SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2193
ze dne 25. listopadu 2015
o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší ze středních spalovacích zařízení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1386/2013/EU (4) (dále jen „akční program“) se uznává, že emise znečišťujících látek do ovzduší byly v posledních dekádách výrazně sníženy, ale že v mnoha částech Evropy představuje úroveň znečištění ovzduší stále problém a že občané Unie jsou opakovaně vystavováni látkám znečišťujícím ovzduší, jež mohou ohrozit jejich zdraví a dobré životní podmínky. V akčním programu se uvádí, že ekosystémy i nadále trpí nadměrnou depozicí dusíku a síry, které souvisí s emisemi z dopravy, neudržitelných zemědělských postupů a z výroby elektřiny. V mnoha oblastech v Unii úrovně znečištění ovzduší nadále překračují mezní hodnoty stanovené Unií a normy Unie týkající se kvality ovzduší stále nesplňují cíle stanovené Světovou zdravotnickou organizací.
(2)
S cílem zajistit zdravé životní prostředí pro všechny vyzývá akční program k tomu, aby byla opatření na místní úrovni doplněna vhodnou politikou na národní a unijní úrovni. Za tímto účelem je zapotřebí zejména zvýšit úsilí o dosažení plného souladu s právními předpisy Unie v oblasti kvality ovzduší a vymezit strategické cíle a opatření na období po roce 2020.
(3)
Podle vědeckých posudků zkracuje znečištění ovzduší průměrnou délku života občanů Unie o osm měsíců.
(4)
Emise znečišťujících látek ze spalování paliva ve středních spalovacích zařízeních nejsou na úrovni Unie regulovány, přestože stále více přispívají ke znečištění ovzduší, zejména v důsledku rozsáhlejšího využití biomasy jako paliva, což je podnětem pro politiky v oblasti klimatu a energetiky.
(5)
Spalování paliva v některých malých spalovacích zařízeních je upraveno prováděcími opatřeními přijatými na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES (5). K vyplnění zbývající regulační mezery jsou naléhavě zapotřebí další opatření podle směrnice 2009/125/ES. Spalování paliva ve velkých spalovacích zařízeních upravuje od 7. ledna 2013 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (6), přičemž do 31. prosince 2015 se pro velká spalovací zařízení podle čl. 30 odst. 2 směrnice 2010/75/EU nadále použije směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES (7).
(6)
Komise ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 17. května 2013 o přezkumech provedených podle čl. 30 odst. 9 a článku 73 směrnice 2010/75/EU o průmyslových emisích, která se zaměřuje na emise z intenzivního chovu hospodářských zvířat a spalovacích zařízení, dospěla k závěru, že byl u spalování paliva ve středních spalovacích zařízeních prokázán jasný potenciál k nákladově efektivnímu snižování emisí do ovzduší.
(7)
Mezinárodní závazky Unie v oblasti znečištění ovzduší týkající se omezení acidifikace, eutrofizace, přízemního ozonu a emisí jemných částic byly dohodnuty v rámci Göteborského protokolu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice státu, který byl v roce 2012 upraven s cílem posílit stávající závazky týkající se snížení množství oxidu siřičitého, oxidů dusíku, amoniaku a těkavých organických sloučenin a zavést nové závazky týkající se snížení jemných částic (PM 2,5), kterého by mělo být dosaženo po roce 2020.
(8)
Komise ve svém sdělení Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 18. prosince 2013 nazvaném „Program čisté ovzduší pro Evropu“ vyzývá k opatřením k omezení emisí látek znečišťujících ovzduší ze středních spalovacích zařízení, aby byl doplněn regulační rámec pro odvětví spalování. Program čisté ovzduší doplňuje agendu pro snížení znečištění do roku 2020, kterou stanoví sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 21. září 2005 nazvané „Tematická strategie o znečišťování ovzduší“, a stanoví cíle v oblasti snížení dopadu znečištění na období do roku 2030. Za účelem dosažení všech těchto strategických cílů by měla být vytvořena regulatorní agenda, jejíž součástí budou také opatření k omezení emisí ze středních spalovacích zařízení.
(9)
Střední spalovací zařízení by měla být vyvíjena a provozována tak, aby podporovala energetickou účinnost. Tyto faktory i ekonomické faktory, technické možnosti a životní cyklus stávajících středních spalovacích zařízení by měly být zejména zohledňovány při renovaci nebo rozhodování o významných investicích do středních spalovacích zařízení.
(10)
S cílem zajistit, aby provoz středních spalovacích zařízení nevedl ke zhoršování kvality ovzduší, by opatření přijatá za účelem omezení emisí oxidu siřičitého, oxidů dusíku a tuhých znečišťujících látek do ovzduší neměla vést ke zvýšení emisí jiných znečišťujících látek, jako je oxid uhelnatý.
(11)
Střední spalovací zařízení, na které se již vztahují minimální požadavky platné v rámci celé Unie, jako jsou zařízení, na něž se vztahují pravidla pro agregaci podle kapitoly III směrnice 2010/75/EU nebo zařízení na spalování či spoluspalování pevného odpadu nebo kapalného odpadu, na něž se tedy vztahuje kapitola IV uvedené směrnice, by měla být z oblasti působnosti této směrnice vyňata.
(12)
Z oblasti působnosti této směrnice by měla být dále vyňata i některá další střední spalovací zařízení, a to na základě svých technických vlastností či využití při určitých činnostech.
(13)
Na střední spalovací zařízení spalující rafinérská paliva samostatně nebo s jinými palivy za účelem výroby energie v rámci rafinérií minerálních olejů a plynů a regenerační kotle v zařízeních na výrobu buničiny se vztahují emisní úrovně spojené s nejlepšími dostupnými technikami (BAT) stanovené v závěrech o BAT, které jsou již stanoveny ve směrnici 2010/75/EU, a proto by se na tato zařízení neměla tato směrnice vztahovat.
(14)
Tato směrnice by se měla vztahovat na spalovací zařízení, včetně propojení tvořeného dvěma či více novými středními spalovacími zařízeními, s celkovým jmenovitým tepelným příkonem 1 MW nebo vyšším a nižším než 50 MW. Jednotlivá spalovací zařízení s jmenovitým tepelným příkonem nižším než 1 MW by neměla být pro výpočet celkového jmenovitého tepelného příkonu propojení spalovacích zařízení zohledněna. S cílem předejít regulačním mezerám by se tato směrnice měla vztahovat rovněž na propojení tvořená novými středními spalovacími zařízeními, jejichž celkový jmenovitý tepelný příkon je 50 MW nebo vyšší, aniž je tím dotčena kapitola III směrnice 2010/75/EU.
(15)
K zajištění omezení emisí oxidu siřičitého, oxidů dusíku a prachu do ovzduší by střední spalovací zařízení měla být provozována pouze v případě, že jim bylo uděleno povolení nebo byla zaregistrována příslušným orgánem, a to na základě informací poskytnutých provozovatelem.
(16)
Za účelem omezení emisí do ovzduší ze středních spalovacích zařízení by tato směrnice měla stanovit mezní hodnoty emisí a požadavky pro monitorování.
(17)
Mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II by se neměly vztahovat na střední spalovací zařízení nacházející se na Kanárských ostrovech, ve francouzských zámořských departementech a na Azorech a Madeiře, a to z důvodu technických a logistických problémů spojených s izolovanou polohou těchto zařízení. Dotčené členské státy by měly stanovit mezní hodnoty emisí pro tato zařízení s cílem snížit jejich emise do ovzduší a potenciální rizika pro lidské zdraví a životní prostředí.
(18)
Aby měla stávající střední spalovací zařízení dost času se technicky přizpůsobit novým požadavkům této směrnice, měly by se na tato zařízení vztahovat mezní hodnoty emisí až po uplynutí stanovené lhůty ode dne použitelnosti této směrnice.
(19)
S ohledem na některé zvláštní okolnosti v případě, kdy by uplatňování mezních hodnot emisí vedlo k neúměrně vysokým nákladům ve srovnání s přínosy pro životní prostředí, by měly mít členské státy možnost vyjmout střední spalovací zařízení používaná v naléhavých případech a provozovaná po omezenou dobu z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí stanovené v této směrnici.
(20)
S ohledem na omezení daná infrastrukturou, jimž čelí stávající střední spalovací zařízení, jež jsou součástí malých izolovaných soustav nebo izolovaných mikrosoustav, a s ohledem na potřebu usnadnit jejich vzájemné propojení, by mělo být těmto zařízením poskytnuto více času na přizpůsobení se mezním hodnotám emisí stanoveným v této směrnici.
