes, including state, regional, and local government schemes.
(234)
As concerns in particular the government provision of goods to the PSF industry by state-owned enterprises for less than adequate remuneration, the allegation in this regard contained in the complaint was that PTA/MEG, which can be used as main raw material for the production of PSF, was obtained by the Vietnamese producers at subsidised prices. The investigation showed however that none of the investigated exporting producers were using PTA/MEG as main raw material but that they were all using recycled PET bottles or PET bottle flakes instead.
(235)
Further to the disclosure, the complainant noted that the Commission provided a partial analysis only for one of them, that is the provision of PTA/MEG at subsidised prices. With regard to this programme, the complainant argued that the way the sample was established and the fact that major PSF producers in Vietnam were not included in the investigation affected the determination on this programme. The complainant also listed other alleged subsidy programmes in Vietnam for which information had been submitted in the complaint.
(236)
As the Commission has explained in recitals 32-34 and 42 above, no sampling was necessary for Vietnam as all Vietnamese exporting producers expressed their intention to cooperate, and the replies received from the three cooperating producers covered over 99 % of imports from Vietnam. Therefore, the complainant's arguments concerning sampling are not relevant for the findings of the investigation. In addition, the mere fact that there are other large producers of PSF in Vietnam does not as such question the representativeness of the cooperating exporting producers. The Commission confirms that it sought information and replies on all of the alleged subsidies included in the complaint including the ones mentioned by the complainant in its comments to the disclosure, but these programmes were found not to be used by the cooperating exporters. The Commission provided details on the provision of PTA/MEG as this programme featured as a major allegation in the complaint possibly conferring a significant countervailable subsidy.
Subsidy schemes used by the Vietnamese investigated exporting producers during the investigation period
(237)
The below schemes were found to be used by the investigated Vietnamese exporting producers during the investigation period.
3.3.3. Preferential lending
3.3.3.1. Post-investment interest rate support by the Vietnam Development Bank
(238)
The Vietnam Development Bank (‘VDB’) is a state-owned policy bank established in 2006 under Decision No 108/2006/QD-TTg to implement state policies on development investment credit and export credit. During the investigation period, the Vietnam Development Bank (‘VDB’) administered a programme for interest rate support on some loans from commercial banks. Within this framework, the Thai Binh Group companies had contracts with the VDB for the support of loans from BIDV and Vietcom Bank.
(239)
The legal basis for the programme is Decree No 75/2011/ND-CP from 30 August 2011, which replaces the Decree No 151/2006/ND-CP, Decree No 106/2008/ND-CP and Decree 106/2004 ND-CP. When the contracts have been signed before the application of the Decree No 75/2011, the previous Decrees apply.
(240)
The benefit from this programme equals the difference between the interest rates offered by the VDB and interest rates from commercial banks applied on the loans to these two companies. The programme applies to the long and medium term loans from commercial banks used for the financing of investments projects.
(241)
The benefit from this scheme ranged between 0 % and of 0,28 %.
3.3.3.2. Low interest loans granted by some state-owned commercial banks
(242)
The investigation showed that a significant part of the banking sector in Vietnam is state-owned; almost 50 % of the loans in the Vietnamese economy during the investigation period was made by the 5 large state-owned banks (5). There are limitations to the foreign ownership of banks established in Vietnam (6). Commercial banks are instructed to provide interest rate support to businesses (7). The State Bank of Vietnam sets the maximum interest rates which the commercial banks can charge for loans to some entities (8). Information on the file shows that the state-owned commercial banks are offering lower interest rates than other banks.
(243)
Several laws in Vietnam concerning the banking sector and lending refer to preferential lending. For example, Regulation 1627 of 2001 refers to loans to customers which are subject to preferential credit policy (Articles 20 and 26) or the Law on Credit Institutions refers to concessional credits (Article 27).
(244)
The amount of subsidy is calculated in terms of benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the investigation period. According to Article 6(b) of the basic Regulation the benefit conferred on the recipients is considered the difference between the amount the company pays on the preferential loan and the amount that the company would pay for a comparable commercial loan obtainable on the market.
(245)
The information described in recitals 242 and 243 above point to significant distortions in the Vietnamese financial sector. Therefore the Commission resorted to an external benchmark for the calculation of benefit from preferential loans. As stated in recital 231 above this is without prejudice to the countervailability of the subsidy resulting from preferential lending. Also because of the de minimis subsidisation, the Commission did not make any final conclusions whether the banks concerned are public bodies or whether the credit risk assessment performed by the banks is sufficient.
