NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 235/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje finanční nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden z nástrojů, který přímo podporuje vnější politiky Unie, a nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 (4). Zřizuje finanční nástroj pro prosazování a podporu demokracie a lidských práv ve světě, který umožní poskytování pomoci nezávisle na souhlasu vlád a jiných orgánů veřejné moci dotčených třetích zemí.
(2)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.
(3)
Podle článku 2 a čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU a článku 8 Smlouvy o fungování EU představuje rovnost žen a mužů základní hodnotu a cíl Unie a Unie by měla podporovat a zohledňovat rovnost žen a mužů v rámci všech svých činností.
(4)
Článek 21 Smlouvy o EU stanoví, že vnější činnost Unie má spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(5)
V rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie tvoří prosazování lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění dva základní pilíře rozvojové politiky Unie. Závazek dodržovat, prosazovat a chránit lidská práva a demokratické zásady je jedním z podstatných prvků smluvních vztahů Unie se třetími zeměmi.
(6)
Společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 12. prosince 2011 nazvané „Lidská práva a demokracie jako priority vnější činnosti EU - na cestě k efektivnějšímu přístupu“ navrhlo konkrétní opatření pro zvýšenou účinnost a soudržnost přístupu Unie k lidským právům a demokracii.
(7)
Nástroj, který se tímto zřizuje, by měl přispívat k dosahování cílů vnější činnosti Unie, včetně cílů její rozvojové politiky, zejména pak cílů vytyčených ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Unie nazvaném „Evropský konsensus“ a ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvaném „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a cílů politik Unie, které souvisejí s lidskými právy, včetně cílů nastíněných ve strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii, jež Rada přijala dne 25. června 2012.
(8)
V souladu se strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii a akčním plánem pro lidská práva a demokracii a za účelem začlenění zásad v oblasti lidských práv do provádění tohoto nařízení by Unie měla uplatňovat přístup založený na právech, který by zahrnoval všechna lidská práva, ať už občanská a politická, hospodářská, sociální či kulturní.
(9)
Příspěvek Unie k demokracii a právnímu státu a k prosazování a ochraně lidských práv a základních svobod se opírá o Všeobecnou deklaraci lidských práv, Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, jakož i o jiné nástroje pro lidská práva přijaté v rámci Organizace spojených národů a příslušné regionální nástroje pro lidská práva.
(10)
Rovnost žen a mužů, práva žen včetně posílení postavení žen a nepřípustnost diskriminace patří mezi základní lidská práva a ta jsou zásadní pro sociální spravedlnost i pro boj proti nerovnosti. Jejich prosazování by mělo být jednou z průřezových priorit tohoto nařízení.
(11)
Demokracie a lidská práva jsou neoddělitelně spojeny a vzájemně se posilují, jak připomněla Rada ve svých závěrech o podpoře demokracie v rámci vnějších vztahů EU ze dne 18. listopadu 2009. Základní svobody myšlení, svědomí a náboženského vyznání nebo přesvědčení, projevu, shromažďování a sdružování jsou předpokladem pro politický pluralismus, demokratický proces a otevřenou společnost, zatímco demokratická kontrola, vnitrostátní odpovědnost a rozdělení moci jsou nezbytné pro udržení nezávislého soudnictví a právního státu, jež jsou následně nutné pro účinnou ochranu lidských práv.
(12)
Vytváření a udržování kultury lidských práv a podpora vzniku nezávislé občanské společnosti, mimo jiné posilováním její úlohy v dané zemi a zajišťováním toho, aby byla demokracie prospěšná všem, je úkol, který je naléhavý a obtížný zejména v nově vznikajících demokraciích a v podstatě nikdy nekončí; v první řadě přísluší lidem dotčené země, čímž se však nesnižuje odpovědnost mezinárodního společenství. Vyžaduje si existenci řady institucí, včetně vnitrostátních demokratických parlamentů a místně volených shromáždění, které zajišťují účast, zastoupení, vnímavost a odpovědnost. V této souvislosti je třeba zvláštní pozornost věnovat transformujícím se zemím a dále nestabilním a postkonfliktním zemím. Měly by být zohledněny zkušenosti a poznatky získané při přechodu k demokracii v rámci unijních politik rozšíření a sousedství.
(13)
Aby bylo možné řešit tyto otázky účinně, transparentně, včas a pružně i po skončení platnosti nařízení (ES) č. 1889/2006, bude i nadále zapotřebí zvláštních finančních zdrojů a samostatného finančního nástroje, který bude moci dále nezávisle fungovat.
(14)
Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla být koncipována takovým způsobem, aby doplnila různé další nástroje pro provádění jejích politik souvisejících s demokracií a lidskými právy. Tyto nástroje sahají od politického dialogu a diplomatických nót až po různé nástroje finanční a technické spolupráce, včetně zeměpisně a tematicky zaměřených programů. Pomoc Unie by rovněž měla doplňovat akce více zaměřené na krizové situace uskutečňované v rámci nástroje stability zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (5), včetně naléhavých opatření potřebných během prvních fází procesu transformace.
(15)
Unie má podle tohoto nařízení poskytovat pomoc, která má ve spolupráci s občanskou společností řešit globální, regionální, celostátní a místní otázky lidských práv a demokratizace. Občanskou společností se v této souvislosti rozumí všechny typy sociálních opatření prováděných jednotlivci či skupinami, jež jsou nezávislé na státu a jejichž činnosti přispívají k prosazování lidských práv a demokracie, včetně obránců lidských práv, jak je definuje Deklarace OSN o právu a povinnosti jednotlivců, skupin a společenských organizací prosazovat a chránit všeobecně uznávaná lidská práva a základní svobody (Deklarace OSN o obráncích lidských práv). Při provádění tohoto nařízení by se měly náležitě zohlednit místní strategie Unie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země.
