NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 376/2014
ze dne 3. dubna 2014
o hlášení událostí v civilním letectví, analýze těchto hlášení a navazujících opatřeních a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 a zrušení směrnic Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES, nařízení Komise (ES) č. 1321/2007 a nařízení Komise (ES) č. 1330/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V Unii by měla být zajištěna všeobecně vysoká úroveň bezpečnosti civilního letectví a mělo by být vyvinuto veškeré úsilí ke snížení počtu nehod a incidentů s cílem zajistit důvěru veřejnosti v leteckou dopravu.
(2)
Počet smrtelných nehod v civilním letectví zůstával v posledním desetiletí prakticky nezměněn. Nicméně existují obavy, že se v příštích desetiletích počty nehod zvýší v důsledku nárůstu letecké dopravy a zvyšující se technické složitosti letadel.
(3)
Cílem nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 (3) je předcházet nehodám usnadněním provádění rychlých a vysoce kvalitních šetření. Toto nařízení by do postupu šetření nehod a incidentů vedených vnitrostátními orgány pro šetření podle definice v nařízení (EU) č. 996/2010 nemělo zasahovat. V případě nehody či vážného incidentu se na oznámení události vztahuje nařízení (EU) č. 996/2010.
(4)
Stávající legislativní akty Unie, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4) a prováděcí nařízení k němu, stanoví pro určité organizace povinnosti zavést systémy hlášení událostí v rámci jejich systémů řízení bezpečnosti. Dodržování nařízení (ES) č. 216/2008 a prováděcích nařízení k němu by nemělo zbavovat organizace povinnosti dodržovat toto nařízení. Stejně tak by dodržování tohoto nařízení nemělo zbavovat organizace povinnosti dodržovat nařízení (ES) č. 216/2008 a prováděcí nařízení k němu. To by však nemělo vést ke zřízení dvou paralelních systémů hlášení a nařízení (ES) č. 216/2008, jeho prováděcí nařízení a toto nařízení by se měly vzájemně doplňovat.
(5)
Z dosavadních zkušeností vyplývá, že v mnoha případech již před samotnou nehodou poukazuje na existenci bezpečnostních hrozeb řada událostí a jiných nedostatků. Bezpečnostní informace tak představují důležitý zdroj pro odhalování aktuálních nebo potenciálních bezpečnostních hrozeb. Ačkoli schopnost poučit se z nehody má zásadní význam, u čistě reaktivních systémů se ukázaly jejich meze, pokud jde o další zlepšování. Tyto reaktivní systémy by tak měly být za účelem účinného zvýšení bezpečnosti civilního letectví doplněny systémy proaktivními, které využívají jiné typy bezpečnostních informací. Unie, její členské státy, Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) a organizace by měly přispívat ke zvýšení bezpečnosti civilního letectví zavedením proaktivnějších a empiricky důkladněji podložených bezpečnostních mechanismů zaměřených na předcházení vzniku nehod na základě analýzy všech relevantních bezpečnostních informací, včetně informací o událostech v civilním letectví.
(6)
S cílem zvýšit bezpečnost civilního letectví by měly být hlášeny, shromažďovány, ukládány, chráněny, vyměňovány, šířeny a analyzovány příslušné informace týkající se bezpečnosti civilního letectví, a na základě získaných informací by měla být přijímána vhodná bezpečnostní opatření. Tento proaktivní a empiricky podložený přístup by měly provádět příslušné orgány pro bezpečnost letectví členských států, organizace v rámci svých systémů řízení bezpečnosti a agentura.
(7)
Povinnosti organizací týkající se hlášení událostí by měly být přiměřené velikosti dotčené organizace a rozsahu její činnosti. Proto by mohly mít zejména menší organizace možnost rozhodnout o spojení či sloučení funkcí určitých pracovníků v rámci organizace souvisejících s hlášením událostí, o sdílení úkolů hlášení událostí s dalšími organizacemi stejné povahy či o tom, zda budou moci shromažďování, hodnocení, zpracování, analýzy a uchovávání údajů o událostech externě zajišťovat specializované subjekty schválené příslušnými orgány členských států. Takové subjekty by měly dodržovat zásady ochrany a důvěrnosti stanovené tímto nařízením. Organizace využívající outsourcing by si měla nad úkoly zajišťovanými externími subjekty zachovat patřičnou kontrolu a měla by za uplatňování požadavků podle tohoto nařízení nést konečnou odpovědnost.
(8)
Je třeba zajistit, aby události, které pro bezpečnost letectví představují významné riziko, byly hlášeny přímými účastníky z řad pracovníků v letectví. Systémy povinného podávání hlášení by měly být doplněny systémy dobrovolného podávání hlášení, přičemž oba typy systémů by měly jednotlivcům umožňovat hlášení informací o událostech souvisejících s bezpečností letectví. Systémy povinného i dobrovolného podávání hlášení by měly být zřízeny v rámci organizací, agentury a příslušných orgánů členských států. Shromážděné informace by měly být předány orgánu odpovědnému za příslušné sledování za účelem zvýšení bezpečnosti letectví. Tyto události s možným dopadem na bezpečnost by měly organizace analyzovat, a to s cílem identifikovat související bezpečnostní hrozby a v případě potřeby přijmout vhodná nápravná nebo preventivní opatření. Organizace by měly zaslat příslušnému orgánu členského státu nebo agentuře předběžné výsledky svých analýz a také konečné analýzy, pokud jsou v nich identifikována skutečná nebo potenciální rizika pro bezpečnost letectví. Příslušné orgány členských států a agentura by měly zavést podobné postupy pro události, o nichž byly informovány přímo, a měly by odpovídajícím způsobem sledovat hodnocení prováděná organizacemi, jakož i případná preventivní či nápravná opatření přijatá těmito organizacemi.
(9)
Osoby pracující nebo jinak činné v oblasti civilního letectví jsou svědky událostí, jež mají význam pro předcházení nehodám. Měly by mít proto k dispozici nástroje, které by jim umožnily tyto události hlásit, a současně by jim měla být zajištěna ochrana. Aby byli zaměstnanci k hlášením motivováni a aby mohli lépe docenit pozitivní dopad hlášení událostí na bezpečnost letectví, měli by být pravidelně informováni o opatřeních přijímaných v rámci systémů podávání hlášení událostí.
(10)
Hrozby a rizika spojená se složitými motorovými letadly se velmi liší od hrozeb a rizik spojených s jinými typy motorových letadel. Proto by se toto nařízení mělo sice vztahovat na celé odvětví letectví, avšak povinnosti z něj vyplývající by měly být přiměřené oblasti činnosti a složitosti různých typů letadel. Proto by se na informace o událostech týkající se jiných než složitých motorových letadel měly vztahovat zjednodušené oznamovací povinnosti, které jsou pro toto odvětví letectví vhodnější.
(11)
K zachycení doplňujících informací, které by mohly přispět ke zvýšení bezpečnosti letectví, by kromě systémů požadovaných tímto nařízením měl být podporován rozvoj dalších prostředků pro shromažďování bezpečnostních informací. Pokud již organizace mají zavedeny řádně fungující systémy shromažďování bezpečnostních informací, mělo by jim být umožněno je i nadále používat souběžně se systémy, jež mají být vytvořeny pro účely tohoto nařízení.
(12)
Orgány pro šetření a jakýkoli subjekt pověřený řízením bezpečnosti civilního letectví v rámci Unie by měly získat úplný přístup ke shromážděným údajům o událostech nebo k hlášením o událostech uchovávaným jejich členskými státy, aby mohly rozhodnout, které události vyžadují šetření, vyvozovat bezpečnostní ponaučení v zájmu bezpečnosti letectví a plnit své povinnosti dohledu.
(13)
Je zásadní mít k dispozici velmi kvalitní a úplné údaje, jelikož analýzy a trendy vycházející z nepřesných údajů mohou mít za následek zavádějící výsledky a mohou vést k tomu, že se úsilí soustřeďuje na nevhodné oblasti. Kromě toho mohou takové nepřesné údaje vést ke ztrátě důvěry v informace pocházející ze systémů hlášení událostí. Za účelem zajištění kvality hlášení o událostech a podpory jejich úplnosti by měla hlášení obsahovat určité minimální informace, které se mohou v závislosti na kategorii události lišit. Kromě toho by měly být zavedeny postupy pro kontrolu kvality informací a pro předcházení nekonzistentnosti mezi hlášením o události a údaji o události, které byly předběžně získány. Rovněž by měly být za podpory Komise vytvořeny náležité pokyny, zejména v zájmu zajištění kvality údajů a v zájmu podpory jejich úplnosti, jakož i pro účely konzistentního a jednotného začleňování údajů do databází. Měly by být také pořádány semináře, organizované zejména Komisí, poskytující nezbytnou podporu.
(14)
Komise by měla vypracovat společný evropský systém klasifikace rizik zajišťující podporu při identifikaci nezbytných okamžitých opatření v reakci na jednotlivé události s vysokým bezpečnostním rizikem. Tento systém by měl rovněž umožnit identifikaci hlavních rizikových oblastí na základě analýzy souhrnných informací. Tento systém by měl napomoci příslušným subjektům při hodnocení událostí a při rozhodování o tom, kam nejlépe zaměřit své úsilí. Společný evropský systém klasifikace rizik by měl usnadnit integrovaný a harmonizovaný přístup k řízení rizik v celém evropském leteckém systému, a umožnit tak organizacím, členským státům, Komisi a agentuře, aby se zaměřily na úsilí o zlepšení bezpečnosti harmonizovaným způsobem.
(15)
Evropský systém klasifikace rizik by měl rovněž umožnit identifikaci hlavních rizikových oblastí v Unii na základě analýzy souhrnných informací z evropské perspektivy a podporovat činnosti Evropského programu pro bezpečnost letectví a Evropského plánu bezpečnosti letectví. K zajištění konzistentní a jednotné klasifikace rizik v členských státech by měla být zajištěna náležitá podpora ze strany Komise.
(16)
Za účelem usnadnění výměny informací by se měla hlášení o událostech uchovávat v databázích kompatibilních se systémem Evropského koordinačního centra pro systémy hlášení leteckých událostí (ECCAIRS) (software, který využívají všechny členské státy a evropská centrální evidence k uchovávání hlášení o událostech) a s taxonomií ADREP (taxonomie Mezinárodní organizace pro civilní letectví (dále jen „ICAO“), rovněž využívaná pro software ECCAIRS). Agentura a Komise by měly poskytovat technickou podporu umožňující interoperabilitu systémů.
(17)
Organizace by měly v jedné nebo více databázích uchovávat hlášení o událostech vyplývající z údajů o událostech shromážděných v rámci systémů povinných a podle okolností i dobrovolných hlášení událostí. Míra komplexnosti databáze by měla být přiměřená velikosti dotčené organizace nebo jejímu významu, pokud jde o cíle tohoto nařízení, a měla by obsahovat alespoň soubor údajů obsahující společná povinná datová pole a podle okolností i specifická datová pole.
(18)
Pokud je událostí dotčeno letadlo registrované v některém členském státě nebo provozované organizací usazenou v některém členském státě, měla by být tato událost hlášena i v případě, že k ní došlo mimo území uvedeného členského státu.
(19)
Informace o událostech by měly být v rámci Unie vyměňovány s cílem zlepšit zjišťování skutečných nebo potenciálních hrozeb. Tato výměna informací by měla členským státům rovněž umožnit přístup ke všem informacím o událostech, k nimž došlo na jejich území nebo v jejich vzdušném prostoru, ale které jsou hlášeny jinému členskému státu. Měla by agentuře rovněž umožnit získat přesné informace o událostech a přístup ke všem hlášením o událostech shromážděným v Unii, aby mohla v případě nutnosti přijmout nápravná opatření proti riziku zjištěnému v Unii. Tato výměna informací by měla příslušným orgánům členských států umožnit získávat přesné informace o událostech v jejich vzdušném prostoru a v případě nutnosti přijmout nápravná opatření proti riziku zjištěnému na jejich území.
(20)
Cílem výměny informací o událostech by především mělo být předcházení leteckým nehodám a incidentům. Tato výměna by neměla sloužit k určení viny nebo odpovědnosti ani ke stanovení referenčních hodnot, pokud jde o úroveň bezpečnosti.
(21)
Nejefektivněji lze výměnu velkého množství bezpečnostních informací mezi všemi členskými státy, Komisí a agenturou zajistit prostřednictvím evropské centrální evidence, budou-li k ní mít členské státy, Komise a agentura plný přístup.
(22)
Veškeré informace související s bezpečností, které pocházejí z hlášení o událostech shromážděných v Unii, by měly být do evropské centrální evidence předávány včas. To by se mělo týkat shromažďování informací o incidentech, ale také informací o nehodách a vážných incidentech vyšetřovaných podle nařízení (EU) č. 996/2010.
(23)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na informace o událostech uložené v databázích organizací, členských států nebo agentury.
(24)
Veškeré informace týkající se bezpečnosti obsažené v evropské centrální evidenci by měly být plně dostupné subjektům, které jsou pověřeny řízením bezpečnosti civilního letectví v rámci Unie, včetně agentury, a orgánům příslušným pro vyšetřování nehod a incidentů v Unii.
(25)
Zúčastněné osoby by měly mít možnost požádat o přístup k určitým informacím obsaženým v evropské centrální evidenci za předpokladu, že dodrží předpisy týkající se ochrany důvěrnosti těchto informací a anonymitu osob, jichž se hlášení týká.
(26)
Jelikož jsou vnitrostátní kontaktní místa nejlépe obeznámena se zúčastněnými osobami, jež jsou usazeny v daném členském státě, mělo by se každé vnitrostátní kontaktní místo zabývat žádostmi od zúčastněných osob usazených na území tohoto členského státu. Komise by se měla zabývat žádostmi od zúčastněných osob ze třetích zemí a od mezinárodních organizací.
(27)
Informace obsažené v hlášení o události by měly být analyzovány a měla by být identifikována bezpečnostní rizika. Následně by měla být identifikována případná vhodná opatření na zvýšení bezpečnosti letectví, která by měla být včas provedena. Informace o analýze a návazných opatřeních ve vztahu k událostem by měly být šířeny v rámci organizací, příslušných orgánů členských států a agentury, jelikož poskytování zpětné vazby k nahlášeným událostem motivuje jednotlivce k tomu, aby události hlásili. Informace o analýze a návazných opatřeních ve vztahu k událostem by měly být v příslušných případech pokud možno sdělovány rovněž jednotlivcům, kteří události přímo hlásili příslušným orgánům členských států a agentuře. Tato zpětná vazba by měla být v souladu s předpisy o ochraně důvěrnosti a totožnosti osob podávajících hlášení a osob uvedených v hlášení o události podle tohoto nařízení.
(28)
Cílem tohoto nařízení by mělo být napomáhat členským státům, agentuře a organizacím při řízení rizik v oblasti bezpečnosti letectví. Pro systémy řízení bezpečnosti v rámci organizací jsou doplněním systémy řízení bezpečnosti členských států a agentury. Zatímco organizace se zaměřují na řízení bezpečnostních rizik souvisejících s jejich konkrétní činností, příslušné orgány členských států a agentura řídí bezpečnostní rizika pro systémy letectví členských států jako celku a celé Unie, přičemž se v každém dotčeném členském státě nebo na úrovni Unie zabývají společnými riziky v oblasti letecké bezpečnosti. Povinnosti agentury a příslušných orgánů členských států by neměly zbavit organizace jejich přímých povinností týkajících se řízení bezpečnosti přímo související s produkty a službami, které poskytují. Za tímto účelem by organizace měly shromažďovat a analyzovat informace o událostech, aby mohly identifikovat a omezovat hrozby související s jejich činností. Rovněž by měly hodnotit související bezpečnostní rizika a vyčlenit zdroje pro přijetí rychlých a vhodných opatření na snížení rizika. Celý proces by měl být sledován příslušným orgánem, který by měl v případě potřeby vyžadovat přijetí dalších opatření, aby bylo zajištěno řádné vyřešení bezpečnostních nedostatků. Příslušné orgány členských států a agentury by měly současně doplňovat systémy řízení bezpečnosti organizací na úrovni členských států a na celoevropské úrovni.
