NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1305/2013
ze dne 17. prosince 2013
o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Budoucnost SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky“ stanovilo možné úkoly, cíle a orientace společné zemědělské politiky („SZP“) po roce 2013. S ohledem na diskusi o tomto sdělení by SZP měla být s účinkem od 1. ledna 2014 reformována. Reforma by se měla týkat všech hlavních nástrojů SZP, včetně nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1). Vzhledem k oblasti působnosti reformy je vhodné nařízení (ES) č. 1698/2005 zrušit a nahradit je novým zněním.
(2)
Měla by být stanovena politika rozvoje venkova, která by měla doprovázet a doplňovat přímé platby a tržní opatření SZP, a přispívat tak k dosahování cílů této politiky stanovených ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Tato politika rozvoje venkova by měla rovněž začlenit hlavní politické cíle stanovené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (strategie Evropa 2020) a měla by být v souladu s obecnými cíli politiky hospodářské a sociální soudržnosti stanovenými ve Smlouvě o fungování EU.
(3)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž rozvoje venkova, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy vzhledem k provázanosti rozvoje venkova s dalšími nástroji SZP, k velikosti rozdílů mezi jednotlivými venkovskými oblastmi a omezeným finančním zdrojům členských států v rozšířené Unii, ale spíše jej z důvodu víceleté záruky financování ze strany Unie a soustředění se na jeho priority může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(4)
K zajištění udržitelného rozvoje venkovských oblastí je nezbytné zaměřit se na omezený počet hlavních priorit týkajících se předávání poznatků a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech, životaschopnosti zemědělských podniků, konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti ve všech regionech a podpora inovativních zemědělských technologií a udržitelného obhospodařování lesů, organizace potravinového řetězce, včetně zpracovávání zemědělských produktů a jejich uvádění na trh, dobrých životních podmínek zvířat, řízení rizik v zemědělství, obnovy, zachování a posílení ekosystémů souvisejících se zemědělstvím a lesnictvím, účinného využívání zdrojů a přechodu na nízkouhlíkové hospodářství v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví a podpory sociálního začleňování, snižování chudoby a hospodářského rozvoje venkovských oblastí. Přitom je třeba zohlednit rozmanitost situací ovlivňujících venkovské oblasti s různými charakteristikami či různými kategoriemi potenciálních příjemců a průřezové cíle v oblasti inovací, životního prostředí a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Zmírňující opatření by se měla týkat jak omezování emisí v zemědělství a lesnictví pocházejících z hlavních činností, jako je živočišná výroba a používání hnojiv, tak i zachování propadů uhlíku a rozšíření pohlcování uhlíku v souvislosti s využíváním půdy, změnou využívání půdy a odvětvím lesnictví. Priorita Unie pro rozvoj venkova týkající se předávání poznatků a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech by se měla ve vztahu k ostatním prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova uplatňovat horizontálně.
(5)
Priorit Unie v oblasti rozvoje venkova by mělo být dosahováno v rámci udržitelného rozvoje a prostřednictvím podpory, kterou Unie poskytuje cíli spočívajícímu v ochraně a zlepšování životního prostředí, jak je stanoveno v článku 11 Smlouvy o fungování EU, s ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“. Členské státy by měly s využitím metodiky přijaté Komisí poskytovat informace o podpoře cílů v oblasti změny klimatu v souladu se záměrem přidělit na tyto účely alespoň 20 % rozpočtu Unie.
(6)
Činnosti Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a operace, na něž přispívá, by měly být soudržné a slučitelné s podporou z jiných nástrojů SZP.
(7)
V zájmu zajištění okamžitého zahájení a účinného provádění programů rozvoje venkova by podpora z EZFRV měla být založena na existenci podmínek správního rámce, které jsou stabilní. Členské státy by proto měly posoudit použitelnost a splnění určitých předběžných podmínek. Každý členský stát by měl vypracovat buď celostátní program rozvoje venkova pro celé své území, nebo soubor regionálních programů, nebo celostátní program i soubor regionálních programů zároveň. V každém programu by měla být určena strategie k dosažení cílů ve vztahu k prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova a výběr opatření. Programování by mělo být v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova a současně být přizpůsobeno situaci jednotlivých členských států a doplňovat ostatní politiky Unie, zejména politiku zemědělských trhů, politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku. Členské státy, které se rozhodnou vypracovat soubor regionálních programů, by rovněž měly být schopny připravit celostátní rámec bez zvláštních rozpočtových přídělů v zájmu usnadnění koordinace mezi regiony při řešení celostátních úkolů.
(8)
Členské státy by měly mít možnost zahrnout do svých programů rozvoje venkova tematické podprogramy k řešení zvláštních potřeb v oblastech, které jsou pro ně obzvláště důležité. Tematické podprogramy by měly být mimo jiné zaměřeny na mladé zemědělce, malé zemědělské podniky, horské oblasti, vytvoření krátkých dodavatelských řetězců, ženy ve venkovských oblastech, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a na biologickou rozmanitost. Tematické podprogramy by rovněž měly být využívány k vytvoření možnosti přispívat k restrukturalizaci zemědělských odvětví, která mají výrazný dopad na rozvoj venkovských oblastí. Jako prostředek ke zvýšení účinnosti intervence určitých tematických podprogramů by členské státy měly mít možnost stanovit u určitých operací zahrnutých v těchto tematických podprogramech vyšší míru podpory.
(9)
Programy rozvoje venkova by měly určovat potřeby oblasti, jíž se týkají, a popisovat jednotnou strategii k jejich uspokojení na základě priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. Tato strategie by měla být založena na stanovení cílů. Je nutno zajistit provázanost mezi zjištěnými potřebami, stanovenými cíli a opatřeními, která byla k dosažení těchto cílů vybrána. Programy rozvoje venkova by měly obsahovat rovněž veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení jejich souladu s požadavky tohoto nařízení.
(10)
V programech rozvoje venkova je třeba cíle stanovit na základě společného souboru cílových ukazatelů pro všechny členské státy a v případě potřeby na základě ukazatelů pro daný program. V zájmu usnadnění tohoto procesu je nutno vymezit oblasti, na něž se tyto ukazatele vztahují, a to v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova. Vzhledem k horizontálnímu uplatňování priority Unie v oblasti rozvoje venkova týkající se předávání poznatků v zemědělství a lesnictví je nutno intervence v rámci této priority považovat za intervence, které napomáhají dosažení cílových ukazatelů, jež byly stanoveny pro ostatní priority Unie.
(11)
Je třeba stanovit určitá pravidla pro programování a revizi programů rozvoje venkova. Pro revize, které nemají vliv na strategii programů nebo na příslušné finanční příspěvky Unie, by měl být stanoven zjednodušený postup.
(12)
Rozvoj a specializace zemědělství a lesnictví, a zejména obtíže, s nimiž se potýkají mikropodniky a malé a střední podniky (MSP) ve venkovských oblastech, vyžadují náležitou úroveň technického a ekonomického vzdělání a rovněž větší schopnost získat přístup k poznatkům a informacím a možnost si je vyměňovat, a to i prostřednictvím šíření osvědčených zemědělských a lesnických výrobních postupů. Předávání poznatků a informační akce by neměly mít pouze podobu obvyklých vzdělávacích kurzů, nýbrž by měly být přizpůsobeny potřebám venkovských subjektů. Je proto třeba podporovat rovněž workshopy, odborné vedení, demonstrační činnosti, informační akce, jakož i krátkodobé výměny pracovníků zemědělských podniků nebo lesů a programy návštěv. Získané poznatky a informace by měly zemědělcům, držitelům lesů, osobám působícím v potravinářském odvětví a venkovským MSP umožnit zejména zvýšení jejich konkurenceschopnosti a účinného využívání zdrojů a zlepšení jejich environmentálního profilu a současně přispět k udržitelnosti venkovského hospodářství. Členské státy mají možnost při poskytování podpory MSP upřednostnit ty podniky, jejichž činnost je spojena s odvětvím zemědělství a lesnictví. V zájmu zajištění účinnosti předávání poznatků a informačních akcí při dosahování těchto výsledků by se mělo požadovat, aby poskytovatelé služeb v oblasti předávání poznatků měli veškeré potřebné schopnosti.