(16)
Cíle demokracie a lidských práv musí být čím dál tím více začleňovány do všech nástrojů pro financování vnější činnosti. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by však měla mít navíc zvláštní doplňující a dodatečnou úlohu, která vyplývá z její globální povahy a z nezávislosti akcí na souhlasu vlád a dalších orgánů veřejné moci třetích zemí. Tato úloha by měla umožňovat spolupráci a partnerství s občanskou společností v citlivých otázkách lidských práv a demokracie, včetně požívání lidských práv migranty a práv žadatelů o azyl a vnitřně vysídlených osob, a zároveň zajišťovat pružnost a nezbytnou schopnost reagovat na měnící se situaci nebo potřeby příjemců či krizová období. Toto nařízení by mělo Unii umožnit formulovat a podporovat zvláštní cíle a opatření na mezinárodní úrovni, které nesouvisejí se zeměpisnou polohou ani s krizí a které vyžadují nadnárodní přístup nebo se vztahují na činnosti prováděné v Unii a v řadě třetích zemí. Toto nařízení by navíc mělo stanovit nezbytný rámec operacím, jakou je podpora nezávislých volebních pozorovatelských misí vedených Unií, které vyžadují soudržnost politik, jednotný systém řízení a společné normy pro realizaci.
(17)
Rozvoj a upevňování demokracie podle tohoto nařízení může případně zahrnovat poskytování strategické podpory vnitrostátním demokratickým parlamentům a ustavujícím shromážděním, zejména s cílem posílit jejich schopnost podporovat a prosazovat demokratické reformní procesy.
(18)
Unie by měla věnovat zvláštní pozornost zemím a naléhavým situacím, ve kterých jsou lidská práva a základní svobody nejvíce ohroženy a jejich nedodržování je obzvláště výrazné a systematické. V takových případech by mělo být politickou prioritou prosazovat dodržování příslušného mezinárodního práva, poskytnout místní občanské společnosti konkrétní podporu a prostředky na akce a přispět k její činnosti, jež se uskutečňuje za velmi obtížných podmínek. V těchto zemích či situacích a s cílem řešit naléhavé potřeby ochrany obránců lidských práv a demokratických aktivistů by Unie měla být schopna reagovat pružně a včas prostřednictvím rychlejších a flexibilnějších správních postupů a s využitím řady finančních mechanismů. Tak by tomu mělo být zejména v případě, kdy by výběr konkrétního postupu mohl přímo ovlivnit účinnost opatření nebo by příjemci mohli být vystaveni vážnému zastrašování, odvetným opatřením nebo jiným rizikům.
(19)
V souladu s vlastními příslušnými pokyny by měla Unie při konfliktech prosazovat, aby všechny strany konfliktu plnily své právní závazky vyplývající z mezinárodního humanitárního práva. V transformujících se zemích by měla pomoc Unie podle tohoto nařízení dále podpořit vhodné podmínky umožňující vstup politických aktérů prosazujících demokratický pluralitní systém s více politickými stranami. Toto nařízení by se měl rovněž zaměřit na prosazování demokratických struktur, rozdělení moci a odpovědné orgány veřejné moci.
(20)
Volební pozorovatelské mise Unie významně a úspěšně přispívají k demokratickým procesům ve třetích zemích. Prosazování a podpora demokracie se však zdaleka netýkají pouze samotného volebního procesu, a proto by se měl brát v potaz všechny fáze volebního cyklu. Na volební pozorovatelské mise Unie by se proto z celkového objemu finančních prostředků dostupných podle tohoto nařízení neměla vynaložit nepřiměřeně vysoká částka.
(21)
Je třeba zdůraznit význam vytvoření funkce zvláštního zástupce EU pro lidská práva. Zvláštní zástupce EU pro lidská práva by měl přispívat k jednotě, soudržnosti a účinnosti činnosti Unie a její politiky v oblasti lidských práv a pomáhat zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie.
(22)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(23)
V zájmu prosazování doplňkovosti svých činností mají Unie a členské státy usilovat o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultovat. Unie by rovněž měla konzultovat jiné dárce a příslušné aktéry.
(24)
Komise a případně Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) by měly pořádat pravidelné a časté výměny názorů a informací s Evropským parlamentem. Kromě toho by měl být Evropskému parlamentu a Radě poskytnut přístup k dokumentům, aby mohly tyto orgány mohly na základě odpovídajících informací vykonávat kontrolní pravomoci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). Opatření podle tohoto nařízení by měla řádně zohledňovat stanoviska Evropského parlamentu a Rady.
(25)
Unie by měla usilovat - ve vhodných případech i prostřednictvím svých delegací - o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích, v co nejranější fázi plánovacího procesu, aby usnadnila poskytování příslušných příspěvků občanské společnosti a zajistila, že v daném procesu plní smysluplnou úlohu.
(26)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Prováděcí pravomoci související s programováním a financováním opatření podporovaných podle tohoto nařízení by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření nebo finanční dopady, by se měl při jejich přijímání v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(28)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(29)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(30)
Organizaci a fungování ESVČ stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž prosazování demokracie a lidských práv ve světě, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíš jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(32)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nařízením (ES) č. 1889/2006 a tímto nařízením a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 d 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
Tímto nařízením se zřizuje evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“) pro období 2014-2020, v jehož rámci Unie napomáhá rozvoji a upevňování demokracie, právního státu a dodržování všech lidských práv a základních svobod.