(21)
S ohledem na celkové přínosy dálkového vytápění, jež přispívá ke snižování domácího používání paliv způsobujících vysoké úrovně znečistění vzduchu a ke zlepšení energetické účinnosti a snížení emisí CO2, by měly mít členské státy možnost poskytnout stávajícím středním spalovacím zařízením, která poskytují značné množství své užitečné výroby tepla do veřejné sítě pro dálkové vytápění, více času na přizpůsobení se mezním hodnotám emisí stanoveným v této směrnici.
(22)
S ohledem na nedávné investice do zařízení na biomasu zaměřené na větší využívání obnovitelných zdrojů energie, které již přinesly snížení emisí znečisťujících látek, a s ohledem na příslušný investiční cyklus, by měly mít členské státy možnost poskytnout těmto zařízením více času na přizpůsobení se mezním hodnotám stanoveným v této směrnici.
(23)
Vzhledem k zásadní roli plynových kompresorových stanic pro spolehlivost a bezpečný provoz vnitrostátních přepravních sítí pro přepravu plynu a s ohledem na specifická omezení spojená s jejich modernizací by měly mít členské státy možnost poskytnout středním spalovacím zařízením pohánějícím takové kompresorové stanice více času na přizpůsobení se mezním hodnotám emisí oxidů dusíku stanoveným v této směrnici.
(24)
Tato směrnice v souladu s článkem 193 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) není překážkou tomu, aby členské státy ponechaly v platnosti či zaváděly přísnější ochranná opatření. Tato opatření mohou být potřebná například v zónách nesplňujících normy kvality životního prostředí. V těchto případech by měly členské státy posoudit, zda je třeba uplatňovat přísnější mezní hodnoty emisí, než jsou požadavky stanovené v této směrnici jako součást rozvoje plánů kvality ovzduší podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES (8). Tato posouzení by měla zohlednit výsledek výměny informací o nejlepších výsledcích snižování emisí, jichž může být dosaženo za použití nejdostupnějších a nových technologií. Komise by měla tuto výměnu informací koordinovat mezi členskými státy, příslušnými průmyslovými odvětvími, včetně provozovatelů a poskytovatelů technologií, a nevládními organizacemi, včetně organizací na ochranu životního prostředí.
(25)
Členské státy by měly zajistit, aby v případě nedodržení požadavků této směrnice provozovatelé středních spalovacích zařízení přijali nezbytná opatření. Členské státy by měly zřídit systém pro kontrolu dodržování požadavků této směrnice ze strany středních spalovacích zařízení.
(26)
Pro zajištění účinného provádění a vymáhání této směrnice by měly být příslušné inspekce pokud možno koordinovány i s inspekcemi vyžadovanými podle jiných právních předpisů Unie.
(27)
Ustanovení této směrnice o přístupu k informacím týkajícím se jejího provádění by měla být uplatňována tak, aby se zajistil plný účinek směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (9).
(28)
Aby se omezila zátěž pro malé a střední podniky provozující střední spalovací zařízení, měly by být administrativní požadavky na provozovatele týkající se poskytování informací, monitorování a podávání zpráv přiměřené a mělo by se předejít zdvojování, zároveň by však na jejich základě měl mít příslušný orgán možnost účinně ověřovat dodržování povinností.
(29)
K zajištění konzistentních a ucelených informací o provádění směrnice poskytnutých členskými státy a k podpoře výměny informací mezi členskými státy a Komisí by Komise měla ve spolupráci s Evropskou agenturou pro životní prostředí vytvořit elektronický nástroj k podávání zpráv, který by členské státy mohly zároveň využít pro účely podávání zpráv na vnitrostátní úrovni a pro správu údajů.
(30)
Komise by měla na základě aktuálních nejnovějších technologií posoudit potřebu pozměnit mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II pro nová střední spalovací zařízení. V této souvislosti by měla Komise rovněž zvážit potřebu stanovit specifické mezní hodnoty emisí pro jiné znečišťující látky, jako je oxid uhelnatý, a případně minimálních norem energetické účinnosti.
(31)
Za účelem přizpůsobení se vědeckému a technickému pokroku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU k úpravě ustanovení o posuzování shody uvedených v části 2 bodu 2 přílohy III. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice a k zjednodušení a zpřehlednění povinností členských států podávat zprávy by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o určení technických formátů pro podávání zpráv. Uvedené pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(33)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zlepšení kvality životního prostředí a lidského zdraví, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(34)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „listina“). Cílem této směrnice je především zajistit uplatňování článku 37 listiny o ochraně životního prostředí.
(35)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (11) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatými za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví pravidla pro omezení emisí oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a prachu do ovzduší ze středních spalovacích zařízení s cílem snížit množství emisí do ovzduší a snížit případná rizika plynoucí z těchto emisí pro lidské zdraví a pro životní prostředí.
Tato směrnice stanoví rovněž pravidla pro monitorování emisí oxidu uhelnatého (CO).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na spalovací zařízení o celkovém jmenovitém tepelném příkonu 1 MW a vyšším, avšak nižším než 50 MW (dále „střední spalovací zařízení“), a to bez ohledu na druh paliva, které používají.
2. Tato směrnice se vztahuje rovněž na propojení tvořená novými středními spalovacími zařízeními podle článku 4, včetně propojení, jejichž celkový jmenovitý tepelný příkon je 50 MW či vyšší, pokud takové propojení není spalovacím zařízením, na něž se vztahuje kapitola III směrnice 2010/75/EU.
3. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
spalovací zařízení, na něž se vztahuje kapitola III nebo kapitola IV směrnice 2010/75/EU;
b)
spalovací zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (12);
c)
spalovací zařízení umístěná v rámci hospodářství s celkovým jmenovitým tepelným příkonem nepřevyšujícím 5 MW, v nichž se jako palivo používá výhradně nezpracovaný drůbeží hnůj ve smyslu čl. 9 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (13);
d)
spalovací zařízení, ve kterých se plynné produkty spalování používají k přímému ohřevu, sušení nebo jakékoli jiné úpravě předmětů nebo materiálů;
e)
spalovací zařízení, ve kterých se plynné produkty spalování používají pro přímý plynový ohřev využívaný pro vytápění vnitřních prostor za účelem zlepšení podmínek na pracovišti;
f)
zařízení k dospalování určená k čištění odpadních plynů z průmyslových procesů spalováním, která nejsou provozována jako nezávislá spalovací zařízení;
g)
jakákoli technická zařízení používaná k pohonu vozidla, plavidla nebo letadla;
h)
plynové turbíny a plynové a naftové motory používané na těžebních plošinách;
i)
zařízení k regeneraci katalyzátorů pro katalytické štěpení;
j)
zařízení pro přeměnu sirovodíku na síru;
k)
reaktory používané v chemickém průmyslu;
l)
koksárenské baterie;
m)
ohřívače větru vysokých pecí;
n)
krematoria;
o)
spalovací zařízení spalující rafinérská paliva samostatně nebo s jinými palivy za účelem výroby energie v rámci rafinérií minerálních olejů a plynů;
p)
regenerační kotle v zařízeních na výrobu buničiny.