(13)
Zemědělské poradenské služby pomáhají zemědělcům, mladým zemědělcům, držitelům lesů, jiným uživatelům půdy a MSP ve venkovských oblastech zlepšit udržitelné řízení a celkovou výkonnost jejich podniku nebo podnikatelské činnosti. Zřizování těchto služeb i využívání poradenství ze strany zemědělců, mladých zemědělců, držitelů lesů, jiných uživatelů půdy a MSP by se proto mělo podporovat. V zájmu zvýšení kvality a účinnosti nabízeného poradenství je třeba přijmout ustanovení o minimálních kvalifikacích a pravidelné odborné přípravě poradců. Jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (2), zemědělské poradenské služby by měly zemědělcům pomoci posoudit výkonnost jejich zemědělských podniků a určit potřebná zlepšení, pokud jde o povinné požadavky na hospodaření, dobrý zemědělský a environmentální stav, zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí stanovené v nařízení (EU) č. 1307/2013 (3) a opatření na úrovni zemědělských podniků, která jsou stanovena v programech rozvoje venkova, jejichž cílem je modernizace zemědělských podniků,
zvyšování konkurenceschopnosti, zapojení dalších odvětví, inovace a orientace na trh spolu s podporou podnikání. Zemědělské poradenské služby by rovněž měly zemědělcům pomoci určit nezbytná zlepšení v souvislosti s požadavky stanovenými za účelem provádění čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (4) (dále jen „rámcová směrnice o vodě“), jakož i požadavky za účelem provádění článku 55 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (5) a článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES (6), zejména v souvislosti s dodržováním obecných zásad integrované ochrany rostlin. Poradenství by se mělo případně týkat i norem v oblasti bezpečnosti práce ve spojitosti se zemědělským podnikem, jakož i konkrétních rad zemědělcům, kteří poprvé zahajují činnost. Mělo by také být možné, aby se poradenství týkalo zakládání podniků mladých zemědělců, udržitelného rozvoje hospodářských činností zemědělského podniku, záležitostí místního zpracování a uvádění produktů na místní trhy a záležitostí souvisejících s hospodářským, zemědělským a environmentálním profilem podniku. Je rovněž možné poskytovat konkrétní poradenství týkající se zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, biologické rozmanitosti, ochrany vod, vytváření krátkých dodavatelských řetězců, ekologického zemědělství a zdravotních stránek chovu zvířat. Členské státy mají při poskytování podpory MSP možnost upřednostnit MSP, které jsou spojeny s odvětvím zemědělství a lesnictví. Řídicí a pomocné služby pro zemědělství by měly zemědělcům pomoci zlepšit a usnadnit řízení jejich podniků.
(14)
Unijní nebo vnitrostátní režimy jakosti, včetně systémů certifikace zemědělských podniků pro zemědělské produkty a potraviny, poskytují spotřebitelům záruky ohledně jakosti a vlastností produktu nebo výrobního procesu použitého v důsledku účasti zemědělců v těchto režimech, zajišťují dotyčným produktům přidanou hodnotu a zvyšují jejich tržní příležitosti. Zemědělci a jejich skupiny by proto měli být vybízeni k účasti v těchto režimech. V zájmu zajištění účinného využívání prostředků EZFRV by podpora měla být omezena na aktivní zemědělce ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013. Vzhledem ke skutečnosti, že v okamžiku vstupu do těchto režimů a v prvních letech účasti nejsou dodatečné náklady a povinnosti uložené zemědělcům v důsledku jejich účasti kompenzovány trhem v plné míře, měla by být podpora poskytována v případě nové účasti a zahrnovat období nejvýše pěti let. Vzhledem k zvláštním vlastnostem bavlny jako zemědělského produktu by měly být zahrnuty rovněž režimy jakosti bavlny. Podpora by rovněž měla být poskytována ve prospěch informačních a propagačních činností v souvislosti s produkty, na něž se vztahují režimy jakosti a systémy certifikace podporované podle tohoto nařízení.
(15)
Ke zlepšení hospodářského a environmentálního profilu zemědělských podniků a venkovských podniků, ke zvýšení účinnosti odvětví zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh, včetně zřizování drobných zařízení pro zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh v rámci krátkých dodavatelských řetězců a místních trhů, k zajištění infrastruktury potřebné pro rozvoj zemědělství a lesnictví a na podporu nevýnosných investic, jež jsou nezbytné k dosažení cílů v oblasti ochrany životního prostředí, je třeba poskytnout podporu fyzickým investicím, které k těmto cílům přispívají. V programovém období 2007-2013 se různých oblastí intervence týkala řada opatření. V zájmu zjednodušení a zároveň s cílem umožnit příjemcům navrhovat a provádět integrované projekty s vyšší přidanou hodnotou by se na většinu druhů fyzických investic mělo vztahovat jediné opatření. Členské státy by měly podporu zaměřit na zemědělské podniky, které jsou způsobilé pro podporu investic souvisejících s posílením životaschopnosti podniků, a to na základě výsledků analýzy silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb (analýza SWOT) jako prostředku k lepšímu zacílení podpory. S cílem usnadnit mladým zemědělcům první zahajování činnosti lze povolit dodatečné období způsobilosti pro investice uskutečněné za účelem splnění norem Unie. Investice související s plněním nových norem Unie by měly být způsobilé po dodatečné období poté, co se tyto normy stanou pro zemědělský podnik závaznými, aby se tak podpořilo jejich zavádění.
(16)
Zemědělství je více než jiná odvětví ohroženo poškozením svého produktivního potenciálu v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů a katastrofických událostí. S cílem přispět ke zlepšení životaschopnosti a konkurenceschopnosti podniků čelících těmto katastrofám, jevům nebo událostem by měla být poskytnuta podpora umožňující zemědělcům obnovit zemědělský potenciál, který byl poškozen. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby v důsledku kombinace unijních systémů kompenzace (zejména opatření k řízení rizik podle tohoto nařízení), systémů vnitrostátních a soukromých nedocházelo k nadměrné kompenzaci vzniklých škod.
(17)
Pro rozvoj venkovských oblastí je zásadní zakládání a rozvoj nové hospodářské činnosti v podobě nových zemědělských podniků, diverzifikace směřující k nezemědělským činnostem, včetně poskytování služeb pro zemědělství a lesnictví, činností souvisejících se zdravotní péčí, sociální integrací a cestovním ruchem. Je také možné, aby se diverzifikace směřující k nezemědělským činnostem týkala udržitelného řízení lovných zdrojů. Opatření k rozvoji zemědělských podniků a podnikatelské činnosti by mělo mladým zemědělcům usnadnit zahajování činnosti a strukturální úpravy jejich podniků po zahájení činnosti. Je rovněž třeba podporovat diverzifikaci zemědělců směřující k nezemědělským činnostem a zakládání a rozvoj nezemědělských MSP ve venkovských oblastech. Toto opatření by rovněž mělo podněcovat u žen ve venkovských oblastech podnikatelského ducha. Je rovněž třeba podporovat rozvoj malých zemědělských podniků, které jsou potenciálně hospodářsky životaschopné. Aby byla zajištěna životaschopnost nových hospodářských činností podporovaných v rámci tohoto opatření, měla by být podpora podmíněna předložením podnikatelského plánu. Podpora pro zahájení podnikatelské činnosti by měla být poskytována pouze během počáteční doby existence podniku a neměla by se z ní stát provozní podpora. Pokud se proto členské státy rozhodnou poskytovat podporu ve splátkách, neměly by tyto splátky být poskytovány déle, než pět let. Kromě toho by v zájmu podpory restrukturalizace odvětví zemědělství měla být poskytnuta podpora ve formě ročních nebo jednorázových plateb zemědělcům, kteří jsou způsobilí pro režim pro malé zemědělce stanovený v hlavě V nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „režim pro malé zemědělce“) a kteří se zaváží k převodu celého svého podniku a odpovídajících platebních nároků na jiného zemědělce.
V zájmu zohlednění problémů mladých zemědělců souvisejících s přístupem k půdě členské státy mají rovněž možnost nabízet tuto podporu v kombinaci s jinými formami podpory, například prostřednictvím finančních nástrojů.
(18)
MSP jsou páteří venkovského hospodářství Unie. Rozvoj zemědělských a nezemědělských podniků by měl usilovat o podporu zaměstnanosti a vytváření kvalitních pracovních míst ve venkovských oblastech, zachování existujících pracovních míst, snížení sezónních výkyvů v zaměstnanosti, rozvoj nezemědělských odvětví mimo zemědělství a zpracování zemědělských produktů a potravin. Současně by měl podpořit integraci podniků a místní meziodvětvové vazby. Je třeba podporovat projekty, které spojují zemědělství a venkovský cestovní ruch prostřednictvím propagace udržitelného a zodpovědného cestovního ruchu ve venkovských oblastech, jakož i přírodní a kulturní dědictví a investice do energie z obnovitelných zdrojů.
(19)
Základním prvkem každého úsilí o využití růstového potenciálu a o podporu udržitelnosti venkovských oblastí je rozvoj místní infrastruktury a místních základních služeb ve venkovských oblastech, včetně služeb v oblasti volného času a kultury, obnova vesnic a činnosti zaměřené na obnovu a rozvoj kulturního a přírodního dědictví vesnic a venkovské krajiny. Podpora by proto měla být poskytována na operace sledující tento cíl, včetně přístupu k informačním a komunikačním technologiím a rozvoje rychlého a superrychlého širokopásmového připojení. V souladu s těmito cíli je třeba podporovat rozvoj služeb a infrastruktury vedoucích k sociálnímu začlenění a změně tendencí spočívajících v sociálním a hospodářském poklesu a vylidňování venkovských oblastí. Aby bylo dosaženo co největší účinnosti této podpory, měly by být operace, na které se vztahuje, prováděny v souladu s plány rozvoje obcí a jejich základních služeb, které byly vypracovány jednou či více venkovskými obcemi, pokud tyto plány existují. Operace by rovněž měly ve vhodných případech podporovat vazby mezi městem a venkovem, aby se tak vytvářely synergie a zlepšila se spolupráce. Členské státy mají možnost upřednostnit investice uskutečňované místními partnerstvími, jejichž cílem je rozvoj a jsou do nich zapojeny místní komunity, a projekty řízené místními komunitními organizacemi.