(29)
Členské státy by při určování opatření, která mají být zahrnuta do jejich státního programu pro bezpečnost a státního plánu bezpečnosti, a s cílem zajistit, aby tato opatření byla empiricky podložená, měly využívat informace získané z hlášení o událostech a z jejich analýz. Bezpečnostní programy a bezpečnostní plány členských států jsou na evropské úrovni doplněny Evropským programem pro bezpečnost letectví a Evropským plánem bezpečnosti letectví.
(30)
Jelikož cíle zvýšení bezpečnosti civilního letectví nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože systémy hlášení, které provozují členské státy izolovaně, jsou méně efektivní než koordinovaná síť s výměnou informací umožňující identifikaci možných bezpečnostních problémů a hlavních rizikových oblastí na úrovni Unie, měla by být analýza na vnitrostátní úrovni doplněna o analýzu a návazná opatření na úrovni Unie, aby bylo zajištěno lepší předcházení leteckým nehodám a incidentům. Tento úkol by na úrovni Unie měla provádět síť analytiků bezpečnosti letectví za koordinace s agenturou a Komisí. Síť analytiků bezpečnosti letectví by měla být oprávněna konsensuálně rozhodnout, že na svá zasedání přizve pozorovatele, včetně zaměstnanců z oboru či zástupců podniků.
(31)
Evropský program pro bezpečnost letectví a Evropský plán bezpečnosti letectví by měly činnost sítě analytiků bezpečnosti letectví využívat zejména k určení toho, které opatření je potřeba na úrovni Unie provést, a to na základě podložených faktů.
(32)
Veřejnosti by měly být poskytnuty obecné souhrnné informace o úrovni bezpečnosti letectví v členských státech a v Unii. Mělo by se jednat především o informace o trendech a analýzách vyplývajících ze zkušeností při uplatňování tohoto nařízení v členských státech, jakož i o souhrnné informace o obsahu evropské centrální evidence. Tyto informace o úrovni bezpečnosti lze poskytovat formou zveřejnění trendů, pokud jde o ukazatele výkonnosti v oblasti bezpečnosti (SPI).
(33)
Systém bezpečnosti civilního letectví je založen na zpětné vazbě a poučení z nehod a incidentů. Hlášení událostí a využití informací o událostech ke zvýšení bezpečnosti závisí na vztahu důvěry mezi osobou podávající hlášení a subjektem odpovědným za shromažďování a hodnocení těchto informací. To vyžaduje přísné uplatňování pravidel o ochraně důvěrnosti. Důvodem ochrany bezpečnostních informací před nepatřičným použitím a omezeného přístupu k evropské centrální evidenci pouze zúčastněným osobám, které se účastní zvyšování bezpečnosti civilního letectví, je zajistit trvalou dostupnost bezpečnostních informací, aby mohla být přijímána vhodná a včasná preventivní opatření a zvyšována bezpečnost letectví. V této souvislosti by citlivé bezpečnostní informace měly být vhodně chráněny a při jejich shromažďování by měla být chráněna jejich důvěrnost a jejich zdroje a zajištěna důvěra osob pracujících v civilním letectví v systém podávání hlášení událostí. Měla by být přijata vhodná opatření zajišťující, aby byla chráněna důvěrnost informací shromážděných prostřednictvím systémů hlášení událostí a aby byl omezen přístup k evropské centrální evidenci. Vnitrostátní pravidla týkající se volného přístupu k informacím by měla zohledňovat nezbytnou ochranu důvěrnosti těchto informací. Shromážděné informace by měly být přiměřeným způsobem chráněny před neoprávněným použitím či zveřejněním. Měly by být používány výlučně za účelem zachování nebo zvýšení bezpečnosti letectví a neměly by být použity k určení viny či odpovědnosti.
(34)
S cílem zajistit důvěru zaměstnanců či najatého personálu v systém podávání hlášení událostí organizace by informace vyplývající z hlášení o události měly být odpovídajícím způsobem chráněny a neměly by být používány pro jiné účely, než je zachování nebo zvýšení bezpečnosti letectví. K dosažení tohoto cíle by měly přispět zejména interní pravidla „spravedlivého posouzení“ přijaté organizacemi podle tohoto nařízení. Dalším účinným způsobem dosažení tohoto cíle může být omezení předávání osobních údajů či informací umožňujících zjištění totožnosti osoby podávající hlášení o události či jiných osob uvedených v hlášení o události tím, že budou odděleny útvary zpracovávající hlášení o událostech a jiné částí organizace.
(35)
Osoba podávající hlášení podle tohoto nařízení nebo osoba, která je v hlášení o události uvedena, by měla být řádně chráněna. V této souvislosti by hlášení o událostech měla být anonymizována a osobní údaje o osobách podávajících hlášení a o osobách, které jsou v hlášení o události uvedeny, by neměly být ukládány do databází.
(36)
Systém civilního letectví by měl rovněž podporovat „kulturu bezpečnosti“ usnadňující spontánní hlášení událostí, a prosazovat tak zásadu „spravedlivého posouzení“. Zásada „spravedlivého posouzení“ tvoří základní prvek širší „kultury bezpečnosti“, která je základem stabilního systému řízení bezpečnosti. Prostředí podporující zásady „kultury bezpečnosti“ by nemělo bránit přijetí opatření nezbytných pro zachování nebo zvýšení úrovně bezpečnosti letectví.
(37)
Zásada „spravedlivého posouzení“ by měla dotčené osoby povzbuzovat, aby hlásily informace související s bezpečností. Neměla by je však zprošťovat jejich běžné odpovědnosti. V této souvislosti by zaměstnanci a najatý personál neměli být žádným způsobem postihováni na základě informací, které poskytli podle tohoto nařízení, kromě případů úmyslného pochybení nebo případů, kdy dojde ke zjevnému, zásadnímu a závažnému přehlížení očividného rizika a k závažnému nesplnění profesní povinnosti věnovat situaci takovou péči, jíž je za daných okolností zjevně zapotřebí, což způsobí předvídatelnou škodu na zdraví či na majetku nebo závažným způsobem sníží úroveň bezpečnosti letectví.
(38)
S cílem podpořit častější hlášení událostí by bylo vhodné chránit nejen osoby podávající hlášení, ale i osoby uvedené v dotčeném hlášení. Tato ochrana by však neměla zbavit tyto osoby jejich ohlašovacích povinností podle tohoto nařízení. Zejména v případě, kdy je osoba uvedena v hlášení o události a sama má povinnost tutéž událost ohlásit, a záměrně tak neučiní, by měla této ochrany pozbýt a měly by jí být při uplatňování tohoto nařízení uloženy sankce.
(39)
Aniž je dotčeno vnitrostátní trestní právo a řádný výkon spravedlnosti, je důležité jasně stanovit míru, do jaké jsou osoba podávající hlášení události a další osoby uvedené v hlášení o události chráněny před újmou nebo stíháním.
(40)
Za účelem posílení důvěry osob v daný systém by zpracování hlášení o událostech mělo být upraveno tak, aby byla odpovídajícím způsobem chráněna důvěrná povaha totožnosti osoby podávající hlášení a dalších osob uvedených v hlášení o události s cílem podpořit uplatňování zásady „spravedlivého posouzení“. Cílem by mělo být v maximální míře umožnit zřízení nezávislého systému zpracování informací o událostech.
(41)
Významnou úlohu při identifikaci bezpečnostních hrozeb a bezpečnostních nedostatků plní zaměstnanci organizací, příslušných orgánů členských států a agentury, kteří jsou zapojeni do hodnocení, zpracování nebo analýzy informací o událostech. Ze zkušeností vyplývá, že při analýze událostí se znalostí okolností známých v návaznosti na určitou nehodu vede analýza k identifikaci rizik a nedostatků, jež by jinak nemusely být odhaleny. Je proto možné, že by osoby zapojené do hodnocení, zpracování nebo analýzy informací o událostech mohly mít obavy z potenciálních důsledků v podobě stíhání soudními orgány. Aniž je dotčeno vnitrostátní trestní právo a řádný výkon spravedlnosti, měly by se členské státy zdržet zahájení řízení vůči osobám, jež jsou v rámci příslušných orgánů členských států zapojeny do hodnocení, zpracování nebo analýzy informací o událostech, pokud jde o rozhodnutí přijatá těmito osobami v rámci jejich pracovních povinností, která se později při zpětném zkoumání ukázala jako chybná či neúčinná, avšak která v okamžiku přijetí a s ohledem na informace v té době dostupné byla přiměřená a adekvátní.
(42)
Zaměstnanci a najatý personál by měli mít možnost hlásit porušení zásad, které vymezují jejich ochranu, stanovených tímto nařízením a za hlášení takovýchto porušení by neměli být trestáni. Členské státy by měly definovat důsledky pro ty, kdo poruší zásady ochrany osoby podávající hlášení a dalších osob uvedených v hlášení o události, a měly by podle okolností přijmout nápravná opatření nebo sankce.
(43)
Je možné, že osoby budou od hlášení událostí odrazovány obavami z výpovědi ve vlastní neprospěch a z potenciálních důsledků v podobě stíhání soudními orgány. Cílů tohoto nařízení lze dosáhnout bez nepatřičného narušení systémů spravedlnosti členských států. Proto je vhodné stanovit, aby neúmyslné či nedbalostní porušení právních předpisů, na něž jsou orgány členských států upozorněny výhradně v důsledku hlášení podle tohoto nařízení, nevedlo k disciplinárnímu, správnímu ani soudnímu řízení, pokud příslušná vnitrostátní pravidla trestního práva nestanoví jinak. Právo třetích osob dát podnět k občanskoprávnímu řízení by však tímto zákazem nemělo být dotčeno a mělo by se řídit výhradně vnitrostátními právními předpisy.
(44)
S ohledem na budování prostředí „spravedlivého posouzení“ by členské státy měly mít i nadále možnost rozšířit zákaz použití hlášení o události jakožto důkazu proti osobám podávajícím hlášení ze správního a disciplinárního řízení i na řízení občanskoprávní či trestní.
(45)
Dále by měla být posílena spolupráce mezi orgány pro provozní bezpečnost a justičními orgány, jež by měla být formalizována prostřednictvím předem uzavřených ujednání, která by měla respektovat vyváženost různých dotčených veřejných zájmů a která by zejména měla upravovat přístup k hlášením o událostech uloženým ve vnitrostátních databázích a využití těchto hlášení.
(46)
Aby bylo možné podporovat větší odpovědnost svěřenou agentuře tímto nařízením, měly by jí být přiděleny dostatečné zdroje, aby byla schopna plnit dodatečné úkoly, jež jí jsou svěřeny.
(47)
Za účelem doplnění nebo pozměnění tohoto nařízení by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(48)
Při uplatňování tohoto nařízení by Komise měla konzultovat agenturu a síť analytiků bezpečnosti letectví uvedených v tomto nařízení.
(49)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5).
(50)
Při uplatňování tohoto nařízení by měla být plně respektována pravidla pro zpracování údajů a ochranu fyzických osob stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Při uplatňování tohoto nařízení by měla být plně respektována pravidla pro přístup k údajům stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8), kromě případů, kdy se jedná o šíření údajů a informací obsažených v evropské centrální evidenci, které jsou chráněny podle přísnějších pravidel stanovených v tomto nařízení.
(51)
Zejména by měly být uplatněny sankce vůči osobě, která v rozporu s tímto nařízením zneužije informace chráněné tímto nařízením, postihne osobu podávající hlášení nebo další osoby v hlášení o události uvedené s výjimkou případů stanovených tímto nařízením, nevytvoří prostředí vhodné k tomu, aby bylo umožněno shromažďování údajů o událostech, neanalyzuje shromážděné informace, nejedná s cílem řešit zjištěné reálné nebo potenciální bezpečnostní nedostatky nebo nesdílí informace shromážděné při uplatňování tohoto nařízení.
(52)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společných pravidel v oblasti hlášení událostí v civilním letectví, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu jeho celoevropské působnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(53)
Nařízení (EU) č. 996/2010 by proto mělo být změněno.
(54)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES (9), nařízení Komise (ES) č. 1321/2007 (10) a nařízení Komise (ES) č. 1330/2007 (11) by proto měly být zrušeny.
(55)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a dne 10. dubna 2013 vydal stanovisko k aspektům tohoto nařízení, jež se týkají ochrany údajů (12),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíle
1. Cílem tohoto nařízení je zvýšení bezpečnosti letectví zajištěním toho, aby byly příslušné informace týkající se bezpečnosti civilního letectví hlášeny, shromažďovány, ukládány, chráněny, vyměňovány, rozšiřovány a analyzovány.
Toto nařízení zajišťuje:
a)
aby byla ve vhodných případech včas na základě analýzy získaných informací přijímána bezpečnostní opatření;
b)
byly neustále dostupné bezpečnostní informace na základě předpisů o ochraně důvěrnosti a o vhodném používání informací a na základě harmonizované a posílené ochrany osob podávajících hlášení a osob v hlášení o události uvedených;
c)
aby rizika v oblasti bezpečnosti letectví byla zkoumána a řešena na úrovni Unie i členských států.
