NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 285/2014
ze dne 13. února 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii a předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 4 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možné určit, kdy lze OTC derivátovou smlouvu považovat za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, jakož i stanovit případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům a povinnostem vyplývajícím z jakéhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, měl by být vzhledem k široké škále OTC derivátových smluv přijat přístup založený na kritériích.
(2)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 13 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012 se ustanovení uvedeného nařízení považují za splněná, pokud je alespoň jedna smluvní strana usazena v zemi, pro niž Komise přijala prováděcí akt o rovnocennosti v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, by se tyto regulační technické normy měly vztahovat na smlouvy, jejichž obě smluvní strany jsou usazeny ve třetí zemi, jejíž právní, dohledové a vynucovací předpisy dosud nebyly prohlášeny za rovnocenné požadavkům stanoveným v uvedeném nařízení.
(3)
Určité informace o smlouvách uzavřených subjekty ze třetích zemí by byly nadále přístupné pouze příslušným orgánům třetí země. Proto by příslušné orgány Unie měly s těmito orgány úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že příslušná ustanovení jsou uplatňována a vymáhána.
(4)
Protože pro úplné pochopení příslušných technických norem je zapotřebí technický pojem, měl by být tento pojem definován.
(5)
OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích kryté zárukou poskytnutou subjekty usazenými v Unii vytvářejí pro ručitele usazeného v Unii finanční riziko. Vzhledem k tomu, že toto riziko závisí na velikosti záruky poskytnuté finančními smluvními stranami na krytí OTC derivátových smluv, a vzhledem k propojením mezi finančními smluvními stranami ve srovnání s nefinančními smluvními stranami by se za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii měly považovat pouze OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty usazenými ve třetích zemích, které jsou kryté zárukou, jež přesahuje určité kvantitativní limity a je poskytnuta finanční smluvní stranou usazenou v Unii.
(6)
Finanční smluvní strany usazené ve třetích zemích mohou uzavírat OTC derivátové smlouvy prostřednictvím svých poboček v Unii. Vzhledem k dopadu, jaký má činnost těchto poboček na trhu Unie, by se OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi těmito pobočkami v Unii měly považovat za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
(7)
OTC derivátové smlouvy uzavřené určitými smluvními stranami s hlavním cílem vyhnout se povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, která by se vztahovala na subjekty, jež by byly přirozenými smluvními stranami smlouvy, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012, neboť brání dosažení záměru uvedeného nařízení, konkrétně zmírnění úvěrového rizika protistrany.
(8)
OTC derivátové smlouvy, které jsou součástí ujednání, jehož povaha nemá podnikatelské odůvodnění nebo obchodní podstatu a jehož hlavním účelem je obejít použití nařízení (EU) č. 648/2012, včetně pravidel pro podmínky osvobození, by se měly považovat za vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v uvedeném nařízení.
(9)
Situace, kdy jednotlivé složky ujednání neodpovídají právní podstatě ujednání jako celku, kdy je ujednání realizováno způsobem, který by obvykle nebyl použit při postupu, jenž se obecně považuje za rozumné obchodní chování, kdy ujednání nebo řada ujednání obsahují prvky, jejichž důsledkem je neutralizace nebo anulace jejich vzájemné ekonomické podstaty, nebo kdy jednotlivé transakce mají cyklickou povahu, by se měly považovat za signály fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
(10)
Technické normy týkající se smluv s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii i technické normy týkající se předcházení vyhýbání se pravidlům a povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012 je vhodné stanovit v jediném nástroji, protože oba soubory technických norem se týkají povinnosti clearingu a použití technik zmírňování rizika. Kromě toho mají společné znaky, jako je jejich použití na smlouvy, jejichž smluvní strany by nepodléhaly povinnosti clearingu nebo použití technik zmírňování rizika, jestliže by nebyly splněny podmínky čl. 4 odst. 1 písm. a) bodu v) a čl. 11 odst. 14 písm. e) nařízení (EU) č. 648/2012 upřesněné dále v tomto nařízení.
(11)
Jelikož subjekty třetích zemí, jichž se tyto regulační technické normy dotýkají, potřebují čas k zajištění splnění požadavků nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jejich OTC derivátové smlouvy splňují podmínky stanovené v těchto regulačních technických normách a jsou považovány za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, je vhodné odložit použití ustanovení obsahujících dané podmínky o šest měsíců.