(246)
The external benchmark was required to cover loans in VND currency only as no evidence was seen that loans given in USD were subsidised. Of the cooperating companies only the Thai Binh Group received loans in VND. The benchmark was calculated using the lending interest rates of a basket of 48 nations in lower middle income (GDP) countries in the most recent period available (2012). Such countries were chosen because they had a similar GDP to Vietnam. These rates were then adjusted for inflation in the investigation period to produce real interest rates and an average for the 48 countries was calculated for those countries for which data were available. The source of the country interest and inflation rates was the World Bank. The average real interest rate for these lower middle income countries was 8,23 % in the investigation period. This benchmark was compared to the inflation adjusted interest rates of all VND loans for the investigated companies.
(247)
The benefit for this programme ranged between 0 % and 1,34 %.
(248)
Following disclosure, the GOV disputed the conclusions on the distortions of the Vietnamese financial system and submitted that the Commission should have assessed whether the state-owned commercial banks are public bodies and whether the credit risk assessment performed by them is sufficient. In GOV's view, this analysis would have affected the conclusion on the existence of a financial contribution and also the use of an external benchmark to establish the benefit conferred by this programme.
(249)
As specified in recitals 242-243 above, the information and evidence collected in the investigation show significant distortions in the Vietnamese banking system. Because of these distortions, in line with the rules of the basic Regulation, an external benchmark must be used to determine the amount of benefit (if any). Since the benefits for Vietnamese exporting producers are de minimis, the Commission does not consider it necessary to examine whether the banks are public bodies and/or whether the risk assessment is sufficient as clarified in recitals 231 and 232 above.
3.3.4. Provision of land use rights
(250)
Both cooperating exporting producers were allocated land use rights in special industrial zones. While the Thai Binh Group received the LUR directly from the state, the land to the Vietnam New Century Polyester Fibre Co. Ltd (‘VNC’) is sub-leased through a partially state-owned company.
(251)
Thai Binh Group has three plots of land in the industrial zone. During the investigation period the Group was fully exempted from the payment of rent for two plots. The bases for the exemption are Decree No 121/2010/ND-CP and Decree No 142/2005/ND-CP. The Group also did not pay the rent for the third plot as it is in the administrative process requesting the exemption. The exempted rent rates are well below the rates paid by the Group for other similar plots in close proximity of the industrial zone and seem to be well below the normal prices of land in the region.
(252)
VNC did not get a full exemption of land use rights, however it was clear that they were receiving a benefit during the investigation period. VNC sub-leases three plots of land from a partially state-owned company. Although the GOV claimed that these are transactions between private parties, the information on the file is in contradiction with this claim. The investment licence of VNC lists the lease of land as a preferential benefit. In the licence the Quang Ninh's People's Committee obliges VNC to rent the land from this company. Also according to the original contract between the partially state-owned company renting the plot to VNC and the local land authority the subsequent transfer of the land is only possible under certain conditions set by the local land authority. This shows that the state is involved in the land transaction between the two parties.
(253)
For the purpose of benefit assessment the Commission compared the low land prices related to transactions in the industrial zones to a benchmark price for similar land. The investigation found indications that the market for land in Vietnam seems to be regulated and is distorted by the government intervention, as there is an exemption or a preferential remuneration for LUR concerning land located in designated industrial zones and/or encouraged business sectors. In this specific case, the Commission found a LUR transaction of a sufficiently reliable nature because the land concerned is located outside any encouraged zone and because the company concerned is active in a sector unrelated to PSF and not encouraged under government policies. The prices in this transaction are used as a benchmark for the benefit assessment, without prejudice to any conclusion on the overall land market situation in Vietnam.
(254)
The benefit for this scheme ranged between 0,17 % and 0,37 %.
3.3.5. Direct tax exemption and reduction programmes
(255)
Both cooperating exporting producers benefited from several direct tax reliefs based on exemptions listed in their investment licences. The legal basis for these exemptions are Decree No 164/2003/ND-CP replaced by Decrees 124/2008/ND-CP and 122/2011/ND-CP, Circular 140/2012, Decree No 164/2003/ND-CP amended ad supplemented by Decree No 152/204/ND-CPDuty and VAT exemption on the imports of machinery.
