PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 470/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 28. listopadu 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 1205/2013 (dále jen „prozatímní nařízení“) (2) prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla z Čínské lidové republiky.
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 28. února 2013 na základě stížnosti podané jménem výrobců solárního skla, kteří představují více než 25 % celkové výroby v Unii (3).
(3)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik účastníků řízení k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byla zvážena ústní a písemná stanoviska účastníků řízení a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Všem účastníkům řízení Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR)“ a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem účastníkům řízení byla poskytnuta lhůta, během níž mohli k uvedeným konečným informacím předložit svá stanoviska.
(7)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
3. Výběr vzorku
(8)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v 7., 11. a 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyl jasně uveden celkový počet výrobců v Unii. Komise proto potvrzuje, že se přihlásilo osm výrobců v Unii, kteří byli také aktivní během období šetření. Nebyla zveřejněna totožnost žádného výrobce v Unii, s výjimkou jediného. V odpovědi na obecný informační dokument žadatel uvedl, že tři výrobci v Unii (Guardian, AGC a Centrosolar Glass) ukončili činnost a že čtvrtý podnik (Saint Gobain) podstatně omezil výrobu.
(9)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se metody výběru vzorku vyvážejících výrobců v ČLR a výrobců v Unii, potvrzují se prozatímní zjištění v 7. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(10)
Po přijetí prozatímního nařízení byla provedena inspekce v prostorách druhého spolupracujícího uživatele, konkrétně francouzské společnosti Viessmann Faulquemont SAS.
5. Procesní práva
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že mu nebyly poskytnuty dostatečné prozatímní informace, zejména ohledně dumpingu, cenového podbízení a výpočtu rozpětí újmy. Vzhledem k tomu bylo údajně porušeno jeho základní právo na obhajobu, jež je zaručeno základním nařízením (ES) č. 1225/2009, antidumpingovou dohodou WTO a Listinou základních práv Evropské unie.
(12)
K výpočtu dumpingového rozpětí vyvážející výrobce prohlásil, že při poskytnutí prozatímních informací nebyly uvedeny podrobnosti o výši úpravy uplatňované na náklady na povrchovou úpravu a na výrobu plavením (viz 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení) ani o procentu prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(13)
Toto tvrzení bylo akceptováno a Komise poskytla doplňující informace. Pokud nebylo možno poskytnout přesné údaje z důvodu jejich důvěrnosti, poskytla příslušná rozmezí.
(14)
Po poskytnutí konečných informací vyvážející výrobce uvedl, že poskytnuté údaje stále nejsou dostatečné a zejména že není jasné, zda byly při úpravě nákladů na povrchovou úpravu vzaty v úvahu náklady na jednostrannou povrchovou úpravu, oboustrannou povrchovou úpravu či obojí.
(15)
Jak je vysvětleno v 68. bodě odůvodnění, účastníci řízení nijak neprokázali, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Při výpočtu výše úpravy proto Komise mezi solárním sklem s jednostranným povlakem a solárním sklem s oboustranným povlakem nerozlišovala.
(16)
Ohledně újmy tentýž vyvážející výrobce namítl, že v jemu určeném dokumentu specifikujícím újmu byly z důvodu důvěrnosti prodejní i cílové ceny stanovené výrobci v Unii u dvou z celkem pěti typů výrobků označeny stupněm utajení „limited“ nebo bylo uvedeno pouze jejich rozmezí.
(17)
Společnost také tvrdila, že v tomto případě existuje vysoká úroveň důvěrnosti, takže je znám pouze název jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Společnost proto uvedla, že i když se u některých typů výrobku týkaly informace pouze jednoho či dvou výrobců v Unii, nebylo by nijak možné identifikovat tyto společnosti, a poskytnout v důsledku toho vyvážejícímu výrobci významnou konkurenční výhodu vůči jeho konkurentům v Unii, ať už samostatně nebo kolektivně.
(18)
Podle článku 20 základního nařízení je Komise povinna sdělit po zavedení prozatímních opatření podrobné údaje týkající se zásadních skutečností a úvah, na jejichž základě byla opatření uložena. Komise je však rovněž povinna podle článku 19 základního nařízení považovat za důvěrnou jakoukoli informaci, která je ze své povahy důvěrná nebo která byla důvěrně poskytnuta.
(19)
V tomto konkrétním případě byly skutečné prodejní a cílové ceny stanovené výrobci v Unii pro oba typy výrobků buď odstraněny, nebo nahrazeny rozmezím, jelikož informace o jednom typu výrobku pochází pouze od jednoho nebo dvou výrobců v Unii. Navíc je v tomto odvětví obecně známo, že tento konkrétní typ výrobku nevyrábí žádný jiný výrobce v Unii. Komise proto považuje tyto informace za informace důvěrné povahy, neboť jejich prozrazení by znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenty a/nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele těchto informací. Stejné informace byly navíc odstraněny i u druhého typu výrobku, aby se zabránilo odvození údajů o prvním typu výrobku z celkových údajů, které jsou k dispozici.
(20)
Po poskytnutí konečných informací společnost zopakovala svou námitku, že informace o výpočtu rozpětí újmy byly poskytnuty v nedostatečném a nesprávném rozsahu. Konkrétně si stěžovala, že není jasné, jak byl vybrán druhý typ výrobku, o němž byly odstraněny údaje. Komise proto upřesňuje, že výběr byl proveden čistě náhodně.
(21)
Společnost navrhla vyřešit údajně nedostatečné poskytnutí informací tak, že by se její právníci setkali s útvary Komise a podrobně s nimi projednali dumping a výpočet rozpětí újmy, aniž by si pořídili kopii jakýchkoli důvěrných dokumentů, nebo že by jim byl udělen přístup do datové místnosti v prostorách Komise, kde by si mohli dělat poznámky.
(22)
Komise nemohla této žádosti vyhovět. Aby mohli právní zástupci společnosti ověřit výpočty, musely by být poskytnuty přesné údaje z jedné nebo dvou společností. To nebylo možné, jelikož Komise je povinna zachovat důvěrnost těchto údajů podle článku 19 základního nařízení.
(23)
Komise navíc v konečných informacích výslovně uvedla, že společnost se může v souvislosti s jakýmikoli otázkami týkajícími se práva na obhajobu - jako je přístup ke spisu - obrátit na úředníka pro slyšení v rámci jeho mandátu (4). Ve lhůtě pro předložení stanovisek k poskytnutí konečných informací však společnost žádost o intervenci úředníka pro slyšení nepodala.
(24)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení, že mohla být porušena procesní práva dotyčného vyvážejícího výrobce.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(25)
Podle 26. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je dotčeným výrobkem solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, obecně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek v současnosti spadá pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
(26)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, by z definice výrobku mělo být vyloučeno zahradnické sklo, které má stejné technické vlastnosti jako solární sklo popsané v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Za prvé, podle vývozce jsou fyzické vlastnosti zahradnického skla zcela odlišné od vlastností solárního skla: i) zahradnické sklo má různou velikost podle požadavků zákazníků, zatímco solární sklo se vyrábí v určitých pevně daných velikostech; ii) zahradnické sklo může mít oboustranný povlak, ale solární sklo pro fotovoltaické moduly oboustranný povlak nemá. Za druhé, zahradnické sklo má údajně jiné využití, neboť jej nelze použít pro výrobu fotovoltaických modulů ani fototermických kolektorů.
(27)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Zaprvé, skutečnost, že solární sklo používané při výrobě skleníků má jinou velikost než solární sklo používané pro fotovoltaické moduly nebo fototermické kolektory, je irelevantní, protože požadavky na velikost se mohou lišit jak u fotovoltaických modulů, tak v případě skleníků. Jakékoli vyloučení výrobku na tomto základě by navíc mohlo vyvolat obcházení antidumpingových opatření. Za druhé, na trhu se jako zahradnické sklo prodává nejen solární sklo s oboustranným povlakem, ale i sklo bez povlaku nebo sklo s jednostranným povlakem. Kromě toho, jak je objasněno v 68. bodě odůvodnění, sklo s oboustranným povlakem se používá jak pro fotovoltaické moduly, tak pro fototermické kolektory. Tato fyzická vlastnost proto nemůže odlišovat solární sklo používané pro zahradnické účely od jiného použití. Dále nelze vyloučit, že solární sklo určené pro výrobu skleníků bude použito k výrobě fotovoltaických modulů a/nebo fototermických kolektorů.
(28)
Po poskytnutí informací jeden dovozce tvrdil, že skutečnost, že z působnosti šetření nebylo vyňato solární sklo, které lze použít jako nábytkářské sklo, způsobuje společnostem administrativní zátěž a průtahy. Důvodem je fakt, že společnosti musí zasílat protokoly o zkouškách celním orgánům v Unii pokaždé, když tyto orgány rozhodují, zda se na dovážené zboží vztahují určitá opatření.
(29)
Komise se domnívá, že tyto typy skla by neměly být z působnosti šetření vyloučeny, protože solární sklo může mít zahradnické a nábytkářské využití. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti škodlivému účinku dumpingového dovozu je třeba zamezit mezerám, které by umožňovaly obcházení opatření. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže, která byla dotčenému dovozci zřejmě způsobena.
(30)
Další vyvážející výrobce tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože jím vyráběné sklo se používá ve stavebnictví a při výrobě skleníků. Dále uvedl, že plavené sklo se nepoužívá k výrobě fotovoltaických modulů. Na základě argumentů, které předložila v 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, však Komise potvrzuje, že plavené sklo vykazuje stejné technické vlastnosti jako solární sklo, jak jsou uvedeny v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Dále platí, že plavené sklo vyrábí jak výrobní odvětví Unie, tak vyvážející výrobci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu. (5) Tvrzení se proto zamítá.
3. Závěry
(31)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se závěry učiněné v 26. až 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(32)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce uvedl, že Komise pochybila zamítnutím jeho žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Stejná žádost týkající se zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla ve 43. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
Vyvážející výrobce tvrdil, že výhody preferenčních daňových režimů a grantů nepředstavují významnou část jeho obratu. V této souvislosti je třeba připomenout, že na tyto a další námitky již Komise reagovala v dopise vývozci ze dne 13. září 2013, v němž k zacházení jako v tržním hospodářství oznámila své stanovisko. Zdůraznila zejména, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení se proto zamítá.
(34)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje zjištění, že všechny žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství je nutno zamítnout, jak je stanoveno v 34. až 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
2.1 Volba srovnatelné země
(35)
V prozatímním nařízení bylo v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako vhodná srovnatelná země zvoleno Turecko. Jeden vyvážející výrobce namítal, že Turecko není pro účely stanovení běžné hodnoty vhodnou srovnatelnou zemi, protože v této zemi existuje pouze jeden výrobce solárního skla a na turecký trh se prakticky žádné solární sklo nedováží. Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že ziskové rozpětí na tureckém domácím trhu solárního skla je obzvlášť vysoké, čímž dochází k umělému zvýšení běžné hodnoty. Stejný vyvážející výrobce navíc podotkl, že se na solární sklo vyráběné v Turecku nepoužívá žádná technologie povrchové úpravy a že se v Turecku nevyrábí žádné solární sklo plavením. V důsledku toho nemohou být z tureckého domácího trhu s obdobným výrobkem získány klíčové prvky nutné pro stanovení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce proto namítal, že jako základ pro určení běžné hodnoty by se namísto toho měly použít ceny v Unii.
(36)
Za prvé, Komise připomíná, že v Turecku neexistují žádné významné překážky obchodu s obdobným výrobkem. Nelze tudíž vyvozovat závěr, že je turecký trh solárního skla uzavřen mezinárodnímu obchodu. Trh je naopak otevřený a cena obdobného výrobku na domácím trhu je stanovována volnou interakcí nabídky a poptávky.
(37)
Za druhé, pokud jde o tvrzení o zvláště vysokých ziscích na domácím tureckém trhu, Komise zdůrazňuje, že v období šetření nezaznamenala na tureckém trhu s obdobným výrobkem, že by se ve srovnání se ziskovým rozpětím dosahovaným výrobci v Unii objevovalo během posuzovaného období nadměrné ziskové rozpětí.
(38)
Za třetí, z nedostatku určitých typů výrobku v třetí zemi nelze vyvozovat, že tato země není vhodnou srovnatelnou zemí. Naopak, čl. 2 odst. 3 základního nařízení stanoví, že pokud se na domácím trhu určité druhy výrobku vůbec neprodávají, určí Komise běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk. Podíl povrchové úpravy a výroby plavením na celkových nákladech vycházel z ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie.
(39)
S ohledem na výše uvedené se tvrzení, že Turecko není vhodnou srovnatelnou zemí, zamítá.
(40)
Komise rovněž nemůže akceptovat tvrzení, že běžná hodnota měla být stanovena na základě cen skutečně zaplacených v Unii. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení může Komise pro určení běžné hodnoty použít ceny v Unii, pouze není-li možné určit tuto hodnotu na základě údajů z vhodné srovnatelné země. Jelikož bylo zjištěno, že vhodná srovnatelná země s dostatečnou spoluprací výrobce existuje, musela Komise určit běžnou hodnotu na základě údajů z této srovnatelné země a nemohla použít ceny v Unii (6).
(41)
Komise potvrzuje výběr Turecka jako srovnatelné země ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
2.2 Běžná hodnota
(42)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise pochybila při stanovení běžné hodnoty, protože vycházela pouze ze ziskového prodeje ve srovnatelné zemi a připočetla hypotetické ziskové rozpětí k neziskovému prodeji.
(43)
Komise potvrzuje, že ke stanovení běžné hodnoty, jak je vysvětlena v 61. a 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jak požaduje čl. 2 odst. 4 základního nařízení, ověřila, že nejméně 80 % prodeje všech typů obdobného výrobku na tureckém domácím trhu bylo ziskových. Z tohoto důvodu byl pro stanovení běžné hodnoty vzat v úvahu veškerý prodej na tureckém domácím trhu, tzn. ziskový i neziskový. Toto tvrzení je tudíž neopodstatněné a jako takové bylo zamítnuto.
(44)
Jelikož ke stanovení běžné hodnoty nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se zjištění uvedená v 58. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Vývozní cena
(45)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska ohledně vývozních cen, potvrzuje se 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Srovnání
(46)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise chybně upravila jeho vývozní cenu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Argumentoval tím, že výrobce a s ním spojený obchodník tvoří jeden hospodářský subjekt a že je taková úprava tedy vyloučena. V každém případě považuje výši úpravy za příliš vysokou, neboť Komise vycházela ze skutečné přirážky, která byla namísto za obvyklých podmínek stanovena na základě dohody o převodních cenách. Namísto toho měla Komise provést případné úpravy na základě odhadu přirážky stanovené za obvyklých podmínek mezi výrobcem a dovozcem, který s ním není ve spojení.