(12)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(13)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použije tato definice:
„zárukou“ se rozumí výslovně zdokumentovaný právní závazek ručitele pokrýt platby částek, které jsou nebo by mohly být splatné na základě OTC derivátových smluv krytých danou zárukou a uzavřených subjektem, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, oprávněnému subjektu, dojde-li k selhání definovanému v záruce nebo neprovede-li subjekt, v jehož prospěch byla záruka poskytnuta, příslušné platby.
Článek 2
Smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud alespoň jednomu subjektu ze třetí země byla finanční smluvní stranou usazenou v Unii poskytnuta záruka, která kryje celý jeho závazek plynoucí z dané OTC derivátové smlouvy nebo jeho část a splňuje obě tyto podmínky:
a)
kryje celý závazek subjektu ze třetí země vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně nebo kryje pouze část závazku subjektu ze třetí země vyplývajícího z jedné nebo více OTC derivátových smluv v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně vydělené procentním podílem závazku krytým zárukou;
b)
je rovna nejméně 5 % součtu stávajících expozic, jak je definuje čl. 272 bod 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3), v OTC derivátových smlouvách finanční smluvní strany usazené v Unii, která záruku poskytla.
Pokud je maximální výše záruky nižší než limit stanovený v písmenu a) prvního pododstavce, nemají smlouvy kryté touto zárukou přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, ledaže by částka záruky byla zvýšena, přičemž v takovém případě ručitel v den zvýšení záruky znovu posoudí přímý, podstatný a předvídatelný vliv smluv v Unii podle podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce.
Pokud závazek vyplývající z jedné nebo více OTC derivátových smluv nedosahuje limitu stanoveného v písmenu a) prvního pododstavce, nepovažují se tyto smlouvy za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, a to ani tehdy, jestliže se maximální výše záruky kryjící tento závazek rovná limitu stanovenému v písmenu a) prvního pododstavce nebo je vyšší, ani je-li splněna podmínka stanovená v písmenu b) prvního pododstavce.
V případě zvýšení závazku vyplývajícího z OTC derivátových smluv nebo snížení stávající expozice ručitel znovu posoudí, zda jsou podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce splněny. Posouzení se provádí v den zvýšení závazku pro podmínku stanovenou v písmenu a) prvního pododstavce a měsíčně pro podmínku stanovenou v písmenu b) prvního pododstavce.
OTC derivátové smlouvy v souhrnné pomyslné výši nejméně 8 miliard EUR nebo ekvivalentu v příslušné cizí měně uzavřené před poskytnutím nebo zvýšením záruky a následně kryté zárukou, jež splňuje podmínky stanovené v písmenech a) a b) prvního pododstavce, se považují za smlouvy s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii.
2. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu s přímým, podstatným a předvídatelným vlivem v Unii, pokud oba subjekty usazené ve třetí zemi uzavřou tuto smlouvu prostřednictvím svých poboček v Unii a byly by považovány za finanční smluvní strany, pokud by byly usazeny v Unii.
Článek 3
Případy, kdy je nutné či vhodné předcházet vyhýbání se pravidlům nebo povinnostem stanoveným v nařízení (EU) č. 648/2012
1. OTC derivátová smlouva se považuje za smlouvu, jejímž účelem je obejít provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud při posouzení smlouvy jako celku a zohlednění všech okolností lze ze způsobu, jakým byla uzavřena, usuzovat, že jejím hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení uvedeného nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se smlouva považuje za smlouvu, jejímž hlavním účelem je vyhnout se provádění určitých ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, pokud hlavním účelem ujednání nebo řady ujednání souvisejících s touto OTC derivátovou smlouvou je zmařit záměr, smysl a účel kteréhokoli ustanovení nařízení (EU) č. 648/2012, jež by se jinak použilo, včetně případů, kdy je smlouva součástí fingovaného ujednání nebo řady ujednání.
Ujednání, které ve svém základu nemá podnikatelské odůvodnění, obchodní podstatu nebo relevantní ekonomické důvody a jehož součástí je jakákoli smlouva, transakce, plán, opatření, operace, dohoda, podpora, srozumění, příslib, závazek nebo událost, se považuje za fingované ujednání. Ujednání se může skládat z více než jednoho kroku nebo části.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 2 se použije ode dne 10. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. února 2014.