(256)
According to the above legislation the direct tax exemptions and reduction are available, inter alia, to companies located in special industrial zones/parks, or companies which employ a high number of employees, or companies operating in certain sectors of the economy.
(257)
The amount of subsidy is calculated in terms of benefit conferred on the recipients which is found to exist during the investigation period. The benefit conferred on the recipients is considered to be the amount of total tax payable according to the normal tax rate, after the deduction of what was paid with the reduced preferential tax rate, or the amount of fully exempted tax respectively. The amounts considered to be a subsidy are based on the most recent annual tax returns. The subsidy was allocated on a total company basis and expressed as a percentage of the CIF Union export turnover.
(258)
The benefit for this scheme ranged between 0,11 % and 0,36 %.
3.3.6. Import duty exemption on imported raw materials
(259)
Both cooperating exporting producers received exemptions from payment of duties on imported raw materials during the investigation period. The legal basis for the exemption is the Law on Import and Export Tax No 45/2005/QH11 implemented by Decree No 87/2010/ND-CP. The rules for inspection and supervision system and procedures are set in Circular 194/2010TT.
(260)
The GOV reported in its questionnaire reply that it operates a duty drawback/suspension system. According to the legislation the exemption applies to imported raw materials consumed in the production of the exported products. The duties can be refunded to the extent determined by the ratio of how much of imported raw materials is used in the exported final product.
(261)
It was found that during the investigation period both cooperating exporting producers did not receive any economic benefit from this scheme in the investigation period. Although they were exempted from the payment of import duty on raw materials, no excess remission was found in the investigation period. Both companies had relatively small domestic sales of product concerned. Moreover, they sourced a significant share of the main raw materials domestically as the volumes they imported for the production of exported product concerned were not sufficient.
(262)
In view of the above it was not considered necessary to conclude whether the reported duty drawback system is in line with the WTO rules and with the Articles of Annex II and Annex III of the basic Regulation.
(263)
Further to the disclosure, the GOV supported the Commission findings on this programme. However, it also wished to highlight that the Vietnamese duty drawback system is fully in line with the rules in Annex II and Annex III of the basic Regulation despite the absence of conclusions on this point. The Commission takes note of this position of the GOV. However, given that the benefits for Vietnamese exporting producers are de minimis, the Commission restates its position that it does not consider it necessary for the purpose of this investigation to examine whether the duty drawback scheme complies with the rules in Annex II and Annex III of the basic Regulation as explained in recitals 231-232 above.
3.3.7. Import duty exemption on imported machinery
(264)
Both cooperating exporting producers received exemptions from payment of duties and VAT on imported machinery during the investigation period. The legal basis for the exemption is the Law on Import and Export Tax No 45/2005/QH11 implemented by Decree No 87/2010/ND-CP. The rules for inspection and supervision system and procedures are set in Government Decree No 154./2005/N-CP, Circular 194/2010TT, and Circular 117/2011.
(265)
The companies were asked to report machinery imports over a 10 year period. Although it was clear that benefits did accrue to the cooperating exporting producers as a result of this scheme, these were not substantial. This is because the companies' imports of machinery were not important when compared to the turnover of the EU sales of PSF. Also any benefits were diluted by the fact that machinery was amortised over a number of years (usually 10) and therefore the benefit to the investigation period was correspondingly reduced.
(266)
The benefit for this scheme ranged between 0,08 % and 0,1 %.
3.3.8. Amount of subsidies
(267)
The amount of subsidies in accordance with the provisions of the basic anti-subsidy Regulation, expressed ad valorem, for the Vietnamese exporting producers ranges between 0,6 % to 2,31 %. The country-wide subsidy margin is the weighted average of the two margins above, i.e. 1,25 %. The subsidies described above were allocated on a total company basis and expressed as a percentage of the CIF Union export turnover.
(268)
Further to the disclosure, the complainant argued that it was unclear how the Commission calculated this range of the subsidy margin and why the Commission has not taken the higher end of these margins which would have been above the de minimis margin. As the Commission has explained in the previous recital, the range of the total aggregated subsidies for the Vietnamese cooperating exporting producers expressed ad valorem varies between a minimum of 0,6 % and a maximum of 2,31 %. However, the calculation of the weighted average of these margins leads to a per country average of the subsidy margin equal to 1,25 %, which is below the de minimis threshold. This is the methodology constantly used to calculate the per country average of the subsidy margin in accordance with the relevant rules of the basic Regulation.