(47)
Šetřením bylo zjištěno, že tento vyvážející výrobce měl plně funkční vývozní oddělení, které sjednávalo prodejní podmínky s odběrateli v Unii, zadávalo objednávky na výrobu, organizovalo a uskutečňovalo dopravu konečného výrobku zákazníkům v Unii, včetně dodacích dokladů, provádělo celní odbavení vyváženého zboží a připravovalo prodejní doklady. Skutečně tedy nedošlo k duplikaci úkolů vyvážejícího výrobce a obchodníka ve spojení, které souvisejí s vývozem. Vyvážející výrobce však vydával prodejní faktury obchodníkovi, který následně vydal prodejní fakturu odběrateli v Unii za smluvní cenu. Obchodník ve spojení inkasoval platbu, odečetl přirážku a zbývající částku vyplatil vyvážejícímu výrobci.
(48)
Komise je proto toho názoru, že obchodníka ve spojení nelze považovat za interní prodejní oddělení ani v případě, že by tyto dvě společnosti byly považovány za jeden hospodářský subjekt, a že je tudíž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) plně odůvodněná. Navíc vzhledem k tomu, že provedená úprava odráží přirážku skutečně naúčtovanou mezi společnostmi ve spojení, není důvod nahrazovat ji jinou teoretickou částkou. Tvrzení se proto zamítá.
(49)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že má mnohem vyšší výrobní kapacitu než výrobní odvětví Unie, a že má tedy výhodu v podobě nižších nákladů při výrobě dotčeného výrobku. Podle výrobce by proto Komise měla přihlédnout k této výhodě plynoucí z jeho nižších výrobních nákladů a provést nezbytnou úpravu.
(50)
Komise nemůže toto tvrzení uznat. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné právní ustanovení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Za druhé, nebylo prokázáno, že nižší náklady v důsledku vyšších výrobních kapacit by ovlivnily ceny nebo srovnatelnost cen ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. I kdyby rozdíl v nákladech mohl být prokázán, není zřejmé, jak se to odráží v konečné ceně, ani zda tento rozdíl není kompenzován rozdílem v jiných nákladech.
(51)
Kromě toho se výhoda uváděná vyvážejícím výrobcem týká toho, že jeho výrobní náklady mají být nižší než náklady výrobního odvětví Unie. V této souvislosti je třeba připomenout, že vyvážejícímu výrobci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a jeho náklady tudíž nebyly ověřeny. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanovila Komise běžnou hodnotu na základě skutečných cen a/nebo nákladů výrobce ve srovnatelné zemi, protože ceny a náklady v zemích bez tržního hospodářství nejsou výsledkem tržních sil, a proto je nelze považovat za spolehlivý ukazatel tržních cen či nákladů.
(52)
Jeden vyvážející výrobce v ČLR uvedl, že by Komise měla upravit vývozní cenu ze závodu u jednoho z jeho konkurentů tak, že z ní odečte poplatek za služby a licenční poplatek, které měl tento konkurent zaplatit třetí straně.
(53)
Tuto námitku Komise zamítá. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné ustanovení základního nařízení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Zadruhé, i kdyby se toto tvrzení dalo považovat za spadající do působnosti čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, které stanoví úpravy týkající se nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů, uvedené ustanovení nesouvisí s poplatky za služby nebo náklady v souvislosti s licenční dohodou. Tyto náklady představují obchodní náklady, které běžně vznikají výrobci zboží používajícímu licenci na technologie získanou od třetí strany bez ohledu na to, zda se zboží vyváží či prodává na domácím trhu. Náklady by proto měly být promítnuty do konečné ceny jak při vývozu, tak v případě tuzemského prodeje. Náklady tedy nemohou ovlivnit srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty. Úprava podle čl. 2 odst. 10 proto není odůvodněná a tvrzení se zamítá.
(54)
Jak je stanoveno v 67. a 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly u jednotlivých společností provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. Po uložení prozatímních opatření však Komise zaznamenala administrativní opomenutí týkající se úpravy DPH. Toto opomenutí bylo odpovídajícím způsobem opraveno za účelem výpočtu dumpingu uvedeného v tabulce ve 169. bodě odůvodnění.
(56)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty nebylo u jednoho typu výrobku správně provedeno. Tato námitka je řešena v 67. a 68. bodě odůvodnění.
2.5 Dumpingová rozpětí
(57)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje se metoda použitá pro výpočet dumpingového rozpětí uvedená v 69. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(58)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v antidumpingovém dotazníku chybně vyplnil nesprávné hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné) v mnoha případech prodeje dotčeného výrobku na vývoz do EU. Nahlášené hodnoty CIF byly příliš nízké, čímž došlo ke zvýšení dumpingového rozpětí společnosti i jejího rozpětí újmy.
(59)
Komise žádost důkladně posoudila. Platnost tvrzení ověřila tím, že zkontrolovala a na místě ověřila ceny CIF v příslušných transakcích s dovozcem z EU. Tvrzení bylo proto uznáno.
(60)
S ohledem na úpravy provedené v běžné hodnotě a vývozní ceně, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, stanoví se tato konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
84,7 %
Všechny ostatní společnosti
90,1 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(61)
Nebyla předložena žádná stanoviska k definici výrobního odvětví Unie a výrobě v Unii. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 75. až 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(62)
Po poskytnutí prozatímních informací byly údaje o objemu prodeje uskutečněném výrobci v Unii zařazenými do vzorku, které předložil žadatel, aktualizovány s použitím údajů od těchto výrobců. Tabulka 1 byla náležitě opravena (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Vzhledem ke skutečnosti, že ke spotřebě v Unii nebyla předložena žádná stanoviska, se tudíž potvrzuje trend spotřeby v Unii stanovený v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
OŠ
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
3. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(63)
Kvůli opravě objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) bylo nutno opravit i podíl dovozu z dotčené země na trhu (viz tabulka 2). Opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů, jež obsahovalo prozatímní nařízení.
(64)
Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 83. až 87 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 2
Objem prodeje (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
4. Cenové podbízení
(65)
Způsob, jakým bylo určeno cenové podbízení v období šetření, je uveden v 88. a 89. bodě prozatímního nařízení. Vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu, byly porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jednalo se o dovozní ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 % až 15 % v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(66)
Porovnání cen bylo provedeno podle čísla typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeného v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku z dumpingového dovozu.
(67)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že u jednoho typu výrobku nebylo porovnání cen správně provedeno. Namítali zejména, že solární sklo s oboustranným povlakem mělo být porovnáváno odděleně od solárního skla s jednostranným povlakem. Náklady na výrobu solárního skla s oboustranným povlakem a jeho cena jsou údajně mnohem vyšší než u solárního skla. Dále uvedli, že solární sklo s oboustranným povlakem má „obvykle“ mnohem vyšší koeficient solární propustnosti než solární sklo s jednostranným povlakem. A konečně, podle jednoho výrobce se ve fotovoltaických modulech solární sklo s oboustranným povlakem vůbec nepoužívá, protože je mnohem dražší než solární sklo s jednostranným povlakem, ale přitom má stejný koeficient solární propustnosti jako solární sklo s jednostranným povlakem používané pro výrobu těchto modulů. U solárních termických zařízení má být vyšší propustnost dosahovaná solárním sklem s oboustranným povlakem naopak důležitá, protože značně zvyšuje účinnost těchto zařízení.
(68)
Komise zamítá námitky předložené vyvážejícími výrobci z těchto důvodů: Za prvé, kromě obecných argumentů vyvážející výrobce nijak neprokázal, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Výrobní odvětví Unie naopak tvrdilo, že se výrobní náklady liší v závislosti na použité technologii povrchové úpravy a že sklo s oboustranným povlakem není nutně dražší než sklo s jednostranným povlakem, což platí i naopak. Za druhé, sklo s oboustranným povlakem může skutečně dosahovat vyšší solární propustnost než solární sklo s jednostranným povlakem (sklo s oboustranným povlakem má maximální solární propustnost 98 %, zatímco sklo s jednostranným povlakem až 95 %) a tato technická vlastnost je důležitá pouze pro solární termická zařízení, ale pro fotovoltaické moduly je irelevantní. Nicméně v rozporu s tím, co tvrdí vyvážející výrobce, se solární sklo s oboustranným povlakem prodává i výrobcům fotovoltaických modulů, které dokonce představují jeho hlavní trh. V období šetření prodalo výrobní odvětví Unie sklo s oboustranným povlakem do fototermických kolektorů v zanedbatelném množství (méně než 1 % veškerého prodeje skla s oboustranným povlakem; všechno ostatní sklo se prodalo do fotovoltaických modulů).
(69)
Co se týče nákladů po dovozu, po poskytnutí prozatímních informací byla obdržena dvě stanoviska. V prvním stanovisku žadatel tvrdil, že úpravy nákladů o náklady na celní odbavení, daně, manipulaci a nakládku by měly být v mnohem nižší sazbě, tj. 0,26 EUR/m2 pro náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku s připočtením 3% daně, namísto použité sazby 0,40 EUR/m2 s připočtením 3% daně.
(70)
Druhé stanovisko předložil vyvážející výrobce, podle nějž nebyly poskytnuty podrobněji rozdělené informace kromě celkové částky 0,40 EUR/m2 pokrývající náklady na manipulaci, poplatky za celní odbavení a náklady na dočasné uskladnění dovážených výrobků v místě dovozu. Rovněž namítal, že nebyla vysvětlena kritéria pro určení toho, zda je úprava považována za přiměřenou, či nikoli.
(71)
Dotčené úpravy uplatněné Komisí vycházejí z ověřených údajů obdržených od dovozců solárního skla vyráběného v ČLR a odrážejí skutečné vážené průměrné náklady vzniklé při dovozu dotčeného výrobku během období šetření. Žadatel ale předložil prohlášení o pravidelných standardních poplatcích účtovaných nezávislým zasílatelem za dovoz z Číny ve standardních námořních kontejnerech. Toto prohlášení není platným důkazem o skutečných poplatcích, které účtovali zasílatelé za dovoz dotčeného výrobku v období šetření. V důsledku toho se námitka předložená žadatelem zamítá.
(72)
Pokud jde o námitku vyvážejícího výrobce, částka 0,40 EUR/m2 nemohla být podrobněji rozdělena, neboť se jedná o vážený průměr vypočtený na základě četných skutečných faktur vystavených v období šetření dovozu čínského solárního skla v různých přístavech EU. Skutečné náklady po dovozu se tedy liší podle vstupního přístavu v EU, typu výrobku, použití dočasného uskladnění v místě dovozu atd.
(73)
A dále, úprava nákladů po dovozu provedená Komisí v prozatímním nařízení se považuje za přiměřenou, neboť vychází z ověřených skutečných faktur za dovoz čínského solárního skla, které platili nezávislí dovozci.
(74)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k metodice použité pro výpočet cenového podbízení, metoda porovnání cen vysvětlená v 89. a 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5. Makroekonomické ukazatele
(75)
Jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pro účely analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období byly analyzovány na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie a vztahujících se na všechny výrobce v Unii, kteří se přihlásili během šetření.
(76)
Podle jednoho vyvážejícího výrobce Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení, protože újmu analyzovala na základě dvou samostatných a údajně nekonzistentních souborů údajů, a sice makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že nekonzistentnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlnosti a objektivitě celkové představy o újmě.
(77)
Po poskytnutí konečných informací tato společnost své tvrzení zopakovala. Dále uvedla řadu předchozích šetření, kdy měly orgány Unie nejednotně zařadit různé soubory údajů buď do makroekonomických, nebo naopak do mikroekonomických údajů.
(78)
Komise nemůže tuto námitku uznat. Tato metodika se používá v případech výběru vzorku, aby se analyzovala situace výrobního odvětví Unie a vyhodnotil nejen vývoj zobrazovaný vzorkem, ale i vývoj výrobního odvětví Unie jako celku. Všechny činitele uvedené v čl. 3 odst. 5 základního nařízení byly při analýze vzaty v úvahu. Závěr ohledně újmy je rovněž vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla proto provedena v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(79)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné v 90. až 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Pokud jde o makroekonomické ukazatele analyzované Komisí v 95. až 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, z důvodu opravy prodeje uskutečněného výrobním odvětvím Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně pozměnil podíl výrobců v Unii na trhu (viz tabulka 5). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 95. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
6. Mikroekonomické ukazatele
(81)
Po poskytnutí prozatímních informací byly aktualizovány jednotkové výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tabulka 7 byla tedy částečně změněna (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 106. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
7. Závěr ohledně újmy
(82)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 124. až 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinek dumpingového dovozu
(83)
Ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z ČLR. Tento závěr napadlo několik účastníků řízení, kteří tvrdili, že neexistuje žádná rozumná a ucelená časová souvislost mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země. Důvodem má být skutečnost, že dovoz z ČLR se mezi rokem 2009 a 2011 výrazně zvýšil. Průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 navíc činila 4,96 EUR/m2, což je částka blízká stavu z roku 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Podle názoru těchto účastníků je závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičtena čínskému dovozu v roce 2012, v rozporu se zjištěními tohoto odvětví, že čínský dovoz neměl žádný negativní dopad v předchozím roce, zejména pokud jde o ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(85)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření vzrostl dovoz o 596 % a jeho podíl na trhu vzrostl o 321 %. Dovozní ceny poklesly v posuzovaném období o 27,2 %.
(86)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo pouze mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému nárůstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V roce 2011 však výrazně vzrostla spotřeba solárního skla v Unii, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření se sice spotřeba snížila o něco více než 19 %, ale objem čínského dovozu se oproti roku 2011 dále zvýšil o více než 35 %. To jasně prokazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie v období šetření a silným nárůstem dumpingového čínského dovozu. Logicky trvá nějakou dobu, než výrobci v Unii pocítí některé negativní účinky nárůstu dumpingového dovozu (například ztrátu klientů, finanční ztráty, snížení návratnosti investic a peněžních toků atd.). Tvrzení se proto zamítá.
(87)
Po poskytnutí konečných informací titíž účastníci tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a dumpingovým čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, aniž by se zohlednil vývoj zaznamenaný v tomto období.
(88)
Komise také analyzovala vývoj v průběhu posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie i přes silný nárůst dovozu z ČLR ještě ziskové, nijak neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a čínským dumpingovým dovozem.
(89)
V období šetření se spotřeba snížila o něco více než o 19 %, zatímco čínští vyvážející výrobci:
-
zvýšili svůj podíl na trhu o 12,4 procentního bodu oproti roku 2011, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu klesl o 12,3 procentního bodu,
-
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 % v porovnání s 32 % poklesem prodeje výrobního odvětví Unie a
-
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie až o 26,7 %, čímž přispěly ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(90)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že dumpingový dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(91)
Jelikož ohledně účinku dumpingového dovozu nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Dovoz z třetích zemí
(92)
Kvůli opravě údajů o objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně změnil podíl dovozu z třetích zemí na trhu (viz opravená tabulka 11 níže). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení.