4. Tato směrnice se nevztahuje na výzkum, vývoj či zkušební činnosti v souvislosti se středními spalovacími zařízeními. Členské státy mohou pro uplatňování tohoto odstavce stanovit zvláštní podmínky.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„emisemi“ uvolňování látek ze spalovacího zařízení do ovzduší;
2)
„mezní hodnotou emisí“ přípustné množství látky obsažené v odpadních plynech ze spalovacího zařízení, které smí být vypuštěno do ovzduší v daném časovém období;
3)
„oxidy dusíku“ (NOx) oxid dusnatý a oxid dusičitý vyjádřené jako oxid dusičitý (NO2);
4)
„prachem“ částice jakéhokoli tvaru, struktury nebo hustoty rozptýlené v podmínkách místa odběru vzorku v plynném skupenství, které lze po odběru reprezentativního vzorku z analyzovaného plynu zachytit filtrací za vymezených podmínek a které zůstávají v prostoru před filtrem a po usušení za vymezených podmínek na filtru;
5)
„spalovacím zařízením“ jakékoli technické zařízení, v němž se paliva oxidují za účelem využití takto vyrobeného tepla;
6)
„stávajícím spalovacím zařízením“ spalovací zařízení uvedené do provozu před 20. prosincem 2018 nebo zařízení, pro něž bylo podle vnitrostátních právních předpisů uděleno povolení před 19. prosincem 2017, za předpokladu, že dané zařízení bude uvedeno do provozu nejpozději 20. prosince 2018;
7)
„novým spalovacím zařízením“ spalovací zařízení jiné než stávající spalovací zařízení;
8)
„motorem“ plynový motor, naftový motor nebo dvojpalivový motor;
9)
„plynovým motorem“ motor s vnitřním spalováním fungující na principu Ottova cyklu a využívající ke spalování paliva zážehového zapalování;
10)
„naftovým motorem“ motor s vnitřním spalováním fungující na principu Dieselova cyklu a využívající ke spalování paliva vznětového zapalování;
11)
„dvojpalivovým motorem“ motor s vnitřním spalováním využívající vznětového zapalování a fungující na principu Dieselova cyklu při spalování kapalných paliv a na principu Ottova cyklu při spalování plynných paliv;
12)
„plynovou turbínou“ jakýkoli rotující stroj, který přeměňuje tepelnou energii v mechanickou práci a který se skládá především z kompresoru, tepelného zařízení, ve kterém se palivo oxiduje za účelem ohřátí pracovního média, a turbíny; tento pojem zahrnuje plynové turbíny s otevřeným cyklem i s kombinovaným cyklem a plynové turbíny v režimu kombinované výroby elektřiny a tepla, a to ve všech případech jak s doplňkovým spalováním, tak bez něj;
13)
„malou izolovanou soustavou“ malá izolovaná soustava ve smyslu čl. 2 bodu 26 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (14);
14)
„izolovanou mikrosoustavou“ izolovaná mikrosoustava ve smyslu čl. 2 bodu 27 směrnice 2009/72/ES;
15)
„palivem“ jakýkoli tuhý, kapalný nebo plynný spalitelný materiál;
16)
„rafinérským palivem“ pevný, kapalný nebo plynný hořlavý materiál z destilace a přeměny v rámci rafinace ropy, včetně rafinérského topného plynu, syntézního plynu, rafinérských olejů a ropného koksu;
17)
„odpadem“ odpad ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (15);
18)
„biomasou“:
a)
produkty, které sestávají z rostlinného materiálu pocházejícího ze zemědělství nebo lesnictví a které lze použít jako palivo za účelem získání jeho energetického obsahu;
b)
následující odpady:
i)
rostlinný odpad ze zemědělství nebo lesnictví;
ii)
rostlinný odpad z potravinářského průmyslu, pokud se vzniklé teplo opětovně použije;
iii)
rostlinný odpad z výroby čerstvé vlákniny a z výroby papíru z buničiny, pokud se spoluspaluje v místě výroby a vzniklé teplo se využije;
iv)
korkový odpad;
v)
dřevný odpad s výjimkou dřevného odpadu, který může obsahovat halogenované organické sloučeniny nebo těžké kovy v důsledku ošetření látkami na ochranu dřeva nebo nátěrovými hmotami, včetně zejména dřevného odpadu ze stavebnictví a z demolic;
19)
„plynovým olejem“:
a)
jakékoli kapalné palivo vyrobené z ropy kódů KN 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 47, 2710 19 48, 2710 20 17 či 2710 20 19;
b)
jakékoli kapalné palivo vyrobené z ropy, z něhož se do teploty 250 °C vydestiluje s použitím metody ASTM D86 méně než 65 % objemových (včetně ztrát) a do teploty 350 °C nejméně 85 % objemových (včetně ztrát);
20)
„zemním plynem“ přirozeně se vyskytující metan s maximálním obsahem 20 % objemových inertů a dalších složek;
21)
„těžkým topným olejem“:
a)
jakékoli kapalné palivo vyrobené z ropy kódů KN 2710 19 51 až 2710 19 68, 2710 20 31, 2710 20 35 nebo 2710 20 39; nebo
b)
jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy, jiné než plynový olej ve smyslu bodu 19, které v důsledku svého destilačního rozmezí náleží do kategorie těžkých olejů určených k použití jako palivo a z něhož se do teploty 250 °C vydestiluje s použitím metody ASTM D86 méně než 65 % objemových (včetně ztrát). Pokud není možno provést destilaci s použitím metody ASTM D86, pokládá se ropný produkt za těžký topný olej;
22)
„provozními hodinami“ doba vyjádřená v hodinách, během níž je spalovací zařízení v provozu a vypouští emise do ovzduší, s výjimkou doby uvádění zařízení do provozu a odstavování z provozu;
23)
„provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, která provozuje nebo řídí spalovací zařízení, nebo pokud tak stanoví vnitrostátní právní předpisy, osoba, na kterou byla převedena rozhodující ekonomická pravomoc nad technickým fungováním zařízení;
24)
„zónou“ část území členského státu, která je tímto členským státem vymezena pro účely posouzení a řízení kvality ovzduší, a to v souladu se směrnicí 2008/50/ES.
Článek 4
Agregace
Propojení tvořené dvěma nebo více novými středními spalovacími zařízeními se pro účely této směrnice považuje za jediné střední spalovací zařízení a jejich jmenovité tepelné příkony se sčítají pro účely výpočtu celkového jmenovitého tepelného příkonu, pokud:
-
jsou odpadní plyny z těchto středních spalovacích zařízení odváděny společným komínem, nebo
-
by s přihlédnutím k technickým a ekonomickým faktorům odpadní plyny z těchto středních spalovacích zařízení podle posouzení příslušného orgánu mohly být odváděny společným komínem.
Článek 5
Povolení a registrace
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby žádné nové střední spalovací zařízení nebylo provozováno bez povolení nebo registrace.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby od 1. ledna 2024 žádné stávající střední spalovací zařízení se jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 5 MW nebylo provozováno bez povolení nebo registrace.
Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby od 1. ledna 2029 žádné stávající střední spalovací zařízení se jmenovitým tepelným příkonem nepřevyšujícím 5 MW nebylo provozováno bez povolení nebo registrace.
3. Členské státy stanoví postup pro udělování povolení nebo registraci podle toho, o jaké střední spalovací zařízení se jedná. Tento postup zahrnuje alespoň povinnost provozovatele informovat příslušný orgán o provozování středního spalovacího zařízení či o záměru takové zařízení provozovat a poskytnout alespoň informace uvedené v příloze I.
4. Příslušný orgán provede registraci nebo zahájí postup udělování povolení střednímu spalovacímu zařízení do jednoho měsíce od poskytnutí informace uvedené v odstavci 3 provozovatelem. Příslušný orgán informuje provozovatele o takové registraci či zahájení postupu udělování povolení.
5. Příslušný orgán vede rejstřík informací o každém středním spalovacím zařízení včetně informací uvedených v příloze I a informací obdržených podle článku 9. Stávající střední spalovací zařízení se zařadí v souladu s touto směrnicí do rejstříku ode dne registrace nebo ode dne, kdy obdrží povolení. Příslušný orgán zpřístupní informace uvedené v rejstříku veřejnosti, mimo jiné prostřednictvím internetu, v souladu se směrnicí 2003/4/ES.
6. Aniž je dotčena povinnost středních spalovacích zařízení mít povolení nebo být zaregistrován, mohou členské státy zahrnout požadavky pro některé kategorie středních spalovacích zařízení do obecně závazných pravidel. Přijmou-li se obecně závazná pravidla, může povolení nebo registrace jednoduše zahrnovat odkaz na tato pravidla.
7. V případě středních spalovacích zařízení, která jsou součástí zařízení, na něž se vztahuje kapitola II směrnice 2010/75/EU, se požadavky tohoto článku považují za splněné, jsou-li v souladu s uvedenou směrnicí.
8. Jakékoli povolení udělené nebo jakoukoli registraci provedenou podle jiných vnitrostátních nebo unijních právních předpisů lze kombinovat s povolením nebo registrací vyžadovanými podle odstavce 1, jakožto jediné povolení nebo jedinou registraci, pokud toto jediné povolení nebo tato jediná registrace obsahuje informace vyžadované podle tohoto článku.
Článek 6
Mezní hodnoty emisí
1. Aniž je případně dotčena kapitola II směrnice 2010/75/EU, použijí se pro střední spalovací zařízení mezní hodnoty emisí, které stanoví příloha II této směrnice.
Mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II se nevztahují na střední spalovací zařízení nacházející se na Kanárských ostrovech, ve francouzských zámořských departementech a na Azorech a Madeiře. Dotčené členské státy stanoví mezní hodnoty emisí pro tato zařízení s cílem snížit jejich emise do ovzduší a potenciální rizika pro lidské zdraví a životní prostředí.
2. Počínaje dnem 1. ledna 2025 nesmí emise SO2, NOx a prachu ze stávajícího středního spalovacího zařízení s jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 5 MW do ovzduší překročit mezní hodnoty emisí stanovené v tabulkách 2 a 3 části 1 přílohy II.
Počínaje dnem 1. ledna 2030 nesmí emise SO2, NOx a prachu ze stávajícího středního spalovacího zařízení s jmenovitým tepelným příkonem nepřevyšujícím 5 MW do ovzduší překročit mezní hodnoty emisí stanovené v tabulkách 1 a 3 části 1 přílohy II.
3. Členské státy mohou z dodržování mezních hodnot emisí stanovených v tabulkách 1, 2, a 3 části 1 přílohy II vyjmout stávající střední spalovací zařízení, jejichž roční provoz v klouzavém průměru za období pěti let nepřesahuje 500 provozních hodin ročně.