3.3.9. Conclusion on Vietnam
(269)
The country-wide subsidy rate for Vietnam 1,25 %. As this margin is de minimis, it has been concluded that the investigation should be terminated with regard to imports originating in Vietnam, in accordance with Article 14(3) of the basic Regulation.
4. INJURY
4.1. DEFINITION OF THE UNION INDUSTRY AND UNION PRODUCTION
(270)
The like product was manufactured by 18 producers in the Union during the investigation period. They constitute the ‘Union industry’ within the meaning of Article 4(1) of the basic Regulation.
(271)
The total Union production during the investigation period was established at around 401 000 tonnes. The Commission established the figure on the basis of all the available information concerning the Union industry, such as verified production figures of the sampled cooperating Union producers as well as figures provided by the complainant. As indicated in recital 10, four Union producers were selected in the sample representing 54 % of the total Union production of the like product.
4.2. UNION CONSUMPTION
(272)
The Commission established the Union consumption on the basis of the volume of sales of the Union industry on the Union market using the data provided by the complainant and imports from third countries based on Eurostat data.
(273)
Union consumption developed as follows:
Table 2
Union consumption (tonnes)
2010
2011
2012
Investigation period
Total Union consumption
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Source: Complaint, Eurostat.
(274)
The Union consumption peaked in 2011 due to the hike in cotton prices as a result of difficulties experienced regarding the cotton crop in 2010. The demand for PSF, as a substitute for cotton, increased as a result, but dropped again the following year. In the investigation period, a rise of 6 % in Union consumption is again observed.
4.3. IMPORTS FROM THE COUNTRIES CONCERNED
4.3.1. Cumulative assessment of the effects of imports from the countries concerned
(275)
The Commission examined whether imports of PSF originating in the countries concerned should be assessed cumulatively, in accordance with Article 8(3) of the basic Regulation.
(276)
The subsidy margin established in relation to the imports from the People's Republic of China and Vietnam was below the de minimis threshold laid down in Article 8(3)(a) of the basic Regulation.
(277)
Therefore, the conditions for cumulation are not met and the causation analysis is thus limited to the effect of the imports from India.
4.3.2. Volume and market share of the imports from India
(278)
The Commission established the volume of imports on the basis of Eurostat. The market share of the imports was established on the basis of the volume of imports from India as part of the total Union consumption (the latter being determined by all Union sales by Union producers plus all imports of PSF into the Union).
(279)
Imports into the Union from India developed as follows:
Table 3
Import volume (tonnes) and market share
2010
2011
2012
Investigation period
Volume of imports from India (tonnes)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Market share
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Source: Eurostat.
(280)
Overall, imports from India remained rather stable, accounting for a Union market share of between 6 % and 7,5 % in the period considered.
4.3.3. Prices of the imports from India and price undercutting
(281)
The Commission established the prices of imports on the basis of Eurostat statistics and verified data from cooperating exporters. Price undercutting of the imports was established on the basis of verified data provided by cooperating exporters and cooperating Union producers.
(282)
The average price of imports into the Union from India developed as follows:
Table 4
Import prices (EUR/tonne)
2010
2011
2012
Investigation period
India
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Source: Eurostat and verified data from cooperating exporters.
(283)
A price hike for PSF was observed for the year 2011, which is the year of the earlier mentioned cotton crisis. Prices decreased in the years after, but remained higher than the price observed for 2010. In the investigation period, the price was 18 % higher than the price for PSF in 2010.
(284)
The Commission determined the price undercutting during the investigation period by comparing the weighted average landed import prices per product type of the imports from the sampled cooperating Indian producers to the first independent customer on the Union market, with appropriate adjustments for customs duties and post-importation costs and the weighted average sales prices of the same product types of the sampled Union producers charged to unrelated customers on the Union market, adjusted to an ex-works level.
(285)
The price comparison was made on a type-by-type basis for transactions at the same level of trade, duly adjusted where necessary, and after deduction of rebates and discounts. The result of the comparison was expressed as a percentage of the sampled Union producers' turnover during the investigation period. It showed a weighted average undercutting margin of between 4,1 % and 43,7 % by the imports from India on the Union market.