Cílem této pomoci je zejména:
a)
podpořit, rozvíjet a upevňovat demokracii ve třetích zemích, a to zlepšením participativní a zastupitelské demokracie, posílením celkového demokratického cyklu, zejména pak posílením aktivní úlohy občanské společnosti v rámci tohoto cyklu, a právního státu a dále zlepšením spolehlivosti volebních procesů (zejména prostřednictvím volebních pozorovatelských misí Unie);
b)
zlepšit respektování a dodržování lidských práv a základních svobod, jak jsou vyhlášeny ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v dalších mezinárodních a regionálních nástrojích pro lidská práva, a posílit jejich ochranu, prosazování, uplatňování a sledování jejich dodržování, zejména podporou příslušných organizací občanské společnosti, obránců lidských práv a obětí represe a zneužívání práv.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Pomoc Unie se zaměřuje na tyto oblasti:
a)
podpora a zlepšování participativní a zastupitelské demokracie v souladu s přístupem opírajícím se o celkový demokratický cyklus, včetně parlamentní demokracie, a procesů demokratizace, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti na místní, celostátní a mezinárodní úrovni, mimo jiné:
i)
prosazováním svobody sdružování a shromažďování, neomezeného pohybu osob, svobody přesvědčení a projevu včetně projevu politického, uměleckého a kulturního, neomezeného přístupu k informacím, svobody tisku a nezávislých, pluralitních sdělovacích prostředků (tradičních i těch, které využívají informační a komunikační technologie), svobody internetu a opatření v boji proti administrativním překážkám, které brání výkonu těchto svobod, včetně boje proti cenzuře, a to zejména přijímáním a prováděním příslušných právních předpisů;
ii)
posilováním právního státu, prosazováním nezávislosti soudů a zákonodárců, podporou a vyhodnocováním právních a institucionálních reforem a jejich provádění a prosazováním přístupu ke spravedlnosti, jakož i podporou vnitrostátních institucí působících v oblasti lidských práv;
iii)
podporou a posilováním Mezinárodního trestního soudu, mezinárodních trestních tribunálů ad hoc a procesů přechodného soudnictví a mechanismů pravdy a usmiřování;
iv)
podporou přechodu k demokracii a reforem za účelem dosažení účinné a transparentní demokratické a vnitrostátní odpovědnosti a dohledu, mimo jiné i v bezpečnostním sektoru a soudnictví, a posilováním opatření proti korupci;
v)
podporou politického pluralismu a demokratické politické reprezentace a povzbuzováním politické účasti žen a mužů, zejména příslušníků marginalizovaných a ohrožených skupin, a to jako voličů i jako kandidátů, na demokratických reformních procesech na místní, regionální a celostátní úrovni;
vi)
posilováním místní demokracie zajištěním lepší spolupráce mezi organizacemi občanské společnosti a místními orgány, čímž se posílí politické zastoupení na úrovni, jež je nejblíže občanům;
vii)
podporou rovné účasti žen a mužů na společenském, hospodářském a politickém životě a podporou rovnosti žen a mužů, účasti žen na rozhodovacích procesech a politického zastoupení žen, zejména v procesech politické transformace, demokratizace a budování státu;
viii)
podporou rovné účasti osob se zdravotním postižením na společenském, hospodářském a politickém životě, včetně opatření k usnadnění výkonu souvisejících svobod, a podporou rovných příležitostí, nediskriminace a politického zastoupení;
ix)
podporou opatření směřujících k usnadnění pokojného usmíření mezi různými vrstvami společnosti, včetně podpory opatření k budování důvěry v oblasti lidských práv a demokratizace;
b)
prosazování a ochrana lidských práv a základních svobod vyhlášených ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v jiných mezinárodních a regionálních nástrojích v oblasti občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti, mimo jiné pokud jde o:
i)
zrušení trestu smrti a vyhlášení moratorií za účelem jeho zrušení a v zemích, kde trest smrti stále existuje, prosazování jeho zrušení a dodržování mezinárodních minimálních standardů;
ii)
předcházení mučení, špatnému zacházení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení nebo trestání, jakož i násilným zmizením, a dále rehabilitaci obětí mučení;
iii)
podporu a ochranu obránců lidských práv, včetně řešení jejich naléhavých potřeb ochrany, v souladu s článkem 1 Deklarace OSN o obráncích lidských práv, a poskytování pomoci těmto osobám; na tyto cíle by se mohl vztahovat mechanismus pro obránce lidských práv, včetně dlouhodobější pomoci a přístupu k úkrytu;
iv)
boj proti rasismu, xenofobii a diskriminaci z jakéhokoli důvodu, zejména na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, kasty, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jazyku, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku, sexuální orientace a genderové identity;
v)
svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení, mimo jiné opatřeními k odstranění všech forem nenávisti, nesnášenlivosti a diskriminace, které souvisejí s náboženským vyznáním či přesvědčením, a posilováním tolerance a respektování náboženské a kulturní rozmanitosti uvnitř společnosti i mezi různými společnostmi;
vi)
práva původního obyvatelstva, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel, zejména s důrazem na význam jeho zapojení do vývoje projektů, které se ho týkají, a poskytováním podpory v zájmu usnadnění interakce původního obyvatelstva s mezinárodními mechanismy a jeho účasti na nich;
vii)
práva příslušníků národnostních nebo etnických, náboženských a jazykových menšin, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech příslušníků národnostních, etnických, náboženských a jazykových menšin;
viii)
práva lesbických, gay, bisexuálních, transsexuálních a intersexuálních osob (LGBTI), včetně opatření na dekriminalizaci homosexuality, boj proti homofobnímu a transfobnímu násilí a pronásledování a prosazování svobody shromažďování, sdružování a projevu pro LGBTI osoby;
ix)