(20)
Lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova a podpora udržitelného využívání půdy, které je šetrnější vůči klimatu, by měla zahrnovat rozvoj lesních oblastí a udržitelné obhospodařování lesů. V programovém období 2007-2013 zahrnovala řada opatření různé druhy podpory pro investice do lesnictví a pro obhospodařování lesů. V zájmu zjednodušení s cílem umožnit příjemcům navrhovat a provádět integrované projekty s vyšší přidanou hodnotou by se na všechny druhy podpory pro investice do lesnictví a pro obhospodařování lesů mělo vztahovat jediné opatření. Toto opatření by mělo zahrnovat rozšiřování a zlepšování lesních zdrojů prostřednictvím zalesňování půdy a vytváření zemědělsko-lesnických systémů spojujících extenzivní zemědělství s lesnickými systémy. Mělo by také zahrnovat obnovení lesů poškozených požáry nebo jinými přírodními katastrofami a katastrofickými událostmi a příslušná preventivní opatření, investice do lesnických technologií a zpracování, mobilizace a uvádění na trh lesnických produktů, jejichž cílem je zlepšení hospodářského a environmentálního profilu držitelů lesů, a neproduktivní investice, které zlepšují ekosystém a zvyšují odolnost lesních ekosystémů vůči klimatu a jejich ekologickou hodnotu. Podpora by neměla narušovat hospodářskou soutěž a měla by být neutrální z hlediska trhu. Proto by měla být uložena omezení týkající se velikosti a právního postavení příjemců. Preventivní opatření proti požárům by se měla provádět v oblastech, které jsou členskými státy vyhodnoceny jako oblasti se středním či vysokým rizikem požáru. Všechna preventivní opatření by měla být součástí plánu na ochranu lesů. V případě opatření k obnovení poškozeného lesnického potenciálu by výskyt přírodní katastrofy měl být formálně uznán veřejnou vědeckou organizací.
Opatření týkající se lesnictví by mělo být přijato na základě závazků přijatých Unií a členskými státy na mezinárodní úrovni a mělo by vycházet z národních nebo regionálních plánů členských států v oblasti lesnictví nebo rovnocenných nástrojů, které by měly brát v úvahu závazky přijaté na ministerských konferencích týkajících se ochrany lesů v Evropě. Mělo by přispívat k provádění strategie Unie v oblasti lesního hospodářství v souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvaným „Nová strategie EU v oblasti lesnictví: pro lesy a odvětví založená na lesnictví.
(21)
Seskupení a organizace producentů pomáhají zemědělcům společně čelit výzvám v důsledku větší hospodářské soutěže a konsolidace navazujících trhů ve vztahu k uvádění jejich produktů na trh, včetně místních trhů. Je proto třeba podporovat zřizování seskupení a organizací producentů. Aby bylo zajištěno co nejlepší využití omezených finančních zdrojů, měly by podporu využívat pouze seskupení a organizace producentů, které lze považovat za MSP. Členské státy mají možnost upřednostnit seskupení a organizace producentů jakostních produktů, na něž se vztahuje opatření pro režimy jakosti zemědělských produktů a potravin podle tohoto nařízení. Aby se zajistilo, že seskupení nebo organizace producentů bude životaschopným subjektem, měl by být členským státům předložen podnikatelský plán jako podmínka pro poskytnutí podpory seskupení nebo organizaci producentů. Aby se zamezilo poskytování provozní podpory a zachovala se motivační úloha podpory, měla by být maximální doba poskytování podpory omezena na pět let ode dne uznání seskupení nebo organizace producentů na základě předloženého podnikatelského plánu.
(22)
Agroenvironmentálně-klimatické platby by měly i nadále hrát přední úlohu při podpoře udržitelného rozvoje venkovských oblastí a při reakci na zvyšující se poptávku společnosti po environmentálních službách. Měly by také podporovat zemědělce a jiné uživatele půdy v tom, aby sloužili společnosti jako celku tím, že zavedou nebo budou nadále používat zemědělské postupy, které přispívají ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a jsou slučitelné s ochranou a zlepšováním životního prostředí, krajiny a jejích vlastností, přírodních zdrojů a půdy a genetické rozmanitosti. V této souvislosti by zvláštní pozornost měla být věnována ochraně genetických zdrojů v zemědělství a dalším potřebám zemědělských systémů s vysokou přírodní hodnotou. Platby by měly přispívat k uhrazení dodatečných nákladů a ušlých příjmů v důsledku přijatých závazků a měly by zahrnovat pouze závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných norem a požadavků v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby v souvislosti s platbami zemědělcům nedocházelo k dvojímu financování jak podle tohoto nařízení, tak i nařízení (EU) č. 1307/2013. Synergie vyplývající ze závazků, které přijala společně skupina zemědělců, v mnoha případech znásobují přínosy pro životní prostředí a klima. Společné aktivity však s sebou nesou dodatečné transakční náklady, které by měly být přiměřeně kompenzovány. Kromě toho s cílem zajistit, aby zemědělci a jiní uživatelé půdy byli schopni náležitě dodržovat závazky, které přijali, by se členské státy měly snažit, aby jim poskytly potřebné dovednosti a znalosti.
Členské státy by měly zachovat úsilí, které vynakládaly během programového období 2007-2013, a mělo by se požadovat, aby vynaložily nejméně 30 % celkového příspěvku z EZFRV na každý program rozvoje venkova zaměřený na zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a rovněž na otázky životního prostředí. Tyto prostředky by se měly vynaložit prostřednictvím agroenvironmentálně-klimatických opatření, plateb určených pro ekologické zemědělství a plateb určených pro oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními, plateb na lesnictví, plateb pro oblasti v rámci sítě Natura 2000, jakož i podporou investic souvisejících s klimatem a životním prostředím.
(23)
Platby zemědělcům určené k přechodu na ekologické zemědělství či k jeho zachování by je měly vybízet k účasti v těchto režimech, a reagovat tudíž na rostoucí požadavky společnosti na používání zemědělských postupů, které jsou šetrné k životnímu prostředí, a vysokých norem v oblasti dobrých životních podmínek zvířat. K posílení synergií v oblasti biologické rozmanitosti je třeba podporovat, aby přínosy opatření týkající se ekologického zemědělství, kolektivní smlouvy nebo spolupráce mezi zemědělci pokrývaly větší přilehlé oblasti. Aby se zabránilo rozsáhlému návratu zemědělců k tradičnímu zemědělskému hospodaření, je třeba podporovat opatření týkající se jak přechodu na ekologické zemědělství, tak i zachování ekologického zemědělství. Platby by měly přispívat k uhrazení vzniklých dodatečných nákladů a ušlých příjmů v důsledku přijatého závazku a měly by zahrnovat pouze závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných norem a požadavků. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby v souvislosti s platbami zemědělcům nedocházelo k dvojímu financování podle tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1307/2013. V zájmu zajištění účinného využití prostředků EZFRV by podpora měla být omezena na aktivní zemědělce ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(24)
Zemědělcům a držitelům lesů by měla být i nadále poskytována podpora s cílem pomoci jim při řešení zvláštních nevýhod v dotyčných oblastech, které vyplývají z provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (7) a směrnice Rady 92/43/EHS (8) s cílem přispívat k účinné správě lokalit sítě Natura 2000. Zemědělcům by měla být poskytována podpora s cílem pomoci jim při řešení nevýhod v oblastech povodí, které vyplývají z provádění rámcové směrnice o vodě. Podpora by měla být spojena se zvláštními požadavky popsanými v programu rozvoje venkova, které jdou nad rámec příslušných závazných norem a požadavků. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby v souvislosti s platbami zemědělcům nedocházelo k dvojímu financování podle tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1307/2013. Kromě toho by členské státy při obecném navrhování svých programů rozvoje venkova měly zohlednit zvláštní potřeby oblastí sítě Natura 2000.
(25)
Platby pro zemědělce v horských oblastech nebo v jiných oblastech s přírodními či jinými zvláštními omezeními by měly prostřednictvím vybízení k trvalému využívání zemědělské půdy přispívat k zachování venkovské krajiny a k zachování a podpoře udržitelných systémů zemědělského hospodaření. Aby byla zajištěna účinnost této podpory, měly by platby poskytnout zemědělcům kompenzaci za ušlé příjmy a dodatečné náklady spojené se znevýhodněním dotyčné oblasti. V zájmu zajištění účinného využití prostředků EZFRV by podpora měla být omezena na aktivní zemědělce ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(26)
K zajištění účinného využívání fondů Unie a rovného zacházení se zemědělci v celé Unii by měly být horské oblasti a oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními vymezeny podle objektivních kritérií. V případě oblastí s přírodními omezeními by tato kritéria měla být biofyzikální povahy a měla by být podložená spolehlivými vědeckými důkazy. Je třeba přijmout přechodná opatření s cílem usnadnit postupné ukončování plateb v oblastech, které v důsledku uplatňování těchto kritérií již nebudou považovány za oblasti s přírodními omezeními.