COMMISSION DELEGATED REGULATION (EU) No 285/2014
of 13 February 2014
supplementing Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards on direct, substantial and foreseeable effect of contracts within the Union and to prevent the evasion of rules and obligations
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (1), and in particular Article 4(4) and point (e) of Article 11(14) thereof,
Whereas:
(1)
Given the broad variety of OTC derivative contracts, in order to determine when an OTC derivative contract may be considered to have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union and cases where it is necessary or appropriate to prevent the evasion of rules and obligations arising from any provision of Regulation (EU) No 648/2012, a criteria based approach should be adopted.
(2)
Given that pursuant to Article 13(3) of Regulation (EU) No 648/2012, the provisions of that Regulation would be deemed fulfilled when at least one of the counterparties is established in a country for which the Commission has adopted an implementing act declaring equivalence in accordance with Article 13(2) of Regulation (EU) No 648/2012, these regulatory technical standards should apply to contracts where both counterparties are established in a third country whose legal, supervisory and enforcement arrangements have not yet been declared equivalent to the requirements laid down in that Regulation.
(3)
Certain information on contracts concluded by third country entities would still only be available to third country competent authorities. Therefore Union competent authorities should closely cooperate with those authorities in order to ensure that the relevant provisions are applied and enforced.
(4)
Given that a technical term is necessary for a comprehensive understanding of the appropriate technical standards, this term should be defined.
(5)
OTC derivative contracts concluded by entities established in third countries covered by a guarantee provided by entities established in the Union create a financial risk for the guarantor established in the Union. Furthermore, given that the risk would depend on the size of the guarantee granted by financial counterparties in order to cover OTC derivative contracts and given the interconnections between financial counterparties compared to non-financial counterparties, only OTC derivative contracts concluded by entities established in third countries that are covered by a guarantee which exceeds certain quantitative thresholds and is provided by financial counterparties established in the Union should be considered as having a direct, substantial and foreseeable effect in the Union.
(6)
Financial counterparties established in third countries can enter into OTC derivative contracts through their Union branches. Given the impact of the activity of those branches on the Union market, OTC derivative contracts concluded between those Union branches should be considered to have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union.
(7)
OTC derivative contracts that are entered into by specific counterparties with the primary purpose of avoiding the application of the clearing obligation or of the risk mitigation techniques applicable to entities that would have been the natural counterparties to the contract, should be considered as evading the rules and obligations laid down in Regulation (EU) No 648/2012 as they hinder the achievement of a purpose of that Regulation, namely mitigating counterparty credit risk.
(8)
OTC derivative contracts that are part of an arrangement whose characteristics are not supported by a business rationale or commercial substance and has as its primary purpose the circumvention of the application of Regulation (EU) No 648/2012, including rules relating to the conditions of an exemption, should be considered as evading the rules and obligations laid down in that Regulation.
(9)
Situations where the individual components of the arrangement are inconsistent with the legal substance of the arrangement as a whole, where the arrangement is carried out in a manner which would not ordinarily be used in what is expected to be reasonable business conduct, where the arrangement or series of arrangements includes elements that have the effect of offsetting or nullifying their reciprocal economic substance, where transactions are circular in nature, should be considered as indicators of an artificial arrangement or an artificial series of arrangements.
(10)
It is desirable to provide technical standards related to contracts that have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union as well as technical standards related to the prevention of evasion of rules and obligations provided for in Regulation (EU) No 648/2012 in a single instrument since both sets of technical standards relate to the clearing obligation and the risk mitigation techniques. Furthermore, they share common features such as their application to a contract whose counterparties would not be subject to the clearing obligation or to the risk mitigation techniques if the conditions of Article 4(1)(a)(v) and Article 11(14)(e) of Regulation (EU) No 648/2012 specified further by this Regulation were not met.
(11)
Given that third country entities affected by these regulatory technical standards require time in order to arrange for compliance with the requirements of Regulation (EU) No 648/2012 when their OTC derivative contracts fulfil the conditions set out in these regulatory technical standards for being considered to have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union, it is appropriate to delay the application of the provision containing those conditions by six months.
(12)
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Securities and Markets Authority to the Commission.