2. Hlášení událostí slouží výhradně pro předcházení nehodám a incidentům, nikoli k určování viny a odpovědnosti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„osobou podávající hlášení“ fyzická osoba podávající hlášení o události nebo o jiné informaci související s bezpečností podle tohoto nařízení;
2)
„letadlem“ zařízení schopné vyvozovat síly nesoucí jej v atmosféře z reakcí vzduchu, které nejsou reakcemi vůči zemskému povrchu;
3)
„incidentem“ incident ve smyslu nařízení (EU) č. 996/2010;
4)
„vážným incidentem“ vážný incident ve smyslu nařízení (EU) č. 996/2010;
5)
„nehodou“ nehoda ve smyslu nařízení (EU) č. 996/2010;
6)
„anonymizovanou informací“ informace pocházející z hlášení o události, z níž byly odstraněny všechny osobní údaje, jako jsou jména či adresy fyzických osob;
7)
„událostí“ jakákoliv událost s dopadem na bezpečnost, která ohrožuje nebo v případě, že není odstraněna nebo řešena, by mohla ohrozit letadlo, osoby na palubě nebo jiné osoby, a zahrnuje zejména nehody nebo vážné incidenty;
8)
„organizací“ jakákoli organizace, která poskytuje letecké výrobky nebo která zaměstnává osoby, u nichž se požaduje hlášení událostí podle čl. 4 odst. 6, nebo smluvně zajišťuje či využívá jejich služby;
9)
„anonymizací“ postup, v jehož rámci jsou z podaných hlášení o události odstraněny všechny osobní údaje, které se vztahují k osobě podávající hlášení a k osobám uvedeným v hlášení o události a veškeré podrobnosti, včetně názvu organizace či organizací podílejících se na události, které mohou odhalit totožnost osoby podávající hlášení či třetích osob nebo vést k odhalení těchto informací odvozením z hlášení o události;
10)
„hrozbou“ okolnost či předmět, jež mohou způsobit úmrtí či zranění osob, poškození zařízení či konstrukce, ztrátu materiálu či omezení schopnosti osob plnit předepsanou funkci;
11)
„orgánem pro šetření“ stálý vnitrostátní orgán pro šetření v civilním letectví provádějící šetření nebo dohled nad nimi ve smyslu článku 4 nařízení (EU) č. 996/2010;
12)
„spravedlivým posouzením“ přístup, podle nějž nejsou klíčoví pracovníci nebo jiné osoby trestáni za činnosti, opomenutí nebo přijatá rozhodnutí, která odpovídají jejich zkušenostem a výcviku, ale podle nějž se netoleruje hrubá nedbalost, úmyslné přestupky a činy směřující k destrukci;
13)
„kontaktním místem“:
a)
příslušný orgán určený každým členským státem podle čl. 6 odst. 3, pokud žádost o informace podává zúčastněná osoba usazená v některém členském státě;
b)
Komise, pokud žádost o informace podává zúčastněná osoba, která je usazená mimo Unii;
14)
„zúčastněnou osobou“ jakákoli fyzická osoba, jakákoli právnická osoba nebo jakýkoli úřední subjekt bez ohledu na to, zda má vlastní právní subjektivitu, či nikoli, které jsou schopny se podílet na zvyšování bezpečnosti letectví tak, že mají přístup k informacím o událostech vyměňovaným mezi členskými státy, a které spadají do jedné z kategorií zúčastněných osob stanovených v příloze II;
15)
„státním programem bezpečnosti“ integrovaný soubor právních předpisů a činností, jehož cílem je řízení bezpečnosti civilního letectví v členském státě;
16)
„Evropským plánem bezpečnosti letectví“ posouzení bezpečnostních otázek a související akční plán na evropské úrovni;
17)
„Evropským programem pro bezpečnost letectví“ integrovaný soubor předpisů na úrovni Unie spolu s činnostmi a procesy užívanými ke společnému řízení bezpečnosti civilního letectví na evropské úrovni;
18)
„systémem řízení bezpečnosti“ systematický přístup k řízení bezpečnosti včetně nezbytných organizačních struktur, odpovědnosti, politik a postupů, včetně systému řízení, který se zabývá řízením bezpečnosti, ať již je nezávislý, nebo integrovaný do jiných systémů řízení organizace.
Článek 3
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví pravidla pro:
a)
hlášení událostí, které ohrožují nebo které, pokud by nebyly napraveny nebo řešeny, by ohrozily letadlo, osoby na palubě, jakékoliv další osoby, vybavení či instalaci s dopadem na provoz letadla, a poskytování příslušných informací souvisejících s bezpečností;
b)
analyzování a navazující opatření ve vztahu k ohlášené událostí a informacím týkajícím se bezpečnosti;
c)
ochranu pracovníků v letectví;
d)
odpovídající využití shromážděných informací týkajících se bezpečnosti;
e)
začlenění informací shromážděných do evropské centrální evidence, a pro
f)
šíření anonymizovaných informací mezi zúčastněnými osobami, aby tak tyto osoby měly k dispozici informace, které potřebují ke zvýšení bezpečnosti letectví.
2. Toto nařízení se vztahuje na události a jiné informace související s bezpečností civilních letadel, s výjimkou letadel uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 216/2008. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že se toto nařízení bude rovněž vztahovat na události a jiné informace související s bezpečností letadel uvedených v příloze II uvedeného nařízení.
Článek 4
Povinné hlášení
1. Události, které mohou představovat významné riziko pro bezpečnost letectví a spadají do níže uvedených kategorií, hlásí osoby uvedené v odstavci 6 prostřednictvím systému povinného hlášení událostí podle tohoto článku:
a)
události související s provozem letadla, jako jsou:
i)
události související se srážkou,
ii
události související se vzletem a přistáním,
iii)
události související s palivem,
iv)
události během letu,
v)
události související s komunikací,
vi)
události související se zraněním, nouzovými stavy a jinými kritickými situacemi,
vii)
události související se ztrátou zdravotní způsobilosti člena nebo členů posádky a jiné události související s posádkou,
viii)
události související s povětrnostními podmínkami či bezpečností;
b)
události související s technickými podmínkami, údržbou a opravou letadla, jako jsou:
i)
konstrukční závady,
ii)
poruchy systému,
iii)
problémy při údržbě a opravě,
iv)
problémy týkající se pohonu (včetně motorů, vrtulí a rotorových systémů) a problémy týkající se pomocné energetické jednotky;
c)
události týkající se letových navigačních služeb a zařízení, jako jsou:
i)
srážky, srážky, k nimž téměř došlo, nebo možné srážky,
ii)
zvláštní události týkající se uspořádání letového provozu či letových navigačních služeb (ATM/ANS) a
iii)
provozní události týkající se ATM/ANS;
d)
události související s letišti a pozemními službami, jako jsou:
i)
události související s letištními činnostmi a zařízeními,
ii)
události související s odbavováním cestujících, zavazadel, pošty a nákladu a
iii)
události související s pozemním odbavováním letadel a souvisejícími službami.
2. Každá organizace usazená v členském státě zřídí povinný systém podávání hlášení usnadňující shromažďování údajů o událostech uvedených v odstavci 1.
3. Každý členský stát zřídí povinný systém podávání hlášení usnadňující shromažďování údajů o událostech, včetně shromažďování údajů o událostech shromážděných organizacemi podle odstavce 2.
4. Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) zřídí povinný systém podávání hlášení usnadňující shromažďování údajů o událostech, včetně údajů o událostech shromážděných podle odstavce 2 organizacemi certifikovanými nebo schválenými agenturou.
5. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů seznam klasifikovaných událostí, k nimž se má odkazovat při hlášení událostí podle odstavce 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 19 odst. 2.
Komise do těchto prováděcích aktů zahrne samostatný seznam klasifikovaných událostí vztahující se na jiná než složitá motorová letadla. Tento seznam je zjednodušenou verzí seznamu uvedeného v předchozím pododstavci včetně případných úprav podle zvláštností odvětví letectví.
6. Následující fyzické osoby nahlašují události uvedené v odstavci 1 pokud možno prostřednictvím systému zřízeného v souladu s odstavcem 2 organizací, u níž jsou zaměstnány, nebo která je najímá či využívá jejich služeb, nebo pokud to není možné, prostřednictvím systému zřízeného v souladu s odstavcem 3 členskými státy, v nichž je jejich organizace usazena, nebo státem, jenž vydal, potvrdil nebo převedl licence pilotů, nebo prostřednictvím systému zřízeného v souladu s odstavcem 4 agenturou:
a)
velící pilot, nebo v případě, že velící pilot není schopen událost nahlásit, kterýkoliv další člen posádky v linii velení letadla zaregistrovaného v členském státě nebo letadla zaregistrovaného mimo Unii, ale používaného provozovatelem, nad jehož provozem zajišťuje dohled členský stát, nebo provozovatelem usazeným v Unii;
b)
osoba podílející se na konstrukci, výrobě, udržování letové způsobilosti, sledování údržby či úpravě letadla, či kteréhokoliv zařízení či jeho části pod dohledem členského státu či pod dohledem agentury;
c)
osoba, jež podepisuje osvědčení kontroly letové způsobilosti či osvědčení o uvolnění do provozu týkající se letadla či jakéhokoliv zařízení či jeho části, pod dohledem členského státu nebo agentury;
d)
osoba zastávající funkci, která vyžaduje, aby byla členským státem schválena jako pracovník poskytovatele služeb letového provozu, jemuž je svěřena odpovědnost týkající se letových navigačních služeb, nebo pracovník letové informační služby;
e)
osoba zastávající funkci související se zajištěním bezpečnosti letiště, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (13);
f)
osoba zastávající funkci spojenou s instalací, pozměňováním, údržbou, opravou, renovací, letovou zkouškou nebo kontrolou leteckých navigačních zařízení, nad nimiž vykonává dohled členský stát;
g)
osoba zastávající funkci spojenou s pozemním odbavováním letadel, včetně tankování, sestavení nákladového listu, nakládky, odmrazování a vlečení na letišti podle nařízení (ES) č. 1008/2008.
7. Osoby uvedené v odstavci 6 nahlásí události do 72 hodin od okamžiku, kdy se o události dozví, nebrání-li tomu mimořádné okolnosti.
8. Po oznámení události každá organizace usazená v členském státě, na niž se nevztahuje odstavec 9, ohlásí co nejdříve, avšak v každém případě do 72 hodin od zjištění události příslušnému orgánu daného členského státu uvedenému v čl. 6 odst. 3 údaje o událostech shromážděné podle odstavce 2 tohoto článku.
9. Po oznámení události každá organizace usazená v členském státě a certifikovaná nebo schválená agenturou ohlásí agentuře co nejdříve, avšak v každém případě do 72 hodin od zjištění události, údaje o událostech shromážděné podle odstavce 2.
Článek 5
Dobrovolné hlášení
1. Každá organizace usazená v členském státě zřídí systém dobrovolného hlášení usnadňující shromažďování:
a)
údajů o událostech, které by systém povinného podávání hlášení nemusel zachytit;
b)
jiných informací souvisejících s bezpečností, které osoba podávající hlášení vnímá jako skutečnou nebo potenciální hrozbu pro bezpečnost letectví.
2. Každý členský stát zřídí systém dobrovolného podávání hlášení usnadňující shromažďování:
a)
údajů o událostech, které by systém povinného podávání hlášení nemusel zachytit;
b)
jiných informací souvisejících s bezpečností, které osoba podávající hlášení vnímá jako skutečné nebo potenciální nebezpečí pro bezpečnost letectví.
Tento systém rovněž zahrnuje, nikoli však výlučně, shromažďování informací předaných organizacemi podle odstavce 6.
3. Agentura zřídí systém dobrovolného hlášení usnadňující shromažďování:
a)
údajů o událostech, které by systém povinného hlášení nemusel zachytit;
b)
jiných informací souvisejících s bezpečností, které osoba podávající hlášení vnímá jako skutečné nebo potenciální nebezpečí pro bezpečnost letectví.
Tento systém rovněž zahrnuje, nikoli však výlučně, shromažďování informací předaných organizacemi certifikovanými nebo schválenými agenturou podle odstavce 5.
4. Systémy dobrovolného hlášení se využívají pro usnadnění shromažďování údajů o událostech nebo jiných informací související s bezpečností:
a)
které nepodléhají povinnému hlášení podle čl. 4 odst. 1;
b)
nahlášených osobami, které nejsou uvedeny v čl. 4 odst. 6.
5. Každá organizace usazená v členském státě a certifikovaná nebo schválená agenturou hlásí včas agentuře údaje o událostech a informace související s bezpečností, které byly shromážděny podle odstavce 1 a které mohou zahrnovat skutečné nebo potenciální nebezpečí pro bezpečnost letectví.
6. Každá organizace usazená v členském státě, která není certifikovaná nebo schválená agenturou, hlásí včas příslušnému orgánu tohoto členského státu určenému podle čl. 6 odst. 3 údaje o událostech a jiné informace související s bezpečností, které byly shromážděny podle odstavce 1 tohoto článku a které mohou zahrnovat skutečné nebo potenciální nebezpečí pro bezpečnost letectví. Členské státy mohou požadovat od kterékoli organizace usazené na jejich území, aby poskytla údaje o všech událostech shromážděné podle odstavce 1 tohoto článku.
7. Členské státy, agentura a organizace mohou zřídit další systémy shromažďování a zpracování bezpečnostních informací shromažďující údaje o událostech, které by nemusely být zachyceny systémy podávání hlášení uvedenými v článku 4 a v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku. Tyto systémy mohou zahrnovat hlášení jiným subjektům než těm, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 3, a mohou zahrnovat aktivní účast:
a)
leteckého průmyslu;
b)
profesních organizací zaměstnanců v letectví.
8. Informace získané ze systémů dobrovolného a povinného podávání hlášení mohou být sloučeny do jednoho systému.
Článek 6
Shromažďování a uchovávání informací
1. Každá organizace usazená v členském státě určí jednu nebo více osob, aby se nezávisle zabývaly shromažďováním, hodnocením, zpracováním, analýzou a uchováváním údajů o událostech hlášených podle článku 4 a 5.
Zpracování těchto hlášení musí být prováděno tak, aby se předešlo používání informací pro jiné účely, než je bezpečnost, přičemž je odpovídajícím způsobem chráněna totožnost osoby podávající hlášení a osoby uvedené v hlášení o události s cílem podpořit uplatňování zásady „spravedlivého posouzení“.
2. Po dohodě s příslušným orgánem mohou malé organizace zavést zjednodušený systém pro shromažďování, hodnocení, zpracování, analýzu a uchovávání podrobných údajů o událostech. Tyto úkoly mohou sdílet s organizacemi stejného typu a současně se řídit předpisy o důvěrnosti a ochraně podle tohoto nařízení.
3. Každý členský stát určí jeden nebo více příslušných orgánů, které zřídí systém nezávislého shromažďování, hodnocení, zpracování, analýzy a uchovávání údajů o událostech hlášených podle článků 4 a 5.
Zpracování těchto hlášení musí být prováděno tak, aby se předešlo používání informací pro jiné účely, než je bezpečnost, přičemž je odpovídajícím způsobem chráněna totožnost osoby podávající hlášení a osob uvedených v hlášení o události s cílem podpořit uplatňování zásady „spravedlivého posouzení“.
Orgány, jež mohou být určeny, společně nebo samostatně, podle prvního pododstavce, jsou:
a)
vnitrostátní úřad pro civilní letectví nebo
b)
orgán pro šetření nebo
c)
jakýkoliv jiný nezávislý orgán nebo subjekt usazený v Unii pověřený touto funkcí.
Určí-li členský stát více než jeden orgán nebo subjekt, rozhodne, který z nich bude kontaktním místem pro předávání informací podle čl. 8 odst. 2.
4. Agentura určí jednu nebo více osob, které zřídí systém pro shromažďování, hodnocení, zpracování, analýzu a uchovávání údajů o událostech hlášených v souladu s články 4 a 5.
Zpracování těchto hlášení musí být prováděno tak, aby se předešlo používání informací pro jiné účely, než je bezpečnost, přičemž je odpovídajícím způsobem chráněna totožnost osoby podávající hlášení a osob uvedených v hlášení o události s cílem podpořit uplatňování zásady „spravedlivého posouzení“.
5. Organizace uchovávají hlášení o událostech vypracovaná na základě údajů o událostech shromážděných v souladu s články 4 a 5 v jedné či několika databázích.
6. Příslušné orgány uvedené v odstavci 3 uchovávají hlášení o událostech vypracovaná na základě údajů o událostech shromážděných v souladu s články 4 a 5 ve vnitrostátní databázi.
7. V uvedené vnitrostátní databázi se uchovávají rovněž příslušné informace o nehodách a vážných incidentech shromážděné či podané orgány pro šetření.
8. Agentura uchovává hlášení o událostech na základě údajů o událostech shromážděných v souladu s články 4 a 5 v databázi.
9. Orgány pro šetření mají pro účely plnění svých povinností stanovených v čl. 5 odst. 4 nařízení (EU) č. 996/2010 plný přístup do příslušné vnitrostátní databáze uvedené v odstavci 6.
10. Orgány členského státu pro civilní letectví mají pro účely plnění svých povinností v oblasti bezpečnosti úplný přístup do příslušné vnitrostátní databáze uvedené v odstavci 6.