(27)
Zemědělci by i nadále měli být vybízeni k tomu, aby přijímali přísné normy v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, a to tím, že podpora bude poskytována těm zemědělcům, kteří se zaváží přijmout přísnější chovatelské normy, než jsou odpovídající normy závazné. V zájmu zajištění účinného využití prostředků EZFRV by podpora měla být omezena na aktivní zemědělce ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(28)
I nadále by měly být poskytovány platby držitelům lesů, kteří zajišťují služby v oblasti ochrany lesa, jež jsou šetrné vůči životnímu prostředí či klimatu, tím, že přijímají závazky týkající se zvýšení biologické rozmanitosti, zachování cenných lesních ekosystémů, zlepšení jejich potenciálu pro zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a posílení ochranného významu lesů s ohledem na erozi půdy, zachování vodních zdrojů a přírodní rizika. V této souvislosti je nutno věnovat zvláštní pozornost ochraně a podpoře lesních genetických zdrojů. Platby by měly být poskytovány na lesnicko-environmentální závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných norem stanovených ve vnitrostátním právu.
(29)
V programovém období 2007-2013 byl v rámci politiky rozvoje venkova výslovně podporován pouze ten druh spolupráce, kterým byla spolupráce při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví. Podpora tohoto druhu spolupráce je i nadále nutná, měla by však být přizpůsobena, aby lépe vyhovovala požadavkům znalostní ekonomiky. V této souvislosti by měla existovat možnost financovat v rámci uvedeného opatření projekty jednoho hospodářského subjektu pod podmínkou, že dosažené výsledky budou šířeny, čímž se dosáhne účelu, kterým je šíření nových postupů, procesů nebo produktů. Mimoto je nyní zřejmé, že podpora mnohem širší škály druhů spolupráce s širším okruhem příjemců od menších hospodářských subjektů po ty větší může přispět k dosažení cílů politiky rozvoje venkova tím, že hospodářským subjektům ve venkovských oblastech pomůže překonat ekonomická, environmentální a jiná znevýhodnění plynoucí z roztříštěnosti. Toto opatření by se proto mělo rozšířit. Podpora pro malé hospodářské subjekty určená na organizaci společných pracovních postupů a sdílení zařízení a zdrojů by jim měla pomoci stát se hospodářsky životaschopnými navzdory malé velikosti. Podpora horizontální a vertikální spolupráce mezi účastníky dodavatelského řetězce, jakož i propagační činnosti v místním kontextu by měly urychlit ekonomicky racionální rozvoj krátkých dodavatelských řetězců, místních trhů a místních potravinových řetězců. Podpora společných přístupů k projektům a postupům v oblasti ochrany životního prostředí by měla pomoci zajistit větší a soudržnější přínosy v oblasti životního prostředí a klimatu, než jaké by mohly zajistit jednotlivé hospodářské subjekty, které by jednaly bez ohledu na ostatní (například prostřednictvím postupů používaných na větších souvislých pozemcích).
Tato podpora by měla být poskytována v různých podobách. Klastry a sítě jsou obzvláště důležité pro sdílení odborných znalostí a rovněž pro rozvoj nových a specializovaných odborných znalostí, služeb a produktů. Důležitými nástroji k ověření obchodní využitelnosti technologií, metod a postupů v různých kontextech a v případě potřeby k jejich přizpůsobení jsou pilotní projekty. Operační skupiny jsou hlavním prvkem evropského inovačního partnerství (EIP) v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti. Další důležitý nástroj spočívá ve strategiích místního rozvoje fungujících mimo rámec místního rozvoje na základě iniciativy LEADER - mezi veřejnými a soukromými subjekty z venkovských a městských oblastí. Na rozdíl od iniciativy LEADER je možné, aby tato partnerství a strategie byly omezeny na jedno odvětví nebo na relativně specifické cíle v oblasti rozvoje, včetně výše zmíněných cílů. Členské státy mají možnost upřednostnit spolupráci mezi subjekty zahrnujícími prvovýrobce. Pro podporu v rámci tohoto opatření by měly být způsobilé rovněž mezioborové organizace. Tato podpora by měla být omezena na dobu sedmi let vyjma společných opatření v oblasti životního prostředí a klimatu v řádně odůvodněných případech.
(30)
Zemědělci jsou v současnosti vystaveni rostoucím hospodářským a environmentálním rizikům v důsledku změny klimatu a vyššího kolísání cen. V této souvislosti má pro zemědělce větší význam účinné řízení rizik. Z tohoto důvodu by mělo být stanoveno opatření k řízení rizik s cílem pomoci zemědělcům při řešení nejběžnějších rizik, jimž čelí. Toto opatření by proto mělo pomoci zemědělcům s úhradou pojistného, které platí za pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin a rovněž pomoci se zřizováním vzájemných fondů a poskytováním kompenzace vyplacené z těchto fondů zemědělcům za ztráty, které utrpěli v důsledku nepříznivých klimatických jevů, vypuknutí nákaz zvířat či chorob rostlin, napadení škůdci nebo ekologických havárií. Mělo by zahrnovat rovněž nástroj ke stabilizaci příjmu v podobě vzájemného fondu poskytujícího podporu zemědělcům, kteří se potýkají s výrazným poklesem příjmů. Aby bylo zajištěno, že se v celé Unii zachází se zemědělci stejně, že není narušena hospodářská soutěž a že jsou dodržovány mezinárodní závazky Unie, měly by být stanoveny konkrétní podmínky pro poskytování podpory v rámci těchto opatření. V zájmu zajištění účinného využití prostředků EZFRV by podpora měla být omezena na aktivní zemědělce ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
(31)
Iniciativa LEADER v oblasti místního rozvoje prokázala během řady let svou účinnost při podpoře rozvoje venkovských oblastí za plného zohlednění víceodvětvových potřeb endogenního rozvoje venkova prostřednictvím přístupu zdola nahoru. Iniciativa LEADER by proto měla pokračovat i v budoucnu a její uplatňování by mělo být u programů rozvoje venkova na vnitrostátní nebo regionální úrovni i nadále povinné.
(32)
Podpora iniciativy LEADER v oblasti místního rozvoje poskytnutá z prostředků EZFRV by se rovněž měla týkat projektů spolupráce mezi skupinami v rámci členského státu, nebo projektů nadnárodní spolupráce mezi skupinami v několika členských státech nebo projektů spolupráce mezi skupinami v členských státech a ve třetích zemích
(33)
Aby mohli partneři ve venkovských oblastech, kteří dosud neuplatňují iniciativu LEADER, tuto iniciativu vyzkoušet a připravit se na navržení a provádění strategie místního rozvoje, měl by být financován rovněž „startovací balíček LEADER“. Tato podpora by neměla být podmíněna předložením strategie místního rozvoje.
(34)
Pro mnoho opatření v oblasti rozvoje venkova podle tohoto nařízení jsou společné investice, které mohou souviset s operacemi velmi odlišné povahy. V zájmu zajištění jasnosti při provádění těchto operací by měla být pro všechny investice stanovena určitá společná pravidla. Tato společná pravidla by měla stanovit druhy výdajů, které lze považovat za investiční výdaje, a měly by zajistit, aby podporu obdržely pouze investice, které v zemědělství vytvářejí novou hodnotu. S cílem usnadnit provádění investičních projektů by členské státy měly mít možnost vyplácet zálohy. V zájmu účinnosti, spravedlivosti a udržitelného dopadu podpory z EZFRV by měla být stanovena pravidla s cílem zajistit, aby investice související s operacemi byly trvalé a aby podpora z EZFRV nebyla využita k narušení hospodářské soutěže.
(35)
Mělo by být možné, aby se z EZFRV podporovaly investice do zavlažování s cílem zajistit přínos pro hospodářství a životní prostřední, pokud je zajištěno, že je dané zavlažování udržitelné. Z tohoto důvodu by podpora v každém případě měla být poskytována, pouze pokud je v dané oblasti zaveden plán povodí, jak vyžaduje rámcová směrnice o vodě, a je-li zavedeno měření vody na úrovni investic nebo je jako součást dané investice zaváděno. Investice do vylepšení existujícího zavlažovacího systému nebo zařízení by měly vést k minimálnímu přínosu, pokud jde o hospodárné využívání vody, vyjádřenému jako možná úspora vody. Je-li vodní útvar, na nějž se investice vztahuje, pod tlakem z důvodu množství vody stanoveného analytickým rámcem zavedeným rámcovou směrnicí o vodě, měla by být polovina tohoto přínosu z hlediska hospodárného využívání vody převedena do skutečného snížení spotřeby vody na úrovni podporované investice, aby se zmírnil tlak na daný vodní útvar. Měly by se vymezit určité případy, kdy požadavky možné nebo skutečné úspory vody nemohou být uplatňovány nebo nejsou nutné, včetně požadavků investice do recyklace nebo opětovného využívání vody. Kromě podpory investic do vylepšení existujícího zařízení by měla být stanovena možnost podpory investic z EZFRV do nového zavlažování na základě výsledků environmentální analýzy. Podpora by s určitými výjimkami však neměla být poskytována na nová zavlažování, kde se daný vodní útvar již pod tlakem nachází a poskytování podpory za takových okolností s sebou přináší značené riziko zhoršení stávajících problémů životního prostředí.
(36)
Určitá opatření podle tohoto nařízení související s plochou vyžadují, aby příjemci přijali závazky na nejméně pět let. Je možné, že během tohoto období dojde ke změnám situace podniku nebo příjemce. Proto je nutno stanovit pravidla s cílem určit postup, jenž se v takových případech použije.
(37)
Některá opatření podle tohoto nařízení stanoví jako podmínku pro poskytnutí podpory, aby příjemci přijali závazky nad rámec příslušného základu stanoveného s ohledem na závazné normy nebo požadavky. Vzhledem k tomu, že během doby trvání závazků může dojít ke změnám právních předpisů, které vedou ke změně základu, je v zájmu zajištění dalšího dodržování této podmínky třeba přijmout ustanovení o revizi dotyčných smluv.