práva žen, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o odstranění všech forem diskriminace žen a v opčních protokolech k ní připojených, včetně opatření k boji proti všem formám násilí páchaného na ženách a dívkách, zejména proti mrzačení ženských pohlavních orgánů, vynuceným a předem dohodnutým sňatkům, zločinům „ze cti“, domácímu a sexuálnímu násilí a obchodování se ženami a dívkami;
x)
práva dítěte, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o právech dítěte a v opčních protokolech k ní připojených, včetně boje proti dětské práci, obchodování s dětmi a dětské prostituci a najímání a nasazování dětských vojáků, a ochranu dětí před diskriminací, ať již na základě rasy, barvy pleti, pohlaví, jazyka, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických nebo jiných názorů, národnostního, etnického nebo sociálního původu, majetku, zdravotního postižení, rodu či jiného postavení;
xi)
práva osob se zdravotním postižením, jak jsou stanovena v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením;
xii)
hospodářská, sociální a kulturní práva, včetně práva na přiměřenou životní úroveň a základní pracovní normy;
xiii)
sociální odpovědnost podniků, zejména pak prováděním obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv, a svobodu podnikání stanovenou v článku 16 Listiny základních práv Evropské unie;
xiv)
výchovu, odborné vzdělávání a sledování dodržování práv v oblasti lidských práv a demokracie;
xv)
podporu místních, regionálních, celostátních nebo mezinárodních organizací občanské společnosti působících v oblasti ochrany, prosazování nebo obrany lidských práv a základních svobod;
xvi)
podporu zlepšování podmínek a dodržování standardů ve věznicích, v souladu s lidskou důstojností a základními právy;
c)
posílení mezinárodního rámce pro ochranu lidských práv, spravedlnosti, rovnosti žen a mužů, právního státu a demokracie a pro prosazování mezinárodního humanitárního práva, zejména:
i)
poskytováním podpory mezinárodním a regionálním nástrojům a subjektům v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie;
ii)
posilováním spolupráce občanské společnosti s mezinárodními a regionálními mezivládními organizacemi a podporováním činností občanské společnosti, včetně budování kapacit nevládních organizací, jež jsou zaměřeny na podporu mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie a sledování jejich provádění;
iii)
odbornou přípravou a šířením informací o mezinárodním humanitárním právu a podporou jeho prosazování;
d)
budování důvěry v demokratické volební procesy a instituce a zlepšování jejich spolehlivosti a transparentnosti ve všech fázích volebního cyklu, zejména:
i)
prostřednictvím nasazování volebních pozorovatelských misí Unie a dalších opatření ke sledování volebních procesů;
ii)
přispíváním k rozvoji volební pozorovatelské kapacity vnitrostátních organizací občanské společnosti na regionální a místní úrovni a podporováním jejich iniciativ s cílem zvýšit účast na volebním procesu a na navazujících opatřeních;
iii)
podporováním opatření zaměřených na důsledné začlenění volebních procesů do demokratického cyklu, na šíření informací a provádění doporučení volebních pozorovatelských misí Unie, zejména prostřednictvím spolupráce s organizacemi občanské společnosti, jakož i ve spolupráci s příslušnými orgány veřejné moci, včetně parlamentů a vlád, v souladu s tímto nařízením;
iv)
prosazováním pokojného výsledku volebních procesů, omezení násilí v průběhu voleb a akceptace věrohodných výsledků všemi segmenty společnosti.
2. U všech opatření uvedených v tomto nařízení se v příslušných případech zohlední zásady nediskriminace na jakémkoli základě, začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, účasti, posílení postavení, odpovědnosti, otevřenosti a transparentnosti.
3. Opatření uvedená v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí nebo bezprostředně souvisejí se situacemi, k nimž dochází ve třetích zemích nebo s celosvětovými nebo regionálními opatřeními.
4. Opatření uvedená v tomto nařízení berou v úvahu specifika krizových nebo naléhavých situací a zemí či situací, které se vyznačují velkým deficitem základních svobod, ve kterých je nejvíce ohrožena bezpečnost lidí nebo ve kterých organizace na ochranu lidských práv a obránci lidských práv působí v nejsložitějších podmínkách.
Článek 3
Koordinace, soudržnost a doplňkovost pomoci Unie
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je v souladu s celkovým rámcem vnější činnosti Unie a doplňuje pomoc poskytovanou na základě jiných nástrojů nebo dohod o vnější pomoci.
2. V zájmu posílení účinnosti, jednoty a soudržnosti vnější činnosti Unie usilují Unie a členské státy o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultují, aby podpořily doplňkovost a soudržnost svých činností, a to jak na rozhodovací úrovni, tak i v praxi. Tyto konzultace mohou vést ke společnému programování a společným činnostem Unie a členských států. Unie rovněž konzultuje jiné dárce a subjekty.
3. Komise a případně ESVČ pořádají pravidelné výměny názorů a informací s Evropským parlamentem.
4. Unie usiluje o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích. Zejména Unie, kdykoli je to možné a v souladu s příslušnými postupy, poskytuje technické vedení a podporu v souvislosti s procesem podávání žádostí.
Článek 4
Obecný rámec pro programování a provádění
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 prostřednictvím těchto opatření:
a)
strategických dokumentů uvedených v článku 5 a popřípadě jejich revizí;
b)
ročních akčních programů, individuálních opatření a podpůrných opatření podle článků 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014;
c)
zvláštních opatření podle článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Strategické dokumenty
1. Strategické dokumenty stanovují strategii Unie ohledně pomoci, již Unie poskytuje podle tohoto nařízení, vycházející z priorit Unie, mezinárodní situace a činnosti hlavních partnerů. Jsou v souladu s celkovým záměrem, cíli, oblastí působnosti a zásadami tohoto nařízení.