Článek 7
Kvalita a obsah hlášení o událostech
1. Hlášení o událostech uvedená v článku 6 musí obsahovat alespoň informace uvedené v příloze I.
2. Hlášení o událostech uvedená v čl. 6 odst. 5, 6 a 8 musí obsahovat klasifikaci bezpečnostního rizika dotčené události. Tuto klasifikaci posoudí a případně změní a následně schvaluje příslušný orgán členského státu či agentury v souladu se společným evropským systémem klasifikace rizik uvedeným v odstavci 5 tohoto článku.
3. Organizace, členské státy a agentura zavedou postupy pro kontrolu kvality údajů s cílem zvýšit jejich konzistentnost, zejména mezi původně shromážděnými informacemi a hlášením uloženým v databázi.
4. Databáze uvedené v čl. 6 odst. 5, 6 a 8 používají formáty, které:
a)
jsou standardizované za účelem usnadnění výměny informací a
b)
jsou kompatibilní se softwarem ECCAIRS a taxonomií ADREP.
5. Komise v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou prostřednictvím sítě analytiků bezpečnosti letectví uvedené v čl. 14 odst. 2 vypracuje společný evropský systém klasifikace rizik s cílem umožnit organizacím, členským státům a agentuře klasifikaci událostí, pokud jde o bezpečnostní riziko. Přitom Komise zohlední potřebu slučitelnosti se stávajícími systémy klasifikace rizika.
Komise vypracuje tento systém do 15. května 2017 .
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18, pokud jde o vymezení společného evropského systému klasifikace rizik.
7. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví mechanismy provádění společného evropského systému klasifikace rizik. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 19 odst. 2.
8. Komise a agentura podporují příslušné orgány členských států v jejich úkolu začleňování údajů, zejména pokud jde o:
a)
integraci minimálních informací uvedených v odstavci 1,
b)
klasifikaci rizika událostí uvedenou v odstavci 2 a
c)
zavedení procesů pro kontrolu kvality údajů uvedených v odstavci 3.
Komise a agentura poskytují tuto podporu takovým způsobem, aby přispívala k harmonizaci procesu vkládání údajů v členských státech zejména tím, že zaměstnancům pracujícím v orgánech či subjektech uvedených v čl. 6 odst. 1, 3 a 4 poskytují:
a)
poradenský materiál,
b)
semináře a
c)
vhodnou odbornou přípravu.
Článek 8
Evropská centrální evidence
1. Komise spravuje evropskou centrální evidenci k uchovávání všech hlášení o událostech shromážděných v Unii.
2. Každý členský stát po dohodě s Komisí aktualizuje evropskou centrální evidenci tím, že do ní předává veškeré informace týkající se bezpečnosti, které jsou uloženy ve vnitrostátních databázích uvedených v čl. 6 odst. 6.
3. Agentura dohodne s Komisí technické protokoly pro předávání veškerých hlášení o událostech, která shromáždila podle nařízení (ES) č. 216/2008 a prováděcích pravidel k němu, zejména hlášení o událostech uložených ve vnitřním systému podávání hlášení (IORS), jakož i informací shromážděných podle čl. 4 odst. 9 a čl. 5 odst. 5 do evropské centrální evidence.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme mechanismy pro správu evropské centrální evidence podle odstavce 1 a 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 19 odst. 2.
Článek 9
Výměna informací
1. Členské státy a agentura se účastní výměny informací tím, že veškeré informace související s bezpečností uložené v jejich příslušných databázích pro podávání hlášení zpřístupní příslušným orgánům ostatních členských států, agentuře a Komisi, a to prostřednictvím evropské centrální evidence.
Hlášení o událostech se předávají do evropské centrální evidence do 30 dnů od jejich uložení do vnitrostátní databáze.
Hlášení o událostech se aktualizují na základě dalších informací týkajících se bezpečnosti, kdykoli je to nutné.
2. Do evropské centrální evidence předávají členské státy rovněž informace týkající se nehod a vážných incidentů, a to takto:
a)
během probíhajícího šetření předběžné věcné informace o nehodách a vážných incidentech;
b)
po ukončení šetření:
i)
závěrečnou zprávu o šetření a
ii)
její shrnutí v angličtině, je-li k dispozici.
3. Členský stát nebo agentura co nejdříve předají veškeré informace týkající se bezpečnosti příslušným orgánům členských států nebo agentuře, pokud při shromažďování údajů o událostech, uchovávání hlášení o událostech nebo při provádění analýzy podle čl. 13 odst. 6 identifikují záležitosti týkající se bezpečnosti, které:
a)
považují za významné pro ostatní členské státy nebo agenturu, nebo
b)
mohou vyžadovat přijetí bezpečnostních opatření jiným členským státem či agenturou.
Článek 10
Šíření informací uložených v evropské centrální evidenci
1. Jakýkoli subjekt pověřený řízením bezpečnosti civilního letectví nebo orgán pro šetření v Unii má úplný zabezpečený online přístup k informacím o událostech obsaženým v evropské centrální evidenci.
Informace se používají v souladu s články 15 a 16.
2. Zúčastněné osoby uvedené v příloze II mohou požádat o přístup k určitým informacím obsaženým v evropské centrální evidenci.
Zúčastněné osoby usazené v Unii se s žádostí o informace obracejí na kontaktní místo členského státu, v němž jsou usazeny.
Zúčastněné osoby usazené mimo Unii se s žádostí obracejí na Komisi.
Je-li taková žádost podle tohoto odstavce podána, Komise informuje příslušný orgán dotčeného členského státu.
3. S výhradou čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 996/2010 se informace obsažené v evropské centrální evidenci o probíhajících šetřeních prováděných podle uvedeného nařízení zúčastněným osobám podle tohoto článku nesdělují.
4. Z bezpečnostních důvodů není zúčastněným osobám k evropské centrální evidenci umožněn přímý přístup.
Článek 11
Zpracování žádostí a rozhodnutí
1. Žádosti o informace obsažené v evropské centrální evidenci se předkládají za použití formulářů schválených kontaktním místem. Tyto formuláře musí obsahovat alespoň položky, které jsou uvedeny v příloze III.
2. Kontaktní místo, které obdrží žádost, ověří, že:
a)
žádost podává zúčastněná osoba a
b)
že je příslušné se touto žádostí zabývat.
Rozhodne-li kontaktní místo, že vyřízení této žádosti přísluší jinému členskému státu nebo Komisi, předá ji tomuto členskému státu nebo Komisi.
3. Kontaktní místo, které obdrží žádost, vyhodnotí v každém jednotlivém případě, zda je žádost odůvodněná a její splnění proveditelné.
Kontaktní místo smí zúčastněným osobám podávat informace v tištěné podobě nebo za použití zabezpečeného elektronického komunikačního prostředku.
4. Pokud je žádost přijata, kontaktní místo vymezí množství a úroveň informací, jež se mají poskytnout. Aniž jsou dotčeny články 15 a 16, omezí se informace pouze na to, co je nezbytně nutné pro účely žádosti.
Informace nesouvisející se zařízením, operacemi nebo oblastí činnosti zúčastněné osoby se poskytují pouze v souhrnné nebo anonymizované podobě. Pokud zúčastněná osoba předloží podrobné písemné odůvodnění, lze jí poskytnout informace, které nemají pouze souhrnnou podobu. Tyto informace se použijí v souladu s články 15 a 16.
5. Kontaktní místo poskytne zúčastněným osobám uvedeným v příloze II písm. b) pouze informace týkající se jejich zařízení, operací nebo oblasti činnosti.
6. Kontaktní místo, které obdrží žádost od zúčastněné osoby uvedené v příloze II písm. a), může přijmout rozhodnutí obecné povahy o tom, že bude uvedené zúčastněné osobě poskytovat informace pravidelně, a to za těchto podmínek:
a)
požadované informace se musí týkat zařízení, operací nebo oblasti činnosti zúčastněné osoby;
b)
rozhodnutím obecné povahy nelze udělit přístup k celému obsahu databáze;
c)
rozhodnutí obecné povahy se týká pouze přístupu k anonymizovaným informacím.
7. Zúčastněná osoba smí informace obdržené podle tohoto článku použít za těchto podmínek:
a)
zúčastněná osoba smí obdržené informace použít pouze k účelům uvedeným ve formuláři žádosti, jež by měly být slučitelné s cíli tohoto nařízení stanovenými v článku 1, a
b)
zúčastněná osoba nesmí obdržené informace bez písemného souhlasu toho, kdo informaci poskytl, dále šířit a přijme nezbytná opatření k zajištění přiměřené ochrany důvěrnosti obdržených informací.
8. Rozhodnutí o šíření informací podle tohoto článku se omezí na to, co je nezbytně nutné pro účely jejich uživatele.
Článek 12
Záznam žádostí a výměna informací
1. Kontaktní místo zaznamenává každou žádost, kterou obdrží, a opatření, které v návaznosti na takovou žádost přijme.
Kdykoli je obdržena žádost nebo přijato opatření, poskytnou se tyto informace včas Komisi.
2. Komise všem kontaktním místům zpřístupní aktualizovaný seznam žádostí, které různá kontaktní místa a Komise sama obdržely, jakož i opatření, která přijaly.
Článek 13
Analýza událostí a návazná opatření na úrovni členských států
1. Každá organizace usazená v členském státě vypracuje za účelem identifikace bezpečnostních hrozeb souvisejících se zjištěnými událostmi či skupinami událostí postup pro analýzu událostí shromážděných podle čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 1.
Na základě této analýzy stanoví případná vhodná nápravná nebo preventivní opatření nutná ke zvýšení bezpečnosti letectví.
2. Pokud organizace usazená v členském státě identifikuje na základě analýzy uvedené v odstavci 1 vhodná nápravná nebo preventivní opatření nezbytná k řešení skutečných nebo potenciálních bezpečnostních nedostatků v letectví:
a)
tato opatření bez zbytečného prodlení realizuje a
b)
zavede postup pro sledování provádění a účinnosti uvedených opatření.
3. Každá organizace usazená v některém členském státě pravidelně informuje své zaměstnance a najatý personál o analýze a návazných opatřeních k různým událostem, v souvislosti s nimiž se přijímají preventivní nebo nápravná opatření.
4. Pokud organizace usazená v členském státě, na niž se nevztahuje odstavec 5, zjistí na základě analýzy událostí či skupiny událostí hlášených v souladu s čl. 4 odst. 8 a čl. 5 odst. 6 skutečná nebo potenciální bezpečnostní rizika pro letectví, předá příslušnému orgánu uvedeného členského státu do 30 dnů ode dne oznámení události osobou podávající hlášení:
a)
předběžné výsledky analýzy událostí podle odstavce 1, jsou-li k dispozici;
b)
veškerá opatření, která mají být přijata podle odstavce 2.
Organizace v případě potřeby oznámí konečné výsledky provedené analýzy, jakmile budou k dispozici, a v zásadě do tří měsíců ode dne podání hlášení události.
Příslušný orgán členského státu může požádat organizace o předložení předběžných nebo konečných výsledků analýzy jakékoliv události, která mu byla oznámena, ale k níž neobdržel žádné další informace, či obdržel pouze předběžné výsledky.
5. Pokud organizace usazená v členském státě a certifikovaná nebo schválená agenturou zjistí skutečná nebo potenciální bezpečnostní rizika pro letectví na základě analýzy událostí či skupiny událostí hlášených v souladu s čl. 4 odst. 9 a čl. 5 odst. 5, předá agentuře do 30 dnů ode dne oznámení události osobou podávající hlášení:
a)
předběžné výsledky analýzy provedené podle odstavce 1, pokud jsou k dispozici, a
b)
veškerá opatření, která mají být přijata podle odstavce 2.
Organizace certifikovaná nebo schválená agenturou předá agentuře se v případě potřeby konečné výsledky provedené analýzy, jakmile budou k dispozici, a v zásadě do tří měsíců ode dne podání hlášení události.
Agentura může požádat organizace o předložení předběžných nebo konečných výsledků analýzy jakékoliv události, která jí byla oznámena, ale k níž neobdržela žádné další informace či obdržela pouze předběžné výsledky.
6. Každý členský stát a agentura vypracují za účelem identifikace bezpečnostních rizik spojených s hlášenými událostmi postup pro analýzu informací o událostech, jež jsou jim přímo hlášeny v souladu s čl. 4 odst. 6 a čl. 5 odst. 3. Na základě této analýzy stanoví veškerá vhodná nápravná nebo preventivní opatření nutná ke zvýšení bezpečnosti letectví.
7. Pokud členský stát nebo agentura identifikuje opatření nezbytná k řešení skutečných nebo potenciálních bezpečnostních nedostatků na základě analýzy uvedené v odstavci 6:
a)
provede bez zbytečného prodlení tato opatření a
b)
zavede postup pro sledování provádění a účinnosti uvedených opatření.
8. U každé události nebo skupiny událostí sledované podle odstavce 4 nebo 5 má každý členský stát a agentura přístup k provedené analýze a odpovídajícím způsobem sleduje opatření přijatá organizacemi, za něž odpovídají.
Pokud členský stát či agentura dojde k závěru, že provádění a účinnost ohlášených opatření není k řešení skutečných nebo potenciálních bezpečnostních nedostatků vhodné, zajistí, aby příslušná organizace přijala a provedla vhodná dodatečná opatření.
9. Dostupné informace týkající se analýzy a návazných opatření či skupin opatření k jednotlivým událostem či skupinám událostí získané podle tohoto článku se ukládají do evropské centrální evidence podle čl. 8 odst. 2 a 3 bez zbytečného prodlení a nejpozději do dvou měsíců od jejich uložení do vnitrostátní databáze.
10. Informace vyplývající z analýzy hlášení o událostech použijí členské státy jako vodítko pro identifikaci nápravných opatření, která mají být případně přijata v rámci státního programu bezpečnosti.
11. Za účelem informování veřejnosti o úrovni bezpečnosti v oblasti civilního letectví zveřejní každý členský stát alespoň jednou ročně bezpečnostní zprávu, která musí:
a)
obsahovat souhrnné a anonymizované informace o typu událostí a jiné informace týkající se bezpečnosti nahlášené prostřednictvím jeho vnitrostátních systémů povinného a dobrovolného hlášení;
b)
pojmenovat trendy;
c)
uvádět opatření, která členský stát přijal.
12. Členské státy mohou rovněž zveřejnit anonymizovaná hlášení o událostech a výsledky analýzy rizik.
Článek 14
Analýza událostí a navazující opatření na úrovni Unie
1. Komise, agentura a příslušné orgány členských států se ve vzájemné spolupráci pravidelně účastní výměny a analýzy informací obsažených v evropské centrální evidenci.
Aniž jsou dotčeny požadavky na ochranu důvěrnosti stanovené tímto nařízením, je možno v jednotlivých případech případně přizvat pozorovatele.
2. Spolupráce mezi Komisí, agenturou a příslušnými orgány členských států probíhá prostřednictvím sítě analytiků bezpečnosti letectví.
Síť analytiků bezpečnosti letectví přispívá ke zvýšení bezpečnosti letectví v Unii, zejména prováděním analýz bezpečnosti na podporu Evropského programu pro bezpečnost letectví a Evropského plánu bezpečnosti letectví.
3. Agentura podporuje činnost sítě analytiků bezpečnosti letectví, například pomocí při přípravě a organizaci jejích zasedání.
4. Agentura uvede informace o výsledku analýzy informací uvedené v odstavci 1 ve výroční bezpečnostní zprávě uvedené v čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 15
Ochrana důvěrnosti a vhodné používání informací
1. Členské státy a organizace v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy, jakož i agentura, přijmou nezbytná opatření pro zajištění přiměřené ochrany důvěrnosti údajů o událostech, které obdrží podle článků 4, 5 a 10.