(38)
Členské státy by měly stanovit kritéria pro výběr projektů umožňující zajistit co nejlepší možné využití finančních zdrojů pro rozvoj venkova, zaměřit opatření v rámci programů rozvoje venkova v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova a dále také zajistit rovné zacházení se žadateli. Výjimka z tohoto pravidla by měla být možná pouze pro platby v rámci agroenvironmentálně-klimatických opatření, ekologického zemědělství, soustavy Natura 2000 a rámcové směrnice o vodě, oblastí s přírodními nebo jinými zvláštními omezeními, služeb v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, lesnicko-environmentálních a klimatických služeb a opatření souvisejících s řízením rizik. Při používání kritérií pro výběr by se třeba v souladu se zásadou proporcionality měl zohlednit rozsah operace.
(39)
EZFRV by měl prostřednictvím technické pomoci podporovat činnosti související s prováděním programů rozvoje venkova, včetně nákladů na ochranu symbolů a zkratek souvisejících s unijními režimy jakosti, kdy lze podporu na účast v těchto programech poskytnout podle tohoto nařízení, a nákladů členských států na vymezení oblastí s přírodními omezeními.
(40)
Bylo prokázáno, že propojování vnitrostátních sítí, organizací a správních orgánů činných v různých fázích provádění programů a organizovaných v rámci Evropské sítě pro rozvoj venkova může hrát velmi důležitou úlohu při zlepšování kvality programů rozvoje venkova díky zvyšování zapojení zúčastněných stran do řízení rozvoje venkova a informování širší veřejnosti o jeho přínosech. Mělo by proto být financováno jako součást technické pomoci na úrovni Unie. S cílem zohlednit zvláštní potřeby hodnocení by měla být vytvořena evropská kapacita pro hodnocení rozvoje venkova jako součást Evropské sítě pro rozvoj venkova, která by spojila všechny zúčastněné subjekty, a tím usnadnila výměnu odborných poznatků v této oblasti.
(41)
K dosažení cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by mělo přispět EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti. Je důležité, že toto partnerství sdružuje všechny příslušné aktéry na unijní, vnitrostátní i regionální úrovni a členským státům poskytuje nové podněty k racionalizaci, zjednodušení a lepší koordinaci stávajících nástrojů a iniciativ a k jejich případnému doplnění o nová opatření.
(42)
S cílem přispět k dosažení cílů EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti by měla být vytvořena síť EIP, aby bylo možné propojit operační skupiny, poradenské služby a výzkumné pracovníky podílející se na provádění opatření, jež jsou zaměřena na inovace v zemědělství. Tato síť by měla být financována jako součást technické pomoci na úrovni Unie.
(43)
Členské státy by měly část celkové částky každého programu rozvoje venkova, která je vyčleněna na technickou pomoc, vyhradit na financování zřízení a fungování celostátní sítě pro venkov spojující organizace a správní orgány činné v oblasti rozvoje venkova, včetně EIP, s cílem zvýšit jejich účast na provádění programu a zlepšit kvalitu programů rozvoje venkova. Za tímto účelem by celostátní sítě pro venkov měly vypracovat a provádět akční plán.
(44)
Programy rozvoje venkova by měly stanovovat inovativní opatření na podporu takového odvětví zemědělství, které účinně využívá zdroje, je produktivní a s nízkými emisemi, s podporou EIP pro zemědělskou produktivitu a udržitelnost. Cílem EIP by měla být podpora rychlejšího a širšího zavádění inovativních řešení do praxe. EIP by mělo vytvořit přidanou hodnotu tím, že zvýší využívání a účinnost nástrojů souvisejících s inovacemi a posílí synergie mezi těmito nástroji. EIP by mělo odstranit nedostatky lepším propojením výzkumu a zemědělského hospodaření v praxi.
(45)
Provádění inovativních projektů v rámci EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti by měly zajišťovat operační skupiny, které spojují zemědělce, uživatele lesů, venkovské komunity, výzkumné pracovníky, nevládní organizace, poradce, podniky a jiné činitele, jichž se týkají inovace v odvětví zemědělství. Je třeba zajistit šíření výsledků v oblasti inovací a výměny poznatků v rámci Unie a se třetími zeměmi, aby výsledky těchto projektů skutečně přinášely prospěch celému odvětví.
(46)
Je třeba přijmout ustanovení o určení celkové výše podpory Unie pro rozvoj venkova na základě tohoto nařízení pro období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020, v souladu s víceletým finančním rámcem pro období 2014 až 2020. Přidělené prostředky by měly být pro účely programování paušálně indexovány.
(47)
S cílem usnadnit správu finančních prostředků EZFRV by měla být stanovena jednotná sazba příspěvku na podporu programů rozvoje venkova z EZFRV ve vztahu k veřejným výdajům v členských státech. Aby se zohlednil zvláštní význam nebo povaha určitých druhů operací, měly by být ve vztahu k nim stanoveny zvláštní sazby příspěvku. Ke zmírnění zvláštních omezení vyplývajících z úrovně rozvoje, odlehlosti a izolovanosti by pro méně rozvinuté regiony, nejvzdálenější regiony uvedené ve Smlouvě o fungování EU a menší ostrovy v Egejském moři, jakož i pro přechodové regiony měly být stanoveny odpovídající sazby příspěvku z EZFRV.
(48)
Členské státy by měly podniknout všechny potřebné kroky s cílem zajistit, aby jejich opatření v oblasti rozvoje venkova byla ověřitelná a kontrolovatelná, včetně zavedení náležitých ustanovení. Za tímto účelem by měly řídící orgán a platební agentura zajistit posouzení ex ante a zavázat se k posuzování opatření po celou dobu provádění programu. Opatření, která nesplňují tuto podmínku, je třeba upravit.
(49)
Komise a členské státy by měly přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění řádného řízení programů rozvoje venkova. V této souvislosti by Komise měla provádět přiměřené opatření a kontroly a členské státy by měly přijmout opatření, která zaručí řádné fungování jejich systémů řízení.
(50)
Za řízení a provádění každého programu rozvoje venkova by měl odpovídat jediný řídící orgán. Jeho povinnosti by měly být stanoveny v tomto nařízení. Řídící orgán by měl mít možnost přenést část svých povinností a ponechat si odpovědnost za účinnost a správnost řízení. Pokud program rozvoje venkova obsahuje tematické podprogramy, měl by mít řídící orgán možnost určit jiný subjekt, který zajistí řízení a provádění daného podprogramu ve vztahu k přiděleným finančním prostředkům, jež byly pro tento podprogram určeny v programu, a současně zajistit řádné finanční řízení daných podprogramů. Zajišťuje-li členský stát řízení více než jednoho programu, je možné v zájmu soudržnosti zřídit koordinující subjekt.
(51)
V rámci každého programu rozvoje venkova by mělo být pravidelně sledováno provádění programu a pokrok, jehož bylo dosaženo s ohledem na stanovené cíle programu. Jelikož prokázání a zlepšení dopadu a účinnosti opatření v rámci EZFRV závisí rovněž na vhodném hodnocení ve fázích přípravy, provádění a dokončení programu, měly by Komise a členské státy společně zavést systém monitorování a hodnocení za účelem prokázání pokroku a posouzení dopadů a účinnosti provádění politiky rozvoje venkova.
(52)
Součástí tohoto systému monitorování a hodnocení by měl být soubor společných ukazatelů, aby se umožnilo shromažďování údajů na úrovni Unie. Hlavní informace o provádění programů rozvoje venkova by měly být zaznamenávány a uchovávány elektronicky, aby se usnadnilo shromažďování údajů. Od příjemců by se proto mělo vyžadovat poskytování minimálních nezbytných informací, které jsou zapotřebí pro monitorování a hodnocení.
(53)
Za monitorování programu by měly odpovídat společně řídící orgán a monitorovací výbor zřízený za tímto účelem. Monitorovací výbor by měl být odpovědný za monitorování účinnosti provádění programu. Za tímto účelem je třeba stanovit jeho povinnosti.
(54)
Monitorování programu by mělo zahrnovat vypracování výroční zprávy o provádění, která bude zasílána Komisi.
(55)
Aby se zvýšily jeho kvality a prokázaly se jeho výsledky, měl by být každý program rozvoje venkova předmětem hodnocení.
(56)
Na podporu pro opatření v oblasti rozvoje venkova podle tohoto nařízení by se měly vztahovat články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU. Vzhledem ke specifickým vlastnostem zemědělského odvětví by se však uvedená ustanovení Smlouvy o fungování EU neměla vztahovat na opatření v oblasti rozvoje venkova, která se týkají operací spadajících do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU a která jsou prováděna podle tohoto nařízení a v souladu s ním, nebo na platby prováděné členskými státy a určené na doplňkové vnitrostátní financování operací v oblasti rozvoje venkova, pro které se poskytuje podpora Unie a které spadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU.