2. Strategické dokumenty stanoví prioritní oblasti, jež byly vybrány pro financování Unií v době platnosti tohoto nařízení, zvláštní cíle, očekávané výsledky a ukazatele výkonnosti. V těchto dokumentech se rovněž uvedou orientační finanční příděly, jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, případně ve formě rozpětí.
3. Strategické dokumenty se schvalují přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Strategické dokumenty se aktualizují v souladu s tímto postupem, pokud to vyžadují významné změny okolností a politiky.
Článek 6
Tematické priority a přenesení pravomocí
Specifické cíle a priority, které má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, jsou uvedeny v příloze.
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci měnící tematické priority stanovené v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 7
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi na dobu platnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 8
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro demokracii a lidská práva. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Přístup k dokumentům
Aby Evropský parlament a Rada mohly vykonávat kontrolní pravomoci na základě odpovídajících informací, mají v souladu s příslušnými pravidly přístup ke všem dokumentům nástroje pro demokracii a lidská práva, které se této kontroly týkají.
Článek 10
Finanční krytí
Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 1 332 752 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 11
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGULATION (EU) No 235/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 11 March 2014
establishing a financing instrument for democracy and human rights worldwide
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209 and 212 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (3),
Whereas:
(1)
This Regulation constitutes one of the instruments providing direct support for the Union's external policies and replaces Regulation (EC) No 1889/2006 of the European Parliament and of the Council (4). It establishes a financing instrument for the promotion and support of democracy and human rights worldwide allowing for assistance to be provided independently of the consent of the governments and public authorities of the third countries concerned.
(2)
Article 2 of the Treaty on European Union (TEU) provides that the Union is founded on the values of respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law and respect for human rights, including the rights of persons belonging to minorities. Those values are common to the Member States in a society in which pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men prevail.
(3)
Pursuant to Articles 2 and 3(3) TEU and Article 8 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), equality between women and men is a fundamental value and objective of the Union and the Union is to promote and mainstream gender equality in all its activities.
(4)
Pursuant to Article 21 TEU the Union's external action is to be guided by the principles which have inspired its own creation, namely democracy, the rule of law, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, respect for human dignity, the principles of equality and solidarity, and respect for the principles of the United Nations Charter and international law.
(5)
Within the framework of the principles and objectives of the Union's external action, the promotion of human rights, democracy, the rule of law and good governance, and of inclusive and sustainable growth, constitute two basic pillars of the Union's development policy. A commitment to respect, promote and protect human rights and democratic principles is an essential element of the Union's contractual relations with third countries.
(6)
The Joint Communication by the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and the European Commission of 12 December 2011 entitled ‘Human Rights and Democracy at the heart of EU external action - Towards a more effective approach’ proposed specific measures in order to increase the effectiveness and coherence of the Union's approach to human rights and democracy.
(7)
The instrument hereby established is intended to contribute to achieving the objectives of the Union's external action, including those of its development policy, in particular the objectives set out in the Joint Statement by the Council and the representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy entitled ‘The European Consensus’ and in the Commission Communication of 13 October 2011 entitled ‘Increasing the Impact of EU Development Policy: an Agenda for Change’, and the Union's policies relating to human rights, including the objectives outlined in the EU Strategic Framework and Action Plan on Human Rights and Democracy, adopted by the Council on 25 June 2012.
(8)
In accordance with the EU Strategic Framework and Action Plan on Human Rights and Democracy, in order to integrate human rights principles in the implementation of this Regulation the Union should apply a rights-based approach encompassing all human rights, whether civil and political, economic, social or cultural.
(9)
The Union's contribution to democracy and the rule of law and to the promotion and protection of human rights and fundamental freedoms is rooted in the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenant on Civil and Political Rights and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, and other human rights instruments adopted within the framework of the United Nations (UN), as well as relevant regional human rights instruments.
(10)
Gender equality, women's rights, including the empowerment of women, and non-discrimination are fundamental human rights and are essential for social justice as well as for fighting against inequalities. Their promotion should be a cross-cutting priority of this Regulation.
(11)
Democracy and human rights are inextricably linked and mutually reinforcing, as recalled in the Council Conclusions of 18 November 2009 on democracy support in the EU's external relations. The fundamental freedoms of thought, conscience and religion or belief, expression, assembly and association are the preconditions for political pluralism, democratic process and an open society, whereas democratic control, domestic accountability and the separation of powers are essential to sustain an independent judiciary and the rule of law which in turn are required for effective protection of human rights.
(12)
The task of building and sustaining a culture of human rights and of supporting the emergence of an independent civil society, including by enhancing the role of such a society in the relevant countries and making democracy work for all, though especially urgent and difficult in emerging democracies, is essentially a continuous challenge which belongs first and foremost to the people of the country concerned but which in no way diminishes the commitment of the international community. It requires a range of institutions, including national democratic parliaments and locally elected assemblies, which ensure participation, representation, responsiveness and accountability. In this context, special attention should be paid to countries in transition as well as fragile or post-conflict situations. The experiences gained and lessons learned from the transition towards democracy in the framework of the enlargement and neighbourhood policies of the Union should be taken into account.
(13)
In order to address those issues in an effective, transparent, timely and flexible manner after Regulation (EC) No 1889/2006 expires, there is a continued need for specific financial resources and a separate financing instrument that can continue to operate in an independent manner.
(14)
Union assistance under this Regulation should be designed in such a way as to complement various other tools for implementing Union policies relating to democracy and human rights. Those tools range from political dialogue and diplomatic demarches to various instruments for financial and technical cooperation, including both geographic and thematic programmes. Union assistance should also complement the more crisis-related actions under the Instrument contributing to Stability and Peace, established by Regulation (EU) No 230/2014 of the European Parliament and of the Council (5), including urgent actions needed during the first phases of the transition process.