Členské státy mohou limit uvedený v prvním pododstavci zvýšit až na 1 000 provozních hodin v těchto naléhavých případech nebo za těchto mimořádných okolností:
-
pro záložní výrobu elektřiny na propojených ostrovech pro případ přerušení hlavní dodávky elektřiny na ostrov,
-
u středních spalovacích zařízení používaných pro výrobu tepla v případě výjimečně chladného počasí.
Ve všech případech uvedených v tomto odstavci se pro zařízení spalující pevná paliva použije mezní hodnota emisí prachu 200 mg/Nm3.
4. Stávající střední spalovací zařízení, která jsou součástí malých izolovaných soustav a izolovaných mikrosoustav, musí splňovat mezní hodnoty emisí stanovené v tabulkách 1, 2 a 3 části 1 přílohy II ode dne 1. ledna 2030.
5. Do 1. ledna 2030 mohou členské státy z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II vyjmout stávající střední spalovací zařízení s jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 5 MW, pokud je alespoň 50 % užitného tepla vyrobeného daným zařízením na základě klouzavého průměru za období pěti let dodáváno v podobě páry či horké vody do veřejné sítě dálkového vytápění. V případě takového vynětí nesmí mezní hodnoty emisí stanovené příslušným orgánem přesáhnout 1 100 mg/Nm3 pro SO2 a 150 mg/Nm3 pro prach.
Do 1. ledna 2030 mohou členské státy z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí pro prach stanovené v příloze II této směrnice vyjmout střední spalovací zařízení na pevnou biomasu jako hlavní palivo, jež se nacházejí v zónách, v nichž je podle posouzení na základě směrnice 2008/50/ES dosaženo souladu s mezními hodnotami uvedené směrnice. V případě takového vynětí nesmí mezní hodnoty emisí stanovené příslušným orgánem přesáhnout 150 mg/Nm3 pro prach.
Příslušný orgán v každém případě zajistí, aby nedošlo k závažnému znečištění a aby bylo celkově dosaženo vysoké úrovně ochrany životního prostředí.
6. Do 1. ledna 2030 mohou členské státy z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí NOx stanovené v tabulce 3 části 1 přílohy II vyjmout stávající střední spalovací zařízení s jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 5 MW, která jsou používána k pohonu plynových kompresorů nezbytných pro zajištění bezpečnosti vnitrostátních plynárenských přepravních soustav
7. Počínaje dnem 20. prosince 2018 nesmí emise SO2, NOx a prachu z nového středního spalovacího zařízení do ovzduší překročit mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy II.
8. Členské státy mohou z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí stanovené v části 2 přílohy II vyjmout nová střední spalovací zařízení, jejichž roční provoz v klouzavém průměru za období tří let nepřesahuje 500 provozních hodin ročně. V případě takového vynětí se pro zařízení spalující pevná paliva použije mezní hodnota emisí prachu 100 mg/Nm3.
9. V zónách nebo částech zón, které nesplňují mezní hodnoty pro kvalitu ovzduší stanovené ve směrnici 2008/50/ES, posoudí členské státy v rámci vypracovávání plánů kvality ovzduší podle článku 23 směrnice 2008/50/ES pro jednotlivá střední spalovací zařízení v těchto zónách nebo částech zón potřebu použít přísnější mezní hodnoty emisí, než jaké jsou stanoveny v této směrnici, pokud by uplatnění těchto mezních hodnot emisí účinně přispělo k zjevnému zlepšení kvality ovzduší, přičemž zohlední výsledky výměny informací podle odstavce 10 tohoto článku.
10. Komise koordinuje s členskými státy, dotčenými odvětvími a nevládními organizacemi výměnu informací o úrovních emisí, jichž může být dosaženo za použití nejdostupnějších a nově vznikajících technologií, a o souvisejících nákladech.
Komise zveřejní výsledky této výměny informací.
11. Příslušný orgán může na dobu nejvýše šesti měsíců udělit výjimku z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí pro SO2 stanovené v odstavcích 2 a 7 pro takové střední spalovací zařízení, které běžně používá palivo s nízkým obsahem síry, pokud provozovatel nemůže uvedené mezní hodnoty emisí dodržet z důvodu přerušení dodávky paliva s nízkým obsahem síry, které je způsobeno vážným nedostatkem tohoto paliva.
Členské státy musí o každé výjimce udělené podle prvního pododstavce uvědomit do jednoho měsíce od jejího udělení Komisi.
12. Příslušný orgán může udělit výjimku z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí stanovené v odstavcích 2 a 7 v případě, že je střední spalovací zařízení používající pouze plynné palivo nuceno výjimečně používat jiná paliva z důvodu náhlého přerušení dodávky plynu, a muselo by z tohoto důvodu být vybaveno sekundárním čisticím zařízením. Doba, na niž lze tuto výjimku udělit, nesmí překročit deset dnů, kromě případů, kdy provozovatel příslušnému orgánu doloží, že je odůvodněná delší doba.
Členské státy musí o každé výjimce udělené podle prvního pododstavce uvědomit do jednoho měsíce od jejího udělení Komisi.
13. U středního spalovacího zařízení, které současně používá dva nebo více druhů paliv, se mezní hodnoty emisí pro každou znečišťující látku vypočítají takto:
a)
každému jednotlivému palivu se přiřadí příslušná mezní hodnota emisí, jak stanoví příloha II;
b)
určí se vážená mezní hodnota emisí jednotlivých druhů paliv, a to tak, že se jednotlivá mezní hodnota emisí uvedená v písmenu a) vynásobí tepelným příkonem každého paliva a tento součin se vydělí součtem tepelných příkonů všech paliv; a
c)
vážené mezní hodnoty emisí pro jednotlivá paliva se sečtou.
Článek 7
Povinnosti provozovatele
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel prováděl monitorování emisí alespoň v rozsahu vymezeném v části 1 přílohy III.
2. U středních spalovacích zařízení používajících více druhů paliv se monitorování emisí provádí při spalování paliva nebo palivové směsi s pravděpodobně nejvyšší hodnotou emisí a v době, která je s ohledem na běžné provozní podmínky reprezentativní.
3. Provozovatel vede záznamy o veškerých výsledcích monitorování a tyto záznamy zpracovává tak, aby bylo možné ověřit dodržení mezních hodnot emisí v souladu s pravidly stanovenými v části 2 přílohy III.
4. U středních spalovacích zařízení, která pro splnění mezních hodnot emisí používají sekundární čisticí zařízení, provozovatel vede záznamy nebo zapisuje informace, které prokazují účinný nepřetržitý provoz tohoto zařízení.
5. Provozovatel středního spalovacího zařízení je povinen uchovávat tyto doklady:
a)
povolení nebo doklad o registraci, kterou provedl příslušný orgán, a případně i jeho aktualizovanou verzi a související informace;
b)
výsledky monitorování a informace podle odstavců 3 a 4;
c)
případně záznam o počtu provozních hodin, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 3 a 8;
d)
záznam o typu a množství paliv používaných v zařízení a o všech případech špatného fungování nebo poruchách sekundárního čisticího zařízení;
e)
záznam o případech nedodržení mezních hodnot emisí a o přijatých opatřeních, jak jsou uvedena v odstavci 7.
Údaje a informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) až e) se uchovávají po dobu alespoň šesti let.
6. Provozovatel poskytne příslušnému orgánu na jeho žádost bez zbytečného prodlení údaje a informace uvedené v odstavci 5. Příslušný orgán může takovou žádost předložit za účelem kontroly dodržování požadavků této směrnice. Příslušný orgán tuto žádost předloží, pokud žadatel z řad veřejnosti požádá o přístup k údajům nebo informacím uvedeným v odstavci 5.
7. V případě nedodržení mezních hodnot emisí stanovených v příloze II přijme provozovatel nezbytná opatření s cílem zjednat v nejkratší možné době nápravu, aniž jsou dotčena opatření požadovaná na základě článku 8. Členské státy stanoví pravidla pro způsob, četnost a formát podávání informací o případech nedodržení mezních hodnot emisí, které mají předávat provozovatelé příslušnému orgánu.
8. Provozovatel poskytne příslušnému orgánu veškerou nezbytnou pomoc při jakékoli inspekci a prohlídce na místě, při odebírání vzorků a při shromažďování veškerých informací, které jsou pro plnění jeho povinností v rámci této směrnice nezbytné.
9. Provozovatel uvádí do provozu a odstavuje střední spalovací zařízení v co nejkratší možné době.
Článek 8
Kontrola dodržování
1. Členské státy zajistí, aby platné hodnoty, jež se monitorují podle přílohy III, nepřekročily mezní hodnoty emisí stanovené v příloze II.