(93)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 134. až 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Zdroj: Glass for Europe, odpovědi žadatele a výrobců v Unii na dotazník.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(94)
Jeden účastník řízení zpochybnil zjištění Komise uvedené ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (tj. USA, Kanada). Podle názoru účastníka řízení je takovýto závěr neodůvodněný, protože k čínskému vývozu docházelo i v roce 2011, a tedy neexistuje důvod, proč by měl mít dopad pouze v roce 2012. Dále se účastník řízení domnívá, že skutečným důvodem nízkého prodeje na vývoz je skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné a v okamžiku poklesu cen na světovém trhu si nedokázalo udržet konkurenceschopnost. V důsledku toho účastník řízení tvrdil, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii v období šetření prohloubil způsobenou újmu.
(95)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V 2012 došlo k dalšímu poklesu, a to na 5 %.
(96)
Komise tato tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Trh Unie je stále jedním z největších na světě a zůstává na rozdíl od třetích zemí hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie. Solární sklo je navíc poměrně těžké a křehké, což se promítá do vícenákladů na dálkovou přepravu (kvůli rozbití a korozi). Z informací, které Komise získala z odpovědí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku na dotazník, vyplývá, že ceny čínského vývozu do hlavních exportních destinací výrobního odvětví Unie byly skutečně velmi nízké a v období šetření v porovnání s rokem 2011 ještě klesly. To ukazuje, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména neustále zlevňovaným čínským vývozem, a to i na trzích třetích zemí, jak se potvrdilo během šetření.
(97)
Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení tvrdil, že se šetření týkalo pouze trhu Unie a neposuzovalo žádné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(98)
I za předpokladu, že by zjištění ze strany orgánů EU byla správná, kromě toho údajně přičítala dumpingovému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí proto nebyl dumpingovým dovozem do EU a jako takový měl být kvalifikován jako jiný činitel, jehož škodlivé účinky se neměly připsat dumpingovému dovozu.
(99)
Tuto námitku Komise zamítá. Neprověřovala totiž, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Na základě vývozních cen do třetích zemí předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku pouze stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(100)
Ve stejném duchu Komise analyzovala pokles cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřičítala jej dumpingovému dovozu do Unie. Tento fakt byl pouze použit jako možné vysvětlení snižujícího se vývozu výrobního odvětví Unie do hlavních vývozních trhů v třetích zemích v souvislosti se skutečností, že tyto trhy nikdy nebyly hlavní trhy pro výrobní odvětví Unie. Dokonce i v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(101)
Proto se potvrzuje závěr uvedený ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, totiž že horší vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby, kapacita a využití kapacity
(102)
Jeden účastník řízení tvrdil, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl pokles spotřeby v Unii. To je údajně jediný činitel, který zjevně poprvé poklesl v roce 2012 a s nímž lze přiměřeně spojit újmu, zatímco čínský dovoz byl zahájen již v roce 2011 za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012. Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení své tvrzení zopakoval.
(103)
V roce 2012 se spotřeba ve srovnání s předchozími roky skutečně snížila. Komise však provedla analýzu od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v uvedeném období vzrostla spotřeba Unie celkem o 65 %. Během posuzovaného období podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně klesal, tj. celkem o 25,7 %, naproti tomu podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k 596 % nárůstu čínského dovozu.
(104)
Kromě toho se v období šetření spotřeba v Unii stále pohybovala na úrovni srovnatelné s rokem 2010, ale v roce 2010 dosáhlo výrobní odvětví Unie přiměřeného zisku (jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení). Pokles spotřeby v Unii v období šetření tudíž sám o sobě nemohl vyvolat ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v tomto období. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto mezi roky 2010 až 2012 snížil o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu vzrostl během téhož období o 318 %. Konečně, pokud by pokles spotřeby v období šetření způsobil újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl by zasáhnout i čínský dovoz. To se zjevně nestalo. V období šetření čínský dovoz naopak významně vzrostl, jak z hlediska objemu, tak i podílu na trhu.
(105)
Komise proto toto tvrzení zamítá a potvrzuje závěry učiněné ve 141. a 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(106)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie uvedenou v tabulce 4 prozatímního nařízení, Komise zastává názor, že její zvyšování jasně vykazovalo stejnou tendenci jako zvyšování spotřeby v Unii do roku 2011.
(107)
Komise rovněž stanovila, že hlavním důvodem zvýšení výrobní kapacity o 12,5 % mezi rokem 2011 a koncem období šetření byl vstup jedné společnosti na trh solárního skla, ačkoli se výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu během stejného období mírně snížila.
(108)
Komise proto zastává názor, že vývoj kapacity výrobního odvětví Unie celkově vykazoval stejný trend jako vývoj spotřeby v Unii. Podle Komise tedy vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na počátku posuzovaného období a udržela se vysoko i během období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(109)
Po poskytnutí konečných informací několik účastníků tvrdilo, že Komise nezohlednila nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinu újmy. Během posuzovaného období nebylo podle jejich názoru zvýšení kapacity odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie zaznamenávalo neustálý obrovský rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, jež bránil ekonomické životaschopnosti. Podle jednoho účastníka řízení přispěla ke způsobené újmě také skutečnost, že na trh vstoupil mezi rokem 2011 a koncem období šetření nový subjekt, který zvýšil konkurenci na domácím trhu.
(110)
Účastník řízení rovněž tvrdil, že klesající spotřeba v Unii a zvýšení výrobní kapacity ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedly k nízké míře využití kapacity. Tato nízká míra využití způsobila vysoké fixní náklady, které podle účastníka řízení vážně zasáhly odvětví solárního skla odvětví v Unii.
(111)
Komise podotýká, že úroveň kapacity celého odvětví v Unii převyšovala celkovou spotřebu v Unii během celého posuzovaného období. To však nezabránilo výrobcům Unie zařazeným do vzorku dosahovat zisku během dvou let před obdobím šetření, zatímco jen v období šetření jim vznikla významná ztráta ve výši 14,5 %.
(112)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla pouze o 4 % mezi lety 2010 a 2011 a o 2,6 % mezi rokem 2011 a obdobím šetření, což vedlo k mírnému celkovému zvýšení o 6,7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(113)
Rozdíl mezi spotřebou a kapacitou tedy existoval během celého posuzovaného období, a přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze jím vysvětlit obrovské ztráty vzniklé během období šetření společnostem zařazeným do vzorku. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky životaschopná.
(114)
K tvrzení, že nový účastník na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt sice měl instalovanou vysokou kapacitu, ale v období šetření vykazoval velmi malou výrobu a prodej, v rozmezí 2 % celkového prodeje v EU. Jeho vstup tedy neměl téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, pouze výrazně navýšil údaje o kapacitě a využití kapacity v tomto odvětví. Bez údajů této společnosti totiž kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 poklesla.
(115)
Kromě toho šetření neprokázalo, že by fixní náklady měly na odvětví solárního skla silný vliv. Ve skutečnosti se v období šetření pohybovaly průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v rozmezí 25 % až 35 % celkových výrobních nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozmezí. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření měla na výrobní náklady samozřejmě dopad, který však nebyl významný a nevysvětluje vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se ziskem dosaženým v předchozích letech. A dále, míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, ale v období šetření stále dosahovala úrovně 65 %.
(116)
V neposlední řadě Komise se ve své analýze rovněž zohlednila, že instalovaná kapacita může být upravena pro výrobu jiných typů skla, na které se toto šetření nevztahuje. I vzhledem k tomuto faktoru Komise proto nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita není ekonomicky životaschopná.
(117)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení předložená tímto účastníkem řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, výrobní kapacity a využití kapacity během posuzovaného období, ať byl analyzován jednotlivě nebo souhrnně, nenarušoval zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(118)
Dva účastníci namítli, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku také pokles spotřeby solárních modulů a ztráty, které utrpělo toto výrobní odvětví na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Finanční potíže výrobců solárních panelů měly zasáhnout trh solárního skla na přelomu let 2011 a 2012, protože mezi těmito dvěma událostmi byla nutně časová prodleva.
(119)
Stejná tvrzení zopakoval jeden účastník řízení po poskytnutí konečných informací.
(120)
Ve 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise skutečně zjistila, že trendy pozorované v odvětví solárních modulů mají významný dopad na spotřebu solárního skla, protože kolem 80-85 % solárního skla se prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem). Nicméně podle 143. a 144. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se spotřeba solárních modulů v posuzovaném období, tj. 2009-2012, neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010. (7) Kromě toho bylo zjištěno, že škrty v zaručených výkupních cenách na konci roku 2011 a na počátku roku 2012 nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy solárních modulů a zjištěnou podstatnou újmou (8), protože poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 relativně vysoká.
(121)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že úroveň spotřeby solárních modulů nemůže být sama o sobě považována za tak silný faktor, aby narušila zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(122)
Podobně platí, že jelikož poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, stejně tak nemůže být dopad zhoršení finanční situace výrobců solárních modulů, k němuž došlo koncem roku 2011 a počátkem roku 2012, na spotřebu solárního skla sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(123)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, závěr učiněný ve 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.5 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(124)
Vzhledem k výše uvedenému Komise potvrzuje svá zjištění uvedená ve 130. až 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tedy že v období šetření docházelo k dumpingovému dovozu dotčeného výrobku z dotčené země za ceny, které se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie. Dále platí, že mezi nárůstem objemu dumpingového dovozu a zhoršením situace výrobního odvětví Unie existuje zjevná časová souvislost. Dumpingový dovoz přímo konkuroval výrobě odvětví Unie a v důsledku toho v posuzovaném období výrobní odvětví Unie ztrácelo ziskovost a podíl na trhu. Další možné příčiny újmy byly analyzovány výše, ale u žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nebylo shledáno, že by narušovala zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(125)
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, jež by mohly změnit tento závěr, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k závěru ohledně příčinné souvislosti, potvrzuje Komise 145. a 146. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jelikož ohledně zájmu výrobního odvětví Unie nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 148. až 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(127)
Jelikož ohledně dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 152., 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dodavatelů surovin
(128)
Jelikož ohledně zájmu dodavatelů surovin nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(129)
Přihlásil se jeden uživatel, který uvedl, že antidumpingová opatření se ho nedotknou, jelikož nepoužívá solární sklo vyráběné v ČLR ani nemá v úmyslu tak učinit.
(130)
Jeden vyvážející výrobce namítl, že uložení antidumpingového cla na dovoz čínského solárního skla sice může mírně prospět unijnímu odvětví solárního skla, ale značně poškodí unijní odvětví fotovoltaických modulů a solárních termických zařízení, která budou muset platit za dotčený výrobek vyšší ceny. Navíc by patrně bylo v rozporu s cílem Unie chránit životní prostředí, jelikož by vedlo ke zvýšení cen pro fotovoltaické moduly a solární termická zařízení a pomohlo by odvětví solárního skla, které vyvážející výrobce považuje za energeticky náročné.
(131)
Jak je uvedeno ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na celkové náklady solárních modulů bude mít uložení antidumpingových cel jen velmi omezený dopad (nižší než 1 %). Nebyly předloženy žádné důkazy zpochybňující správnost této analýzy. Tvrzení se proto zamítá.
(132)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska ohledně zájmu Unie, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(133)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska k aspektům hospodářské soutěže vymezeným ve 160. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje Komise tyto body.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Nebyla předložena žádná stanoviska, která by vedla ke změně analýzy zájmu Unie provedené v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné ve 164. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(135)
Několik účastníků řízení zpochybnilo uplatnění cílového zisku výrobního odvětví Unie ve výši 8,3 % stanoveného ve 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a uvedlo, že takový zisk je nereálně vysoký. Tvrdily, že ziskové rozpětí ve výši 8,3 % dosažené v roce 2010 bylo během posuzovaného období nejvyšší, protože rok 2010 představoval nejlepší rok pro odvětví fotovoltaických modulů na celém světě. Namítaly rovněž, že ani za neexistence dumpingu by odvětví solárního skla v Unii nemohlo v roce 2012 dosáhnout stejného ziskového rozpětí, protože tehdy zasáhla odvětví fotovoltaických modulů na světě včetně tohoto odvětví v Unii velká recese.
(136)
Tuto námitku Komise zamítá. Komise použila jako cílový zisk průměrný zisk dosažený výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže. Ziskové rozpětí použité pro určení úrovně pro odstranění újmy proto odpovídá období, kdy výrobní odvětví Unie mohlo rozumně očekávat zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže, které dosud nebyly ovlivněny dumpingovým dovozem (9).
(137)
A konečně, odvětví solárního skla nedosáhlo svého vrcholu v roce 2010, jak tvrdí účastníci, ale v roce 2011, kdy Unie vykazovala nejsilnější spotřebu a výrobní odvětví Unie zaznamenalo nejvyšší objem prodeje.
(138)
Po poskytnutí konečných informací jeden účastník řízení znovu zpochybnil ziskové rozpětí, jež bylo použito jako cílový zisk. Argumentoval tím, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele, které ovlivnily ziskovost v období šetření. Podle účastníka řízení nemohl přiměřený cílový zisk převýšit 5 %.
(139)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Použitý cílový zisk nebyl odhadnut, ale vychází ze skutečného zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže čínským dumpingovým dovozem. Komise považuje tento zisk za přiměřený a zohlednila, že bez dopadu čínského dumpingového dovozu se situace na trhu ve srovnání s obdobím šetření výrazně nelišila. Prohlášení účastníka řízení, že spotřeba v roce 2010 značně přesahovala spotřebu v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E.2.3, spotřeba v roce 2010 dosáhla podobné úrovně jako v roce 2012. A dále, vzhledem k předpokládanému silnému nárůstu poptávky zvyšovalo výrobní odvětví Unie v roce 2010 kapacitu, což negativně ovlivnilo jeho zisk v daném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % byl stanoven arbitrárně, jelikož se nezakládá na údajích či skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
(140)
Žadatel naopak tvrdil, že ziskové rozpětí je příliš nízké a Komise by je měla zvýšit na 15 %, protože jeho zisk za rok 2010 přesáhl 10 %. Nižší zisková rozpětí, kterých v roce 2010 dosáhli ostatní výrobci v EU zařazení do vzorku, nepředstavují zisky, které lze rozumně očekávat při neexistenci nekalých praktik v dovozech. Důvody, proč tito výrobci dosáhli v uvedeném roce pouze nižších rozpětí a byli jako jedni z prvních poškozeni dumpingovým dovozem, souvisejí s největší pravděpodobností se strategickým řízením těchto společností nebo jinými souvisejícími otázkami, jako může být politika stanovování krátkodobých cen.
(141)
Komise tuto námitku neakceptuje. Jak se vysvětluje v tomto oddíle výše, podle názoru Komise průměrný zisk celého výrobního odvětví Unie v roce 2010 správně odráží průměrný zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže. Tento závěr není v rozporu se skutečností, že někteří výrobci v Unii přijali manažerská rozhodnutí, jež vedla k ziskovým rozpětím nižším nebo vyšším u ostatních výrobců ve stejném odvětví. Existence těchto rozdílů je totiž základním rysem chování společností v tržním hospodářství.