4.4. ECONOMIC SITUATION OF THE UNION INDUSTRY
4.4.1. General remarks
(286)
In accordance with Article 8(4) of the basic Regulation, the examination of the impact of the subsidised imports on the Union industry included an evaluation of all economic indicators having a bearing on the state of the Union industry during the period considered.
(287)
As mentioned in recital 10, sampling was used for the determination of possible injury suffered by the Union industry.
(288)
For the injury determination, the Commission distinguished between macroeconomic and microeconomic injury indicators. The Commission evaluated the macroeconomic indicators on the basis of data contained in the complaint, additional information provided by the complainant during the course of the proceeding and Eurostat. These data related to all Union producers. The Commission evaluated the microeconomic indicators on the basis of the duly verified data contained in the questionnaire replies from the sampled Union producers. Both sets of data were found to be representative of the economic situation of the Union industry.
(289)
The macroeconomic indicators are: production, production capacity, capacity utilisation, sales volume, market share, growth, employment, and productivity.
(290)
The microeconomic indicators are: average unit prices, unit cost, labour costs, inventories, profitability, cash flow, investments, return on investments, and ability to raise capital.
4.4.2. Macroeconomic indicators
4.4.2.1. Production, production capacity and capacity utilisation
(291)
The total Union production, production capacity and capacity utilisation developed over the period considered as follows:
Table 5
Production, production capacity and capacity utilisation
2010
2011
2012
Investigation period
Production volume (tonnes)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Production capacity (tonnes)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Capacity utilisation
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Source: Complainant (CIRFS).
(292)
The production volume went up by 11 % during the period considered. This increase took place only during the investigation period (which covers the most recent 12 months of the period considered). During the part of the period considered preceding the investigation period (meaning 2011 and 2012) the Union industry's production volume decreased or stagnated.
(293)
On the contrary, production capacity underwent a downward trend, with a decrease by 5 % in the investigation period. Coupled with the upward trend of the production volume as described in recital 292, the capacity utilisation increased by 17 %. It needs to be underlined though that the capacity utilisation in 2010, which is used as a basis for the trend analysis, was low for a capital-intensive industry such as the PSF industry and during the investigation period the capacity utilisation rate was at 85,9 %.
4.4.2.2. Sales volume and market share
(294)
The Union industry's sales volume and market share developed over the period considered as follows:
Table 6
Sales volume and market share
2010
2011
2012
Investigation period
Total Sales volume on the Union market (tonnes)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Market share
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Source: Eurostat, complainant (CIRFS).
(295)
The sales volumes on the Union market decreased in 2011 and 2012, but recovered slightly during the investigation period. However, overall a drop by 6 % was still observed vis-à-vis volumes sold in 2010.
(296)
The market share of the Union industry decreased significantly throughout the period considered. The largest drop in market share took place in 2011, but the downward trend continued in 2012 and the investigation period, resulting in an overall loss of market share during the period considered of 11 %.
4.4.2.3. Growth
(297)
Despite the moderate growth in Union consumption during the period considered (plus 6 %) and the increase in production volume by Union producers (plus 11 %), sales by Union producers fell by 6 %.
4.4.2.4. Employment and productivity
(298)
Employment and productivity developed over the period considered as follows:
Table 7
Employment and productivity
2010
2011
2012
Investigation period
Number of employees
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Productivity (tonne/employee)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Source: Complainant (CIRFS).
(299)
The number of employees rose steadily during the period considered resulting in a 6 % increase, in tandem with the increase in production as demonstrated in recital 292.
(300)
Productivity dropped in 2011 and 2012, as the number of employees grew while production volumes stagnated during those years. Overall, it saw an increase during the period considered by 4 %.
4.4.3. Microeconomic indicators
4.4.3.1. Prices and factors affecting prices
(301)
The average unit sales prices of the sampled Union producers to unrelated customers in the Union developed over the period considered as follows:
Table 8
Sales prices in the Union
2010
2011
2012
Investigation period
Average unit sales price in the Union on the total market (EUR/tonne)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Unit cost of production (EUR/tonne)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Source: Verified data from sampled Union producers.
(302)
The largest increase in sales price in the Union was observed for 2011, when PSF was sold for 25 % more compared the average sales price in 2010. This was the result of the cotton crisis in 2011, when demand for PSF rose as substitute for cotton, which was scarce due to the disappointing crop in 2010. Overall, the sales prices in the Union increased by 16 % during the period considered.