2. Členské státy zřídí účinný systém založený na inspekcích v oblasti životního prostředí nebo jiných opatřeních ke kontrole dodržování požadavků této směrnice.
3. V případě nedodržení požadavků směrnice zajistí členské státy, aby navíc k opatřením přijatým provozovatelem podle čl. 7 odst. 7 příslušný orgán vyžadoval od provozovatele přijetí veškerých nezbytných opatření k bezodkladnému zjednání nápravy.
Pokud nedodržení požadavků směrnice způsobí závažné zhoršení kvality místního ovzduší a dokud není zjednána náprava, provoz středního spalovacího zařízení se pozastaví.
Článek 9
Změny na středních spalovacích zařízeních
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby provozovatel informoval bezodkladně příslušný orgán o každé plánované změně středního spalovacího zařízení, která by ovlivnila platné mezní hodnoty emisí.
Příslušný orgán povolení nebo případně registraci odpovídajícím způsobem aktualizuje.
Článek 10
Příslušné orgány
Členské státy určí orgány příslušné pro plnění povinností vyplývajících z této směrnice.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Do 1. října 2026 a do 1. října 2031 členské státy předloží Komisi zprávu obsahující kvalitativní a kvantitativní informace o provádění této směrnice, všechna přijatá opatření, jimiž bylo ověřeno, zda jsou střední spalovací zařízení provozována v souladu s touto směrnicí, a všechna opatření přijatá za účelem jejího vymáhání.
První zpráva podle prvního pododstavce musí obsahovat odhadované množství celkových ročních emisí SO2, NOx a prachu ze středních spalovacích zařízení s rozdělením podle typu zařízení, druhu paliva a třídy kapacity.
2. Do 1. ledna 2021 členské státy rovněž Komisi předloží zprávu o odhadovaném množství celkových ročních emisí CO a všechny dostupné informace týkající se koncentrace emisí CO ze středních spalovacích zařízení s rozdělením podle druhu paliva a třídy kapacity.
3. Pro účely podávání zpráv podle odstavců 1 a 2 poskytne Komise členským státům elektronický nástroj k podávání zpráv.
Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví technické formáty pro podávání zpráv, aby se zjednodušily a zpřehlednily povinnosti členských států v souvislosti s poskytováním informací podle odstavců 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 15.
4. Komise do dvanácti měsíců od obdržení zpráv od členských států v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a se zohledněním informací zpřístupněných v souladu s čl. 6 odst. 11 a 12 předloží souhrnnou zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
5. Při plnění povinností podle odstavců 3 a 4 je Komisi nápomocna Evropská agentura pro životní prostředí.
Článek 12
Přezkum
1. Do 1. ledna 2020 Komise přezkoumá pokrok, pokud jde o energetickou účinnost středních spalovacích zařízení, a posoudí přínosy stanovení norem minimální energetické účinnosti v souladu s nejlepšími dostupnými technikami.
2. Do 1. ledna 2023 posoudí Komise na základě aktuálních nejnovějších technologií nezbytnost přezkumu ustanovení, pokud jde o zařízení tvořící součást malých izolovaných soustav a izolovaných mikrosoustav, jakož i části 2 přílohy II.
V rámci tohoto přezkumu Komise rovněž posoudí, zda je u některých nebo u všech typů středních spalovacích zařízení zapotřebí regulovat emise CO.
Poté by měl být přezkum proveden každých deset let a jeho součástí by mělo být i posouzení toho, zda je vhodné stanovit přísnější mezní hodnoty emisí, zejména pro nová střední spalovací zařízení.
3. Komise předloží zprávu o výsledcích těchto přezkumů podle odstavců 1 a 2 Evropskému parlamentu a Radě a případně k ní připojí legislativní návrh.
Článek 13
Změny příloh
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14 za účelem přizpůsobení části 2 bodu 2 přílohy III vědeckému a technickému pokroku.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 13 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. prosince 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 13 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci podle článku 13 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 15
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 75 odst. 1 směrnice 2010/75/EU. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 16
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi uvedené sankce a opatření nejpozději do 19. prosince 2017 a neprodleně jí oznámí všechny následné změny, které se jich dotýkají.
Článek 17
Provedení ve vnitrostátním právu
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 19. prosince 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 18
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
DIRECTIVE (EU) 2015/2193 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 25 November 2015
on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from medium combustion plants
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 192(1) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (3),
Whereas:
(1)
Decision No 1386/2013/EU of the European Parliament and of the Council (4) (‘the Action Programme’) recognises that emissions of pollutants to air have been reduced significantly over the past decades, but that at the same time air pollution levels are still problematic in many parts of Europe, and that citizens of the Union continue to be exposed to air-polluting substances, potentially compromising their health and wellbeing. According to the Action Programme, ecosystems continue to suffer from excess nitrogen and sulphur deposition associated with emissions from transport, unsustainable agricultural practices and power generation. In many areas of the Union, air pollution levels are still above the limits that the Union has set, and Union air quality standards are still failing to meet the targets set by the World Health Organisation.
(2)
In order to ensure a healthy environment for all, the Action Programme calls for local measures to be complemented with adequate policy at both national and Union level. It requires in particular strengthening efforts to reach full compliance with air quality legislation of the Union and defining strategic targets and actions beyond 2020.
(3)
Scientific assessments show that the average lifetime loss for citizens of the Union due to air pollution is eight months.
(4)
Emissions of pollutants from the combustion of fuel in medium combustion plants are generally not regulated at Union level even though they contribute increasingly to air pollution, due in particular to an increase in the use of biomass as a fuel, driven by climate and energy policy.
(5)
The combustion of fuel in certain small combustion plants and appliances is covered by implementing measures as referred to in Directive 2009/125/EC of the European Parliament and of the Council (5). Further measures are urgently needed under Directive 2009/125/EC in order to cover the remaining regulatory gap. Combustion of fuel in large combustion plants is covered by Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council (6) from 7 January 2013, while Directive 2001/80/EC of the European Parliament and of the Council (7) continues to apply to large combustion plants covered by Article 30(2) of Directive 2010/75/EU until 31 December 2015.
(6)
The Commission concluded, in its report to the European Parliament and the Council of 17 May 2013 on the reviews undertaken under Article 30(9) and Article 73 of Directive 2010/75/EU on industrial emissions addressing emissions from intensive livestock rearing and combustion plants, that, for the combustion of fuels in medium combustion plants, a clear potential for cost-effective abatement of air emissions has been demonstrated.
(7)
The Union's international obligations in relation to air pollution, which are designed to abate acidification, eutrophication, ground-level ozone and emissions of particulate matter, are agreed under the Gothenburg Protocol to the Convention on Long-range Transboundary Air Pollution, which was amended in 2012 to strengthen the existing reduction commitments for sulphur dioxide, nitrogen oxides, ammonia and volatile organic compounds, and to introduce new reduction commitments for fine particulate matter (PM 2.5), to be attained from 2020 onwards.
(8)
The Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions of 18 December 2013 entitled ‘A Clean Air Programme for Europe’ calls for action to control emissions of air-polluting substances from medium combustion plants, thereby completing the regulatory framework for the combustion sector. The Clean Air Programme completes the pollution reduction agenda for 2020 laid down in the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament of 21 September 2005 entitled ‘Thematic Strategy on Air Pollution’, and develops impact reduction objectives for the period up to 2030. To achieve all those strategic objectives, a regulatory agenda should be established, including measures to control emissions from medium combustion plants.
(9)
Medium combustion plants should be developed and operated in such a way as to promote energy efficiency. Such considerations as well as economic considerations, technical possibilities and the lifecycle of existing medium combustion plants should in particular be taken into account when retrofitting medium combustion plants or deciding on major investments.
(10)
In order to ensure that the operation of a medium combustion plant does not lead to a deterioration of air quality, measures taken to limit emissions of sulphur dioxide, nitrogen oxides and dust into the air should not result in an increase of emissions of other pollutants, such as carbon monoxide.
(11)
Medium combustion plants that are already subject to Union-wide minimum requirements, such as plants to which an aggregation rule applies under Chapter III of Directive 2010/75/EU, or plants that incinerate or co-incinerate solid or liquid waste and are thereby covered by Chapter IV of that Directive, should be excluded from the scope of this Directive.
(12)
Certain other medium combustion plants should also be excluded from the scope of this Directive, on the basis of their technical characteristics or their use in particular activities.
(13)
As medium combustion plants firing refinery fuels alone or with other fuels for the production of energy within mineral oil and gas refineries, and recovery boilers within installations for the production of pulp, are subject to emission levels associated with best available techniques (BAT) set out in BAT conclusions already established under Directive 2010/75/EU, this Directive should not apply to such plants.