(13)
In accordance with Article 10 of Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council (2), the European Securities and Markets Authority has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Securities and Markets Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of that Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Definitions
For the purposes of this Regulation the following definition shall apply:
‘guarantee’ means an explicitly documented legal obligation by a guarantor to cover payments of the amounts due or that may become due pursuant to the OTC derivative contracts covered by that guarantee and entered into by the guaranteed entity to the beneficiary where there is a default as defined in the guarantee or where no payment has been effected by the guaranteed entity.
Article 2
Contracts with a direct, substantial and foreseeable effect within the Union
1. An OTC derivative contract shall be considered as having a direct, substantial and foreseeable effect within the Union when at least one third country entity benefits from a guarantee provided by a financial counterparty established in the Union which covers all or part of its liability resulting from that OTC derivative contract, to the extent that the guarantee meets both of the following conditions:
(a)
it covers the entire liability of a third country entity resulting from one or more OTC derivative contracts for an aggregated notional amount of at least EUR 8 billion or the equivalent amount in the relevant foreign currency, or it covers only a part of the liability of a third country entity resulting from one or more OTC derivative contracts for an aggregated notional amount of at least EUR 8 billion or the equivalent amount in the relevant foreign currency divided by the percentage of the liability covered;
(b)
it is at least equal to 5 per cent of the sum of current exposures, as defined in Article 272, point (17) of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council (3), in OTC derivative contracts of the financial counterparty established in the Union issuing the guarantee.
When the guarantee is issued for a maximum amount which is below the threshold set out in point (a) of the first subparagraph, the contracts covered by that guarantee shall not have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union unless the amount of the guarantee is increased, in which case the direct, substantial and foreseeable effect of the contracts within the Union shall be re-assessed by the guarantor against the conditions set out in points (a) and (b) of the first subparagraph on the day of the increase.
Where the liability resulting from one or more OTC derivative contracts is below the threshold set out in point (a) of the first subparagraph, such contracts shall not be considered to have a direct, substantial and foreseeable effect within the Union even where the maximum amount of the guarantee covering such liability is equal to or above the threshold set out in point (a) of the first subparagraph and even where the condition set out in point (b) of the first subparagraph has been met.
In the event of an increase in the liability resulting from the OTC derivative contracts or of a decrease of the current exposure, the guarantor shall re-assess whether the conditions set out in points (a) and (b) of the first subparagraph are met. Such assessment shall be done respectively on the day of the increase of liability for the condition set out in point (a) of the first subparagraph, and on a monthly basis for the condition set out in point (b) of the first subparagraph.
OTC derivative contracts for an aggregate notional amount of at least EUR 8 billion or the equivalent amount in the relevant foreign currency concluded before a guarantee is issued or increased, and subsequently covered by a guarantee that meets the conditions set out in points (a) and (b) of the first subparagraph, shall be considered as having a direct, substantial and foreseeable effect within the Union.
2. An OTC derivative contract shall be considered as having a direct, substantial and foreseeable effect within the Union where the two entities established in a third country enter into the OTC derivative contract through their branches in the Union and would qualify as financial counterparties if they were established in the Union.
Article 3
Cases where it is necessary or appropriate to prevent the evasion of rules or obligations provided for in Regulation (EU) No 648/2012
1. An OTC derivative contract shall be deemed to have been designed to circumvent the application of any provision of Regulation (EU) No 648/2012 if the way in which that contract has been concluded is considered, when viewed as a whole and having regard to all the circumstances, to have as its primary purpose the avoidance of the application of any provision of that Regulation.
2. For the purposes of paragraph 1, a contract shall be considered as having for primary purpose the avoidance of the application of any provision of Regulation (EU) No 648/2012 if the primary purpose of an arrangement or series of arrangements related to the OTC derivative contract, is to defeat the object, spirit and purpose of any provision of Regulation (EU) No 648/2012 that would otherwise apply including when it is part of an artificial arrangement or artificial series of arrangements.
An arrangement that intrinsically lacks business rationale, commercial substance or relevant economic justification and consists of any contract, transaction, scheme, action, operation, agreement, grant, understanding, promise, undertaking or event shall be considered an artificial arrangement. The arrangement may comprise more than one step or part.
Article 4
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 2 shall apply from 10 October 2014.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 February 2014.