(57)
V zájmu zajištění souladu s opatřeními v oblasti rozvoje venkova, která jsou způsobilá pro podporu Unie, a zjednodušení postupů by platby členských států, jež jsou určeny na doplňkové vnitrostátní financování operací v oblasti rozvoje venkova, pro něž byla poskytnuta podpora Unie, a které spadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU, měly být navíc zahrnuty do programu rozvoje venkova pro posouzení a schválení v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. S cílem zajistit, aby doplňkové vnitrostátní financování nebylo poskytnuto, pokud nebylo schváleno Komisí, mělo by být pro dotyčný členský stát vyloučeno, aby začal provádět navrhované doplňkové financování pro rozvoj venkova dříve, než bude schváleno. Platby prováděné členskými státy a určené na poskytování doplňkového vnitrostátního financování operací v oblasti rozvoje venkova, na které se poskytuje podpora Unie a které spadají mimo oblast působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU, by měly být oznámeny Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud nespadají do oblasti působnosti nařízení přijatého podle nařízení Rady 994/98 (9), a pro členské státy by mělo být vyloučeno, aby je poskytly, dokud tento postup pro oznamování neobdrží konečné schválení ze strany Komise.
(58)
Za účelem zajištění účinné a bezpečné výměny údajů společného zájmu i k zaznamenávání, uchovávání a spravování hlavních informací a podávání zpráv o monitorování a hodnocení, je třeba vytvořit elektronický informační systém.
(59)
Mělo by se použít právo Unie týkající se ochrany osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a předpisy o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11).
(60)
Za účelem doplnění nebo pozměnění některých nepodstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(61)
Toto přenesení pravomoci by mělo zahrnovat podmínky, za nichž je právnická osoba považována za mladého zemědělce, a stanovení odkladu pro získání dovedností, dobu trvání a obsah programu výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv zemědělských a lesnických podniků. Rovněž by měla zahrnovat: zvláštní režimy Unie podle čl. 17 odst. 1 písm. a) a charakteristiky seskupení producentů a druhů činností, které podle čl. 17 odst. 2 mohou získat podporu, jakož i stanovení podmínek s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže, zabránit diskriminaci vůči produktům a vyloučit obchodní značky z podpory.
(62)
Mimoto by toto přenesení pravomoci mělo zahrnovat: minimální obsah podnikatelských plánů a kritéria, jež členské státy použijí ke stanovení prahových hodnot uvedených v čl. 19 odst. 4; vymezení minimálních environmentálních požadavků na zalesňování a zakládání lesů; podmínky vztahující se na agroenvironmentálně-klimatické závazky týkající se extenzifikace chovu hospodářských zvířat, místních plemen, jejichž chov je ohrožen, nebo ochrany genetických zdrojů rostlin ohrožených genetickou erozí, jakož i vymezení operací způsobilých pro zachování a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů. Mělo by rovněž zahrnovat: metodu výpočtu, kterou je třeba používat s cílem zamezit dvojímu financování postupů uvedených v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případě agroenvironmentálně-klimatických opatření, ekologické zemědělství, opatření podle Natury 2000 a opatření podle rámcové směrnice o vodě; vymezení oblastí, v nichž závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat zajistí vyšší úroveň produkčních metod; druhy operací způsobilé pro podporu za účelem ochrany a podpory lesních genetických zdrojů, upřesnění charakteristik pilotních projektů, klastrů, sítí, krátkých dodavatelských řetězců a místních trhů, jež budou způsobilé pro podporu v rámci opatření spolupráce, jakož i podmínky pro poskytování podpory druhům operací uvedených v daném opatření.
(63)
Kromě toho by mělo přenesení pravomoci zahrnovat: minimální a maximální dobu trvání komerčních půjček pro vzájemné fondy v rámci opatření k řízení rizik podle tohoto nařízení; podmínky, za nichž lze náklady spojené s leasingovými smlouvami nebo použitým zařízením považovat za způsobilé investiční výdaje, jakož i vymezení typů infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů způsobilých pro investice; podmínky vztahující se na změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření uvedených v článcích 28, 29, 33 a 34, jakož i vymezení jiných situací, v nichž nebude vyžadováno vrácení podpory. Dále by mělo zahrnovat: přezkum stropů uvedených v příloze I, podmínky, za nichž může být podpora, kterou Komise schválila podle nařízení (ES) č. 1698/2005, začleněna do podpory poskytované podle tohoto nařízení, včetně technické pomoci a hodnocení ex post, aby se usnadnil bezproblémový přechod ze systému stanoveného nařízením (ES) č. 1698/2005 na systém stanovený tímto nařízením. S cílem zohlednit smlouvu o přistoupení Chorvatské republiky by se tyto akty, bude-li to nutné, měly v případě Chorvatska rovněž vztahovat na přechod z podpory pro rozvoj venkova podle nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (12).
(64)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o obsah programů rozvoje venkova a celostátních rámců, schvalování těchto programů a jejich změn, postupy a harmonogramy pro schvalování programů, postupy a harmonogramy pro schvalování změn programů a celostátních rámců, včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání, pravidla pro platební metody v souvislosti s náklady účastníků na předávání poznatků a informační akce, zvláštní podmínky pro provádění opatření v oblasti rozvoje venkova, strukturu a fungování sítí zřízených tímto nařízením, požadavky týkající se informování a propagace, přijetí systému monitorování a hodnocení, pravidla pro provoz informačního systému a pravidla týkající se předkládání výročních zpráv o provádění. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
(65)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován a dne 14. prosince 2011 vydal stanovisko (14).
(66)
Z důvodu naléhavosti přípravy hladkého provádění zamýšlených opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(67)
Nový režim podpory stanovený tímto nařízením nahrazuje režim podpory zavedený nařízením (ES) č. 1698/2005. Nařízení (ES) č. 1698/2005 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
CÍLE A STRATEGIE
KAPITOLA I
Předmět a definice
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví obecná pravidla týkající se podpory poskytované Unií na rozvoj venkova, která je financována z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) zřízeného (EU) č. 1306/2013. Stanoví cíle, k nimž má politika rozvoje venkova přispívat, a příslušné priority Unie v oblasti rozvoje venkova. Vymezuje strategický kontext politiky rozvoje venkova a vymezuje opatření, která mají být přijata k provádění politiky rozvoje venkova. Dále stanoví pravidla pro programování, vytváření sítí, řízení, monitorování a hodnocení na základě pravomocí sdílených členskými státy a Komisí a pravidla pro zajištění koordinace EZFRV s jinými nástroji Unie.
2. Toto nařízení doplňuje ustanovení části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15).
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „programu“, „operace“, „příjemce“, „strategie místního rozvoje se zapojením místních komunit“, „veřejných výdajů“, „MSP“, „dokončené operace“ a „finančních nástrojů“ stanovené nebo uvedené v článku 2 a „méně rozvinutých regionů“ a „přechodových regionů“ stanovené v čl. 90 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1303/2013.
Dále se rozumí:
a)
„programováním“ proces organizace, přijímání rozhodnutí a přidělování finančních zdrojů v několika fázích, se zapojením partnerů, určený k víceletému provádění společné akce Unie a členských států za účelem dosažení priorit Unie v oblasti rozvoje venkova;
b)
„regionem“ územní jednotka odpovídající úrovni 1 nebo 2 klasifikace územních statistických jednotek (úroveň NUTS 1 a 2) ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (16);
c)
„opatřením“ soubor operací přispívajících k jedné či více prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova;
d)
„mírou podpory“ míra veřejného příspěvku na operaci;
e)
„transakčními náklady“ dodatečné náklady spojené s plněním závazku, které však nelze přímo přičíst jeho provádění nebo které nejsou zahrnuty do nákladů nebo ušlých příjmů, jež se kompenzují přímo a jež lze vypočítat na základě standardních nákladů;
f)
„zemědělskou plochou“ jakákoli plocha orné půdy, trvalých travních porostů a stálých pastvin nebo trvalých kultur, jak jsou definovány v článku 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
„hospodářskými ztrátami“ jakékoli dodatečné náklady vzniklé zemědělci v důsledku mimořádných opatření, která přijal s cílem snížit dodávky na daný trh, nebo jakákoli značná ztráta produkce;
h)
„nepříznivým klimatickým jevem“ povětrnostní podmínky jako mráz, bouře a krupobití, námraza, silný déšť nebo velké sucho, které jsou srovnatelné s přírodní katastrofou;
i)
„nákazami zvířat“ nákazy uvedené na seznamu nákaz zvířat, který vypracovala Světová organizace pro zdraví zvířat, nebo na seznamu v příloze rozhodnutí Rady 2009/470/ES (17);
j)
„ekologickou havárií“ zvláštní výskyt znečištění, kontaminace nebo snížení kvality životního prostředí, který souvisí s konkrétní událostí a omezeného zeměpisného rozsahu, ale nezahrnuje obecná environmentální rizika, jako je změna klimatu nebo znečištění ovzduší, která nejsou spojena s konkrétní událostí;
k)
„přírodní katastrofou“ přirozeně se vyskytující událost biotické či abiotické povahy, která vede k významnému narušení systémů zemědělské produkce nebo lesních struktur a ve svém důsledku případně způsobuje významné hospodářské škody v odvětví zemědělství nebo lesnictví;
l)
„katastrofickou událostí“ nepředvídaná událost biotické či abiotické povahy způsobená člověkem, která vede k významnému narušení systémů zemědělské produkce nebo lesních struktur a ve svém důsledku způsobuje významné hospodářské škody v odvětví zemědělství nebo lesnictví;
m)
„krátkým dodavatelským řetězcem“ dodavatelský řetězec zahrnující omezený počet hospodářských subjektů, které se zavázaly ke spolupráci, místnímu hospodářskému rozvoji a úzkým zeměpisným a společenským vazbám mezi producenty, zpracovateli a spotřebiteli;
n)
„mladým zemědělcem“ osoba, které v době podání žádosti není více než 40 let, má odpovídající profesní dovednosti a způsobilost a poprvé začíná působit v zemědělském podniku ve funkci vedoucího tohoto podniku;
o)
„tematickými cíli“ tematické cíle vymezené v článku 9 nařízení (EU) č. 1303/2013 nařízení o společných ustanoveních;
p)
„společným strategickým rámcem“ společný strategický rámec uvedený v článku 10 nařízení (EU) č. 1303/2013;
q)
„klastrem“ uskupení nezávislých podniků, včetně začínajících, malých, středních a velkých podniků, jakož i poradenských subjektů nebo výzkumných organizací - navržené k podněcování ekonomické/inovační činnosti podporou intenzivních interakcí, sdílením zařízení a výměnou znalostí a odborných vědomostí, jakož i efektivním přispíváním k předávání poznatků, vytváření sítí a šíření informací mezi podniky v rámci klastru;
r)
„lesem“ pozemek o rozloze větší než půl hektaru se stromy vyššími než pět metrů a zápojem koruny tvořícím více než 10 % nebo se stromy schopnými dosáhnout těchto limitů in situ, přičemž nezahrnuje pozemky, u nichž převažuje zemědělské nebo městské využití, s výhradou odstavce 2.