(14)
This Directive should apply to combustion plants, including a combination formed by two or more new medium combustion plants, with a total rated thermal input equal to or greater than 1 MW and less than 50 MW. Individual combustion plants with a rated thermal input less than 1 MW should not be considered for the purpose of calculating the total rated thermal input of a combination of combustion plants. In order to avoid a regulatory gap, this Directive should also apply to a combination formed by new medium combustion plants where the total rated thermal input is equal to or more than 50 MW, without prejudice to Chapter III of Directive 2010/75/EU.
(15)
In order to ensure the control of emissions of sulphur dioxide, nitrogen oxides and dust into the air, each medium combustion plant should operate only if it has been granted a permit or been registered by the competent authority, based on information submitted by the operator.
(16)
For the purposes of controlling emissions into the air from medium combustion plants, emission limit values and requirements for monitoring should be set out in this Directive.
(17)
The emission limit values set out in Annex II should not apply to medium combustion plants located in the Canary Islands, French Overseas Departments, the Azores and Madeira, because of the technical and logistical issues associated with such plants' isolated location. The Member States concerned should set emission limit values for such plants in order to reduce their emissions to air and the potential risks to human health and the environment.
(18)
In order to provide existing medium combustion plants with sufficient time to adapt technically to the requirements of this Directive, the emission limit values should apply to those plants after a fixed period from the date of application of this Directive.
(19)
In order to take account of certain specific circumstances where the application of emission limit values would lead to disproportionately high costs compared to the environmental benefits, Member States should be able to exempt medium combustion plants used in cases of emergency and operated during limited time periods from compliance with the emission limit values set out in this Directive.
(20)
Due to the infrastructural constraints faced by existing medium combustion plants which are part of small isolated systems (SIS) or micro isolated systems (MIS) and the need to facilitate their interconnection, such plants should be given more time to adapt to the emission limit values set out in this Directive.
(21)
Considering the overall benefits of district heating in terms of contributing to a reduction in domestic use of fuels that cause high levels of air pollution, and in terms of energy efficiency improvement and CO2 emissions reduction, it should be possible for Member States to give more time to existing medium combustion plants which provide a substantial amount of their useful heat production to a public network for district heating, to adapt to the emission limit values set out in this Directive.
(22)
Considering recent investments in biomass plants aimed at increasing the use of renewable energy sources and which have already led to reduced emissions of pollutants, and in order to take account of related investment cycles, it should be possible for Member States to give more time to such plants to adapt to the emission limit values set out in this Directive.
(23)
Given the essential role of gas compressor stations for the reliability and safe operation of national gas transmission networks and the specific constraints relating to their upgrade, it should be possible for Member States to give more time to medium combustion plants driving such stations to adapt to the emission limit values for nitrogen oxides set out in this Directive.
(24)
In accordance with Article 193 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), this Directive does not prevent Member States from maintaining or introducing more stringent protective measures. Such measures may be needed for example in zones not complying with air quality limit values. In those cases, Member States should assess the need to apply stricter emission limit values than the requirements set out in this Directive, as part of the development of air quality plans pursuant to Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council (8). Such assessments should take account of the outcome of an exchange of information on the best emission-reduction performance that can be achieved with best available and emerging technologies. The Commission should organise such exchange of information with Member States, the industries concerned, including operators and technology providers, and non-governmental organisations, including those promoting environmental protection.
(25)
Member States should ensure that the operator of a medium combustion plant takes the necessary measures in the event of non-compliance with this Directive. Member States should set up a system to check compliance of medium combustion plants with the requirements of this Directive.
(26)
In order to ensure the effective implementation and enforcement of this Directive, inspections should, where possible, be coordinated with those required under other Union legislation, as appropriate.
(27)
The provisions of this Directive regarding access to information relating to its implementation should be applied in such a way as to ensure the full effect of Directive 2003/4/EC of the European Parliament and of the Council (9).
(28)
In order to limit the burden for small and medium-sized enterprises operating medium combustion plants, the administrative obligations on operators concerning the provision of information, monitoring and reporting should be proportionate and avoid duplication, while still allowing for effective compliance verification by the competent authority.
(29)
To ensure the consistency and coherence of information provided by the Member States on the implementation of this Directive and to promote exchange of information between Member States and the Commission, the Commission, assisted by the European Environment Agency, should develop an electronic reporting tool also available for internal use by Member States for national reporting and data management purposes.
(30)
The Commission should assess the need to amend the emission limit values set out in Annex II for new medium combustion plants, on the basis of state-of-the-art technologies. In this context, the Commission should also consider the need to set specific emission limit values for other pollutants, such as carbon monoxide, and possible minimum energy efficiency standards.
(31)
In order to adapt to scientific and technical progress, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU to adjust the provisions on assessment of compliance set out in point 2 of Part 2 of Annex III should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and the Council.
(32)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Directive and to simplify and streamline Member States' reporting obligations, implementing powers should be conferred on the Commission in respect of the specification of technical formats for reporting. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (10).
(33)
Since the objectives of this Directive, namely the improvement of environmental quality and human health, cannot be sufficiently achieved by the Member States, but can rather, by reason of their scale and effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(34)
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union (‘the Charter’). In particular, this Directive seeks to ensure the application of Article 37 of the Charter on environmental protection.
(35)
In accordance with the Joint Political Declaration of 28 September 2011 of Member States and the Commission on explanatory documents (11), Member States have undertaken to accompany, in justified cases, the notification of their transposition measures with one or more documents explaining the relationship between the components of a directive and the corresponding parts of national transposition instruments. With regard to this Directive, the legislator considers the transmission of such documents to be justified,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Subject matter
This Directive lays down rules to control emissions of sulphur dioxide (SO2), nitrogen oxides (NOx) and dust into the air from medium combustion plants, and thereby reduce emissions to air and the potential risks to human health and the environment from such emissions.
This Directive also lays down rules to monitor emissions of carbon monoxide (CO).
Article 2
Scope
1. This Directive shall apply to combustion plants with a rated thermal input equal to or greater than 1 MW and less than 50 MW (‘medium combustion plants’), irrespective of the type of fuel they use.
2. This Directive shall also apply to a combination formed by new medium combustion plants pursuant to Article 4, including a combination where the total rated thermal input is equal to or greater than 50 MW, unless the combination forms a combustion plant covered by Chapter III of Directive 2010/75/EU.
3. This Directive shall not apply to:
(a)
combustion plants covered by Chapter III or Chapter IV of Directive 2010/75/EU;
(b)
combustion plants covered by Directive 97/68/EC of the European Parliament and of the Council (12);
(c)
on-farm combustion plants with a total rated thermal input less than or equal to 5 MW, that exclusively use unprocessed poultry manure, as referred to in Article 9(a) of Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and of the Council (13), as a fuel;
(d)
combustion plants in which the gaseous products of combustion are used for the direct heating, drying or any other treatment of objects or materials;
(e)
combustion plants in which the gaseous products of combustion are used for direct gas-fired heating used to heat indoor spaces for the purpose of improving workplace conditions;
(f)
post-combustion plants designed to purify the waste gases from industrial processes by combustion, and which are not operated as independent combustion plants;
(g)
any technical apparatus used in the propulsion of a vehicle, ship or aircraft;
(h)
gas turbines and gas and diesel engines, when used on offshore platforms;
(i)
facilities for the regeneration of catalytic cracking catalysts;
(j)
facilities for the conversion of hydrogen sulphide into sulphur;
(k)
reactors used in the chemical industry;
(l)
coke battery furnaces;
(m)
cowpers;
(n)
crematoria;
(o)
combustion plants firing refinery fuels alone or with other fuels for the production of energy within mineral oil and gas refineries;
(p)
recovery boilers within installations for the production of pulp.
4. This Directive shall not apply to research activities, development activities or testing activities relating to medium combustion plants. Member States may establish specific conditions for the application of this paragraph.