Každý členský stát, každá organizace usazená v členském státě nebo agentura zpracovává osobní údaje pouze v rozsahu nezbytném pro účely tohoto nařízení, a aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy provádějící směrnici 95/46/ES.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení týkající se ochrany informací o provozní bezpečnosti uvedená v článcích 12, 14 a 15 nařízení (EU) č. 996/2010, použijí se informace vyplývající z hlášení o událostech pouze pro účel, pro nějž byly shromážděny.
Členské státy, agentura a organizace nezpřístupní ani nevyužijí informace:
a)
k určování viny nebo odpovědnosti;
b)
ani pro účely jiné, než je zachování či zvýšení bezpečnosti letectví.
3. Komise, agentura a příslušné orgány členských států při plnění svých povinností podle článku 14 zajistí ve vztahu k informacím obsaženým v evropské centrální evidenci:
a)
ochranu důvěrnosti těchto informací, a
b)
že se jejich používání omezí na míru nezbytně nutnou k plnění jejich povinností souvisejících s bezpečností, aniž by se určovala vina či odpovědnost. V této souvislosti se uvedené informace použijí zejména pro řízení rizik a pro analýzu bezpečnostních trendů, jejímž výsledkem mohou být doporučení či opatření v oblasti bezpečnosti zabývající se skutečnými či potenciálními bezpečnostními nedostatky.
4. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány uvedené v čl. 6 odst. 3 a jejich příslušné justiční orgány vzájemně spolupracovaly na základě předem uzavřených správních ujednání. Cílem těchto předem uzavřených správních ujednání je zajistit správnou rovnováhu mezi potřebou řádného výkonu spravedlnosti na jedné straně a nutnou trvalou dostupností bezpečnostních informací na straně druhé.
Článek 16
Ochrana zdroje informací
1. Pro účely tohoto článku zahrnují „osobní údaje“ zejména jména a adresy fyzických osob.
2. Každá organizace usazená v členském státě zajistí, aby veškeré osobní údaje, mohly být k dispozici jiným zaměstnancům organizací, než jsou osoby určené podle čl. 6 odst. 1, pouze v případě, že je to zcela nezbytné pro šetření události s cílem zvýšit bezpečnost letectví.
Anonymizované informace mohou být v rámci organizace šířeny podle potřeby.
3. Každý členský stát zajistí, aby žádné osobní údaje nebyly nikdy zaznamenány do vnitrostátní databáze uvedené v čl. 6 odst. 6. Anonymizované informace mohou být zpřístupněny všem příslušným osobám, zejména s cílem umožnit jim plnění povinností, pokud jde o zvyšování bezpečnosti letectví.
4. Agentura zajistí, aby žádné osobní údaje nebyly nikdy zaznamenány do databáze agentury uvedené v čl. 6 odst. 8. Anonymizované informace mohou být zpřístupněny všem příslušným osobám, zejména s cílem umožnit jim plnění povinností, pokud jde o zvyšování bezpečnosti letectví.
5. Členským státům a agentuře nesmí být bráněno přijímat jakákoli opatření nezbytná pro zachování či zvýšení bezpečnosti letectví.
6. Aniž jsou dotčena příslušná vnitrostátní pravidla trestního práva, členské státy se zdrží zahájení řízení ve vztahu k neúmyslnému porušení právních předpisů, na něž jsou upozorněny výhradně v důsledku hlášení podle článků 4 a 5.
První pododstavec se nepoužije v případech uvedených v odstavci 10. Členské státy mohou ponechat v platnosti nebo přijmout opatření na zvýšení ochrany osob podávajících hlášení nebo osob, které jsou v hlášení o události uvedeny, přičemž členské státy mohou zejména uplatňovat tato pravidla bez výjimek uvedených v odstavci 10.
7 Pokud je zahájeno disciplinární nebo správní řízení podle vnitrostátního práva, nepoužijí se informace uvedené v hlášeních o události proti:
a)
osobám podávajícím hlášení, nebo
b)
osobám, které jsou v hlášení uvedeny.
První pododstavec se nepoužije v případech uvedených v odstavci 10.
Členské státy mohou ponechat v platnosti nebo přijmout opatření pro posílení ochrany osob podávajících hlášení nebo osob, které jsou v hlášení o události uvedeny, přičemž zejména mohou tuto ochranu rozšířit tak, aby se vztahovala na občanskoprávní nebo trestní řízení.
8. Členské státy mohou přijmout nebo ponechat v platnosti právní předpisy zaručující vyšší úroveň ochrany osoby podávající hlášení, nebo osoby, která je v hlášení o události uvedena, než je úroveň stanovená tímto nařízením.
9. S výjimkou případů, kdy se použije odstavec 10, nesmí být zaměstnanci a najatý personál, kteří podají hlášení o události nebo kteří jsou uvedeni v hlášení o události v souladu s články 4 a 5, nijak postihováni svým zaměstnavatelem nebo organizací, jíž jsou služby poskytovány, na základě informací, které osoba podávající hlášení sdělila.
10. Ochrana podle odstavců 6, 7 a 9 tohoto článku se nevztahuje na žádnou z těchto situací:
a)
případy úmyslného pochybení;
b)
případy zjevného, zásadního a závažného přehlížení očividného rizika a závažného nesplnění profesní povinnosti věnovat situaci takovou péči, jíž je za daných okolností zjevně zapotřebí, což způsobí předvídatelnou škodu na zdraví či na majetku nebo závažným způsobem sníží úroveň bezpečnosti letectví.
11. Každá organizace usazená v členském státě přijme po konzultaci se zástupci zaměstnanců interní předpisy popisující, jak jsou v uvedené organizaci zaručeny a realizovány zásady spravedlivého posouzení, zejména zásada uvedená v odstavci 9.
Subjekt určený podle odstavce 12 může požadovat přezkum interních předpisů organizací usazených v dotčeném členském státě před zavedením interních předpisů.
12. Každý členský stát určí subjekt odpovědný za provádění odstavců 6, 9 a 11.
Zaměstnanci a najatý personál mohou tomuto subjektu oznamovat údajná porušení pravidel stanovených tímto článkem. Zaměstnanci a najatý personál nesmí být za taková hlášení údajného porušení trestáni. Při podávání hlášení takového údajného porušení mohou zaměstnanci a najatý personál informovat Komisi.
Určený subjekt případně poskytne příslušným orgánům dotčeného členského státu poradenství ohledně opravných prostředků či sankcí při použití článku 21.
13. Dne 15. května 2019 a poté každých pět let předá každý členský stát Komisi zprávu o uplatňování tohoto článku, a zejména o činnostech subjektu určeného podle odstavce 12. Tato zpráva nesmí obsahovat žádné osobní údaje.
Článek 17
Aktualizace příloh
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 za účelem:
a)
aktualizace seznamu povinných datových polí v hlášení o události stanovených v příloze I, pokud se na základě zkušeností s uplatňováním tohoto nařízení ukáže, že jsou pro zvýšení bezpečnosti letectví nezbytné změny;
b)
aktualizace formuláře pro žádost o informace z evropské centrální evidence stanoveného v příloze III s ohledem na získané zkušenosti a nový vývoj;
c)
sladění všech příloh se softwarem ECCAIRS a s taxonomií ADREP, jakož i s právními akty přijatými Unií a s mezinárodními dohodami.
S cílem aktualizovat seznam povinných polí agentura a síť analytiků bezpečnosti letectví uvedená v čl. 14 odst. 2 poskytne Komisi příslušné stanovisko či příslušná stanoviska.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 6 a článku 17 se Komisi svěřuje na dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedených v čl. 7 odst. 6 a v článku 17 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 6 a článku 17 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 20
Přístup k dokumentům a ochrana osobních údajů
1. S výjimkou článků 10 a 11, které stanoví přísnější pravidla pro přístup k údajům a informacím obsaženým v evropské centrální evidenci, není použitím tohoto nařízení dotčeno nařízení (ES) č. 1049/2001.
2. Použitím tohoto nařízení nejsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy provádějící směrnici 95/46/ES; toto nařízení se použije v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 21
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi tato ustanovení a veškeré jejich následné změny.
Článek 22
Změna nařízení (EU) č. 996/2010
Článek 19 nařízení (EU) č. 996/2010 se zrušuje.
Článek 19 se však použije až do dne použitelnosti tohoto nařízení podle čl. 24 odst. 3.
Článek 23
Zrušení
Směrnice 2003/42/ES, nařízení (ES) č. 1321/2007 a nařízení (ES) č. 1330/2007 se zrušují. Použijí se však až do dne použitelnosti tohoto nařízení podle čl. 24 odst. 3.
Článek 24
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Do 16. listopadu 2020 Komise zveřejní hodnotící zprávu o provádění tohoto nařízení a předá ji Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva se zejména zaměří na přispění tohoto nařízení ke snížení počtu nehod letadel a souvisejících úmrtí. Komise případně na základě této zprávy do jednoho roku předloží návrhy na změnu tohoto nařízení.
3. Toto nařízení se použije 15. listopadu 2015 a ne dříve, než vstoupí v platnost prováděcí opatření uvedená v čl. 4 odst. 5. Článek 7 odst. 2 se použije, jakmile vstoupí v platnost akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty, kterými se specifikuje a vytváří společný evropský systém klasifikace rizik uvedený v čl. 7 odst. 6 a 7.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
REGULATION (EU) No 376/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 3 April 2014
on the reporting, analysis and follow-up of occurrences in civil aviation, amending Regulation (EU) No 996/2010 of the European Parliament and of the Council and repealing Directive 2003/42/EC of the European Parliament and of the Council and Commission Regulations (EC) No 1321/2007 and (EC) No 1330/2007
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 100(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
A high general level of safety should be ensured in civil aviation in the Union and every effort should be made to reduce the number of accidents and incidents with a view to ensuring public confidence in aviation transport.
(2)
The rate of fatal accidents in civil aviation has remained fairly constant over the last decade. Nevertheless, the number of accidents could rise over the decades to come, due to an increase in air traffic and an increase in the technical complexity of aircraft.
(3)
Regulation (EU) No 996/2010 of the European Parliament and of the Council (3) aims to prevent accidents by facilitating the prompt holding of efficient and high-quality safety investigations. This Regulation should not interfere with the process of accident and incident investigations managed by national safety investigation authorities as defined in Regulation (EU) No 996/2010. In the event of an accident or a serious incident, notification of the occurrence is also subject to Regulation (EU) No 996/2010.
(4)
Existing legislative acts of the Union, in particular Regulation (EC) No 216/2008 of the European Parliament and of the Council (4) and its implementing regulations, impose obligations on certain organisations to establish occurrence reporting systems in the context of their safety management systems. Compliance with Regulation (EC) No 216/2008 and its implementing regulations should not exempt organisations from compliance with this Regulation. Likewise, compliance with this Regulation should not exempt organisations from compliance with Regulation (EC) No 216/2008 and its implementing regulations. However, this should not give rise to two parallel reporting systems, and Regulation (EC) No 216/2008, its implementing regulations, and this Regulation should be seen as complementary.
(5)
Experience has shown that accidents are often preceded by safety-related incidents and deficiencies revealing the existence of safety hazards. Safety information is therefore an important resource for the detection of potential safety hazards. In addition, whilst the ability to learn from an accident is crucial, purely reactive systems have been found to be of limited use in continuing to bring forward improvements. Reactive systems should therefore be complemented by proactive systems which use other types of safety information to make effective improvements in aviation safety. The Union, its Member States, the European Aviation Safety Agency (‘the Agency’) and organisations should contribute to the improvement of aviation safety through the introduction of more proactive and evidence based safety systems which focus on accident prevention based on the analysis of all relevant safety information, including information on civil aviation occurrences.
(6)
In order to improve aviation safety, relevant civil aviation safety information should be reported, collected, stored, protected, exchanged, disseminated and analysed, and appropriate safety action should be taken on the basis of the information collected. This proactive and evidence-based approach should be implemented by the relevant aviation safety authorities of Member States, by organisations as part of their safety management system and by the Agency.
(7)
The imposition on organisations of occurrence reporting obligations should be proportionate to the size of the organisation concerned and the scope of its activity. It should therefore be possible, in particular for smaller organisations, to decide to join or merge functions related to occurrence handling within the organisation, to share occurrence reporting tasks with other organisations of the same nature or to outsource the collection, evaluation, processing, analysis and storage of details of occurrences to specialised entities approved by the competent authorities of the Member States. Such entities should comply with the protection and confidentiality principles established by this Regulation. The outsourcing organisation should maintain appropriate control of the outsourced tasks and should be ultimately accountable and responsible for the application of the requirements prescribed by this Regulation.
(8)
It is necessary to ensure that front-line aviation professionals report occurrences that pose a significant risk to aviation safety. Voluntary reporting systems should complement the mandatory reporting systems, and both should allow individuals to report details of aviation safety-related occurrences. Mandatory and voluntary reporting systems should be set up within organisations, the Agency and competent authorities of the Member States. The information collected should be transferred to the authority competent for appropriate monitoring in order to enhance aviation safety. Organisations should analyse those occurrences that could have an impact on safety, in order to identify safety hazards and take any appropriate corrective or preventive action. Organisations should send the preliminary results of their analyses to the competent authority of their Member States or to the Agency and should also send them the final results if those results identify an actual or potential aviation safety risk. The competent authorities of the Member States and the Agency should put in place a similar procedure for those occurrences that have been directly submitted to them and should adequately monitor the organisation's assessment and any corrective or preventive action taken.
(9)
Various categories of staff working or otherwise engaged in civil aviation witness events which are of relevance to accident prevention. They should therefore have access to tools enabling them to report such events, and their protection should be guaranteed. In order to encourage staff to report occurrences and enable them to appreciate more fully the positive impact which occurrence reporting has on air safety, they should be regularly informed about action taken under occurrence reporting systems.
(10)
The hazards and risk associated with complex motor-powered aircraft are very different from those associated with other types of aircraft. Therefore, while the entire aviation sector should be covered by this Regulation, the obligations imposed by it should be proportionate to the sphere of activity and the complexity of different types of aircraft. Accordingly, information collected on occurrences involving aircraft other than complex motor-powered ones should be subject to simplified reporting obligations which are better suited to that branch of aviation.
(11)
The development of other means of collecting safety information in addition to the systems required by this Regulation should be encouraged, with a view to collecting further information which could contribute to the improvement of aviation safety. Where organisations have existing and well-functioning safety information collection systems, they should be allowed to continue to use those systems alongside the systems to be established for the purpose of this Regulation.
(12)
Safety investigation authorities and any entity entrusted with regulating civil aviation safety within the Union should have full access to details of occurrences collected and occurrence reports stored by their Member States, in order to decide which incidents require a safety investigation, as well as to identify where lessons can be learned in the interest of aviation safety and to fulfil their oversight obligations.
(13)
It is essential to have high-quality and complete data, as analysis and trends derived from inaccurate data may show misleading results and may lead to effort being focused on inappropriate action. In addition, such inaccurate data may lead to a loss of confidence in the information produced by occurrence reporting schemes. In order to ensure the quality of occurrence reports, and to facilitate their completeness, they should contain certain minimum information, which may vary depending on the occurrence category. In addition, procedures should be implemented for checking the quality of information and avoiding inconsistency between an occurrence report and the details of the occurrence that were initially collected. Moreover, with the support of the Commission, adequate guidance material should be developed, notably to ensure the quality and to facilitate the completeness of data as well as the consistent and uniform integration of data into databases. Workshops should also be organised, notably by the Commission, to provide necessary support.