2. Členský stát nebo region si může na základě stávajícího vnitrostátního práva nebo inventárního systému zvolit uplatňování jiné definice pojmu les, než je definice podle odst. 1 písm. r). Členské státy nebo regiony uvedou toto vymezení v programu rozvoje venkova.
3. Pro zajištění soudržného přístupu při zacházení s příjemci a s ohledem na potřebu určitého období pro přizpůsobení, pokud jde o definici mladého zemědělce stanovenou v odst. 1 písm. n), je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o podmínky, za nichž lze právnickou osobu považovat za „mladého zemědělce“, a pokud jde o stanovení odkladu pro získání profesních dovedností.
KAPITOLA II
Úkoly, cíle a priority
Článek 3
Úkoly
EZFRV přispívá ke strategii Evropa 2020 podporou udržitelného rozvoje venkova v Unii způsobem, který doplňuje ostatní nástroje v rámci SZP, politiky soudržnosti a společné rybářské politiky. Přispívá k rozvoji odvětví zemědělství v Unii, které je územně a environmentálně vyváženější, šetrnější a odolnější vůči klimatu, konkurenceschopnější a inovativnější. Přispívá také k rozvoji venkovských území.
Článek 4
Cíle
V celkovém rámci SZP přispívá podpora pro rozvoj venkova, včetně podpory pro činnosti v oblasti potravinářského a nepotravinářského odvětví a lesnictví, k dosažení těchto cílů:
a)
podpora konkurenceschopnosti zemědělství;
b)
zajištění udržitelného hospodaření s přírodními zdroji a opatření v oblasti klimatu;
c)
dosažení vyváženého územního rozvoje venkovských hospodářství a komunit, včetně vytváření a udržení pracovních míst.
Článek 5
Priority Unie v oblasti rozvoje venkova
K dosažení cílů rozvoje venkova, které přispívají ke strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný rozvoj podporující začlenění, dochází prostřednictvím následujících šesti priorit Unie v oblasti rozvoje venkova, které odrážejí příslušné tematické cíle společného strategického rámce:
1)
podpora předávání poznatků a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech se zaměřením na tyto oblasti:
a)
podpora inovací, spolupráce a rozvoje znalostní základny ve venkovských oblastech;
b)
posílení vazeb mezi zemědělstvím, produkcí potravin a lesnictvím a výzkumem a inovacemi, mimo jiné za účelem zlepšeného řízení v oblasti životního prostředí a environmentálního profilu;
c)
podpora celoživotního vzdělávání a odborné přípravy v odvětvích zemědělství a lesnictví.
2)
zvýšení životaschopnosti zemědělských podniků a konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti ve všech regionech a podpora inovativních zemědělských technologií a udržitelného obhospodařování lesů se zaměřením na tyto oblasti:
a)
zlepšení hospodářské výkonnosti všech zemědělských podniků a usnadnění jejich restrukturalizace a modernizace, zejména za účelem zvýšení míry účasti na trhu a orientace na trh, jakož i diverzifikace zemědělských činností;
b)
usnadnění vstupu dostatečně kvalifikovaných zemědělců do odvětví zemědělství, a zejména generační obnovy v tomto odvětví.
3)
podpora organizace potravinového řetězce, včetně zpracovávání zemědělských produktů a jejich uvádění na trh, dobrých životních podmínek zvířat a řízení rizik v zemědělství se zaměřením na tyto oblasti:
a)
zlepšení konkurenceschopnosti prvovýrobců jejich lepším začleněním do zemědělsko-potravinářského řetězce prostřednictvím programů jakosti, přidáváním hodnoty zemědělských produktů, a podporou místních trhů a krátkých dodavatelských řetězců, seskupení a organizací producentů a mezioborových organizací;
b)
podporu předcházení a řízení rizik v zemědělských podnicích.
4)
obnova, zachování a zlepšení ekosystémů souvisejících se zemědělstvím a lesnictvím se zaměřením na tyto oblasti:
a)
obnova, zachování a zvýšení biologické rozmanitosti (včetně oblastí sítě Natura 2000, v oblastech s přírodními či jinými zvláštními omezeními), zemědělství vysoké přírodní hodnoty a stavu evropské krajiny;
b)
lepší hospodaření s vodou, včetně nakládání s hnojivy a pesticidy;
c)
předcházení erozi půdy a lepší hospodaření s půdou.
5)
podpora účinného využívání zdrojů a podpora přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví, která je odolná vůči klimatu, se zaměřením na tyto oblasti:
a)
efektivnější využívání vody v zemědělství;
b)
efektivnější využívání energie v zemědělství a při zpracování potravin;
c)
usnadnění dodávek a využívání energie z obnovitelných zdrojů, vedlejších produktů, odpadů a reziduí a z jiných nepotravinářských surovin pro účely biologického hospodářství;
d)
snižování emisí skleníkových plynů a amoniaku ze zemědělství;
e)
podporu ukládání a pohlcování uhlíku v zemědělství a lesnictví;
6)
podpora sociálního začleňování, snižování chudoby a hospodářského rozvoje ve venkovských oblastech se zaměřením na tyto oblasti:
a)
usnadnění diverzifikace, vytváření a rozvoje malých podniků, jakož i pracovních míst;
b)
posílení místního rozvoje ve venkovských oblastech;
c)
zlepšení dostupnosti, využívání a kvality informačních a komunikačních technologií (IKT) ve venkovských oblastech.
Všechny tyto priority přispívají k průřezovým cílům spočívajícím v inovacích, životním prostředí a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Programy mohou být zaměřeny na méně než šest priorit, je-li to odůvodněno na základě analýzy situace z hlediska silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb (analýza SWOT) a hodnocení ex ante. Každý program se zaměří alespoň na čtyři priority. Předkládá-li členský stát celostátní program a soubor regionálních programů, může být celostátní program zaměřen na méně než čtyři priority.
V zájmu naplňování některé z priorit lze do programů zahrnout i jiné prioritní oblasti, je-li to odůvodněné a měřitelné.
HLAVA II
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
Obsah programování
Článek 6
Programy pro rozvoj venkova
1. V členských státech působí EZFRV prostřednictvím programů rozvoje venkova. Tyto programy provádějí strategii ke splnění priorit Unie v oblasti rozvoje venkova prostřednictvím souboru opatření vymezených v hlavě III. Podpora z EZFRV se žádá pro dosažení cílů rozvoje venkova, kterých je dosahováno prostřednictvím priorit Unie.
2. Členský stát může předložit buď jeden program pro celé své území, nebo soubor regionálních programů. V řádně odůvodněných případech může případně předložit celostátní program i soubor regionálních programů. Pokud členský stát předloží celostátní program a soubor regionálních programů, naplánují se opatření a druhy operací buď na vnitrostátní úrovni, nebo na regionální úrovni, přičemž se zajistí soulad mezi strategiemi celostátního programu a regionálních programů.
3. Členské státy, které mají regionální programy, mohou předložit ke schválení podle čl. 10 odst.2 rovněž celostátní rámec obsahující prvky společné pro tyto programy bez zvláštních rozpočtových přídělů.
Celostátní rámce členských států s regionálními programy mohou rovněž obsahovat tabulku, v níž je podle regionů a jednotlivých let shrnut celkový příspěvek EZFRV danému členskému státu za celé programové období.
Článek 7
Tematické podprogramy
1. S cílem přispět k dosažení priorit Unie v oblasti rozvoje venkova mohou členské státy do svých programů rozvoje venkova začlenit tematické podprogramy, které se zabývají zvláštními potřebami. Tyto tematické podprogramy se mohou vztahovat mimo jiné na:
a)
mladé zemědělce;
b)
malé zemědělské podniky uvedené v čl. 19 odst. 2 třetím pododstavci;
c)
horské oblasti uvedené v čl. 32 odst. 2;
d)
krátké dodavatelské řetězce;
e)
ženy ve venkovských oblastech;
f)
zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a na biologickou rozmanitost.