Article 3
Definitions
For the purposes of this Directive, the following definitions apply:
(1)
‘emission’ means the discharge of substances from a combustion plant into the air;
(2)
‘emission limit value’ means the permissible quantity of a substance contained in the waste gases from a combustion plant which may be discharged into the air during a given period;
(3)
‘nitrogen oxides’ (NOx) means nitric oxide and nitrogen dioxide, expressed as nitrogen dioxide (NO2);
(4)
‘dust’ means particles, of any shape, structure or density, dispersed in the gas phase at the sampling point conditions which may be collected by filtration under specified conditions after representative sampling of the gas to be analysed, and which remain upstream of the filter and on the filter after drying under specified conditions;
(5)
‘combustion plant’ means any technical apparatus in which fuels are oxidised in order to use the heat thus generated;
(6)
‘existing combustion plant’ means a combustion plant put into operation before 20 December 2018 or for which a permit was granted before 19 December 2017 pursuant to national legislation provided that the plant is put into operation no later than 20 December 2018;
(7)
‘new combustion plant’ means a combustion plant other than an existing combustion plant;
(8)
‘engine’ means a gas engine, diesel engine or dual fuel engine;
(9)
‘gas engine’ means an internal combustion engine which operates according to the Otto cycle and uses spark ignition to burn fuel;
(10)
‘diesel engine’ means an internal combustion engine which operates according to the Diesel cycle and uses compression ignition to burn fuel;
(11)
‘dual fuel engine’ means an internal combustion engine which uses compression ignition and operates according to the Diesel cycle when burning liquid fuels and according to the Otto cycle when burning gaseous fuels;
(12)
‘gas turbine’ means any rotating machine which converts thermal energy into mechanical work, consisting mainly of a compressor, a thermal device in which fuel is oxidised in order to heat the working fluid, and a turbine; this includes both open cycle and combined cycle gas turbines, and gas turbines in cogeneration mode, all with or without supplementary firing;
(13)
‘small isolated system’ (SIS) means a small isolated system as defined in point 26 of Article 2 of Directive 2009/72/EC of the European Parliament and of the Council (14);
(14)
‘micro isolated system’ (MIS) means a micro isolated system as defined in point 27 of Article 2 of Directive 2009/72/EC;
(15)
‘fuel’ means any solid, liquid or gaseous combustible material;
(16)
‘refinery fuel’ means solid, liquid or gaseous combustible material from the distillation and conversion steps of the refining of crude oil, including refinery fuel gas, syngas, refinery oils and pet coke;
(17)
‘waste’ means waste as defined in point 1 of Article 3 of Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council (15);
(18)
‘biomass’ means any of the following:
(a)
products consisting of any vegetable matter from agriculture or forestry which can be used as a fuel for the purpose of recovering its energy content;
(b)
the following waste:
(i)
vegetable waste from agriculture and forestry;
(ii)
vegetable waste from the food processing industry, if the heat generated is recovered;
(iii)
fibrous vegetable waste from virgin pulp production and from production of paper from pulp, if it is co-incinerated at the place of production and the heat generated is recovered;
(iv)
cork waste;
(v)
wood waste with the exception of wood waste which may contain halogenated organic compounds or heavy metals as a result of treatment with wood preservatives or coating and which includes, in particular, such wood waste originating from construction and demolition waste;
(19)
‘gas oil’ means:
(a)
any petroleum-derived liquid fuel falling within CN codes 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 47, 2710 19 48, 2710 20 17 or 2710 20 19; or
(b)
any petroleum-derived liquid fuel of which less than 65 % by volume (including losses) distils at 250 °C and of which at least 85 % by volume (including losses) distils at 350 °C by the ASTM D86 method;
(20)
‘natural gas’ means naturally occurring methane with no more than 20 % (by volume) of inerts and other constituents;
(21)
‘heavy fuel oil’ means:
(a)
any petroleum-derived liquid fuel falling within CN codes 2710 19 51 to 2710 19 68, 2710 20 31, 2710 20 35, or 2710 20 39; or
(b)
any petroleum-derived liquid fuel, other than gas oil as defined in point 19, which, by reason of its distillation limits, falls within the category of heavy oils intended for use as fuel and of which less than 65 % by volume (including losses) distils at 250 °C by the ASTM D86 method. If the distillation cannot be determined by the ASTM D86 method, the petroleum product is likewise categorised as a heavy fuel oil;
(22)
‘operating hours’ means the time, expressed in hours, during which a combustion plant is operating and discharging emissions into the air, excluding start-up and shut-down periods;
(23)
‘operator’ means any natural or legal person who operates or controls the combustion plant, or, where this is provided for in national law, to whom decisive economic power over the technical functioning of the plant has been delegated;
(24)
‘zone’ means part of the territory of a Member State, as delimited by that Member State for the purposes of air quality assessment and management, as laid down in Directive 2008/50/EC.
Article 4
Aggregation
A combination formed by two or more new medium combustion plants shall be considered to be a single medium combustion plant for the purposes of this Directive and their rated thermal input shall be added together for the purpose of calculating the total rated thermal input of the plant, where:
-
the waste gases of such medium combustion plants are discharged through a common stack, or
-
taking into account technical and economic factors, the waste gases of such medium combustion plants could, in the judgement of the competent authority, be discharged through a common stack.
Article 5
Permits and registration
1. Member States shall take the necessary measures to ensure that no new medium combustion plant is operated without a permit or without being registered.
2. Member States shall take the necessary measures to ensure that, as of 1 January 2024, no existing medium combustion plant with a rated thermal input greater than 5 MW is operated without a permit or without being registered.
Member States shall take the necessary measures to ensure that, as of 1 January 2029, no existing medium combustion plant with a rated thermal input of less than or equal to 5 MW is operated without a permit or without being registered.
3. Member States shall specify the procedure for granting a permit or for registration in respect of medium combustion plants. Those procedures shall include at least an obligation on the operator to inform the competent authority of the operation of, or the intention to operate, a medium combustion plant and to provide at least the information listed in Annex I.
4. The competent authority shall register, or start the procedure for granting a permit to, the medium combustion plant within one month of the operator providing the information referred to in paragraph 3. The competent authority shall inform the operator of such registration or of the start of the procedure for granting a permit.
5. The competent authority shall hold a register with information on each medium combustion plant including the information listed in Annex I and the information obtained pursuant to Article 9. Existing medium combustion plants shall be included in the register from the date of registration or from the date when granted a permit in accordance with this Directive. The competent authority shall make the information contained in the register available to the public, including via the internet, in accordance with Directive 2003/4/EC.
6. Without prejudice to the obligation for medium combustion plants to hold a permit or be registered, Member States may include requirements for certain categories of medium combustion plants in general binding rules. Where general binding rules are adopted, the permit or the registration may simply include a reference to such rules.
7. For medium combustion plants which are part of an installation covered by Chapter II of Directive 2010/75/EU, the requirements of this Article shall be deemed to be fulfilled through compliance with that Directive.
8. Any permit granted or registration carried out pursuant to other national or Union legislation may be combined with the permit or registration required under paragraph 1 to form a single permit or registration provided that that single permit or registration contains the information required under this Article.
Article 6
Emission limit values
1. Without prejudice to Chapter II of Directive 2010/75/EU, where applicable, the emission limit values set out in Annex II to this Directive shall apply to medium combustion plants.
The emission limit values set out in Annex II shall not apply to medium combustion plants located in the Canary Islands, French Overseas Departments, the Azores and Madeira. The Member States concerned shall set emission limit values for those plants in order to reduce their emissions to air and the potential risks to human health and the environment.
2. From 1 January 2025, emissions into the air of SO2, NOx and dust from an existing medium combustion plant with a rated thermal input greater than 5 MW shall not exceed the emission limit values set out in Tables 2 and 3 of Part 1 of Annex II.
From 1 January 2030, emissions into the air of SO2, NOx and dust from an existing medium combustion plant with a rated thermal input of less than or equal to 5 MW shall not exceed the emission limit values set out in Tables 1 and 3 of Part 1 of Annex II.
3. Member States may exempt existing medium combustion plants which do not operate more than 500 operating hours per year, as a rolling average over a period of five years, from compliance with the emission limit values set out in Tables 1, 2 and 3 of Part 1 of Annex II.
Member States may extend the limit referred to in the first subparagraph to 1 000 operating hours in the following cases of emergency or extraordinary circumstances:
-
for backup power production in connected islands in the event of an interruption of the main power supply to an island,
-
medium combustion plants used for heat production in cases of exceptionally cold weather events.
In all cases set out in this paragraph, an emission limit value for dust of 200 mg/Nm3 shall apply for plants firing solid fuels.
4. Existing medium combustion plants which are part of SIS or MIS shall comply with the emission limit values set out in Tables 1, 2 and 3 of Part 1 of Annex II from 1 January 2030.
5. Until 1 January 2030, Member States may exempt existing medium combustion plants with a rated thermal input greater than 5 MW from compliance with the emission limit values set out in Annex II provided that at least 50 % of the useful heat production of the plant, as a rolling average over a period of five years, is delivered in the form of steam or hot water to a public network for district heating. In the event of such exemption, the emission limit values set by the competent authority shall not exceed 1 100 mg/Nm3 for SO2 and 150 mg/Nm3 for dust.
Until 1 January 2030, Member States may exempt medium combustion plants firing solid biomass as the main fuel, which are situated in zones where, according to assessments under Directive 2008/50/EC, conformity with the limit values of that Directive is ensured, from compliance with the emission limit values for dust set out in Annex II to this Directive. In the event of such exemption, the emission limit values set by the competent authority shall not exceed 150 mg/Nm3 for dust.
The competent authority shall in any case ensure that no significant pollution is caused and that a high level of protection of the environment as a whole is achieved.