(14)
The Commission should develop a common European risk classification scheme to ensure the identification of any rapid action needed when looking at high-risk individual safety occurrences. That scheme should also enable key risk areas to be identified from aggregated information. Such a scheme should help the relevant entities in their assessment of occurrences and in determining where best to focus their efforts. A common European risk classification scheme should facilitate an integrated and harmonised approach to risk management across the European aviation system and thus enable organisations, Member States, the Commission and the Agency to focus on safety improvement efforts in a harmonised manner.
(15)
A common European risk classification scheme should also both enable key risk areas within the Union to be identified on the basis of aggregated information from a European perspective and support the work done in the area of the European Aviation Safety Programme and the European Aviation Safety Plan. Appropriate support should be given by the Commission to ensure consistent and uniform risk classification across Member States.
(16)
To facilitate information exchange, occurrence reports should be stored in databases which should be compatible with the European Coordination Centre for Aircraft Incident Reporting Systems (ECCAIRS) (the software used by all Member States and by the European Central Repository to store occurrence reports) and with the ADREP taxonomy (the International Civil Aviation Organisation (ICAO) taxonomy, also used for the ECCAIRS software). The Agency and the Commission should provide technical support for the interoperability of the systems.
(17)
Organisations should store occurrence reports derived from details of occurrences collected under the mandatory and, where applicable, the voluntary reporting systems in one or more databases. It should be possible for the complexity of the database to be proportionate to the size of the organisation concerned and/or its significance with respect to the objectives of this Regulation, and it should at least consist of a data file containing common mandatory data fields and, where applicable, specific mandatory data fields.
(18)
An occurrence involving an aircraft registered in a Member State or operated by an organisation established in a Member State should be reported even if it happened outside the territory of that Member State.
(19)
Information on occurrences should be exchanged within the Union to enhance the detection of actual or potential hazards. This information exchange should also enable Member States to have access to all information on occurrences which occur on their territory or in their airspace but which are reported to another Member State. It should also allow the Agency to obtain precise information about occurrences and access to all occurrence reports collected in the Union in order, where necessary, to take corrective action to counteract a risk identified in the Union. This information exchange should enable the competent authorities of the Member States to obtain precise information about occurrences in their airspace and, where necessary, to take corrective action to counteract a risk identified on their territory.
(20)
The objective of the exchange of information on occurrences should be the prevention of aviation accidents and incidents. It should not be used to attribute blame or liability or to establish benchmarks for safety performance.
(21)
The most efficient way to ensure the exchange of large quantities of safety information between the Member States, the Commission and the Agency is through the European Central Repository, provided that the Member States, the Commission and the Agency have full access to it.
(22)
All safety-related information derived from occurrence reports collected in the Union should be transferred in the European Central Repository in a timely manner. This should include the collection of information on incidents but also information on accidents and serious incidents investigated pursuant to Regulation (EU) No 996/2010.
(23)
This Regulation should apply to information on occurrences which is stored in the databases of organisations, Member States or the Agency.
(24)
All safety-related information contained in the European Central Repository should be available to entities entrusted with regulating civil aviation safety within the Union, including the Agency, and to the authorities responsible for investigating accidents and incidents within the Union.
(25)
It should be possible for interested parties to request access to certain information contained in the European Central Repository, subject to the rules concerning the confidentiality of such information and the anonymity of the persons involved.
(26)
As national points of contact have the best knowledge of interested parties established in a given Member State, it should be for each national point of contact to deal with requests from interested parties established in the territory of its own Member State. The Commission should deal with requests from interested parties from third countries or from international organisations.
(27)
Information contained in occurrence reports should be analysed, and safety risks identified. Any appropriate consequent action for improving aviation safety should be identified and implemented in a timely manner. Information on the analysis and follow-up of occurrences should be disseminated within organisations, competent authorities of the Member States and the Agency, since providing feedback on occurrences that have been reported incentivises individuals to report occurrences. Where applicable and when possible, information on the analysis and follow-up of occurrences should also be provided to individuals who have directly reported occurrences to the competent authorities of the Member States or to the Agency. Such feedback should comply with the rules on confidentiality and protection of the reporter and the persons mentioned in occurrence reports pursuant to this Regulation.
(28)
This Regulation should assist Member States, the Agency and organisations in managing aviation safety risks. The safety management systems of organisations are complemented by the safety management systems of the Member States and of the Agency. While organisations manage safety risks associated with their specific activities, the competent authorities of the Member States and the Agency manage safety risks for the aviation systems of, respectively, entire Member States and of the Union as a whole, addressing common safety risks for aviation in the Member State concerned or at Union level. The responsibilities of the Agency and of the competent authorities of the Member States should not exonerate organisations from their direct responsibilities in managing safety inherent in the products and in the services they provide. For that purpose, organisations should collect and analyse information on occurrences in order to identify and mitigate hazards associated with their activities. They should also assess associated safety risks and allocate resources to take prompt and appropriate safety risk mitigation measures. The overall process should be monitored by the relevant competent authority, which should, when necessary, require that additional action be taken to ensure that the safety deficiencies are correctly addressed. On the other hand, the competent authorities of the Member States and the Agency should complement the safety management systems of the organisations at Member State and European levels respectively.
(29)
When determining the action to be included within their State Safety Programme and State Safety Plan, and in order to ensure that the action is evidence-based, Member States should use the information derived from the occurrence reports that have been collected and from their analysis. State Safety Programmes and State Safety Plans are complemented at European level by the European Aviation Safety Programme and the European Aviation Safety Plan.
(30)
Since the objective of aviation safety improvement cannot be sufficiently achieved by the Member States because reporting systems operated by Member States in isolation are less efficient than a coordinated network with exchange of information allowing identification of possible safety problems and key risk areas at Union level, analysis at national level should be complemented by analysis and follow-up at Union level in order to ensure better prevention of aviation accidents and incidents. This Union-level task should be carried out by a network of aviation safety analysts in coordination with the Agency and the Commission. It should be possible for that network to decide, by consensus, to invite observers to their meetings, including industry employees or representatives.
(31)
The European Aviation Safety Programme and the European Aviation Safety Plan should benefit in particular from the work of the network of aviation safety analysts for the purpose of determining what action needs to be implemented at Union level from an evidence-based perspective.
(32)
The general public should be provided with general aggregated information on the level of aviation safety in Member States and in the Union. That information should cover, in particular, trends and analysis deriving from the implementation of this Regulation by the Member States, as well as information in an aggregated form on the content of the European Central Repository, and may be provided by publishing safety performance indicators (SPI).
(33)
The civil aviation safety system is established on the basis of feedback and lessons learned from accidents and incidents. Occurrence reporting and the use of occurrence information for the improvement of safety depend on a relationship of trust between the reporter and the entity in charge of the collection and assessment of the information. This requires strict application of rules on confidentiality. The purpose of protecting safety information from inappropriate use, and of limiting access to the European Central Repository solely to interested parties participating in the improvement of civil aviation safety, is to ensure the continuing availability of safety information so that appropriate and timely preventive action can be taken and aviation safety improved. In this context, sensitive safety information should be protected in an appropriate way and its collection should be ensured by guaranteeing its confidentiality, protecting its source and ensuring the confidence of staff working in civil aviation in occurrence reporting systems. Appropriate measures should be put in place to ensure that information collected through occurrence reporting schemes is kept confidential and that access to the European Central Repository is restricted. National rules on freedom of information should take into account the necessary confidentiality of such information. The information collected should be adequately protected from unauthorised use or disclosure. It should be used strictly for the purpose of maintaining or improving aviation safety and should not be used to attribute blame or liability.
(34)
In order to ensure the confidence of employees or contracted personnel in the occurrence reporting system of the organisation, the information contained in occurrence reports should be protected appropriately and should not be used for purposes other than maintaining or improving aviation safety. The internal ‘just culture’ rules adopted by organisations pursuant to this Regulation should contribute in particular to the achievement of this objective. In addition, the limitation of the transmission of personal details, or of information allowing the identification of the reporter or of the other persons mentioned in occurrence reports, by a clear separation between the departments handling occurrence reports and the rest of the organisation, may be an efficient way to achieve this objective.
(35)
A reporter or a person mentioned in occurrence reports should be adequately protected. In this context, occurrence reports should be disidentified and details relating to the identity of the reporter and of the persons mentioned in occurrence reports should not be entered into databases.
(36)
In addition, the civil aviation system should promote a ‘safety culture’ facilitating the spontaneous reporting of occurrences and thereby advancing the principle of a ‘just culture’. ‘Just culture’ is an essential element of a broader ‘safety culture’, which forms the basis of a robust safety management system. An environment embracing ‘safety culture’ principles should not prevent action being taken where necessary to maintain or improve the level of aviation safety.
(37)
A ‘just culture’ should encourage individuals to report safety-related information. It should not, however, absolve individuals of their normal responsibilities. In this context, employees and contracted personnel should not be subject to any prejudice on the basis of information provided pursuant to this Regulation, except in cases of wilful misconduct or where there has been manifest, severe and serious disregard with respect to an obvious risk and profound failure of professional responsibility to take such care as is evidently required in the circumstances, causing foreseeable damage to a person or to property, or seriously compromising the level of aviation safety.
(38)
In order to encourage reporting of occurrences, it should be appropriate to protect not only reporters, but also persons mentioned in the occurrence reports concerned. However, such protection should not exonerate those persons from their reporting obligations under this Regulation. In particular, in a situation where a person is mentioned in an occurrence report and has himself or herself the obligation to report that same occurrence, and intentionally fails to report it, then that person should lose his or her protection and face penalties in application of this Regulation.
(39)
Without prejudice to national criminal law and the proper administration of justice, it is important to clearly demarcate the extent of the protection of the reporter and other persons mentioned in occurrence reports from prejudice or prosecution.
(40)
In order to enhance the confidence of individuals in the system, the handling of occurrence reports should be organised in such a way as to appropriately safeguard the confidentiality of the identity of the reporter and other persons mentioned in occurrence reports with regard to fostering a ‘just culture’. The aim, wherever possible, should be to enable an independent occurrence handling system to be established.
(41)
Staff of organisations, of the competent authorities of the Member States and of the Agency who are involved in the evaluation, processing or analysis of occurrences have a significant role to play in the identification of safety hazards and safety deficiencies. Experience shows that when occurrences are analysed with the benefit of hindsight following an accident, the analysis leads to the identification of risks and deficiencies that might otherwise not have been identified. It is possible, therefore, that the persons involved in the evaluation, processing or analysis of occurrences may fear potential consequences in terms of prosecution before judicial authorities. Without prejudice to national criminal law and the proper administration of justice, Member States should not institute proceedings against persons who, in the competent authorities of the Member States, are involved in the evaluation, processing or analysis of occurrences in respect of decisions taken as part of their duties which subsequently, and with the benefit of hindsight, prove to have been erroneous or ineffective but which, when they were taken and on the basis of the information available at that time, were proportional and appropriate.
(42)
Employees and contracted personnel should have the opportunity to report breaches of the principles delimiting their protection as established by this Regulation, and should not be penalised for so doing. Member States should define the consequences for those who infringe the principles of protection of the reporter and of other persons mentioned in occurrence reports and should adopt remedies or impose penalties as appropriate.
(43)
Individuals may be discouraged from reporting occurrences by the fear of self-incrimination and the potential consequences in terms of prosecution before judicial authorities. The objectives of this Regulation can be achieved without interfering unduly with the justice systems of the Member States. It is therefore appropriate to provide that unpremeditated or inadvertent infringements of the law that come to the attention of the authorities of the Members States solely through reporting pursuant to this Regulation should not be the subject of disciplinary, administrative or legal proceedings, unless where otherwise provided by applicable national criminal law. However, the rights of third parties to institute civil proceedings should not be covered by this prohibition and should be subject only to national law.
(44)
Nevertheless, in the context of developing a ‘just culture’ environment, Member States should retain the option of extending the prohibition on using occurrence reports as evidence against reporters in administrative and disciplinary proceedings to civil or criminal proceedings.
(45)
In addition, the cooperation between safety authorities and judicial authorities should be enhanced and formalised by means of advance arrangements between themselves which should respect the balance between the various public interests at stake and which should in particular cover, for example, access to and the use of occurrence reports contained in the national databases.
(46)
To support the increased responsibilities of the Agency under this Regulation, it should be given sufficient resources to enable it to carry out the additional tasks assigned to it.
(47)
In order to supplement or amend this Regulation, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing-up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(48)
In applying this Regulation, the Commission should consult the Agency and the network of aviation safety analysts referred to herein.
(49)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (5).
(50)
The rules on data processing and the protection of individuals as laid down in Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council (6) and in Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council (7) should be fully respected in the application of this Regulation. The rules on access to data as laid down in Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council (8) should be fully respected in the application of this Regulation except as regards the dissemination of data and information contained in the European Central Repository, which are protected under stricter access rules laid down in this Regulation.
(51)
Penalties should, in particular, be applicable against any person who or entity which, contrary to this Regulation, misuses information protected by this Regulation; acts in a prejudicial manner against the reporter or other persons mentioned in occurrence reports, except in cases where the exemptions laid down in this Regulation apply; does not establish an environment appropriate for allowing the collection of details of occurrences; does not analyse the information collected; does not act to address any safety or potential safety deficiencies detected; or does not share the information collected in application of this Regulation.
(52)
Since the objective of this Regulation, namely the establishment of common rules in the field of occurrence reporting in civil aviation, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of its Union-wide scale and effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on the European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(53)
Regulation (EU) No 996/2010 should therefore be amended accordingly.
(54)
Directive 2003/42/EC of the European Parliament and of the Council (9), Commission Regulation (EC) No 1321/2007 (10) and Commission Regulation (EC) No 1330/2007 (11) should therefore be repealed.
(55)
The European Data Protection Supervisor was consulted in accordance with Article 28(2) of Regulation (EC) No 45/2001 and delivered an opinion on 10 April 2013 (12),
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Objectives
1. This Regulation aims to improve aviation safety by ensuring that relevant safety information relating to civil aviation is reported, collected, stored, protected, exchanged, disseminated and analysed.
This Regulation ensures:
(a)
that, where appropriate, safety action is taken in a timely manner based on analysis of the information collected;
(b)
the continued availability of safety information by introducing rules on confidentiality and on the appropriate use of information and through the harmonised and enhanced protection of reporters and persons mentioned in occurrence reports; and
(c)
that aviation safety risks are considered and dealt with at both Union level and national level.