(303)
Unit cost of production also increased during the period considered with a peak of 15 % in 2011 due to an increase in petrol prices that year, which is a significant cost driver. The overall increase of the unit cost of production amounted to 6 % during the period considered.
4.4.3.2. Labour costs
(304)
The average labour costs of the sampled Union producers developed over the period considered as follows:
Table 9
Average labour costs per employee
2010
2011
2012
Investigation period
Average labour costs per employee (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Source: Verified data from sampled Union producers.
(305)
Average labour costs per employee first dropped in 2011, and then slightly increased the years following. For the period considered, an increase by 3 % was observed.
4.4.3.3. Inventories
(306)
Stock levels of the sampled Union producers developed over the period considered as follows:
Table 10
Inventories
2010
2011
2012
Investigation period
Closing stocks (tonnes)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Closing stocks as a percentage of production
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Source: Verified data from sampled Union producers.
(307)
The closing stocks increased, with the exception of 2012, and resulted in an overall surge of 21 % in the investigation period. This corresponds to the increase in production volume (overall increase of 11 %), while sales volumes fell during the period considered (an overall decrease of 6 %). These trends were also reflected by the closing stocks as percentage of production.
4.4.3.4. Profitability, cash flow, investments, return on investments and ability to raise capital
(308)
Profitability, cash flow, investments and return on investments of the sampled Union producers developed over the period considered as follows:
Table 11
Profitability, cash flow, investments and return on investments
2010
2011
2012
Investigation period
Profitability of sales in the Union to unrelated customers (% of sales turnover)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Cash flow (EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investments (EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Return on investments
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Source: Verified data from sampled Union producers.
(309)
The Commission established the profitability of the sampled Union producers by expressing the pre-tax net profit of the sales of the like product to unrelated customers in the Union as a percentage of the turnover of those sales. Profitability margins fluctuated during the period considered. Overall, profitability improved by moving from substantially loss making in 2010 to break-even in the investigation period.
(310)
The net cash flow is the ability of the Union producers to self-finance their activities. The trend in net cash flow developed positively during the period considered.
(311)
Investments peaked in 2011 with an increase of 46 % compared to investments made in 2010, but followed a downward trend in the years after. During the period considered, investments fell by 21 %.
(312)
The return on investments is the profit in percentage of the net book value of investments. It developed positively during the period considered.
(313)
None of the sampled Union producers expressed to have had difficulties raising capital during the period considered.
4.4.4. Conclusion on injury
(314)
Imports from India remained stable (accounting for a Union market share of between 6 % and 7 % in the period considered). Undercutting was significant (up to 43,7 %).
(315)
Most injury indicators improved. The profitability of the Union producers went up by close to 6 percentage points, but the average profit margin was still at an unsatisfactory break-even level of 0,3 % in the investigation period. The capacity utilisation rate increased from 74 % to 86 %. This however was the result of an increase in Union production volumes as well as the decrease in Union capacity. Average sales prices in the Union peaked in 2011, caused by the sharp surge of the cotton and petrol prices. Overall, average Union sales prices increased by 16 % in the period considered. Return on investment and cash flow developed positively. Employment also increased during the period considered. Signs of recovery were thus observed in a still injurious situation.
(316)
The following injury indicators developed negatively during the period considered: the Union market share of Union producers dropped from 45,3 % to 40,2 % as Union sales volumes fell by 6 %. The level of investments decreased overall with the exception of 2011. Capacity, as mentioned in recital 293, declined by 5 % during the period considered.
(317)
Overall, the situation of the Union industry can still be described as injurious, although it has clearly improved over the last years. On the basis of the above, the Commission concluded that the Union industry suffered material injury within the meaning of Article 8(4) of the basic Regulation.
(318)
Commenting on the disclosure, the complainant stated that it considered the stability of the Indian market share in the Union market the result of substantial subsidisation. The Commission indeed found countervailable subsidies (see recital 229), but no causal link to the injurious situation of the Union industry could be established (see recitals 319-323).