(142)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise metodiku popsanou ve 166. až 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(143)
Vzhledem k závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(144)
Po poskytnutí prozatímních informací žadatel tvrdil, že prozatímní valorická cla nebyla účinná. Proto požádal Komisi o uložení konečných opatření v podobě minimální dovozní ceny. Žadatel tvrdil, že touto minimální dovozní cenou by se opatření zefektivnila, zejména pokud by byly uloženy dvě různé minimální dovozní ceny, jedna pro solární sklo s povlakem a jedna pro solární sklo bez povlaku. Důvody předložené žadatelem byly následující:
(145)
Za prvé, žadatel tvrdil, že po období šetření prodávají vyvážející výrobci solární sklo s povlakem na trh EU za stejnou cenu, za jakou prodávali solární sklo bez povlaku v období šetření. Rovněž tvrdil, že sklo s povlakem má vyšší výrobní náklady než sklo bez povlaku, a proto se obvykle prodává za ceny o 20 % až 25 % vyšší než ceny skla bez povlaku.
(146)
Za druhé, podle žadatele se po období šetření poptávka v Unii přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Uživatelé při nákupu stále více upřednostňují sklo s povlakem před sklem bez povlaku. V důsledku toho se v druhé polovině roku 2013 dováželo z ČLR do EU téměř výlučně solární sklo s povlakem, zatímco během období šetření byla situace opačná.
(147)
Antidumpingová opatření mohou skutečně mít různou podobu. I když má Komise při volbě podoby opatření širokou diskreční pravomoc, zůstává účelem odstranění účinků dumpingu způsobujícího újmu.
(148)
Šetření potvrdilo, že mezi solárním sklem bez povlaku a solárním sklem s povlakem existuje v důsledku rozdílných technických vlastností těchto dvou výrobků významný rozdíl jak v nákladech, tak v cenách. Solární sklo s povlakem, které může mít v závislosti na použité technologii jednostranný nebo oboustranný povlak, zvyšuje ve srovnání se solárním sklem bez povlaku propustnost a může mít přidané samočisticí nebo protišpinivé vlastnosti nebo vyšší tvrdost. Vysoce kvalitní solární sklo bez povlaku může dosahovat až 92 % solární propustnost. Povrchová úprava může snížit odrážení přibližně o 3 % (na každé straně), a zvýšit tak propustnost solárního skla s jednostranným povlakem až na 95 % a solárního skla s oboustranným povlakem až na 98 %.
(149)
Solární sklo dovezené z ČLR, které se v období šetření prodalo v EU, bylo z 81 % bez povlaku a pouze z 19 % s povlakem. Rozdíl v cenách a nákladech zjištěný v období šetření mezi solárním sklem bez povlaku a s povlakem činil asi 30 %.
(150)
Komise se však domnívá, že důkazy předložené žadatelem nebyly dostatečně odůvodněny. Komise navíc nemá k dispozici dostatečné důkazy ani údaje z jiných zdrojů, které by jí umožňovaly dojít k závěru, že vzhledem k uložení prozatímních antidumpingových opatření se poptávka přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem a že výrazně klesly zejména ceny skla s povlakem, jak tvrdí žadatel.
(151)
Komise proto nemůže tuto námitku přijmout a považuje za vhodné uložit valorická cla namísto minimálních dovozních cen. V zájmu vyřešení výše popsaných výhrad však budou vytvořeny dva zvláštní kódy integrovaného sazebníku Společenství (kódy TARIC) - jeden pro solární sklo s povlakem a jeden pro solární sklo bez povlaku. Ty umožní Komisi pozorně sledovat vývoj trhu a včas rozhodnout, zda jsou třeba další opatření.
(152)
Komise rovněž připomíná, že v minulosti použila minimální dovozní ceny pouze za zvláštních okolností, zejména v těchto situacích:
-
Obzvlášť vysoká vývozní cena jednoho typu výrobku, která u něj vylučovala existenci dumpingu (10).
-
Ohledy na tržní sílu a podíl výrobců v Unii na trhu, kvůli nimž bylo nezbytné zajistit z důvodů zájmu Unie, aby ceny dovozu nepřekročily určitou úroveň (11).
(153)
Minimální dovozní ceny byly navíc použity hlavně u homogenních výrobků, a nikoli u výrobků jako dotčený výrobek, který se vyskytuje v různých typech.
(154)
I z těchto důvodů zastává Komise názor, že minimální dovozní ceny nejsou v tomto případě vhodné.
(155)
Po poskytnutí konečných informací žadatel zopakoval žádost o uložení minimální dovozní ceny a ke 152. až 156. bodu odůvodnění se vyjádřil takto:
(156)
Za prvé namítal, že se uvedené body odůvodnění nezabývají účinností formy opatření na odstranění škodlivých účinků dumpingu a subvencování, což je také pádným důvodem k použití minimálních dovozních cen.
(157)
Za druhé, Komise nevysvětlila, proč jsou v daném případě uvedené úvahy relevantní a jak převažují nad zájmem výrobního odvětví Unie.
(158)
Za třetí tvrdil, že dotčený výrobek je dostatečně homogenní, aby umožnil správu minimální dovozní ceny v praxi, neboť oba hlavní typy výrobků mají jasně odlišné znaky dovolující řádné rozlišení cen a snadnou správu a sledování, zejména s ohledem na skutečnost, že v současnosti tvoří téměř veškerý dovoz solární sklo s povlakem.
(159)
Pokud jde o první tvrzení, je zřejmé, že se poptávka skutečně mohla přesunout od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Jelikož však nebyly poskytnuty žádné další důkazy, nemůže Komise učinit závěr, že by se zejména ceny solárního skla s povlakem výrazně snížily. V důsledku toho nemá žádný důvod měnit svůj předchozí závěr, že valorická cla jsou pro odstranění účinků dumpingu a subvencování působících újmu vhodnější.
(160)
Pokud jde o druhé stanovisko, účelem dotčených bodů odůvodnění bylo doložit, že podle názoru Komise není uložení minimální dovozní ceny v tomto případě vhodné, ledaže by žadatel svá tvrzení důkladněji zdůvodnil. Jelikož tak neučinil, Komise nepovažuje za nutné dále analyzovat přínos případné minimální dovozní ceny pro zájem výrobního odvětví Unie.
(161)
Co se týče třetího stanoviska, žadatel nezpochybnil různé typy výrobku definované Komisí v rámci šetření ani neprokázal, že by neexistoval cenový rozdíl. Nabídka závazku ze strany vyvážejících výrobců navrhujících různé minimální dovozní ceny také potvrzuje, že tyto rozdíly jsou skutečné. Tvrzení se proto zamítá. V každém případě, i kdyby Komise akceptovala, že dotčený výrobek je spíše homogenní, považuje tuto otázku za nerelevantní, neboť žádost o zavedení minimální dovozní ceny zamítá i z dvou dalších výše uvedených důvodů. Komise rovněž připomíná, že k informacím týkajícím se období následujícího po období šetření může přihlížet pouze ve výjimečných případech (viz čl. 6 odst. 1 základního nařízení). Žadatelé neprokázali, že se jedná o výjimečnou situaci a že by k odstranění újmy nepostačovala jiná dostupná opatření, jako je sledování pomocí vytvoření doplňkového kódu TARIC.
(162)
Komise proto tato tvrzení zamítá.
(163)
Po poskytnutí konečných informací několik výrobců solárních modulů také požadovalo zavedení minimální dovozní ceny. V této souvislosti vyslovili tyto hlavní obavy:
-
Po období šetření se výrobní kapacita odvětví solárního skla značně snížila a mnoho výrobců v Unii muselo odejít z trhu. Jediní tři výrobci, kteří se v Unii udrželi na trhu, nyní dokážou pokrýt nejvýše 50 % evropské poptávky. Výrobci solárních modulů musí tedy své potřeby pokrývat dodávkami z ČLR. Jeden uživatel tvrdil, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii, kteří by jako jediní dokázali splnit požadované technické specifikace výrobku.
-
Cla v podobě, v jaké jsou nyní navrhována, by podstatně zvýšila náklady na výrobu solárních modulů přibližně o 3 centy za watt, což je pět procent minimální dovozní ceny stanovené v případu solárních panelů.
-
Minimální dovozní cena by měla být navržena tak, aby nezpůsobovala vyšší náklady na solární moduly v EU.
(164)
Pokud jde o první tvrzení, Komise nemá žádné důvody se domnívat, že výrobci v Unii, kteří snížili či dočasně ukončili výrobu, neobnoví své podnikání v plné kapacitě, jakmile se bude opět dovážet za spravedlivé ceny. Jak je uvedeno ve 106. až 112. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie disponuje dostatečnou kapacitou pro uspokojení celkové spotřeby v Unii. Toto tvrzení se proto zamítá. Komise zamítá i tvrzení jednoho uživatele, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii. Čínští vyvážející výrobci by totiž stále mohli dodávat na trh Unie. Antidumpingová opatření by bez ohledu na svou formu měla zajistit, že se bude dovážet za spravedlivé ceny; jejich účelem není úplně pozastavit dovoz z ČLR.
(165)
Co se týká druhého tvrzení, uživatelé neposkytli žádné důkazy prokazující toto tvrzení. Naproti tomu Komise ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stanovila, že dopad opatření na celkové náklady u solárních modulů vyráběných společnostmi, které při šetření spolupracovaly, by byl nižší než 1 %. Toto tvrzení se proto zamítá.
(166)
Není tudíž nutné vyjádřit se k třetímu bodu vznesenému výrobci solárních modulů.
(167)
Souběžně s antidumpingovým šetřením probíhalo antisubvenční šetření. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedeného je sazba cel, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingové rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Ostatní spolupracující společnosti
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, by se neměly tyto sazby vztahovat a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“. Vzhledem k tomu, že ze strany vyvážejících výrobců byla zaznamenána vysoká úroveň spolupráce (více než 80 %, viz 15. bod odůvodnění prozatímního nařízení), je tato celní sazba založena na nejvyšším individuálním rozpětí újmy stanoveným pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Sazba cla, která se vztahuje na „ostatní spolupracující společnosti“, je založena na váženém průměru vývozců zařazených do vzorku a použije se na všechny spolupracující společnosti nezařazené do vzorku (s výjimkou společnosti Henan Yuhua, která podléhá individuálnímu clu na základě své žádosti o individuální zjišťování (viz 48. bod odůvodnění prozatímního nařízení)).
(169)
S případnými žádostmi o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se obrátit na Komisi (12) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
3. Závazky
(170)
Po poskytnutí konečných informací tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua nabídli cenové závazky podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Navrhují různé minimální dovozní ceny, které by odpovídaly různým skupinám typů výrobku.
(171)
Komise poznamenává, že minimální dovozní ceny navrhované všemi společnostmi jsou mnohem nižší než ceny nepůsobící újmu, jež stanovila v rámci šetření. Proto je nepovažuje za stanovené na úrovni pro odstranění újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(172)
I v případě, že by byly na úrovni pro odstranění újmy stanoveny, společnosti zařazené do vzorku navrhují pouze čtvrtletní úpravu ceny solárního skla s povlakem na bázi změny cen na trhu solárních modulů. Komise nemůže přijmout uvedený způsob indexace z těchto důvodů:
(173)
Za prvé, ceny všechny typů výrobku by měly být pravidelně upravovány, jinak se brzy může vytvořit umělý rozdíl mezi úrovní cen solárního skla s povlakem a bez povlaku. Za druhé, Komise nepovažuje za vhodné upravovat ceny solárního skla na základě cen konečných uživatelů (tj. cen solárních modulů). To by mohlo vést k neoprávněnému zmenšování ziskových rozpětí odvětví solárního skla, pokud by se například snížily ceny solárních modulů kvůli poklesu cen jiných komponentů těchto modulů.
(174)
Obecně Komise považuje za vhodné, aby se minimální dovozní ceny indexovaly cenami surovin. V tomto případě však nemá žádná surovina výrazně velký podíl na celkových výrobních nákladech.
(175)
Komise rovněž zjistila, že v období šetření vykazovaly ceny solárního skla v ČLR a v Turecku značnou nestabilitu.
(176)
Mimoto existuje vysoké riziko křížové kompenzace, jelikož některé šetřené společnosti prodávají dotčený výrobek i další výrobky stejným odběratelům. V neposlední řadě se zdá, že se minimální dovozní ceny navrhované společnostmi zařazenými do vzorku nevztahují na všechny typy výrobku vyráběné příslušnými vyvážejícími výrobci. Tyto faktory prakticky znemožňují účinné plnění závazků a ztěžují jejich sledování.
(177)
Z výše uvedených důvodů proto Komise nabídky závazků odmítá.
4. Konečný výběr prozatímních cel
(178)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány. Částky zajištěné nad rámec kombinované konečné sazby antidumpingového a vyrovnávacího cla by měly být uvolněny.
5. Vymahatelnost opatření
(179)
Pokud by se po uložení konečných opatření podstatně změnily podmínky na trhu, může Komise ze své iniciativy formu opatření podrobit přezkumu s cílem posoudit, zda mají opatření předpokládaný účinek a odstraňují újmu a zda by změna formy opatření byla opodstatněná.
(180)
Kvůli co nejlepší ochraně proti případnému tlumení účinků opatření hodlá Komise neprodleně zahájit přezkum podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení a v případě předložení důkazu o takovém chování může zavést celní evidenci dovozu podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Podle čl. 12 odst. 3 základního nařízení může být výše uloženého cla zvýšena až na dvojnásobek původně uložené výše cla.
(181)
Komise se bude opírat mimo jiné o informace z dozoru nad dovozem poskytované vnitrostátními celními orgány i o informace poskytované členskými státy podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení.
(182)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným či oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
25,0 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (EU) č. 1205/2013 (13) se vyberou s konečnou platností. Částky zajištěné nad rámec kombinované sazby antidumpingových cel uvedených v čl. 1 odst. 2 výše a vyrovnávacích cel přijatých prováděcím nařízením Komise (EU) č. 471/2014 (14) se uvolňují.
Článek 3
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období šetření (tj. od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, na kterém jsou založena příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 24,1 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 470/2014
of 13 May 2014
imposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of solar glass originating in the People’s Republic of China
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1), and in particular Article 9(4) and 14(1) thereof,
Whereas:
A. PROCEDURE
1. Provisional Measures
(1)
On 28 November 2013, the European Commission (the Commission) imposed a provisional anti-dumping duty on imports of solar glass from the People’s Republic of China by Regulation (EU) No 1205/2013 (the provisional Regulation) (2).
(2)
The proceeding was initiated on 28 February 2013 following a complaint lodged on behalf of producers representing more than 25 % of the total Union production of solar glass (3).