2. The sole objective of occurrence reporting is the prevention of accidents and incidents and not to attribute blame or liability.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Regulation the following definitions apply:
(1)
‘reporter’ means a natural person who reports an occurrence or other safety-related information pursuant to this Regulation;
(2)
‘aircraft’ means any machine that can derive support in the atmosphere from the reactions of the air other than the reactions of the air against the earth's surface;
(3)
‘incident’ means an incident within the meaning of Regulation (EU) No 996/2010;
(4)
‘serious incident’ means a serious incident within the meaning of Regulation (EU) No 996/2010;
(5)
‘accident’ means an accident within the meaning of Regulation (EU) No 996/2010;
(6)
‘disidentified information’ means information arising from occurrence reports from which all personal data such as names or addresses of natural persons have been removed;
(7)
‘occurrence’ means any safety-related event which endangers or which, if not corrected or addressed, could endanger an aircraft, its occupants or any other person and includes in particular an accident or serious incident;
(8)
‘organisation’ means any organisation providing aviation products and/or which employs, contracts or uses the services of persons required to report occurrences in accordance with Article 4(6);
(9)
‘anonymisation’ means the removal from occurrence reports of all personal details relating to the reporter and to the persons mentioned in occurrence reports and any details, including the name of the organisation(s) involved in the occurrence, which may reveal the identity of the reporter or of a third party or lead to that information being inferred from the occurrence report;
(10)
‘hazard’ means a situation or an object with the potential to cause death or injury to a person, damage to equipment or a structure, loss of material, or a reduction of ability to perform a prescribed function;
(11)
‘safety investigation authority’ means the permanent national civil aviation safety investigation authority conducting or supervising safety investigations as referred to in Article 4 of Regulation (EU) No 996/2010;
(12)
‘just culture’ means a culture in which front-line operators or other persons are not punished for actions, omissions or decisions taken by them that are commensurate with their experience and training, but in which gross negligence, wilful violations and destructive acts are not tolerated;
(13)
‘point of contact’ means:
(a)
where a request for information is made by an interested party established in a Member State, the competent authority designated by each Member State in accordance with Article 6(3);
(b)
where a request for information is made by an interested party established outside the Union, the Commission;
(14)
‘interested party’ means any natural or legal person or any official body, whether or not having its own legal personality, that is in a position to participate in the improvement of aviation safety by having access to information on occurrences exchanged by the Member States and which falls within one of the categories of interested parties set out in Annex II;
(15)
‘State Safety Programme’ means an integrated set of legal acts and activities aimed at managing civil aviation safety in a Member State;
(16)
‘European Aviation Safety Plan’ means safety issues assessment and the related action plan at European level;
(17)
‘European Aviation Safety Programme’ means the integrated set of regulations at Union level, together with the activities and processes used to jointly manage the safety of civil aviation at European level;
(18)
‘safety management system’ means a systematic approach to managing aviation safety including the necessary organisational structures, accountabilities, policies and procedures, and includes any management system that, independently or integrated with other management systems of the organisation, addresses the management of safety.
Article 3
Subject matter and scope
1. This Regulation lays down rules on:
(a)
the reporting of occurrences which endanger or which, if not corrected or addressed, would endanger an aircraft, its occupants, any other person, equipment or installation affecting aircraft operations; and the reporting of other relevant safety-related information in that context;
(b)
analysis and follow-up action in respect of reported occurrences and other safety-related information;
(c)
the protection of aviation professionals;
(d)
appropriate use collected safety information;
(e)
the integration of information into the European Central Repository; and
(f)
the dissemination of anonymised information to interested parties for the purpose of providing such parties with the information they need in order to improve aviation safety.
2. This Regulation applies to occurrences and other safety-related information involving civil aircraft, with the exception of aircraft referred to in Annex II to Regulation (EC) No 216/2008. Member States may decide to apply this Regulation also to occurrences and other safety-related information involving the aircraft referred to in Annex II to that Regulation.
Article 4
Mandatory reporting
1. Occurrences which may represent a significant risk to aviation safety and which fall into the following categories shall be reported by the persons listed in paragraph 6 through the mandatory occurrence reporting systems pursuant to this Article:
(a)
occurrences related to the operation of the aircraft, such as:
(i)
collision-related occurrences;
(ii)
take-off and landing-related occurrences;
(iii)
fuel-related occurrences;
(iv)
in-flight occurrences;
(v)
communication-related occurrences;
(vi)
occurrences related to injury, emergencies and other critical situations;
(vii)
crew incapacitation and other crew-related occurrences;
(viii)
meteorological conditions or security-related occurrences;
(b)
occurrences related to technical conditions, maintenance and repair of aircraft, such as:
(i)
structural defects;
(ii)
system malfunctions;
(iii)
maintenance and repair problems;
(iv)
propulsion problems (including engines, propellers and rotor systems) and auxiliary power unit problems;
(c)
occurrences related to air navigation services and facilities, such as:
(i)
collisions, near collisions or potential for collisions;
(ii)
specific occurrences of air traffic management and air navigation services (ATM/ANS);
(iii)
ATM/ANS operational occurrences;
(d)
occurrences related to aerodromes and ground services, such as:
(i)
occurrences related to aerodrome activities and facilities;
(ii)
occurrences related to handling of passengers, baggage, mail and cargo;
(iii)
occurrences related to aircraft ground handling and related services.
2. Each organisation established in a Member State shall establish a mandatory reporting system to facilitate the collection of details of occurrences referred to in paragraph 1.
3. Each Member State shall establish a mandatory reporting system to facilitate the collection of details of occurrences including the collection of details of occurrences collected by organisations pursuant to paragraph 2.
4. The European Aviation Safety Agency (‘the Agency’) shall establish a mandatory reporting system to facilitate the collection of details of occurrences, including the collection of details of occurrences collected pursuant to paragraph 2 by organisations which have been certified or approved by the Agency.
5. The Commission shall, by means of implementing acts, adopt a list classifying occurrences to be referred to when reporting occurrences pursuant to paragraph 1. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 19(2).
The Commission shall include in those implementing acts a separate list classifying occurrences applicable to aircraft other than complex motor-powered aircraft. The list shall be a simplified version of the list referred to in the first subparagraph and shall, where appropriate, be adapted to the specificities of that branch of aviation.
6. The following natural persons shall report the occurrences referred to in paragraph 1 through the system established in accordance with paragraph 2 by the organisation which employs, contracts or uses the services of the reporter or, failing that, through the system established in accordance with paragraph 3 by the Member State of establishment of their organisation, or by the State which issued, validated or converted the pilot's licence, or through the system established in accordance with paragraph 4 by the Agency:
(a)
the pilot in command, or, in cases where the pilot in command is unable to report the occurrence, any other crew member next in the chain of command of an aircraft registered in a Member State or an aircraft registered outside the Union but used by an operator for which a Member State ensures oversight of operations or an operator established in the Union;
(b)
a person engaged in designing, manufacturing, continuous airworthiness monitoring, maintaining or modifying an aircraft, or any equipment or part thereof, under the oversight of a Member State or of the Agency;
(c)
a person who signs an airworthiness review certificate, or a release to service in respect of an aircraft or any equipment or part thereof, under the oversight of a Member State or of the Agency;
(d)
a person who performs a function which requires him or her to be authorised by a Member State as a staff member of an air traffic service provider entrusted with responsibilities related to air navigation services or as a flight information service officer;
(e)
a person who performs a function connected with the safety management of an airport to which Regulation (EC) No 1008/2008 of the European Parliament and of the Council (13) applies;
(f)
a person who performs a function connected with the installation, modification, maintenance, repair, overhaul, flight-checking or inspection of air navigation facilities for which a Member State ensures the oversight;
(g)
a person who performs a function connected with the ground handling of aircraft, including fuelling, loadsheet preparation, loading, de-icing and towing at an airport covered by Regulation (EC) No 1008/2008.
7. The persons listed in paragraph 6 shall report occurrences within 72 hours of becoming aware of the occurrence, unless exceptional circumstances prevent this.
8. Following notification of an occurrence, any organisation established in a Member State which is not covered by paragraph 9 shall report to the competent authority of that Member State, as referred to in Article 6(3), the details of occurrences collected in accordance with paragraph 2 of this Article as soon as possible, and in any event no later than 72 hours after becoming aware of the occurrence.
9. Following notification of an occurrence, each organisation established in a Member State which is certified or approved by the Agency shall report to the Agency the details of occurrences collected in accordance with paragraph 2 as soon as possible, and in any event no later than 72 hours after becoming aware of the occurrence.
Article 5
Voluntary reporting
1. Each organisation established in a Member State shall establish a voluntary reporting system to facilitate the collection of:
(a)
details of occurrences that may not be captured by the mandatory reporting system;
(b)
other safety-related information which is perceived by the reporter as an actual or potential hazard to aviation safety.
2. Each Member State shall establish a voluntary reporting system to facilitate the collection of:
(a)
details of occurrences that may not be captured by the mandatory reporting system;
(b)
other safety-related information which is perceived by the reporter as an actual or potential hazard to aviation safety.
That system shall also include, but shall not be limited to, the collection of information transferred by organisations pursuant to paragraph 6.
3. The Agency shall establish a voluntary reporting system to facilitate the collection of:
(a)
details of occurrences that may not be captured by the mandatory reporting system;
(b)
other safety-related information which is perceived by the reporter as an actual or potential hazard to aviation safety.
That system shall also include, but shall not be limited to, the collection of information transferred by organisations certified or approved by the Agency pursuant to paragraph 5.
4. The voluntary reporting systems shall be used to facilitate the collection of details of occurrences and safety-related information:
(a)
not subject to mandatory reporting pursuant to Article 4(1);
(b)
reported by persons who are not listed in Article 4(6).
5. Each organisation established in a Member State and certified or approved by the Agency shall report to the Agency, in a timely manner, details of occurrences and safety-related information which have been collected pursuant to paragraph 1 and which may involve an actual or potential aviation safety risk.
6. Each organisation established in a Member State that is not certified or approved by the Agency shall, in a timely manner, report to the competent authority of that Member State, as designated pursuant to Article 6(3), the details of occurrences and other safety-related information which have been collected pursuant to paragraph 1 of this Article and which may involve an actual or potential aviation safety risk. Member States may require any organisation established in their territory to report the details of all occurrences collected pursuant to paragraph 1 of this Article.
7. Member States, the Agency and organisations may establish other safety information collection and processing systems to collect details of occurrences that might not be captured by the reporting systems referred to in Article 4 and in paragraphs 1, 2 and 3 of this Article. Those systems may include reporting to entities other than those set out in Article 6(3) and may involve the active participation of:
(a)
the aviation industry;
(b)
professional organisations of aviation staff.
8. Information received from voluntary and mandatory reporting may be integrated into a single system.
Article 6
Collection and storage of information
1. Each organisation established in a Member State shall designate one or more persons to handle independently the collection, evaluation, processing, analysis and storage of details of occurrences reported pursuant to Articles 4 and 5.
The handling of the reports shall be done with a view to preventing the use of information for purposes other than safety, and shall appropriately safeguard the confidentiality of the identity of the reporter and of the persons mentioned in occurrence reports, with a view to promoting a ‘just culture’.
2. By agreement with the competent authority, small organisations may put in place a simplified mechanism for the collection, evaluation, processing, analysis and storage of details of occurrences. They may share those tasks with organisations of the same nature, while complying with the rules on confidentiality and protection pursuant to this Regulation.
3. Each Member State shall designate one or more competent authorities to establish a mechanism to independently collect, evaluate, process, analyse and store details of occurrences reported pursuant to Articles 4 and 5.
The handling of the reports shall be done with a view to preventing the use of information for purposes other than safety, and shall appropriately safeguard the confidentiality of the identity of the reporter and of the persons mentioned in occurrence reports, with a view to promoting a ‘just culture’.
The authorities which may be designated pursuant to the first subparagraph, either jointly or separately, are the following:
(a)
the national civil aviation authority; and/or
(b)
the safety investigation authority; and/or
(c)
any other independent body or entity based in the Union that is entrusted with this function.
Where a Member State designates more than one body or entity, it shall designate one of them as point of contact for the transfer of information referred to in Article 8(2).
4. The Agency shall designate one or more persons to establish a mechanism to independently collect, evaluate, process, analyse and store details of occurrences reported in accordance with Articles 4 and 5.
The handling of the reports shall be done with a view to preventing the use of information for purposes other than safety, and shall appropriately safeguard the confidentiality of the identity of the reporter and of the persons mentioned in occurrence reports, with a view to promoting a ‘just culture’.
5. Organisations shall store occurrence reports drawn up on the basis of details of occurrences collected in accordance with Articles 4 and 5 in one or more databases.
6. The competent authorities referred to in paragraph 3 shall store occurrence reports drawn up on the basis of details of occurrences collected in accordance with Articles 4 and 5 in a national database.
7. Relevant information on accidents and serious incidents collected or issued by safety investigation authorities shall also be stored in the national database.
8. The Agency shall store occurrence reports drawn up on the basis of details of occurrences collected in accordance with Articles 4 and 5 in a database.
9. Safety investigation authorities shall have full access to their respective national database referred to in paragraph 6 for the purpose of discharging their responsibilities pursuant to Article 5(4) of Regulation (EU) No 996/2010.
10. Civil aviation authorities of Member States shall have full access to their respective national database referred to in paragraph 6 for the purposes of their safety-related responsibilities.
Article 7
Quality and content of occurrence reports
1. Occurrence reports referred to in Article 6 shall contain at least the information listed in Annex I.
2. Occurrence reports referred to in paragraphs 5, 6 and 8 of Article 6 shall include a safety risk classification for the occurrence concerned. That classification shall be reviewed and if necessary amended, and shall be endorsed by the competent authority of the Member State or the Agency, in accordance with the common European risk classification scheme referred to in paragraph 5 of this Article.
3. Organisations, Member States and the Agency shall establish data quality checking processes to improve data consistency, notably between the information collected initially and the report stored in the database.
4. The databases referred to in paragraphs 5, 6 and 8 of Article 6 shall use formats which are:
(a)
standardised to facilitate information exchange; and
(b)
compatible with the ECCAIRS software and the ADREP taxonomy.
5. The Commission, in close cooperation with the Member States and the Agency through the network of aviation safety analysts, referred to in Article 14(2), shall develop a common European risk classification scheme to enable the organisations, Member States and the Agency to classify occurrences in terms of safety risk. In so doing, the Commission shall take into account the need for compatibility with existing risk classification schemes.
The Commission shall develop that scheme by 15 May 2017.
6. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 18 to define the common European risk classification scheme.
7. The Commission shall, by means of implementing acts, adopt the arrangements for the implementation of the common European risk classification scheme. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 19(2).
8. The Commission and the Agency shall support the competent authorities of the Member States in their task of data integration, including for example in:
(a)
the integration of the minimum information referred to in paragraph 1;
(b)
the risk classification of occurrences referred to in paragraph 2; and
(c)
the establishment of data quality checking processes referred to in paragraph 3.
The Commission and the Agency shall provide that support in such a way as to contribute to the harmonisation of the data entry process across Member States, in particular by providing to staff working in the bodies or entities referred to in Article 6(1), (3) and (4):
(a)
guidance material;
(b)
workshops; and
(c)
appropriate training.
Article 8
European Central Repository
1. The Commission shall manage a European Central Repository to store all occurrence reports collected in the Union.
2. Each Member State shall, in agreement with the Commission, update the European Central Repository by transferring to it all information relating to safety stored in the national databases referred to in Article 6(6).
3. The Agency shall agree with the Commission the technical protocols for transferring to the European Central Repository all occurrence reports collected by the Agency under Regulation (EC) No 216/2008 and its implementing rules, particularly for occurrences stored in the Internal Occurrence Reporting System (IORS), as well as the information collected pursuant to Articles 4(9) and 5(5).
4. The Commission shall, by means of implementing acts, adopt the arrangements for the management of the European Central Repository as referred to in paragraph 1 and 2. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 19(2).
Article 9
Exchange of information
1. Member States and the Agency shall participate in an exchange of information by making all information relating to safety stored in their respective reporting databases available to the competent authorities of the other Member States, the Agency and the Commission, through the European Central Repository.
Occurrence reports shall be transferred to the European Central Repository no later than 30 days after having been entered in the national database.
Occurrence reports shall be updated whenever necessary with additional information relating to safety.
2. Member States shall also transfer information related to accidents and serious incidents to the European Central Repository as follows:
(a)
during the course of the investigation: preliminary factual information on accidents and serious incidents;
(b)
when the investigation is completed:
(i)
the final investigation report; and
(ii)
when available, a summary in English of the final investigation report.
3. A Member State or the Agency shall forward all pertinent safety-related information to the relevant authority of the Member State or the Agency as soon as possible if, while collecting details of occurrences or when storing occurrence reports or carrying out an analysis in accordance with Article 13(6), it identifies safety matters which it considers either:
(a)
to be of interest to other Member States or the Agency; or
(b)
to possibly require safety action to be taken by other Member States or the Agency.