(15)
Under this Regulation, the Union is to provide assistance to address global, regional, national and local human rights and democratisation issues in partnership with civil society. In this regard, civil society is to be understood as spanning all types of social actions by individuals or groups that are independent from the state and whose activities help to promote human rights and democracy, including human rights defenders as defined by the UN Declaration on the Right and Responsibility of Individuals, Groups and Organs of Society to Promote and Protect Universally Recognized Human Rights and Fundamental Freedoms (‘Declaration on Human Rights Defenders’). In the implementation of this Regulation, due consideration should be given to the Union's local human rights country strategies.
(16)
Furthermore, whilst democracy and human rights objectives must be increasingly mainstreamed in all instruments for financing external action, Union assistance under this Regulation should have a specific complementary and additional role by virtue of its global nature and its independence of action from the consent of the governments and public authorities of the third countries concerned. That role should allow for cooperation and partnership with civil society on sensitive human rights and democracy issues, including migrants' enjoyment of human rights and the rights of asylum seekers and internally displaced persons, providing the flexibility and requisite reactivity to respond to changing circumstances, or needs of beneficiaries, or periods of crisis. This Regulation should also enable the Union to articulate and support specific objectives and measures at international level which are neither geographically linked nor crisis-related and which require a transnational approach or involve operations both within the Union and in a range of third countries. Moreover, this Regulation should provide the necessary framework for operations, such as support for independent election observation missions conducted by the Union (EU EOMs) requiring policy coherence, a unified management system and common operating standards.
(17)
Developing and consolidating democracy under this Regulation may possibly include the provision of strategic support to national democratic parliaments and constituent assemblies, in particular to enhance their capacity to support and advance democratic reform processes.
(18)
The Union should pay particular attention to countries and urgency situations where human rights and fundamental freedoms are most at risk and where disrespect for those rights and freedoms is particularly pronounced and systematic. In such cases, the political priorities should be to promote respect for the relevant international law, to provide tangible support and means of action to local civil society and to contribute to its work, carried out in very difficult circumstances. In such countries or situations, and in order to address urgent protection needs of human rights defenders and democracy activists, the Union should be able to respond in a flexible and timely manner, through the use of faster and more flexible administrative procedures and by means of a range of funding mechanisms. This should particularly be the case when the choice of procedural arrangements could impact directly on the effectiveness of the measures or could subject beneficiaries to serious intimidation, retaliation or other types of risks.
(19)
In situations of conflict, the Union should promote the compliance of all parties to the conflict with their legal obligations under international humanitarian law, in accordance with the relevant EU guidelines. Furthermore, in countries in transition Union assistance under this Regulation should support an appropriate environment enabling political actors to emerge who are committed to a democratic pluralistic multiparty system. This Regulation should also aim to promote democratic structures, division of powers and accountable public authorities.
(20)
EU EOMs contribute significantly and successfully to democratic processes in third countries. However, the promotion and support of democracy extends far beyond the electoral process alone and thus all stages of the electoral cycle should be taken into account. Expenditure for EU EOMs should therefore not take up a disproportionate amount of the total funding available under this Regulation.
(21)
The importance of the establishment of the position of the EU Special Representative for Human Rights (EUSR) should be underlined. The EUSR should contribute to the unity, consistency and effectiveness of the Union's action and human rights policy and should help to ensure that all Union instruments and Member States' actions are engaged consistently, in order to attain the Union's policy objectives.
(22)
The Union should seek the most efficient use of available resources in order to optimise the impact of its external action. That should be achieved through coherence and complementarity between the Union's instruments for external action, as well as the creation of synergies between this Regulation, other Union instruments for financing external action and other policies of the Union. This should further entail mutual reinforcement of the programmes devised under the instruments for financing external action.
(23)
The Union and the Member States are to seek regular exchanges of information and consult each other at an early stage of the programming process in order to promote complementarity among their respective activities. The Union should also consult other donors and relevant actors.
(24)
The Commission and the European External Action Service (EEAS) should, as appropriate, hold regular and frequent exchanges of views and information with the European Parliament. In addition, the European Parliament and the Council should be given access to documents in order that they may exercise their right of scrutiny under Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and the Council (6) in an informed manner. Measures taken under this Regulation should duly take into consideration the views of the European Parliament and of the Council.
(25)
The Union, including where appropriate through its delegations, should seek regular exchanges of information and consult with civil society at all levels, including in third countries, as early as appropriate in the programming process, in order to facilitate civil society's respective contributions and to ensure that it plays a meaningful role in that process.
(26)
In order to adapt the scope of this Regulation to the rapidly evolving reality in third countries, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the priorities defined in the Annex to this Regulation. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(27)
The implementing powers relating to the programming and financing of the actions supported under this Regulation should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011. Given the nature of those implementing acts, in particular their policy orientation nature and their financial implications, the examination procedure should in principle be used for their adoption, except in the case of technical implementing measures of a small financial scale.
(28)
Common rules and procedures for the implementation of the Union's instruments for financing external action are laid down in Regulation (EU) No 236/2014 of the European Parliament and of the Council (7).
(29)
This Regulation lays down a financial envelope for its period of application which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management (8), for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
(30)
The organisation and functioning of the EEAS are established in Council Decision 2010/427/EU (9).
(31)
Since the objectives of this Regulation, namely promoting democracy and human rights worldwide, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of its scale and effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 TEU. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(32)
It is appropriate to ensure a smooth transition without interruption between Regulation (EC) No 1889/2006 and this Regulation and to align the period of application of this Regulation with that of Council Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013 (10). Therefore, this Regulation should apply from 1 January 2014 until 31 December 2020,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject-matter and objectives
This Regulation establishes a European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR) for the period 2014-2020 under which the Union shall provide assistance to the development and consolidation of democracy and the rule of law and of respect for all human rights and fundamental freedoms.