(3)
The investigation of dumping and injury covered the period from 1 January 2012 to 31 December 2012 (‘the investigation period’ or ‘IP’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2009 to the end of the investigation period (the period considered).
2. Subsequent procedure
(4)
Subsequent to the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which a provisional anti-dumping duty was imposed (the provisional disclosure), several interested parties made written submissions making known their views on the provisional findings. The parties who so requested were granted an opportunity to be heard.
(5)
The Commission continued to seek and verify all information it deemed necessary for its definitive findings. The oral and written comments submitted by the interested parties were considered and, where appropriate, the provisional findings were modified accordingly.
(6)
Subsequently, the Commission informed all parties of the essential facts and considerations on the basis of which it intended to impose a definitive anti-dumping duty on imports of solar glass originating in the People’s Republic of China (the PRC) and definitively collect the amounts secured by way of provisional duty (the definitive disclosure). All parties were granted a period within which they could make comments on the final disclosure.
(7)
The comments submitted by the interested parties were considered and taken into account where appropriate.
3. Sampling
(8)
One exporting producer claimed that the total number of Union producers was not clearly presented in recitals 7, 11 and 75 of the provisional Regulation. In this respect, the Commission hereby confirms that there were eight Union producers which came forward and were active during the IP. The identity of all but one Union producer had been withheld. In its reply to the general disclosure document, the complainant named three Union producers that had gone out of business (Guardian, AGC and Centrosolar Glass), and a fourth company that significantly reduced production (Saint Gobain).
(9)
In the absence of other comments concerning the method of sampling of exporting producers in the PRC and of Union producers, the provisional findings in recitals 7 to 24 of the provisional Regulation are confirmed.
4. Questionnaire replies and verification visits
(10)
After the adoption of the provisional Regulation, a verification visit was carried out at the premises of a second cooperating user, namely Viessmann Faulquemont SAS, France.
5. Procedural rights
(11)
One exporting producer claimed that the provisional disclosure provided to it was inadequate, in particular with regard to dumping, undercutting and injury margin calculations. In the absence of an adequate disclosure it was deprived of its fundamental rights of defence, guaranteed by Regulation (EC) No 1225/2009 (the basic Regulation), the WTO Anti-dumping Agreement as well as the European Charter of Fundamental Rights.
(12)
Regarding the calculation of the dumping margin the exporting producer claimed that no details were provided in the provisional disclosure in relation to the amount of adjustment applied on the cost of coating and the cost of the float production process (see recital 64 of the provisional Regulation) or the percentage of selling, general and administrative costs and profit.
(13)
This claim was accepted and the Commission disclosed additional information. Where exact data could not be provided due to confidentiality reasons, ranges were disclosed.
(14)
Following the definitive disclosure the exporting producer claimed that the disclosed data was still not sufficient and argued, in particular that it was unclear whether the adjustment applied on the cost of coating took into account the cost of single-side coating, double-side coating or both.
(15)
As explained in recital 68 below no evidence was provided by interested parties demonstrating that there is a consistent difference in costs of production between single-side and double-side coated solar glass. The Commission therefore did not make a distinction between single-side and double-side coated solar glass when calculating the level of the adjustment.
(16)
Regarding injury the same exporting producer complained that in its specific disclosure document the sales prices and target prices of the Union producers in relation to two out of total five product types had been marked as limited or provided in ranged format for reasons of confidentiality.
(17)
The company also argued that in this case there is a high level of confidentiality whereby the name of only one sampled Union producer is known. Consequently, the company was of the opinion that even if for certain product types the information relates to the data of one or two Union producer(s) only, by no means it would be possible to identify of those companies, and as a result, to give significant competitive advantage to the exporting producer vis-à-vis any of its Union competitors individually or collectively.
(18)
Under Article 20 of the basic Regulation the Commission is indeed bound to disclose after provisional measures the details underlying the essential facts and consideration on the basis of which the measures have been imposed. However, the Commission is also obliged under Article 19 of the basic Regulation to treat as confidential any information which is such by nature or which is provided on a confidential basis.
(19)
In this particular case the actual sales prices and target prices of the Union producers for two product types have been either removed or replaced with ranges because the information of one of the product types comes exclusively from only one or two Union producer(s). In addition, it is a widely known fact in this business that this particular product type is not produced by any other Union producers. Consequently, the Commission considers this information confidential by nature since its disclosure would be of significant competitive advantage to competitors and/or would have a significantly adverse effect upon the company(ies) supplying the information. In addition, the same type of information has been removed for a second product type in order to avoid that the figures for the first product type could be deducted from the total figures available.
(20)
Following definitive disclosure, the company reiterated its claim that the level of disclosure of injury margin calculations was insufficient and inadequate. Specifically, it complained that it was not clear how the second product type whose figures have been removed had been selected. The Commission clarifies that this was done on a purely random basis.
(21)
As a solution to the alleged insufficient disclosure, the company proposed that its lawyers could meet the Commission’s staff and discuss in detail the dumping and injury margin calculations without taking a copy of any confidential document, or alternatively have access to a data room at the Commission’s premises where notes could be made.
(22)
The Commission could not accommodate this request. In order for the company’s lawyers to be able to verify the calculations, exact figures from one or two companies would have to be provided. This could not be done as the Commission is obliged to keep this data confidential in accordance with Article 19 of the basic Regulation.
(23)
Moreover, the Commission explicitly mentioned in the definitive disclosure that as far as any issues related to the company’s rights of defence are concerned - such as access to file - it may address itself to the Hearing officer under the Terms of Reference of the Hearing officer (4). The company however did not request an intervention of the Hearing officer within the deadline for submitting comments on the definitive disclosure.
(24)
In view of the above, the Commission rejects the claims made regarding possible violation of the procedural rights of the exporting producer in question.
B. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
1. Product concerned
(25)
As set out in recital 26 of the provisional Regulation, the product concerned is solar glass consisting of tempered soda-lime-flat-glass, with an iron content of less than 300 ppm, a solar transmittance of more than 88 % (measured according to AM1,5 300-2 500 nm), a resistance to heat up to 250 °C (measured according to EN 12150), a resistance to thermal shocks of Δ 150 K (measured according to EN 12150) and having a mechanical strength of 90 N/mm2 or more (measured according to EN 1288-3) (‘the product concerned’, commonly referred to as ‘solar glass’). The product concerned currently falls within CN code ex 7007 19 80.
2. Claims regarding the product scope
(26)
One exporting producer claimed after provisional disclosure that, contrary to what was stated in recital 32 of the provisional Regulation, horticultural glass which complies with the technical characteristics of solar glass, as defined in recital 26 of the provisional Regulation, should be excluded from the product scope. First, according to the exporter, the physical characteristics of the horticultural glass are quite different from those of the solar glass: (i) horticultural glass has different sizes according to the requirement of the customers, while solar glass is in certain fixed sizes; (ii) the horticultural glass may be double-side coated, but the solar glass for photovoltaic modules (PV modules) is not double-side coated. Second, horticultural glass has allegedly different use: it cannot be used either for manufacturing PV modules or thermal collectors.
(27)
The Commission rejects the claim for the following reasons. Firstly, the fact that solar glass used for greenhouse manufacturing has different sizes than solar glass used for PV modules or thermal collectors is irrelevant since size requirements may vary both for PV modules and for greenhouses. Also, any product exclusion on such basis may give rise to possible circumvention of the anti-dumping measures. Secondly, horticultural glass sold on the market is not only double-side coated solar glass, but can also be non-coated and single-side coated. Moreover, as explained in recital 68 below double-side coated glass is also used for both PV modules and thermal collectors. Therefore, this physical characteristic cannot distinguish solar glass used for horticultural glass from any other use. Finally, it cannot be excluded that solar glass destined for greenhouse manufacturing will be used for manufacturing PV modules and/or thermal collectors.
(28)
After disclosure, one importer argued that since solar glass that can also be used as furniture glass was not excluded from the scope, this results in administrative burden and delays for companies. This is allegedly caused by the fact that companies are required to send test reports to Customs Authorities in the Union every time the Customs Authorities question if the goods being imported are subject to the measures.
(29)
The Commission considers that those types of glass should not be excluded from the scope of the investigation, because solar glass can potentially have horticultural and furniture use. In order to ensure adequate protection of the Union industry against the injurious effect of the dumped imports, loopholes that may allow for circumvention should be avoided. The positive effect of adequate protection outweighs the negative effect of the additional administrative burden arguably suffered by the importer concerned.
(30)
Another exporting producer claimed that float glass should be excluded from the product scope since the one it produces is used in the building market and greenhouse market. Moreover, it alleged that float glass is not used for PV modules manufacturing. However, on the basis of the arguments put forward by the Commission in recital 33 of the provisional Regulation, the Commission reiterates that float glass clearly complies with the technical characteristics of solar glass, as set out in recital 26 of the provisional Regulation. Also, float glass is produced by both the Union industry and the exporting producers. This is confirmed by publicly available information on the internet (5). Consequently, this claim is rejected.
3. Conclusion
(31)
In the absence of other comments regarding the product concerned and the like product, the conclusions reached in recitals 26 to 33 of the provisional Regulation are confirmed.
C. DUMPING
1. Market Economy Treatment (MET)
(32)
Following provisional disclosure and subsequently after definitive disclosure, one exporting producer claimed that the Commission erred in rejecting its request for MET. The same claim in relation to the MET determination had already been made at the provisional stage and was rejected by the Commission in recitals 43 and 47 of the provisional Regulation.
(33)
The exporting producer claimed that the benefits received from preferential tax regimes and grants do not represent a significant proportion of their turnover. In this respect, it is recalled that this argument, along with other arguments, was already addressed in the Commission’s letter to the exporter dated 13 September 2013 in which the Commission notified the party with regard to its MET determination. In particular, it was stressed that due to the nature of this advantage, the absolute benefit received during the IP is irrelevant for assessing whether the distortion is ‘significant’. This claim is therefore rejected.
(34)
Having regard to the above, the finding that all MET claims should be denied, as established in recitals 34 to 47 of the provisional Regulation, is confirmed.
2. Normal Value
2.1. Selection of an analogue country
(35)
In the provisional Regulation, Turkey was selected as an appropriate analogue country in accordance with Article 2(7)(a) of the basic Regulation. One exporting producer claimed that Turkey is not a suitable analogue country for the purpose of establishing the normal value due to the fact that there is only one producer of solar glass in Turkey and that there are virtually no import of solar glass on the Turkish market. The exporting producer also claimed that the profit margin on the Turkish domestic solar glass market was particularly high, therefore artificially inflating the level of the normal value. In addition, the same exporting producer recalled that there was no coating technology applied on the solar glass produced in Turkey and that none of the Turkish solar glass was produced using the float production process. As a consequence, key elements needed for the establishment of the normal value could not be obtained from the Turkish domestic market of the like product. The exporting producer therefore argued that Union prices should have been used instead as a basis for the determination of the normal value.
(36)
First, the Commission recalls that there are no significant trade barriers in Turkey concerning the like product. Therefore, it cannot be concluded that the Turkish solar glass market is foreclosed to international trade. On the contrary, the market is open and the price on that domestic market of the like product is being determined freely by the interaction of supply and demand.
(37)
Second, concerning the allegation of particularly high profits on the Turkish domestic market, the Commission underlines that it did not observe an excessive profit margin on the like product market in Turkey during the IP compared to profit margins realised by Union producers during the period considered.
(38)
Third, the lack of certain product types in a third country does not make it unsuitable as an analogue country. On the contrary, Article 2(3) of the basic Regulation stipulates that in the absence of domestic sales of certain product types the Commission shall construct a normal value based on the cost of production in the country of origin plus a reasonable amount for selling, general and administrative costs and for profits. The cost contribution for coating and the float production process were based on verified data from the Union industry.
(39)
In view of the above, the claim that Turkey is not a suitable analogue country is rejected.
(40)
Also, the Commission cannot accept the argument that the normal value should have been established on the basis of prices actually paid in the Union. According to Article 2(7)(a) of the basic Regulation, the Commission can only revert to Union prices for determining normal value if it is not possible to determine that value on the basis of data from an appropriate analogue country. Since an appropriate analogue country with sufficient cooperation from a producer was found to exist the Commission was obliged to determine the normal value based on the data from this analogue country and not revert to Union prices (6).
(41)
The Commission confirms the selection of Turkey as an analogue country within the meaning of Article 2(7) of the basic Regulation.
2.2. Normal value
(42)
One exporting producer claimed that the Commission erred in the determination of the normal value by basing it on only the profitable sales in the analogue country and adding a hypothetical profit margin to those sales which were not profitable.
(43)
The Commission confirms that for the determination of the normal value, as explained in recitals 61 and 62 of the provisional Regulation and as required by Article 2(4) of the basic Regulation, it had verified that at least 80 % of the sales of all product types of the like product on the Turkish domestic market were profitable. Accordingly, all the sales on the Turkish domestic market, whether profitable or not, were taken into account for the determination of the normal value. This claim is therefore unfounded and accordingly rejected.
(44)
In the absence of further comments regarding the determination of the normal value, recitals 58 to 64 of the provisional Regulation are confirmed.
2.3. Export price
(45)
In the absence of any comments regarding export prices, recital 65 of the provisional Regulation is confirmed.
2.4. Comparison
(46)
After provisional disclosure and subsequently after definitive disclosure one exporting producer claimed that the Commission erroneously adjusted its export price under Article 2(10)(i) of the basic Regulation. It argued that the producer and the related trader constitute a single economic entity and that such an adjustment is therefore precluded. In any event, the level of the adjustment is too high since the Commission based it on the actual mark-up which was not established at arms-length but was rather the result of a transfer pricing agreement. Instead the Commission should have made the adjustment, if any, on the basis of an estimated mark-up between a producer and unrelated importer at arms-length.
(47)
The investigation revealed that the exporting producer had itself a fully functional export department that negotiated sales conditions and terms with Union customers, placed the production orders, organised and carried out the shipping to the Union customers, including all shipping documents, of the final product, handled the export customs clearance and prepared sales documents. Indeed, there was no duplication of export related tasks between the exporting producer and the related trader. However, the exporting producer issued sales invoices in to the trader, which, in turn, issued a sales invoice to the Union customer at the contractual price. The related trader collected the payment, deducted a mark-up and paid the remaining amount to the exporting producer.
(48)
The Commission therefore finds that the related trader cannot be considered as an internal sales department, even if the two companies would be considered as constituting a single economic entity, and that an adjustment under Article 2(10(i) to be fully justified. Moreover, since the adjustment made reflects the mark-up actually charged between the related companies there is no reason to replace it with another theoretical amount. This claim is therefore rejected.
(49)
One exporting producer claimed that its production capacities were much higher than those of the Union industry, and that it therefore had an advantage in terms of lower costs in its production process of the product concerned. The Commission should therefore consider this alleged advantage related to its lower cost of production and make a necessary adjustment.