Article 10
Dissemination of information stored in the European Central Repository
1. Any entity entrusted with regulating civil aviation safety, or any safety investigation authority, within the Union shall have secure full online access to information on occurrences contained in the European Central Repository.
The information shall be used in accordance with Articles 15 and 16.
2. Interested parties listed in Annex II may request access to certain information contained in the European Central Repository.
Interested parties established within the Union shall address requests for information to the point of contact of the Member State in which they are established.
Interested parties established outside the Union shall address their request to the Commission.
The Commission shall inform the competent authority of the Member State concerned when a request is made pursuant to this paragraph.
3. Subject to Article 15(2) of Regulation (EU) No 996/2010, information contained in the European Central Repository relating to ongoing safety investigations conducted in accordance with that Regulation shall not be disclosed to interested parties pursuant to this Article.
4. For security reasons, interested parties shall not be granted direct access to the European Central Repository.
Article 11
Processing of requests and decisions
1. Requests for information contained in the European Central Repository shall be submitted using forms approved by the point of contact. Those forms shall contain at least the items set out in Annex III.
2. A point of contact which receives a request shall verify that:
(a)
the request is made by an interested party;
(b)
it is competent to deal with that request.
Where the point of contact determines that another Member State or the Commission is competent to deal with the request, it shall transfer it to that Member State or to the Commission, as appropriate.
3. A point of contact which receives a request shall evaluate on a case-by-case basis whether the request is justified and practicable.
A point of contact may supply information to interested parties on paper or by using secure electronic means of communication.
4. Where the request is accepted, the point of contact shall determine the amount and the level of information to be supplied. Without prejudice to Articles 15 and 16, the information shall be limited to what is strictly required for the purpose of the request.
Information unrelated to the interested party's own equipment, operations or field of activity shall be supplied only in aggregated or anonymised form. Information in non-aggregated form may be provided to the interested party if it provides a detailed written justification. That information shall be used in accordance with Articles 15 and 16.
5. The point of contact shall supply interested parties listed in point (b) of Annex II only with information relating to the interested party's own equipment, operations or field of activity.
6. A point of contact receiving a request from an interested party listed in point (a) of Annex II may take a general decision to supply information on a regular basis to that interested party, provided that:
(a)
the information requested is related to the interested party's own equipment, operations or field of activity;
(b)
the general decision does not grant access to the entire content of the database;
(c)
the general decision relates only to anonymised information.
7. The interested party shall use the information received pursuant to this Article subject to the following conditions:
(a)
the interested party shall use the information only for the purpose specified in the request form, which should be compatible with the objective of this Regulation as stated in Article 1; and
(b)
the interested party shall not disclose the information received without the written consent of the information provider and shall take the necessary measures to ensure appropriate confidentiality of the information received.
8. The decision to disseminate information pursuant to this Article shall be limited to what is strictly required for the purpose of its user.
Article 12
Record of requests and exchange of information
1. The point of contact shall record each request received and the action taken pursuant to that request.
That information shall be transmitted in a timely manner to the Commission whenever a request is received and/or action is taken.
2. The Commission shall make available the updated list of requests received and action taken by the various points of contact and by the Commission itself to all points of contact.
Article 13
Occurrence analysis and follow-up at national level
1. Each organisation established in a Member State shall develop a process to analyse occurrences collected in accordance with Articles 4(2) and 5(1) in order to identify the safety hazards associated with identified occurrences or groups of occurrences.
Based on that analysis, each organisation shall determine any appropriate corrective or preventive action, required to improve aviation safety.
2. When, following the analysis referred to in paragraph 1, an organisation established in a Member State identifies any appropriate corrective or preventive action required to address actual or potential aviation safety deficiencies, it shall:
(a)
implement that action in a timely manner; and
(b)
establish a process to monitor the implementation and effectiveness of the action.
3. Each organisation established in a Member State shall regularly provide its employees and contracted personnel with information concerning the analysis of, and follow-up on, occurrences for which preventive or corrective action is taken.
4. Where an organisation established in a Member State which is not covered by paragraph 5 identifies an actual or potential aviation safety risk as a result of its analysis of occurrences or group of occurrences reported pursuant to Articles 4(8) and 5(6), it shall transmit to the competent authority of that Member State, within 30 days from the date of notification of the occurrence by the reporter:
(a)
the preliminary results of the analysis performed pursuant to paragraph 1, if any; and
(b)
any action to be taken pursuant to paragraph 2.
The organisation shall report the final results of the analysis, where required, as soon as they are available and, in principle, no later than three months from the date of notification of the occurrence.
A competent authority of a Member State may request organisations to transmit to it the preliminary or final results of the analysis of any occurrence of which it has been notified but in relation to which it has received no follow-up or only the preliminary results.
5. Where an organisation established in a Member State and certified or approved by the Agency identifies an actual or potential aviation safety risk as a result of its analysis of occurrences or group of occurrences reported pursuant to Articles 4(9) and 5(5), it shall transmit to the Agency, within 30 days from the date of notification of the occurrence by the reporter:
(a)
the preliminary results of the analysis performed pursuant to paragraph 1, if any; and
(b)
any action to be taken pursuant to paragraph 2.
The organisation certified or approved by the Agency shall transmit to the Agency the final results of the analysis, where required, as soon as they are available and, in principle, no later than three months from the date of notification of the occurrence.
The Agency may request organisations to transmit to it the preliminary or final results of the analysis of any occurrence of which it has been notified but in relation to which it has received no follow-up or only the preliminary results.
6. Each Member State and the Agency shall develop a process to analyse the information relating to occurrences which are directly reported to them in accordance with Articles 4(6), 5(2) and 5(3) in order to identify the safety hazards associated with those occurrences. Based on that analysis, they shall determine any appropriate corrective or preventive action required to improve aviation safety.
7. When, following the analysis referred to in paragraph 6, a Member State or the Agency identifies any appropriate corrective or preventive action required to address actual or potential aviation safety deficiencies, it shall:
(a)
implement that action in a timely manner; and
(b)
establish a process to monitor the implementation and effectiveness of the action.
8. For each occurrence or group of occurrences monitored in accordance with paragraph 4 or 5, each Member State and the Agency shall have access to the analysis made and shall appropriately monitor action taken by the organisations for which it is respectively responsible.
If a Member State or the Agency concludes that the implementation and the effectiveness of the reported action is inappropriate to address actual or potential safety deficiencies, it shall ensure that additional appropriate action is taken and implemented by the relevant organisation.
9. Where available, information relating to the analysis and the follow-up of individual occurrences or groups of occurrences obtained pursuant to this Article shall be stored in the European Central Repository, in accordance with Article 8(2) and (3), in a timely manner and no later than two months after their storage in the national database.
10. Member States shall use information obtained from the analysis of occurrence reports to identify remedial action to be taken, if any, within the State Safety Programme.
11. In order to inform the public of the level of safety in civil aviation, each Member State shall publish a safety review at least once a year. The safety review shall:
(a)
contain aggregated and anonymised information on the type of occurrences and safety-related information reported through its national mandatory and voluntary reporting systems;
(b)
identify trends;
(c)
identify the action it has taken.
12. Member States may also publish anonymised occurrence reports and risk analysis outcomes.
Article 14
Occurrence analysis and follow up at Union level
1. The Commission, the Agency and the competent authorities of the Member States shall, in collaboration, participate regularly in the exchange and analysis of information contained in the European Central Repository.
Without prejudice to the confidentiality requirements laid down in this Regulation, observers may be invited on a case-by-case basis, where appropriate.
2. The Commission, the Agency and the competent authorities of the Member States shall collaborate through a network of aviation safety analysts.
The network of aviation safety analysts shall contribute to the improvement of aviation safety in the Union, in particular by performing safety analysis in support of the European Aviation Safety Programme and the European Aviation Safety Plan.
3. The Agency shall support the activities of the network of aviation safety analysts by, for example, providing assistance for the preparation and organisation of the meetings of the network.
4. The Agency shall include information about the result of information analysis referred to in paragraph 1 in the annual safety review referred to in Article 15(4) of Regulation (EC) No 216/2008.
Article 15
Confidentiality and appropriate use of information
1. Member States and organisations, in accordance with their national law, and the Agency shall take the necessary measures to ensure the appropriate confidentiality of the details of occurrences received by them pursuant to Articles 4, 5 and 10.
Each Member State, each organisation established in a Member State, or the Agency shall process personal data only to the extent necessary for the purposes of this Regulation and without prejudice to national legal acts implementing Directive 95/46/EC.
2. Without prejudice to the provisions relating to the protection of safety information in Articles 12, 14 and 15 of Regulation (EU) No 996/2010, information derived from occurrence reports shall be used only for the purpose for which it has been collected.
Member States, the Agency and organisations shall not make available or use the information on occurrences:
(a)
in order to attribute blame or liability; or
(b)
for any purpose other than the maintenance or improvement of aviation safety.
3. The Commission, the Agency and the competent authorities of the Member States, when discharging their obligations under Article 14 in relation to the information contained in the European Central Repository, shall:
(a)
ensure the confidentiality of the information; and
(b)
limit the use of the information to what is strictly necessary in order to discharge their safety-related obligations without attributing blame or liability; in this respect, the information shall be used in particular for risk management and for analysis of safety trends which may lead to safety recommendations or actions, addressing actual or potential safety deficiencies.
4. Member States shall ensure that their competent authorities referred to in Article 6(3) and their competent authorities for the administration of justice cooperate with each other through advance administrative arrangements. These advance administrative arrangements shall seek to ensure the correct balance between the need for proper administration of justice, on the one hand, and the necessary continued availability of safety information, on the other.
Article 16
Protection of the information source
1. For the purposes of this Article, ‘personal details’ includes in particular names or addresses of natural persons.
2. Each organisation established in a Member State shall ensure that all personal details are made available to staff of that organisation other than persons designated in accordance with Article 6(1) only where absolutely necessary in order to investigate occurrences with a view to enhancing aviation safety.
Disidentified information shall be disseminated within the organisation as appropriate.
3. Each Member State shall ensure that no personal details are ever recorded in the national database referred to in Article 6(6). Such disidentified information shall be made available to all relevant parties, for example to allow them to discharge their obligations in relation to aviation safety improvement.
4. The Agency shall ensure that no personal details are ever recorded in the Agency database referred to in Article 6(8). Such disidentified information shall be made available to all relevant parties, for example to allow them to discharge their obligations in relation to aviation safety improvement.
5. Member States and the Agency shall not be prevented from taking any action necessary for maintaining or improving aviation safety.
6. Without prejudice to applicable national criminal law, Member States shall refrain from instituting proceedings in respect of unpremeditated or inadvertent infringements of the law which come to their attention only because they have been reported pursuant to Articles 4 and 5.
The first subparagraph shall not apply in the cases referred to in paragraph 10. Member States may retain or adopt measures to strengthen the protection of reporters or persons mentioned in occurrence reports. Member States may in particular apply this rule without the exceptions referred to in paragraph 10.
7. If disciplinary or administrative proceedings are instituted under national law, information contained in occurrence reports shall not be used against:
(a)
the reporters; or
(b)
the persons mentioned in occurrence reports.
The first subparagraph shall not apply in the cases referred to in paragraph 10.
Member States may retain or adopt measures to strengthen the protection of reporters or persons mentioned in occurrence reports. Member States may in particular extend that protection to civil or criminal proceedings.
8. Member States may adopt or maintain in force legislative provisions ensuring a higher level of protection for reporters or for persons mentioned in occurrence reports than those established in this Regulation.
9. Except where paragraph 10 applies, employees and contracted personnel who report or are mentioned in occurrence reports collected in accordance with Articles 4 and 5 shall not be subject to any prejudice by their employer or by the organisation for which the services are provided on the basis of the information supplied by the reporter.
10. The protection under paragraphs 6, 7 and 9 of this Article shall not apply to any of the following situations:
(a)
in cases of wilful misconduct;
(b)
where there has been a manifest, severe and serious disregard of an obvious risk and profound failure of professional responsibility to take such care as is evidently required in the circumstances, causing foreseeable damage to a person or property, or which seriously compromises the level of aviation safety.
11. Each organisation established in a Member State shall, after consulting its staff representatives, adopt internal rules describing how ‘just culture’ principles, in particular the principle referred to in paragraph 9, are guaranteed and implemented within that organisation.
The body designated pursuant to paragraph 12 may ask to review the internal rules of the organisations established in its Member State before those internal rules are implemented.
12. Each Member State shall designate a body responsible for the implementation of paragraphs 6, 9 and 11.
Employees and contracted personnel may report to that body alleged infringements of the rules established by this Article. Employees and contracted personnel shall not be penalised for reporting alleged infringements. Employees and contracted personnel may inform the Commission about such alleged infringements.
Where appropriate, the designated body shall advise the relevant authorities of its Member State concerning remedies or penalties in application of Article 21.
13. On 15 May 2019 and every five years thereafter, each Member State shall send the Commission a report on the application of this Article, and in particular on the activities of the body designated pursuant to paragraph 12. The report shall not contain any personal data.
Article 17
Updating of the annexes
The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 18 in order to:
(a)
update the list of mandatory data fields in occurrence reports laid down in Annex I where, in the light of experience gained in the application of this Regulation, changes prove necessary in order to improve aviation safety;
(b)
update the request for European Central Repository information form provided in Annex III, to take account of experience gained and of new developments;
(c)
align any of the Annexes with the ECCAIRS software and the ADREP taxonomy, as well as with legal acts adopted by the Union and with international agreements.
With a view to updating the list of mandatory fields, the Agency and the network of aviation safety analysts referred to in Article 14(2) shall provide the Commission with appropriate opinion(s).
Article 18
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 7(6) and Article 17 shall be conferred on the Commission for a period of five years from the entry into force of this Regulation. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the five year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 7(6) and Article 17 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 7(6) and Article 17 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 19
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by the committee established by Article 65 of Regulation (EC) No 216/2008. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply. Where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Article 20
Access to documents and protection of personal data
1. With the exception of Articles 10 and 11, which establish stricter rules on access to the data and information contained in the European Central Repository, this Regulation shall apply without prejudice to Regulation (EC) No 1049/2001.
2. This Regulation shall apply without prejudice to national legal acts implementing Directive 95/46/EC and in accordance with Regulation (EC) No 45/2001.
Article 21
Penalties
Member States shall lay down the rules on penalties applicable to infringements of this Regulation. The penalties provided for shall be effective, proportionate and dissuasive. Member States shall notify to the Commission those provisions and any subsequent amendment affecting them.
Article 22
Amendment to Regulation (EU) No 996/2010
Article 19 of Regulation (EU) No 996/2010 is deleted.
However, that Article shall remain applicable until the date of application of this Regulation in accordance with Article 24(3).
Article 23
Repeals
Directive 2003/42/EC, Regulation (EC) No 1321/2007 and Regulation (EC) No 1330/2007 are repealed. They shall remain applicable until the date of application of this Regulation in accordance with Article 24(3).
Article 24
Entry into force and application
1. This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
2. By 16 November 2020, the Commission shall publish and send to the European Parliament and to the Council an evaluation report on the implementation of this Regulation. That report shall cover, in particular, the contribution made by this Regulation to reducing the number of aircraft accidents and related fatalities. If appropriate and on the basis of that report, the Commission shall make proposals for amending this Regulation.
3. This Regulation shall apply from 15 November 2015 and not before the entry into force of the implementing measures referred to in Article 4(5). Article 7(2) shall apply once the delegated and implementing acts specifying and developing the European common risk classification scheme referred to in Article 7(6) and (7) enter into force.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 3 April 2014.