Such assistance shall aim in particular at:
(a)
supporting, developing and consolidating democracy in third countries, by enhancing participatory and representative democracy, strengthening the overall democratic cycle, in particular by reinforcing an active role for civil society within this cycle, and the rule of law, and improving the reliability of electoral processes, in particular by means of EU EOMs;
(b)
enhancing respect for and observance of human rights and fundamental freedoms, as proclaimed in the UN Universal Declaration of Human Rights and other international and regional human rights instruments, and strengthening their protection, promotion, implementation and monitoring, mainly through support to relevant civil society organisations, human rights defenders and victims of repression and abuse.
Article 2
Scope
1. Union assistance shall focus on the following:
(a)
support to and enhancement, in line with the overall democratic cycle approach, of participatory and representative democracy, including parliamentary democracy, and the processes of democratisation, mainly through civil society organisations at the local, national and international levels, inter alia by:
(i)
promoting freedom of association and assembly, unhindered movement of persons, freedom of opinion and expression, including political, artistic and cultural expression, unimpeded access to information, a free press and independent pluralistic media, both traditional and ICT-based, internet freedom and measures to combat administrative obstacles to the exercise of these freedoms, including the fight against censorship, particularly through the adoption and implementation of relevant legislation;
(ii)
strengthening the rule of law, promoting the independence of the judiciary and of the legislature, supporting and evaluating legal and institutional reforms and their implementation, and promoting access to justice, as well as supporting national human rights institutions;
(iii)
promoting and strengthening the International Criminal Court, ad hoc international criminal tribunals and the processes of transitional justice and truth and reconciliation mechanisms;
(iv)
supporting the transition to democracy and reforms to achieve effective and transparent democratic and domestic accountability and oversight, including in the security and justice sectors, and strengthening measures against corruption;
(v)
promoting political pluralism and democratic political representation, and encouraging political participation by women and men, in particular members of marginalised and vulnerable groups, both as voters and as candidates, in democratic reform processes at local, regional and national level;
(vi)
reinforcing local democracy by ensuring better cooperation between civil society organisations and local authorities, thus strengthening political representation at the level closest to the citizens;
(vii)
promoting the equal participation of women and men in social, economic and political life, and supporting gender equality, the participation of women in decision-making processes and political representation of women, in particular in processes of political transition, democratisation and state-building;
(viii)
promoting the equal participation of people with disabilities in social, economic and political life, including measures to facilitate their exercise of related freedoms, and supporting equality of opportunity, non-discrimination and political representation;
(ix)
supporting measures to facilitate peaceful conciliation between segments of societies, including support for confidence-building measures relating to human rights and democratisation;
(b)
promotion and protection of human rights and fundamental freedoms, as proclaimed in the UN Universal Declaration of Human Rights and other international and regional instruments in the area of civil, political, economic, social and cultural rights, mainly through civil society organisations, relating to, inter alia:
(i)
abolition of the death penalty and the establishment of moratoria with a view to its abolition and, where the death penalty still exists, advocacy for its abolition and the observance of international minimum standards;
(ii)
the prevention of torture, ill-treatment and other cruel, inhuman and degrading treatment or punishment, as well as enforced disappearances and the rehabilitation of victims of torture;
(iii)
support for, protection of, and assistance to human rights defenders, including addressing their urgent protection needs, in accordance with Article 1 of the UN Declaration on Human Rights Defenders; these objectives, including longer-term assistance and access to shelter, could be covered by a human rights defenders mechanism;
(iv)
the fight against racism and xenophobia and discrimination based on any ground, including sex, race, colour, caste, ethnic or social origin, genetic features, language, religion or belief, political or any other opinion, membership of a national minority, property, birth, disability, age, sexual orientation and gender identity;
(v)
freedom of thought, conscience and religion or belief, including by means of measures to eliminate all forms of hatred, intolerance and discrimination based on religion or belief and by fostering tolerance and respect for religious and cultural diversity within and among societies;
(vi)
the rights of indigenous peoples as proclaimed in the UN Declaration on the Rights of Indigenous Peoples, inter alia, by emphasising the importance of their involvement in the development of projects concerning them and providing support in order to facilitate their interaction with, and participation in, international mechanisms;
(vii)
the rights of persons belonging to national or ethnic, religious and linguistic minorities, as proclaimed in the UN Declaration on the Rights of Persons belonging to National or Ethnic, Religious and Linguistic Minorities;
(viii)
the rights of lesbian, gay, bisexual, trans and intersex (LGBTI) persons, including measures to decriminalise homosexuality, combat homophobic and transphobic violence and persecution, and promote freedom of assembly, association and expression of LGBTI persons;
(ix)
the rights of women as set out in the UN Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women and the Optional Protocol thereto, including measures to combat all forms of violence against women and girls, particularly female genital mutilation, forced and arranged marriages, crimes of ‘honour’, domestic and sexual violence, and trafficking in women and girls;
(x)
the rights of the child, as set out in the UN Convention on the Rights of the Child and the Optional Protocols thereto, including the fight against child labour, child trafficking and child prostitution, the recruitment and use of child soldiers, and the protection of children from discrimination regardless of their race, colour, sex, language, religion or belief, political or other opinion, national, ethnic or social origin, property, disability, birth or other status;
(xi)
the rights of persons with disabilities, as set out in the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities;
(xii)
economic, social and cultural rights, including the right to an adequate standard of living and core labour standards;
(xiii)
corporate social responsibility, in particular through the implementation of the UN Guiding Principles on Business and Human Rights, and freedom to conduct business, as set out in Article 16 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union;
(xiv)
education, training and monitoring in the area of human rights and democracy;
(xv)
support for local, regional, national or international civil society organisations involved in the protection, promotion or defence of human rights and fundamental freedoms;