(50)
The Commission cannot accept this claim. First, the exporting producer does not suggest a relevant legal provision under which such an adjustment could be made. Second, it is not demonstrated that lower costs due to higher production capacities would affect the prices or price comparability within the meaning of Article 2(10) of the basic Regulation. Indeed, even if a cost difference could be demonstrated it is not clear how this is reflected in the final price and whether it is not offset by a difference in other costs.
(51)
In addition, the alleged benefit claimed by the exporting producer concerns the allegedly lower costs of production compared to the costs incurred by the Union Industry. In this respect it is recalled that the exporting producer was not granted MET and that its costs were therefore not verified. Under Article 2(7)(a) of the basic Regulation, the Commission determined the normal value on the basis of the actual prices and/or costs of the analogue country producer because prices and costs in non-market economy countries are not the result of market forces and are therefore, as such, not a reliable proxy for market prices or costs.
(52)
One exporting producer in the PRC claimed that the Commission should adjust the ex-factory export price of one of its competitors by deducting from it a service fee and a licence fee it allegedly paid to a third party.
(53)
The Commission rejects this claim. First, the exporting producer does not suggest a relevant provision of the basic Regulation under which such an adjustment could be made. Second, even if this claim could be construed as falling under Article 2(10)(e) of the basic Regulation, which provides for adjustments for transport, insurance, handling, loading and ancillary costs, that provision does not relate to service fees or costs related to a licence agreement. Such costs constitute business costs which are normally incurred by a producer of goods using a technology licence acquired from a third party irrespective of whether they are exported or sold domestically. Such costs should therefore be reflected in the final price of both the export as well as the domestic sales. These costs can therefore not affect the comparability between the export price and the normal value. An adjustment under Article 2(10) is therefore not warranted and the claim is therefore rejected.
(54)
As stipulated in recitals 67 and 68 of the provisional Regulation, for the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
(55)
On this basis, company specific adjustments were made for transport, ocean freight and insurance costs, handling, loading and ancillary costs, export duties and commissions in all cases where demonstrated to affect price comparability. However, after the imposition of provisional measures the Commission noted a clerical omission in relation to the VAT adjustment. This has been accordingly corrected for the dumping calculations reflected in the relevant table under recital 169 below.
(56)
Two exporting producers claimed that the price comparison between the export price and the normal value has not been correctly made as far as one product type is concerned. This claim is addressed in recitals 67-68 below.
2.5. Dumping margins
(57)
In the absence of comments, the methodology used for calculating the dumping margins, as set out in recitals 69 to 73 of the provisional Regulation, is herewith confirmed.
(58)
One exporting producer claimed that, in the anti-dumping questionnaire, it had erroneously filled in incorrect Cost, Insurance and Freight values (CIF values) of a number of its export sales of the product concerned to the EU. The reported CIF values were too low thereby inflating the company’s dumping margin as well as its injury margin.
(59)
The Commission examined this request thoroughly. Having counterchecked and verified on spot the CIF prices of the respective transactions with the EU importer the Commission was able to verify the validity of this claim. This claim was therefore accepted.
(60)
Taking into account the adjustments made to the normal value and to the export price, and in the absence of any further comments, the definitive dumping margins, expressed as a percentage of the CIF Union frontier price, duty unpaid, are as follows:
Company
Dumping margin
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Other cooperating companies
84,7 %
All other companies
90,1 %
D. INJURY
1. Definition of the Union industry and Union production
(61)
No comments were received in respect to the definition of the Union industry and Union production. Therefore, the Commission confirms recitals 75 to 79 of the provisional Regulation.
2. Union consumption
(62)
After provisional disclosure, the sales volume figures submitted by the complainant concerning the sampled Union producers have been updated with data from the sampled Union producers. Accordingly, Table 1 was corrected (see below). The correction does not change or invalidate the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation. Therefore, in the absence of any comments with respect to Union consumption, the trend in Union consumption established in recitals 80-82 of the provisional Regulation is confirmed.
Table 1
Union consumption (1 000 m2)
2009
2010
2011
IP
Total Union consumption
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Source: Glass for Europe, the complainant and sampled Union producers’ questionnaire replies.
3. Volume, price and market share of dumped imports from the country concerned
(63)
Due to the correction made in Union industry sales (see recital 62 above), the market share of the imports from the country concerned had to be corrected as well (see Table 2). The correction does not change the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation.
(64)
Consequently, the Commission confirms recitals 83-87 of the provisional Regulation.
Table 2
Import volume (1 000 m2) and market share
2009
2010
2011
IP
Market share
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Source: Glass for Europe, the complainant and sampled Union producers’ questionnaire replies.
4. Price undercutting
(65)
Recitals 88 to 89 of the provisional Regulation set out how the price undercutting during the IP has been determined. The weighted average sales prices per product type of the sampled Union producers charged to unrelated customers on the Union market and adjusted to an ex-works level were compared to the corresponding weighted average prices per product type of the imports from the sampled cooperating exporting producers. The imports in question were to the first independent customer on the Union market, established on a CIF basis, with upward adjustments, that is to say custom clearance, duty, handling and loading costs. Those adjustments increase the price, depending on the product control number, by 7 % to 15 %.
(66)
The price comparison was made on a product type number-by-product type number basis for transactions at the same level of trade, duly adjusted as set out in the recital above, and after deduction of rebates and discounts. The result of the comparison, when expressed as a percentage of the sampled Union producers’ turnover during the IP, showed a weighted average undercutting margin between 10,6 % and 26,7 % of the prices of the sampled Union producers by the dumped imports.
(67)
Two exporting producers claimed that the price comparison has not been correctly made as far as one product type is concerned. In particular, it was argued that double-side coated solar glass should have been compared separately from single-side coated solar glass. Allegedly, the cost and price of the double-side coated solar glass is much higher than the cost and price of single-side coated solar glass. It was further claimed that double-side coated solar glass has solar transmittance coefficient ‘normally’ much higher than single-side coated solar glass. Finally, one exporter stated that PV modules never use double-side coated solar glass as its price is much higher than the price of single-side coated solar glass but the solar transmittance coefficient of double-side coated solar glass is the same as that of single-side coated solar glass when used in the production of PV modules. By contrast, for solar thermal applications the higher transmittance achieved by double-side coated solar glass is allegedly important since thanks to it the solar thermal applications can be much more efficient.
(68)
The Commission rejects the claims put forward by the exporting producers for the following reasons. First, beyond general allegations no evidence was provided by the exporting producer that there is a consistent difference in costs of production between single-side and double-side coated solar glass. The Union industry argued the contrary and claimed that depending on the coating technology used, production costs differ, and double-side coated glass is not necessarily more expensive than single-side coated and vice versa. Second, indeed double-side coated glass can achieve higher solar transmittance than single-side coated glass (the former can reach maximum 98 % solar transmittance, while the latter - up to 95 %) and indeed this technical characteristic only matters for solar thermal applications, while it is irrelevant for PV modules. However, contrary to what the exporting producer claims, double-side coated solar glass is also sold to producers of PV modules and even constitutes its main market. In fact, during the IP the Union industry sales of double-side coated glass to thermal collectors was negligible (less than 1 % of all double-side coated glass sales; all other sales were destined to PV modules).
(69)
Concerning the post-importation cost, two comments were received after provisional disclosure. In the first comment, the complainant argued that cost adjustments for the custom clearance, duty, handling and loading costs should be at much lower rate, that is to say EUR 0,26/m2 for custom clearance, handling and loading costs plus 3 % duty, instead of EUR 0,40/m2 plus 3 % duty which had been used.
(70)
The second comment came from an exporting producer who claimed that no breakdown details had been disclosed, apart from an overall 0,40 EUR/m2 covering costs of handling, customs clearance fees and temporary storage of the imported products at the point of importation. It also alleged that the criteria applied in order to determine whether an adjustment was considered reasonable or not had not been explained.
(71)
The adjustments in question applied by the Commission are based on verified data received from importers of solar glass produced in the PRC and reflect the actual weighted average costs incurred for importing the product concerned during the IP. By contrast, the complainant provided a statement of regular standard charges applied by an independent freight forwarder for imports from China in standard sea-containers. This statement does not constitute valid evidence of the actual charges applied by freight forwarders to imports of the product concerned during the IP. Consequently, the claim put forward by the complainant is rejected.
(72)
Regarding the claim of the exporting producer, no further breakdown of the amount of 0,40 EUR/m2 could be provided as this amount is a weighted average calculated on the basis of numerous actual invoices issued during the IP of imports of Chinese solar glass at different EU ports. Thus, the actual post-importation costs incurred vary depending on the EU port of entry, the product type, the usage of temporary storage at the point of importation, etc.
(73)
Furthermore, the post-importation costs adjustment made by the Commission in the provisional Regulation is considered reasonable as it is based on verified actual invoices of imports of Chinese solar glass incurred by independent importers.
(74)
In the absence of any other comments on the methodology used for calculating undercutting, the price comparison method explained in recitals 89 and 90 of the provisional Regulation is confirmed.
5. Macroeconomic indicators
(75)
As set out in recital 92 of the provisional Regulation, for the purpose of the injury analysis the Commission distinguished between macroeconomic and microeconomic injury indicators. The macroeconomic indicators for the period considered were analysed on the basis of the data provided by the Union industry relating to all Union producers that came forward during the investigation.
(76)
One exporting producer claimed that the Commission has failed to conduct the injury analysis in line with Article 3(2) and Article 3(5) of the basic Regulation as it conducted the injury analysis on the basis of two separate and allegedly inconsistent sets of data, that is to say the macro- and microeconomic injury indicators. It further contends that the alleged inconsistency of the analysis based on the two sets of data casts serious doubts on the appropriateness, fairness and objectivity of the overall injury picture.
(77)
Following definitive disclosure, the same company reiterated its claim. It also quoted a number of prior investigations where allegedly the Union institutions defined in an inconsistent way different sets of data as belonging either to macro or micro data.
(78)
The Commission cannot accept this claim. This is a methodology applicable in sampling cases in order to analyse the situation of the Union industry and to take into consideration not only the trends displayed by the sample but also by the Union industry as a whole. All the factors prescribed by Article 3(5) of the basic Regulation were considered in the analysis. The conclusion on injury is also drawn on the basis of them all. Accordingly, the injury analysis was conducted in line with Article 3(2) and Article 3(5) of the basic Regulation.
(79)
In the absence of any further comments, the Commission confirms recitals 90-94 of the provisional Regulation.
(80)
Concerning the macroeconomic indicators analysed by the Commission in recitals 95 to 103 of the provisional Regulation, due to the correction made in Union industry sales (see recital 62 above), the market share of the Union producers slightly changed (see Table 5). However, the correction does not change the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation. Consequently, the Commission confirms recitals 95 to 105 of the provisional Regulation.
Table 5
Sales volume and market share
2009
2010
2011
IP
Sales volume (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Market share
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Source: Glass for Europe, the complainant and sampled Union producers’ questionnaire replies.
6. Microeconomic indicators
(81)
After provisional disclosure, the Unit cost of production of the sampled Union producers has been updated. Accordingly, Table 7 was slightly modified (see below). The correction does not change or invalidate the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation. Therefore, in the absence of any comments the Commission confirms recitals 106 to 123 of the provisional Regulation.
Table 7
Average sales prices in the Union
2009
2010
2011
IP
Unit cost of production (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Source: sampled Union producers’ questionnaire replies.
7. Conclusion on injury
(82)
In the absence of any other comments, the Commission confirms the conclusion contained in recitals 124 to 129 of the provisional Regulation that the Union industry suffered material injury within the meaning of Article 3(5) of the basic Regulation.
E. CAUSATION
1. Effect of the dumped imports
(83)
In recitals 131, 132 and 133 of the provisional Regulation the Commission concluded that there is a causal link between the material injury suffered by the Union industry and the dumped imports from the PRC. This conclusion was contested by several interested parties, which claimed that there is no reasonable and coherent coincidence in time between the injury and the increased imports from the country concerned. This is due to the fact that between 2009 and 2011 Chinese imports increased significantly. Furthermore, the average price of Chinese imports in 2011 was 4,96 EUR/m2, an amount near to that of 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
The same parties contended that the conclusion that the injury suffered by the Union industry should be attributed to the Chinese imports in 2012 is at odds with its findings that the Chinese imports had allegedly no negative impact whatsoever the year before, especially as far as the Union industry’s profit margin is concerned, even though the average import price was very similar.
(85)
From the start of the period considered to the end of the IP imports rose by 596 %, with an increase by 321 % in their market share. Import prices dropped by 27,2 % over the period considered.
(86)
It is correct that the Union industry’s profit margin in 2011 was only slightly lower than in 2010, despite the high increase of imports from the PRC already in 2011. However during 2011 the Union consumption of solar glass increased significantly, that is to say by 20,4 % between 2010 and 2011, while imports from the PRC increased by 150 % over the same period. In the IP, whereas consumption dropped by slightly more than 19 %, the volume of Chinese imports further increased by more than 35 % compared to 2011. This clearly shows the coincidence in time between the material injury suffered by the Union industry in the IP and the strong increase of the dumped Chinese imports. Also, logically it takes some time before some of the negative effects of the increased dumped imports are felt by the Union producers (for example loss of clients, incur of losses, reduction of return on investments and cash flow, etc.). Therefore, the claim is rejected.
(87)
After definitive disclosure, the same parties contended that the coincidence in time between the material injury suffered and the dumped Chinese imports cannot be assessed on the basis of the whole period considered from 2009 to the end of the IP, without taking into account the intervening trends observed during this period.
(88)
The Commission also analysed the intervening trends during the period considered. The fact that indeed in 2011 the Union industry was still profitable even though Chinese imports already strongly increased in that year, does not affect the conclusion that in the IP there was a coincidence in time between the injury suffered by the Union industry and the dumped Chinese imports.
(89)
In the IP, whereas consumption dropped by slightly more than 19 %, the Chinese exporting producers:
-
increased their market share by 12,4 percentage points compared to 2011 while the Union industry’s share dropped by 12,3 percentage points,
-
increased the volumes of Chinese imports by more than 35 % against a drop of 32 % in the sales of the Union industry, and
-
reduced further their already very low export prices by more than 10 % and undercut the Union industry prices by up to 26,7 % thereby contributing to the losses suffered by the Union industry in the IP.
(90)
Based on the above analysis, the Commission concludes that the presence of dumped imports and the considerable increase of their market share at prices constantly undercutting those of the Union industry have caused the material injury suffered by the Union industry.
(91)
In the absence of any other comments as regards the effect of the dumped imports, the Commission confirms recitals 131, 132 and 133 of the provisional Regulation.
2. Effect of other factors
2.1. Imports from third countries
(92)
Due to the correction made in Union industry sales data (see recital 62 above), the market share of the imports from third countries slightly changed (see corrected Table 11 below). However, the correction does not change the trend or the conclusions drawn from the data in the provisional Regulation.
(93)
In the absence of any other comments, the Commission confirms recitals 134 to 137 of the provisional Regulation.