5. CAUSATION
(319)
In accordance with Article 8(5) of the basic Regulation, the Commission examined whether the subsidised imports from India caused material injury to the Union industry. In accordance with Article 8(6) of the basic Regulation, the Commission also examined whether other known factors could at the same time have injured the Union industry. The Commission ensured that any possible injury caused by factors other than the subsidised imports from India was not attributed to the subsidised imports. These factors are imports from other third countries, export performance of the Union industry and consumption.
5.1. EFFECTS OF THE SUBSIDISED IMPORTS
(320)
In view of the findings of below de minimis subsidisation with regard to China and Vietnam (see recitals 76 and 231), the conditions for cumulation are not met. The causation analysis is therefore limited to the effect of the imports from India.
(321)
During the period considered the Union industry saw its market share declining from 45,3 % to 40,2 %, while the market share of Indian imports remained rather stable between 6 % and 7 %. Consumption grew by 6 % during the period considered. The Union industry was thus not able to benefit from this growth in terms of market share, but this is not likely to be attributed to the Indian market share, which remained constant.
(322)
Average Eurostat prices for PSF from India were lower than average PSF prices from most other countries, but it is important to note that there are large differences in qualities and product types. In any event, precise type-by-type comparisons demonstrated significant undercutting with regard to imports from India.
(323)
Despite the significant undercutting, it cannot be concluded that Indian imports have resulted in the injury. Indeed, the market share decrease of the Union industry (minus 5,1 percentage points) cannot be attributed to the development of Indian import volumes as their market share remained fairly stable (up by 0,7 percentage points only during the period considered). Moreover, average prices of imports from India have increased by 18 % over the period considered. The prices of Indian imports do not seem to have resulted in price depression, as the financial situation of the Union industry, though still injurious in the investigation period, has improved significantly over the period considered.
5.2. EFFECTS OF OTHER FACTORS
5.2.1. Imports from third countries
(324)
The volume of imports from third countries developed over the period considered as follows:
Table 12
Imports from third countries
Country
2010
2011
2012
Investigation period
The Republic of Korea
Volume (tonnes)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Market share
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Average price (EUR/tonne)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Taiwan
Volume (tonnes)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Market share
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Average price (EUR/tonne)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
China
Volume (tonnes)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Market share
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Average price (EUR/tonne)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turkey
Volume (tonnes)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Market share
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Average price (EUR/tonne)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Volume (tonnes)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Market share
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Average price (EUR/tonne)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonesia
Volume (tonnes)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Market share
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Average price
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thailand
Volume (tonnes)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Market share
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Average price (EUR/tonne)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Other imports
Volume (tonnes)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Market share
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Average price (EUR/tonne)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Source: Eurostat.
(325)
The largest share of imports (181 540 tonnes, representing a market share of 20,4 %, during the investigation period) comes from the Republic of Korea, which saw its market share increase by 4,9 percentage points during the period considered. Taiwan is the second biggest exporter to the Union. Though imports from Taiwan during the period considered declined (minus 4,1 percentage points), Taiwan still held a market share of 10,4 % in the investigation period. The fourth largest on the list of exporters (following India, which is the third largest) is China, whose market share increased by 4,4 percentage points to a level of 5 %. Imports from other third countries are smaller than imports from India but substantial quantities of PSF are also imported from Turkey, Vietnam, Indonesia and Thailand (all four with rather stable market shares). Collectively, the imports from Turkey, Vietnam, Indonesia and Thailand account for a market share of around 12 % (12,4 % in the investigation period).
(326)
The increasing imports from notably the Republic of Korea are worth noting. The Korean imports amounted, during the investigation period, to three times the volumes of Indian imports. They went up by 40 % during the period considered and their market share went up by 4,9 percentage points to 20,4 %. Also imports from China strongly went up, by more than 700 % in volume or 4,4 percentage points in terms of market share. Imports from China undercut also significantly the prices of the Union industry.
(327)
On the basis of the above, it can be concluded that, if the injurious situation of the Union industry has been the result of imports, this is rather due to imports from sources other than India.
(328)
Following disclosure, the complainant commented that the Commission did not further investigate the export prices of China and Vietnam. It is recalled that de minimis subsidy levels were found for both China and Vietnam. The Commission therefore assessed the export prices for these two respective countries in its causality analysis regarding the effect of other factors and indeed did not perform a cumulative assessment of the imports of all three countries concerned by this proceeding, since it was determined that the subsidies found in China and Vietnam were de minimis as explained in recital 275-277.