(xvi)
promotion of improved conditions and observance of standards in prisons, consistent with human dignity and fundamental rights;
(c)
strengthening of the international framework for the protection of human rights, justice, gender equality, the rule of law and democracy, and for the promotion of international humanitarian law, in particular by:
(i)
providing support for international and regional instruments and bodies in the area of human rights, justice, the rule of law and democracy;
(ii)
fostering cooperation of civil society with international and regional intergovernmental organisations, and supporting civil society activities, including capacity-building of non-governmental organisations, aimed at promoting and monitoring the implementation of international and regional instruments concerning human rights, justice, the rule of law and democracy;
(iii)
training in and dissemination of information on international humanitarian law and support to its enforcement;
(d)
building confidence in, and enhancing the reliability and transparency of, democratic electoral processes and institutions, at all stages of the electoral cycle, in particular:
(i)
through deployment of EU EOMs and other measures for the monitoring of electoral processes;
(ii)
by contributing to the development of the electoral observation capacity of domestic civil society organisations at regional and local levels, and supporting their initiatives to enhance participation in, and the follow-up to, the electoral process;
(iii)
by supporting measures aimed at the consistent integration of electoral processes into the democratic cycle, disseminating information on and implementing recommendations made by EU EOMs, working in particular with civil society organisations, as well as in cooperation with relevant public authorities, including parliaments and governments, in accordance with this Regulation;
(iv)
by promoting the peaceful outcome of electoral processes, the reduction of electoral violence and the acceptance of credible results by all segments of society.
2. The principles of non-discrimination on any ground, gender mainstreaming, participation, empowerment, accountability, openness and transparency shall be taken into account whenever relevant for all measures referred to in this Regulation.
3. The measures referred to in this Regulation shall be implemented in the territory of third countries or shall be directly related to situations arising in third countries, or to global or regional actions.
4. The measures referred to in this Regulation shall take into account the specific features of crisis or urgency situations and countries or situations where there is a serious lack of fundamental freedoms, where human security is most at risk or where human rights organisations and defenders operate under the most difficult conditions.
Article 3
Coordination, coherence and complementarity of Union assistance
1. Union assistance under this Regulation shall be consistent with the overall framework of the Union's external action, and complementary to that provided by other instruments or agreements for external assistance.
2. In order to enhance the effectiveness, coherence and consistency of the Union's external action, the Union and the Member States shall seek regular exchanges of information and consult each other at an early stage of the programming process in order to promote complementarity and coherence among their respective activities both at decision-making level and on the ground. Such consultations may lead to joint programming and joint activities between the Union and Member States. The Union shall also consult other donors and actors.
3. The Commission and the EEAS shall, as appropriate, hold regular exchanges of views and information with the European Parliament.
4. The Union shall seek regular exchanges of information with, and consult, civil society at all levels, including in third countries. In particular, the Union shall provide, whenever possible and in accordance with relevant procedures, technical guidance and support in relation to application procedure.
Article 4
General framework for programming and implementation
1. Union assistance under this Regulation shall be implemented in accordance with Regulation (EU) No 236/2014 and through the following measures:
(a)
strategy papers, as referred to in Article 5, and revisions thereof, as appropriate;
(b)
annual action programmes, individual measures and support measures under Articles 2 and 3 of Regulation (EU) No 236/2014;
(c)
special measures under Article 2 of Regulation (EU) No 236/2014.
2. Any programming or review of programmes taking place after the publication of the mid-term review report referred to in Article 17 of Regulation (EU) No 236/2014 (the ‘mid-term review report’) shall take into account the results, findings and conclusions of that report.
Article 5
Strategy papers
1. Strategy papers shall set out the Union's strategy for its assistance under this Regulation, based on the Union's priorities, the international situation and the activities of the main partners. They shall be consistent with the overall purpose, objectives, scope, and principles of this Regulation.
2. Strategy papers shall set out the priority areas selected for financing by the Union during the period of validity of this Regulation, the specific objectives, the expected results and the performance indicators. They shall also give the indicative financial allocation, both overall and per priority area, where appropriate in the form of a range.
3. Strategy papers shall be approved in accordance with the examination procedure laid down in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014. When significant changes of circumstances and policy so require, strategy papers shall be updated in accordance with the same procedure.
Article 6
Thematic priorities and delegation of powers
The specific objectives and priorities to be pursued by Union assistance under this Regulation are listed in the Annex.
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts to amend the thematic priorities laid down in the Annex. In particular, following the publication of the mid-term review report and based upon the recommendations thereof, the Commission shall adopt a delegated act amending the Annex by 31 March 2018.
Article 7
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts referred to in Article 6 is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 6 shall be conferred on the Commission for the period of validity of this Regulation.
3. The delegation of power referred to in Article 6 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 6 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 8
Committee
The Commission shall be assisted by a Democracy and Human Rights Committee. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
Article 9
Access to documents
In order to ensure that they are able to exercise their powers of scrutiny in an informed manner, the European Parliament and the Council shall have access to all EIDHR documents relevant for that exercise, in accordance with the applicable rules.
Article 10
Financial envelope
The financial envelope for the implementation of this Regulation for the period 2014-2020 shall be EUR 1 332 752 000.
The annual appropriations shall be authorised by the European Parliament and by the Council within the limits of the multiannual financial framework.
Article 11
European External Action Service
This Regulation shall apply in accordance with Decision 2010/427/EU.
Article 12
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2014 until 31 December 2020.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 11 March 2014.