Table 11
Imports from third countries (1 000 m2)
Third Countries
2009
2010
2011
IP
Market share
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Source: Glass for Europe, the complainant and Union producers’ questionnaire replies.
2.2. Export performance of the Union industry
(94)
One party contested the Commission’s findings in recital 139 of the provisional Regulation that the drop of export sales of the sampled Union producers during the IP was most probably due to very low prices of Chinese exports to the Union industry’s major destinations of exports (namely US, Canada). The party considered that this conclusion is unwarranted since Chinese exports were present also in 2011 and thus there is no reason why the impact should have occurred only in 2012. It is also of the view that the actual reason for their low export sales was the fact that the Union industry was not competitive and, when world market prices decreased, the Union industry could not remain competitive. Consequently, the party claimed that the drop in export sales of the Union industry during the IP further contributed to the injury suffered.
(95)
Export sales of the sampled Union producers constituted 20 % of their total sales in volume in 2009 (in the start-up phase), during 2010 11 % and during the peak year of 2011 only 14 %. 2012 showed a further decrease to 5 %.
(96)
The Commission rejects these claims for the following reasons. The Union market, being one of the largest in the world, has always been and is still the main market for the Union industry and not third country markets. Also, the fact that solar glass is relatively heavy and fragile translates into additional costs when transported over a distance (due to breakage and corrosion). On the basis of the information at the Commission’s disposal from the questionnaire replies of the sampled exporting producers, the prices of the Chinese exports to the Union industry’s main export destinations were indeed very low and decreased even further during the IP in comparison with 2011. This shows that the reduced export performance of the Union industry is mainly due to the increasingly low priced Chinese exports, also in third country markets as confirmed during the investigation.
(97)
After definitive disclosure, the same party claimed that the investigation concerned the Union market and did not assess any alleged unfair pricing in third country markets.
(98)
In addition, the findings by the EU institutions, even assuming they were correct, allegedly attributed injury caused by other factors to the dumped imports into the Union. Thus the alleged low-priced or subsidised Chinese exports to third countries were not the dumped imports into the EU and, as such, qualified as another factor, the injurious effects of which could not be attributed to the dumped imports.
(99)
The Commission rejects this claim. It did not investigate whether prices of imports of the PRC to third countries are dumped and/or subsidised. It merely established, on the basis of export prices to third countries which were submitted by the sampled exporting producers, that those prices have been constantly decreasing in the recent years.
(100)
In the same vein, the Commission analysed the price decrease of the imports from the PRC to third countries as a separate factor and did not attribute it to the dumped imports into the Union. Indeed, this fact was only used as a possible explanation for the reduced Union industry’s exports to its main third countries destinations in the context of the fact that those markets were not and have never been the main markets for the Union industry. Even in its peak years 2010 and 2011, more than 85 % of the Union industry sales were sold on the Union market.
(101)
Therefore, the conclusion in recital 140 of the provisional Regulation that the deteriorated export performance of the sampled Union producers cannot break the causal link between the dumped imports and the injury suffered by the Union industry is confirmed.
2.3. Development of consumption, capacity and capacity utilisation
(102)
One party claimed that the injury suffered by the Union industry was due to the drop in Union consumption. This is allegedly the only factor which appeared to drop for the first time in 2012 and to which the injury can be reasonably linked, while the Chinese imports started already in 2011 at prices comparable to those in 2012. After definitive disclosure, the same party reiterated its claim.
(103)
Indeed, in 2012 consumption dropped in comparison with the previous years. However, the Commission’s analysis runs from the start of the period considered in 2009 to the end of the IP and in this period Union consumption increased in overall by 65 %. During the period considered the market share of the Union industry constantly and considerably decreased, that is to say by 25,7 % in overall, while the market share of the Chinese imports increased by 321 %. The increase of Chinese imports was 596 % during the period considered.
(104)
In addition, in the IP the Union consumption was still at a comparable level as in 2010, while, as indicated in table 10 of the provisional Regulation, 2010 was the year when the Union industry achieved a reasonable profit. Therefore, the drop in the Union consumption during the IP cannot, in itself, have led to the losses suffered by the Union industry in the IP. In addition, the Union industry’s market share dropped by 26,6 % between 2010 and 2012, while the market share of the Chinese imports increased by 318 % during the same period. Finally, if the drop in consumption during the IP should have inflicted the injury suffered by the Union industry, then the drop should have also affected the Chinese imports. However, this was clearly not the case. On the contrary, during the IP the Chinese imports significantly increased both in volume and in market share.
(105)
Consequently, the Commission rejects this claim and confirms the conclusions reached in recitals 141 and 142 of the provisional Regulation.
(106)
Regarding the production capacity of the Union industry contained in Table 4 of the provisional Regulation, the Commission is of the view that its increase clearly followed the trend in the increase of Union consumption up until 2011.
(107)
The Commission also established that the main reason for the increase by 12,5 % of the production capacity between 2011 and end of the IP was the entry into the solar glass market of one company, whereas the production capacity of all other companies on the market slightly decreased during the same period.
(108)
Consequently, the Commission is of the view that, in overall, the trend in the Union industry’s capacity development followed the development of Union consumption. The Commission thus considers that the high production capacity of the Union industry, which was already high at the start of the period considered and which remained high during the IP, cannot break the causal link between the dumped imports and the injury suffered by the Union industry.
(109)
After definitive disclosure, several parties argued that the Commission failed to take into account the alleged overcapacity as an important cause of injury. During the period considered the increase in capacity was allegedly not justified by the increase in consumption as the Union industry experienced a constant huge gap between production capacity and consumption which is, in their opinion, not economically viable. One party further claimed that the fact that there was a new entrant on the market between 2011 and the end of the IP contributed to the injury suffered as it increased domestic competition.
(110)
It was also claimed that the decreasing Union consumption, the increasing production capacity, combined with a drop in export sales, resulted in a low capacity utilisation rate. This low utilisation rate caused high fixed costs, which, in its opinion, severely impacted the Union solar glass industry.
(111)
The Commission observes that the level of capacity of the whole Union industry has constantly been higher than the total Union consumption during the whole period considered. Nevertheless, this has not prevented the sampled Union industry companies to achieve profits during the two years prior to the IP, while they incurred significant losses of 14,5 % only in the IP.
(112)
In addition, the capacity of the sampled Union producers increased only by 4 % between 2010 and 2011 and by 2,6 % between 2011 and the IP, resulting in a modest overall increase by 6,7 % between 2010 and the IP.
(113)
Consequently, the difference between the consumption and the capacity existed during the whole period considered and, even though slightly higher in the IP, cannot explain the huge losses incurred by the sampled companies during the IP. As a result, the Commission rejects the claim that the Union industry’s level of capacity is not economically viable.
(114)
Regarding the argument that the new entrant in 2012 contributed to the injury suffered by the Union industry, the Commission observes that this new entrant, even though it had installed a high capacity, had very limited production and sales volumes, in the range of 2 % of total EU sales, during the IP. As a result, its entry had hardly an impact on the performance of the Union industry as a whole, except that it significantly inflated the latter’s capacity and capacity utilisation data. Indeed, without this company’s data, the capacity of all other Union producers actually decreased between 2011 and 2012.
(115)
In addition, the investigation did not confirm that the solar glass industry is severely impacted by fixed costs. In fact, the average fixed costs of the sampled Union producers were in the range of 25 %-35 % of the total costs of production during the IP. In the preceding years 2010 and 2011, the percentage of fixed costs was slightly lower, but still within the same range. This clearly shows that the high capacity in the IP had obviously an impact on the cost of production, but its impact was not significant and cannot explain the high losses incurred in the IP, in particular, compared to the profits achieved in previous years. In addition, the capacity utilisation rate of the sampled Union producers went down compared to previous years but was still at the level of 65 % in the IP.
(116)
Finally, in its analysis the Commission has also taken into account that the installed capacity can be adapted for the production of other types of glass, which fall outside the scope of this investigation. Accordingly, also because of this element the Commission disagrees with the interested party that the high installed capacity is economically not viable.
(117)
In view of the above, the Commission rejects the claims put forward by the party and reiterates that the developments in consumption, capacity and capacity utilisation during the period considered, analysed both separately and cumulatively, are not such as to break the causal link found between the material injury suffered by the Union industry and the dumped imports.
2.4. Trends in solar modules
(118)
Two parties claimed that, in addition to the development in consumption of the product concerned, the injury suffered by the Union industry was also caused by the drop in consumption of solar modules and the losses suffered by this industry in the end of 2011/beginning of 2012. The impact of the financial distress of the solar panels producers on the solar glass market allegedly started to appear in the end of 2011 and in 2012, due to the necessary time lag between the two events.
(119)
The same arguments were repeated by one party following definitive disclosure.
(120)
In recital 143 of the provisional Regulation the Commission indeed found that the trends observed in solar modules have an important impact on the consumption of solar glass as 80-85 % of the solar glass sales are made to solar modules producers (Crystalline silicon photovoltaic modules and thin-film photovoltaic modules). However, as stated in recitals 143 and 144 of the provisional Regulation, consumption of solar modules increased constantly over the period considered, that is 2009-2012, and even though it decreased in 2012, the level of consumption remained 221 % higher than in 2009 and 44 % higher than in 2010 (7). In addition, it was established that the feed-in tariffs (FITs) cutbacks at the end of 2011/beginning of 2012 had not broken the causal link between the dumped imports of solar modules and the material injury found (8) as the demand for solar modules remained relatively high over the period 2009-2012.
(121)
In view of the above, the Commission concludes that the decrease in 2012 of the level of consumption of solar modules cannot be regarded on its own as a factor such as to break the causal link established between the dumped imports of solar glass from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
(122)
Similarly, since the demand for solar modules remained relatively high over the period 2009-2012 and the demand of solar glass increased by 65 % over the same period, the impact on solar glass consumption of the deterioration of the financial situation of solar modules producers in the end of the 2011/beginning of 2012 cannot be regarded on its own as a factor to be such as to break the causal link established between the dumped imports of solar glass from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
(123)
In the absence of any other comments, the conclusion reached in recital 144 of the provisional Regulation is confirmed.
2.5. Conclusion on causation
(124)
In view of the above, the Commission confirms its findings in recitals 130-133 of the provisional Regulation that imports of the product concerned from the country concerned were dumped during the IP and they undercut the sales of the Union industry. Furthermore, there is a clear coincidence in time between the increasing volumes of dumped imports and the deterioration of the situation of the Union industry. The dumped imports were in direct competition with the Union industry’s production and as a result the Union industry lost profitability and market share during the period considered. Other possible causes of injury were analysed above and none of them, analysed both individually and cumulatively, were found to be such as to break the causal link established between the dumped imports from the PRC and the material injury suffered by the Union industry.
(125)
No new evidence was provided to change that conclusion and in the absence of any other comments regarding the conclusion on causation, the Commission confirms recitals 145 and 146 of the provisional Regulation.
F. UNION INTEREST
1. Interest of the Union industry
(126)
In the absence of any comments regarding the interest of the Union industry, the Commission confirms recitals 148 to 151 of the provisional Regulation.
2. Interest of unrelated importers and traders
(127)
In the absence of any comments regarding the interest of unrelated importers and traders, the Commission confirms recitals 152, 153 and 154 of the provisional Regulation.
3. Interest of raw materials suppliers
(128)
In the absence of any comments regarding the interest of raw materials suppliers the Commission confirms recital 155 of the provisional Regulation.
4. Interest of users
(129)
One user came forward and indicated that the anti-dumping measures will not affect it as it has not used solar glass produced in the PRC and does not intend to do so.
(130)
One exporting producer claimed that the imposition of anti-dumping duty on Chinese solar glass may benefit the Union solar glass industry a little, but harm the Union PV and solar thermal industry a lot as they will have to pay more for the product concerned. Furthermore, this would arguably go against the environmental protection target of the Union as it would increase prices for PV modules and solar thermal applications and it would favour the solar glass industry which it perceived as energy intensive.
(131)
As set out in recital 157 of the provisional Regulation, the imposition of the anti-dumping duties will have only very limited impact (less than 1 %) on the total costs of the solar modules. No evidence was received that would question the accuracy of this analysis. This claim is therefore rejected.
(132)
In the absence of any other comments received concerning Union interest, the Commission confirms recitals 155 to 159 of the provisional Regulation.
5. Competition aspects
(133)
In the absence of any comments regarding the competition aspects identified in recitals 160 to 163 of the provisional Regulation, the Commission confirms the recitals in question.
6. Conclusion on Union interest
(134)
No comments were received that would change the analysis of the Union interest as set out in the provisional Regulation. Therefore, the Commission confirms recital 164 of the provisional Regulation.
G. DEFINITIVE ANTI-DUMPING MEASURES
1. Injury elimination level
(135)
Several interested parties contested the use of 8,3 % as the target profit for the Union industry set out in recital 167 of the provisional Regulation, stating that it was unrealistically high. They argued that the 8,3 % profit margin in 2010 was the highest during the period considered, because 2010 was the best year for the world PV industry. They also claimed that it is impossible for the Union solar glass industry to obtain the same profit margin in 2012 in the absence of dumping when the global PV module industry including the Union PV module industry allegedly entered into big recession in 2012.
(136)
The Commission rejects this claim. The Commission used as target profit the average profit achieved by the sampled Union producers in 2010 when the imports of the product concerned were still small and therefore could not have distorted the normal conditions of competition yet. Therefore, the profit margin used to establish the injury elimination level corresponds to a period when the Union industry could reasonably expect a profit under normal conditions of competition, not affected by the dumped imports yet (9).
(137)
Finally, as far as the solar glass industry is concerned, its peak year was not 2010, as claimed by the parties, but 2011 when it experienced the highest Union consumption and highest sales volume of the Union industry.
(138)
Following definitive disclosure, one party reiterated its claim contesting the profit margin used as a target profit. It argued that the Commission should take into account all other factors which affected profitability in the IP. It claimed that the reasonable target profit could not be higher than 5 %.
(139)
The Commission rejects this claim for the following reasons. The target profit used is not based on estimation but on an actual profit achieved by the Union industry prior to the distortion of competition caused by the Chinese dumped imports. The Commission considers this a reasonable profit, and has taken into account that the market situation was not significantly different compared to the IP, left aside the impact of the Chinese dumped imports. The statement of the party in this respect that the consumption in 2010 was much higher than in 2012 is factually incorrect. As indicated in Section E.2.3 above, the consumption in 2010 was at a similar level to the one in 2012. Also, in 2010 the Union industry was building up capacity in view of the expected strong increase of demand, which affected negatively its profit in that year. Finally, the proposed target profit of 5 % is arbitrary as it is not based on any data or actual calculations and is therefore rejected.
(140)
The complainant claimed on the other hand that the profit margin is too low and the Commission should increase it to 15 % as the complainants’ profits for 2010 were higher than 10 %. The lower profit margins which other sampled EU producers seem to have achieved in 2010 are allegedly not representative of the profits that can reasonably be expected in the absence of unfairly traded imports. Most likely, there are reasons linked to management policies or issues of those companies, possibly including short-term pricing policies aimed at gaining market share, which would explain why they only obtained a lower margin in that year and why they were among the first to experience injury from the dumped imports.