(329)
The complainant provided comments on the average price of imports from Korea as well as the (slight) increase in their volume between 2011 and 2012. In view of the overall increase of both the volume and the market share of Korean imports during the period considered and its average prices being lower than the average Union industry sales prices, the Commission maintains that Korean imports are a relevant other factor in the causality analysis.
(330)
The complainant also referred to average export prices of the three countries initially concerned by this proceeding and of Korea and Taiwan for the period January to July 2014. This is however not the period considered, which is from 2010 to the end of the investigation period. The comment is therefore rejected.
5.2.2. Export performance of the Union industry
(331)
The volume and average value of exports of the Union industry developed over the period considered as follows:
Table 13
Export performance of Union producers
2010
2011
2012
Investigation period
Export volume (tonnes)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Average price (EUR/tonne)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Source:
Volume: Complainant (CIRFS)
Value: Verified data from sampled Union producers
(332)
The Union industry is selling, outside the EU, mainly speciality products, which explains the higher average sales price observed on those markets.
(333)
Export volumes of the sampled Union producers increased by nearly 30 % during the period considered with its highest peak in 2012. Average sales prices went up in 2011 and then remained at a stable level until the investigation period.
(334)
Despite the good export performance of the sampled Union producers, the absolute volumes exported were relatively small compared to the sales volumes sold in the Union. Their effect was therefore not sufficient to compensate for the difficult and injurious situation on the Union domestic market.
5.2.3. Consumption
(335)
The Union market for PSF was 838 397 tonnes in 2010 and reached in the investigation period 890 992 tonnes. This implies a market growth of 6 % during the period considered. In other words, there was no decline in demand which could have contributed to the injurious situation of the Union industry.
5.2.4. Economic crisis
(336)
A user association, the chamber of commerce of one of the countries concerned, and a government authority commented that the injury was caused by the economic crisis. This argument does not hold, as the Union market for PSF grew by 6 % and the average sales price in the Union went up as well by 16 %.
(337)
The chamber of commerce also commented that due to the economic crisis the demand for specialty PSF fell, while the demand for commodity PSF grew. It is recalled that specialty PSF and commodity PSF have the same physical and chemical characteristics and their end-uses are basically the same. It is recognised that not all product types are interchangeable, but previous investigations and the current investigation established that there is at least a partial interchangeability and overlapping use across the different product types. The argument is therefore dismissed.
5.2.5. High capacity utilisation
(338)
One government authority submitted that injury, in terms of loss of market share, could not have been caused by subsidised imports in view of the high capacity utilisation rate of the Union industry. The capacity utilisation of the Union industry indeed went up during the period considered, but at no point did it come close to the limits of the available capacity. At its highest peak, which was in the investigation period, the capacity utilisation rate was 85,9 %. This leaves ample margin to further increase production. However, as sales volumes in the Union of Union producers did not follow the upward trend in consumption, the loss in market share is still considered as one of the indicators for the injurious situation of the Union industry.
5.3. CONCLUSION ON CAUSATION
(339)
On the basis of the above the Commission considers that it is not possible to establish a causal link between the injurious situation of the Union industry and the subsidised imports from India. This conclusion is firstly based on the relatively low and only slightly increasing market share of the imports from India (from 6,1 % to 6,8 %), as compared to a much higher but still significantly declining market share of the Union industry (from 45,3 % to 40,2 %). Secondly, imports from certain other countries (Korea, Taiwan, China) have been more voluminous and/or more strongly increasing and therefore, if imports have contributed to the injury suffered by the Union industry, this is to be attributed to imports from those countries rather than to imports from India (see recitals 325-327).
(340)
The causal link within the meaning of Article 8(5) and (6) of the basic Regulation between the subsidised imports from India, and the material injury suffered by the Union industry could therefore not be established.
6. CONCLUSION
(341)
The proceeding should therefore be terminated, as subsidy for the People's Republic of China and Vietnam were found to be de minimis and due to the lack of a causal link between injury and subsidy insofar as imports originating in India are concerned.
(342)
The Committee established by Article 25(1) of the basic Regulation did not deliver an opinion,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The anti-subsidy proceeding concerning imports of synthetic staple fibres of polyesters, not carded, combed or otherwise processed for spinning currently falling within CN codes 5503 20 00 and originating in the People's Republic of China, India and Vietnam is hereby terminated.
Article 2
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 16 December 2014.