6. Until 1 January 2030, Member States may exempt existing medium combustion plants with a rated thermal input greater than 5 MW and which are used to drive gas compressor stations required to ensure the safety and security of a national gas transmission system, from compliance with the emission limit values for NOx set out in Table 3 of Part 1 of Annex II.
7. From 20 December 2018, emissions into the air of SO2, NOx and dust from a new medium combustion plant shall not exceed the emission limit values set out in Part 2 of Annex II.
8. Member States may exempt new medium combustion plants which do not operate more than 500 operating hours per year, as a rolling average over a period of three years, from compliance with the emission limit values set out in Part 2 of Annex II. In the event of such exemption, an emission limit value for dust of 100 mg/Nm3 shall apply for plants firing solid fuels.
9. In zones or parts of zones not complying with the air quality limit values laid down in Directive 2008/50/EC, Member States shall assess the need to apply, for individual medium combustion plants in those zones or parts of zones, stricter emission limit values than those set out in this Directive, as part of the development of air quality plans referred to in Article 23 of Directive 2008/50/EC, taking into account the results of the information exchange referred to in paragraph 10 of this Article, provided that applying such emission limit values would effectively contribute to a noticeable improvement of air quality.
10. The Commission shall organise an exchange of information with Member States, the industries concerned and non-governmental organisations on the emission levels achievable with best available and emerging technologies and the related costs.
The Commission shall publish the results of the exchange of information.
11. The competent authority may grant a derogation for a maximum period of six months from the obligation to comply with the emission limit values provided for in paragraphs 2 and 7 for SO2 in respect of a medium combustion plant which normally uses low-sulphur fuel, in cases where the operator is unable to comply with those emission limit values because of an interruption in the supply of low-sulphur fuel resulting from a serious shortage.
Member States shall inform the Commission, within one month, of any derogation granted under the first subparagraph.
12. The competent authority may grant a derogation from the obligation to comply with the emission limit values provided for in paragraphs 2 and 7 in cases where a medium combustion plant using only gaseous fuel has to resort exceptionally to the use of other fuels because of a sudden interruption in the supply of gas and, for this reason, would need to be equipped with secondary abatement equipment. The period for which such a derogation is granted shall not exceed ten days except where the operator demonstrates to the competent authority that a longer period is justified.
Member States shall inform the Commission, within one month, of any derogation granted under the first subparagraph.
13. Where a medium combustion plant simultaneously uses two or more fuels, the emission limit value for each pollutant shall be calculated by:
(a)
taking the emission limit value relevant for each individual fuel as set out in Annex II;
(b)
determining the fuel-weighted emission limit value, which is obtained by multiplying the individual emission limit value referred to in point (a) by the thermal input delivered by each fuel, and dividing the product of multiplication by the sum of the thermal inputs delivered by all fuels; and
(c)
aggregating the fuel-weighted emission limit values.
Article 7
Obligations of the operator
1. Member States shall ensure that the operator carries out monitoring of emissions in accordance with, as a minimum, Part 1 of Annex III.
2. For medium combustion plants using multiple fuels, the monitoring of emissions shall be done while firing a fuel or fuel mix that is likely to result in the highest level of emissions and during a period representing normal operating conditions.
3. The operator shall keep a record of and process all monitoring results in such a way as to enable the verification of compliance with the emission limit values in accordance with the rules set out in Part 2 of Annex III.
4. For medium combustion plants using secondary abatement equipment in order to meet the emission limit values, the operator shall keep a record of, or information proving, the effective continuous operation of that equipment.
5. The operator of a medium combustion plant shall keep the following:
(a)
the permit or the proof of registration by the competent authority and, if relevant, its updated version and related information;
(b)
the monitoring results and information referred to in paragraphs 3 and 4;
(c)
where applicable, a record of operating hours as referred to in Article 6(3) and in Article 6(8);
(d)
a record of the type and quantities of fuels used in the plant and of any malfunctions or breakdown of secondary abatement equipment;
(e)
a record of the events of non-compliance and the measures taken, as referred to in paragraph 7.
The data and information referred to in points (b) to (e) of the first subparagraph shall be kept for a period of at least six years.
6. The operator shall, without undue delay, make available the data and information listed in paragraph 5 to the competent authority upon request. The competent authority may make such a request in order to allow the check of compliance with the requirements of this Directive. The competent authority shall make such a request if a member of the public requests access to the data or information listed in paragraph 5.
7. In the event of non-compliance with the emission limit values set out in Annex II, the operator shall take the measures necessary to ensure that compliance is restored within the shortest possible time, without prejudice to the measures required under Article 8. Member States shall lay down rules for the type, frequency and format of information concerning events of non-compliance to be provided by operators to the competent authority.
8. The operator shall provide the competent authority with all necessary assistance to enable it to carry out any inspections and site visits, to take samples and to gather any information necessary for the performance of its duties for the purposes of this Directive.
9. The operator shall keep the periods of start-up and shut-down of the medium combustion plant as short as possible.
Article 8
Compliance check
1. Member States shall ensure that valid values for emissions monitored in accordance with Annex III do not exceed the emission limit values set out in Annex II.
2. Member States shall set up an effective system, based on either environmental inspections or other measures, to check compliance with the requirements of this Directive.
3. In the event of non-compliance, in addition to the measures taken by the operator under Article 7(7), Member States shall ensure that the competent authority requires the operator to take any measures necessary to ensure that compliance is restored without undue delay.
Where non-compliance causes a significant degradation of local air quality, the operation of the medium combustion plant shall be suspended until compliance is restored.
Article 9
Changes to medium combustion plants
Member States shall take the necessary measures to ensure that the operator informs the competent authority, without undue delay, of any planned change to the medium combustion plant which would affect the applicable emission limit values.
The competent authority shall update the permit or the registration, as appropriate, accordingly.
Article 10
Competent authorities
Member States shall designate the competent authorities responsible for carrying out the obligations arising from this Directive.
Article 11
Reporting
1. Member States shall, by 1 October 2026 and by 1 October 2031, submit a report to the Commission with qualitative and quantitative information on the implementation of this Directive, on any action taken to verify compliance of the operation of medium combustion plants with this Directive and on any enforcement action for the purposes thereof.
The first report referred to in the first subparagraph shall include an estimate of the total annual emissions of SO2, NOx and dust from medium combustion plants, grouped by plant type, fuel type and capacity class.
2. Member States shall also submit a report to the Commission, by 1 January 2021, with an estimate of the total annual emissions of CO and any information available on the concentration of emissions of CO from medium combustion plants, grouped by fuel type and capacity class.
3. For the purposes of the reporting referred to in paragraphs 1 and 2, the Commission shall make an electronic reporting tool available to Member States.
The Commission shall, by way of implementing acts, specify the technical formats for reporting in order to simplify and streamline reporting obligations for the Member States in relation to the information referred to in paragraphs 1 and 2 of this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 15.
4. The Commission shall, within twelve months of the receipt of the reports from Member States in accordance with paragraph 1 of this Article, and taking into account information made available in accordance with Article 6(11) and Article 6(12), submit a summary report to the European Parliament and to the Council.
5. When carrying out its duties under paragraphs 3 and 4, the Commission shall be assisted by the European Environment Agency.
Article 12
Review
1. By 1 January 2020, the Commission shall review progress in relation to the energy efficiency of medium combustion plants and assess the benefits of setting minimum energy efficiency standards in line with best available techniques.
2. By 1 January 2023, the Commission shall assess the need to review the provisions concerning plants which are part of SIS or MIS, as well as Part 2 of Annex II, on the basis of state-of-the-art technologies.
As part of this review, the Commission shall also assess whether for certain or all types of medium combustion plants there is a need to regulate CO emissions.
Thereafter, a review shall take place every ten years and shall include an assessment of whether it is appropriate to set stricter emission limit values in particular for new medium combustion plants.
3. The Commission shall submit a report on the results of the reviews referred to in paragraphs 1 and 2 to the European Parliament and to the Council accompanied by a legislative proposal where appropriate.
Article 13
Amendment of Annexes
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 14 in order to adapt point 2 of Part 2 of Annex III to technical and scientific progress.
Article 14
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 13 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 18 December 2015. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the five-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 13 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 13 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 15
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the committee established by Article 75(1) of Directive 2010/75/EU. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
3. Where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Article 16
Penalties
Member States shall lay down the rules on penalties applicable to infringements of the national provisions adopted pursuant to this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The penalties provided for shall be effective, proportionate and dissuasive. Member States shall notify those provisions to the Commission by 19 December 2017 at the latest and shall notify it without delay of any subsequent amendment affecting them.
Article 17
Transposition
1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 19 December 2017. They shall immediately inform the Commission thereof.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the main measures of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 18
Entry into force
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 19
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 25 November 2015.