(141)
The Commission does not accept this claim. As explained above in this section, in the Commission’s view the average profit in 2010 for the whole Union industry correctly reflects the average profit under normal conditions of competition. This conclusion is not contradicted by the fact that some members of the Union industry have taken management decisions which have led to profit margins lower or higher than other members of the same industry. Indeed, the existence of such differences is an intrinsic characteristic of the behaviour of companies in a market economy.
(142)
In the absence of any other comments, the Commission confirms the methodology described in recitals 166 to 169 of the provisional Regulation.
2. Definitive measures
(143)
In view of the conclusions reached with regard to dumping, injury, causation and Union interest, and in accordance with Article 9(4) of the basic Regulation, definitive anti-dumping measures should be imposed on the imports of the product concerned at the level of the injury margins, in accordance with the lesser duty rule. In this case the duty rate should accordingly be set at the level of the injury margins found.
(144)
Following provisional disclosure, the complainant claimed that the provisional ad valorem duties were not effective. Therefore it requested the Commission to impose definitive measures in the form of a minimum import price (MIP). The complainant argued that such MIP would render the measures more effective, especially if two different MIPs would be imposed, one for coated and one for uncoated solar glass. The reasons put forward by the complainant were the following:
(145)
Firstly, the complainant claimed that after the IP the exporting producers have been selling coated glass to the EU market for the same price at which they had sold uncoated solar glass during the IP. It also alleged that coated glass has higher production costs than uncoated glass and is therefore normally sold at prices that are 20 % to 25 % higher than those of uncoated glass.
(146)
Secondly, the complainant claimed that after the IP demand in the Union shifted from uncoated to coated solar glass. The users have been purchasing in increasing proportion coated solar glass rather than uncoated solar glass. Consequently, coated solar glass has accounted for almost the totality of imports from the PRC into the EU in the second half of 2013 while during the IP the reverse was the case.
(147)
Anti-dumping measures may indeed take different forms. While the Commission has a large discretion when choosing the form of the measures, the purpose remains to remove the effects of the injurious dumping.
(148)
The investigation confirmed that there is a significant difference in both costs and prices between uncoated and coated solar glass due to the difference in the technical characteristics of the two products. Indeed, coated solar glass, which depending on the technology used can be single or double-side coated, increases transmittance in comparison with uncoated solar glass and could have additional self-cleaning, anti-soiling or hardness properties. A high quality uncoated solar glass can achieve a solar transmittance of up to 92 %. Coating can reduce reflection by approximately 3 % (per side) and consequently increase transmittance of single-side coated solar glass to a maximum of 95 % and double-side coated solar glass to a maximum of 98 %.
(149)
During the IP 81 % of the imported, from the PRC, solar glass sold in the EU was uncoated whereas only 19 % was coated. Both price and cost differences found between uncoated and coated solar glass during the IP were around 30 %.
(150)
However, the Commission considers that the evidence provided by the complainant was not sufficiently substantiated. Furthermore, the Commission does not have at its disposal sufficient evidence or data from any other sources that would allow it to conclude that since the imposition of provisional anti-dumping measures demand has shifted from uncoated to coated solar glass and that prices of, in particular, coated glass have decreased significantly as alleged by the complainant.
(151)
Consequently, the Commission cannot accept this claim and considers appropriate to impose ad valorem duties instead of MIPs. Nevertheless, in order to address the concerns raised above, two different Integrated Community Tariff codes (TARIC codes) - one for coated and one for uncoated solar glass - will be created. They would enable the Commission to closely monitor the developments of the market and to decide in due time whether any further measures are needed.
(152)
The Commission also recalls that in the past, it has used MIPs in specific circumstances, in particular in the following situations:
-
A particular high export price for one product type, which meant that there was no dumping with regards to that product type (10),
-
Considerations linked to market power and market share of Union producers, which made it necessary to ensure, for reasons of Union interest, that prices of imports do not exceed a certain level (11).
(153)
Furthermore, minimum import prices have been used mainly for homogenous products, and not for products like the present one, which comes in a variety of product types.
(154)
Also for those reasons, the Commission takes the view that minimum import prices are not suitable for the present file.
(155)
Following definitive disclosure, the complainant reiterated its request for the imposition of a MIP and commented on recitals 152 to 156 above by indicating the following.
(156)
First, those recitals allegedly do not address considerations on the effectiveness of the form of the measures to remove the injurious effects of dumping and subsidisation which is also a valid reason to employ MIPs.
(157)
Second, the Commission allegedly did not explain why these considerations are relevant in the present case and how they outweigh the EU industry’s interest.
(158)
Third, it argued that the product concerned is sufficiently homogenous to allow the practical administration of a MIP as the two main product types have clear distinctive features which allow a proper price differentiation and easy administration and monitoring, especially as nearly all imports are currently coated solar glass.
(159)
Regarding the first claim, it appears that demand may indeed have shifted from uncoated to coated solar glass. However, as no additional evidence was provided, the Commission cannot conclude that prices of, in particular, coated solar glass have decreased significantly. Consequently, it has no reasons to change its previous conclusion that ad valorem duties are more appropriate to remove the injurious effects of dumping and subsidisation.
(160)
With regard to the second comment, the purpose of the recitals in question was to illustrate that the Commission does not consider that this case is appropriate for the imposition of a MIP, unless the claims made by the complainant were further substantiated. As this was not done, the Commission does not deem necessary to further analyse the benefit of a possible MIP for the EU industry’s interest.
(161)
As far as the third comment is concerned, the complainant has not put into question the different product types defined by the Commission in the investigation, and has not demonstrated that there would be no price difference. The offer for an undertaking made by the exporting producers, which foresees different MIPs, indicates as well that these differences are real. Therefore, that claim is rejected. In any event, even if the Commission were to accept that the product concerned may be rather homogenous, it considers this issue irrelevant as it rejects the request for a MIP also for the other two reasons set out above. It also recalls that the Commission can take into consideration information that relates to the period subsequent to the investigation period only in exceptional cases (see Article 6(1) of the basic Regulation). The complainants have not demonstrated that the situation is such an exceptional situation, and that other available remedies, such as monitoring through the creation of an additional TARIC code, would not be sufficient.
(162)
In conclusion, the Commission hereby rejects these claims.
(163)
After definitive disclosure several solar modules producers also requested a MIP. Their main concerns were:
-
after the IP the production capacity of solar glass declined massively and many Union manufacturers dropped irrevocably out of the market. The only three Union producers left on the market are no longer able to cover more than 50 % of the European demand. Thus solar modules manufacturers need to cover their needs with supplies from the PRC. One user claimed that it would be forced to rely for its supply on only one or two Union producers which would be able to meet the required technical product specifications,
-
duties, as they are now proposed, would increase product costs for solar modules significantly (by around 3 cents per watt which is allegedly five percent of the MIP established in the solar panels case),
-
the MIP should be designed in a way not to lead to higher costs for solar modules in the EU.
(164)
On the first argument, the Commission does not have any reasons to believe that those Union producers which have reduced or have temporarily ceased their production would not restart their business at full capacity once the imports are again made at fair prices. As described in recitals 106 to 112 above, the Union industry disposes of sufficient capacity to satisfy the whole Union consumption. Consequently, this claim is rejected. The Commission also rejects the claim of one user that it would be forced to rely on only one or two Union producers for supplies. In fact, Chinese exporting producers would still be able to supply the Union market. The anti-dumping measures, irrespective of their form, should ensure that imports are made at fair prices, and are not meant to cease imports from the PRC altogether.
(165)
On the second argument, the users did not provide any evidence proving their claim. By contrast, the Commission established in recital 157 of the provisional Regulation that the impact of the measures would be less than 1 % on the total costs of the solar modules produced by companies which cooperated in the investigation. This claim is thus rejected.
(166)
It is therefore not necessary to take a view on the third point raised by the solar modules producers.
(167)
An anti-subsidy investigation was carried out in parallel with the anti-dumping investigation. In view of the use of the lesser duty rule and the fact that the definitive subsidy margins are lower than the injury elimination level, the Commission should impose the definitive countervailing duty at the level of the established definitive subsidy margins and then impose the definitive anti-dumping duty up to the relevant injury elimination level. On the basis of the above, the rate at which such duties will be imposed are set as follows:
Company
Subsidy margin
Dumping margin
Injury elimination level
countervailing duty
Anti-dumping duty
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Other cooperating companies
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
All other companies
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
The individual company anti-dumping duty rates specified in this Regulation were established on the basis of the findings of the present investigation. Therefore, they reflect the situation found during this investigation with respect to these companies. These duty rates (as opposed to the country-wide duty applicable to ‘all other companies’) are thus exclusively applicable to imports of product concerned originating in the country concerned and produced by the companies and thus by the specific legal entities mentioned. Imported product concerned produced by any other company whose name is not specifically mentioned in the operative part of this Regulation, including entities related to those specifically mentioned, should not benefit from these rates and should be subject to the duty rate applicable to ‘all other companies’. Due to the fact that there was high level of cooperation from the exporting producers (above 80 %, see recital 15 of the provisional Regulation), this duty rate is based on the highest individual injury margin established for the sampled exporting producers. The duty applicable to ‘other cooperating companies’ is based on the weighted average of the sampled exporters and applies to all cooperating non-sampled companies (except for Henan Yuhua, which is subject to individually established duty following its request for individual examination (see recital 48 of the provisional Regulation)).
(169)
Any claim requesting the application of these individual company anti-dumping duty rates (for example following a change in the name of the entity or following the setting-up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission (12) with all relevant information, in particular any modification in the company’s activities linked to production, domestic and export sales associated with, for example, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, the Regulation can be amended accordingly by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
3. Undertakings
(170)
Following definitive disclosure, the three sampled exporting producers and Henan Yuhua offered price undertakings pursuant to Article 8(1) of the basic Regulation. They envisage different MIPs corresponding to different groups of product types.
(171)
The Commission notes that the proposed MIPs by all companies are much lower than the non-injurious prices which it established during the investigation. Consequently, the Commission does not consider them to be set at the injury elimination level, in accordance with Article 8(1) of the basic Regulation.
(172)
Even if they were set at the injury elimination level, the sampled companies propose a quarterly adjustment only of the price of coated solar glass on the basis of the change in prices in the solar modules market. The Commission cannot accept this method of indexation for the following reasons.
(173)
First, the prices of all product types should be regularly adjusted, otherwise there may soon be an artificially created gap between the price levels of coated and non-coated solar glass. Second, the Commission does not consider appropriate to adjust the prices of solar glass on the basis of the final users’ prices (that is prices of solar modules). This could lead to an unjustified squeeze of the profit margins of the solar glass industry, if the prices of solar modules for example decrease because of the drop in prices of other solar modules components.
(174)
In general, the Commission considers appropriate to index the MIPs with the prices of raw materials. However, in this particular case no raw material was found to constitute a significantly high proportion of the overall costs of manufacturing.
(175)
The Commission also established that the prices of solar glass were significantly unstable during the IP in the PRC and Turkey.
(176)
In addition, there is a high risk of cross compensation since some of the companies in question sell the product concerned as well as other products to the same customers. Finally, the proposed MIPs by the sampled companies do not seem to cover all product types manufactured by the respective exporting producers. These factors render the effective implementation of undertakings impracticable and difficult to monitor.
(177)
Consequently, for the reasons stated above, the Commission rejects the undertaking offers.
4. Definitive collection of the provisional duties
(178)
In view of the dumping margins found and given the level of the injury caused to the Union industry, the amounts secured by way of the provisional anti-dumping duty, imposed by the provisional Regulation, should be definitively collected. Amounts secured in excess of the combined definitive rates of the anti-dumping and the countervailing duties should be released.
5. Enforceability of the measures
(179)
If market conditions change significantly after the imposition of definitive measures, the Commission may, on its own initiative, review the form of the measures in order to assess whether the measures are achieving the intended results in removing the injury and whether a change in the form of the measures is warranted.
(180)
In order to best guard against any possible absorption of the measures, the Commission intends to immediately initiate a review under Article 12(1) of the basic Regulation and may subject imports to registration in accordance with Article 14(5) of the basic Regulation, should any evidence of such behaviour be provided. Under Article 12(3) of the basic Regulation, the amount of duty imposed may be increased up to twice the initially imposed amount of duty.
(181)
The Commission will rely, inter alia, on import surveillance information provided by national customs authorities, as well as information provided by Member States pursuant to Article 14(6) of the basic Regulation.
(182)
The Committee established by Article 15(1) of the basic Regulation did not deliver an opinion,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive anti-dumping duty is imposed on imports of solar glass consisting of tempered soda-lime-flat-glass, with an iron content of less than 300 ppm, a solar transmittance of more than 88 % (measured according to AM1,5 300-2 500 nm), a resistance to heat up to 250 °C (measured according to EN 12150), a resistance to thermal shocks of Δ 150 K (measured according to EN 12150) and having a mechanical strength of 90 N/mm2 or more (measured according to EN 1288-3), currently falling within CN code ex 7007 19 80 and originating in the People’s Republic of China. Coated solar glass (single or double-side coated) shall fall under TARIC code 7007198019 and uncoated solar glass shall fall under TARIC code 7007198011.
2. The rates of the definitive anti-dumping duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, of the product described in paragraph 1 and produced by the companies listed in the table shall be as follows:
Company
Anti-dumping duty
TARIC additional code
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Other cooperating companies listed in Annex I
24,1 %
All other companies
25,0 %
B999
3. The application of the individual anti-dumping duty rates specified for the companies mentioned in paragraph 2 shall be conditional upon presentation to the customs authorities of the Member States of a valid commercial invoice, which shall conform to the requirements set out in Annex II. If no such invoice is presented, the duty applicable to ‘All other companies’ shall apply.
4. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
The amounts secured by way of the provisional anti-dumping duties pursuant to Commission Regulation (EU) No 1205/2013 (13) shall be definitively collected. The amounts secured in excess of the combined rates of the anti-dumping duties contained in Article 1(2) above and of the countervailing duties adopted by Commission Implementing Regulation (EU) No 471/2014 (14) shall be released.
Article 3
Where any new exporting producer in the People’s Republic of China provides sufficient evidence to the Commission that:
-
it did not export to the Union the product described in Article 1(1) during the investigation period (1 January 2012 to 31 December 2012),
-
it is not related to any of the exporters or producers in the People’s Republic of China which are subject to the measures imposed by this Regulation,
-
it has actually exported to the Union the product concerned after the investigation period on which the measures are based, or it has entered into an irrevocable contractual obligation to export a significant quantity to the Union,
article 1(2) may be amended by adding the new exporting producer to the cooperating companies not included in the sample and thus subject to the weighted average duty rate of 24,1 %.
Article 4
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 May 2014.