Orientační seznam opatření a druhů operací, jež mají pro jednotlivé tematické podprogramy obzvláštní význam, je uveden v příloze IV.
2. Tematické podprogramy se mohou zabývat rovněž zvláštními potřebami týkajícími se restrukturalizace zemědělských odvětví s významným dopadem na rozvoj konkrétní venkovské oblasti.
3. U operací podporovaných v rámci tematických podprogramů týkajících se malých zemědělských podniků a krátkých dodavatelských řetězců, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a biologické rozmanitosti se mohou míry podpory stanovené v příloze II zvýšit o 10 dodatečných procentních bodů. V případě mladých zemědělců a horských oblastí se mohou maximální míry podpory zvýšit v souladu s přílohou II. Maximální společná míra podpory však nesmí překročit 90 %.
Článek 8
Obsah programů rozvoje venkova
1. Kromě prvků uvedených v článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 každý program rozvoje venkova obsahuje:
a)
hodnocení ex ante podle článku 55 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
analýzu SWOT situace a určení potřeb, jimiž je nutno se zabývat v zeměpisné oblasti, na niž se daný program vztahuje.
Analýza je strukturována podle priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. Konkrétní potřeby týkající se životního prostředí, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a inovací se posuzují ve světle všech priorit Unie v oblasti rozvoje venkova s cílem určit příslušné reakce v těchto třech oblastech na úrovni jednotlivých priorit;
c)
popis strategie, který prokazuje, že:
i)
pro jednotlivé prioritní oblasti Unie pro rozvoj venkova stanovené v programu, jsou na základě společných ukazatelů uvedených v článku 69 a případně na základě konkrétních ukazatelů pro daný program stanoveny vhodné cíle,
ii)
pro jednotlivé prioritní oblasti Unie pro rozvoj venkova stanovené v programu, jsou zvoleny vhodné kombinace opatření, na základě průkazné intervenční logiky podložené hodnocením ex ante podle písmene a) a analýzou podle písmene b),
iii)
přidělení finančních prostředků na opatření programu je odůvodněné a přiměřené vzhledem k dosažení stanovených cílů,
iv)
jsou zohledněny zvláštní potřeby spojené se specifickými podmínkami na regionální či subregionální úrovni, jimiž se konkrétně zabývají náležitě navržené kombinace opatření či tematických podprogramů,
v)
do programu je začleněn vhodný přístup k inovacím v zájmu dosažení priorit Unie v oblasti rozvoje venkova, včetně EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti, k životnímu prostředí, včetně specifických potřeb oblastí sítě Natura 2000, a ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně,
vi)
byla přijata opatření k zajištění dostupnosti dostatečných kapacit v oblasti poradenství týkajícího se regulatorních požadavků a opatření souvisejících s inovacemi;
d)
pro každou z předběžných podmínek stanovených v souladu s článkem 17 a přílohou XI částí 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 v případě obecných předběžných podmínek a v souladu s přílohou V tohoto nařízení posouzení toho, která z předběžných podmínek se vztahuje na daný program a které z těchto podmínek jsou splněny v den předložení dohody o partnerství a programu. Nejsou-li příslušné předběžné podmínky splněny, program obsahuje popis kroků, které je třeba učinit, odpovědné orgány a časový harmonogram těchto kroků v souladu se souhrnem předloženým v dohodě o partnerství;
e)
popis výkonnostního rámce stanoveného pro účely článku 21 nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
popis každého zvoleného opatření;
g)
hodnocení uvedené v článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013; Členské státy poskytnou dostatečné zdroje umožňující řešit potřeby, které byly zjištěny, a zajistit řádné monitorování a hodnocení;
h)
finanční plán obsahující:
i)
tabulku uvádějící v souladu s čl. 58 odst. 4 celkový příspěvek z EZFRV plánovaný na každý rok. V případě potřeby jsou v této tabulce v rámci celkového příspěvku z EZFRV zvlášť uvedeny prostředky poskytované méně rozvinutým regionům a finanční prostředky převedené do EZFRV při použití čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013. Plánovaný roční příspěvek z EZFRV musí být v souladu s víceletým finančním rámcem,
ii)
tabulku uvádějící pro každé opatření, pro každý druh operace se zvláštní výší příspěvku z EZFRV a pro technickou pomoc celkový plánovaný příspěvek Unie a příslušnou výši příspěvku z EZFRV. V případě potřeby je v této tabulce zvlášť uvedena rovněž výše příspěvku z EZFRV pro méně rozvinuté regiony a pro ostatní regiony;
i)
plán ukazatelů rozdělený na prioritní oblasti, který zahrnuje cíle uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. c) bodu i) a plánované výstupy a plánované výdaje každého opatření pro rozvoj venkova zvoleného v souvislosti s odpovídající prioritní oblastí;
j)
případně tabulku s doplňkovým financováním poskytnutým členským státem na každé opatření v souladu s článkem 82;
k)
případně seznam režimů podpory spadajících do oblasti působnosti čl. 81 odst. 1, které se použijí při provádění programů;
l)
informace o doplňkovosti programů rozvoje venkova s opatřeními financovanými ostatními nástroji v oblasti společné zemědělské politiky a z evropských strukturálních a investičních fondů;
m)
opatření k provádění programu, včetně:
i)
určení všech orgánů stanovených v čl. 65 odst. 2 členským státem a pro informaci souhrnný popis struktury řízení a kontroly,
ii)
popisu postupů monitorování a hodnocení, jakož i složení monitorovacího výboru,
iii)
ustanovení k zajištění propagace programu, včetně propagace prostřednictvím celostátní sítě pro venkov uvedené v článku 54,
iv)
popisu přístupu, který stanoví zásady, pokud jde o určení kritérií pro výběr operací a strategií místního rozvoje, a který zohledňuje příslušné cíle. V této souvislosti mohou členské státy umožnit, aby byla přednost dána MSP, jejichž činnost je spojena s odvětvím zemědělství a lesnictví,
v)
v souvislosti s místním rozvojem případně včetně popisu mechanismů k zajištění soudržnosti mezi činnostmi plánovanými v rámci strategií místního rozvoje, opatřením pro spolupráci podle článku 35 a opatřením pro základní služby a obnovu vesnic ve venkovských oblastech podle článku 20, včetně vazeb mezi městem a venkovem;
n)
opatření přijatá za účelem zapojení partnerů podle článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a shrnutí výsledků konzultace s partnery;
o)
případně strukturu celostátní sítě pro venkov podle čl. 54 odst. 3 a ustanovení týkající se jejího řízení, která představují základ pro roční akční plány této sítě.
2. Obsahuje-li program rozvoje venkova tematické podprogramy, každý podprogram zahrnuje:
a)
zvláštní analýzu situace na základě metody SWOT a určení potřeb, jimiž se má daný podprogram zabývat;
b)
zvláštní cíle na úrovni podprogramu a výběr opatření na základě důkladného stanovení intervenční logiky každého podprogramu, včetně posouzení očekávaného přispění zvolených opatření k dosažení cílů;
c)
samostatný zvláštní plán ukazatelů s plánovanými výstupy a plánovanými výdaji každého opatření pro rozvoj venkova zvoleného v souvislosti s odpovídající prioritní oblastí.
3. Komise přijme prováděcích akty stanovující pravidla pro předkládání prvků popsaných v odstavcích 1 a 2 v programech rozvoje venkova a pravidla pro obsah celostátních rámců uvedených v čl. 6 odst. 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
KAPITOLA II
Příprava, schvalování a změna programů rozvoje venkova
Článek 9
Předběžné podmínky
Kromě obecných předběžných podmínek uvedených v příloze XI části II nařízení (EU) č. 1303/2013 se na programování EZFRV použijí i předběžné podmínky uvedené v příloze V tohoto nařízení, jsou-li vhodné a použitelné na konkrétní cíle sledované v rámci priorit programu.
Článek 10
Schvalování programů rozvoje venkova
1. Členské státy předloží Komisi u každého programu rozvoje venkova návrh, jenž obsahuje informace uvedené v článku 8.
2. Programy rozvoje venkova schvaluje Komise prostřednictvím prováděcího aktu.
Článek 11
Změna programů rozvoje venkova
Žádosti členských států o změnu programů se schvalují podle těchto postupů:
a)
Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne o žádostech o změnu programu, které se týkají:
i)
změny ve strategii programu v důsledku více než 50 % změny jakéhokoli kvantifikovaného cíle souvisejícího s prioritní oblastí,
ii)
změny míry příspěvku z EZFRV u jednoho či více opatření,
iii)
změny celého příspěvku Unie nebo jeho ročního rozdělení na úrovni programu,
b)
Ve všech ostatních případech Komise prostřednictvím prováděcích aktů žádosti o změnu programu schválí. Zejména se jedná o:
i)
zavedení nebo zrušení opatření či některých druhů operací,
ii)
změny v popisu opatření, včetně změn podmínek způsobilosti,
iii)
převod finančních prostředků mezi jednotlivými opatřeními prováděnými s různou mírou příspěvku z EZFRV;
Pro účely písm. b) bodů i) a ii) a písm. b) bodu iii),, pokud se převod prostředků týká méně než 20 % přídělu na určité opatření a méně než 5 % celkového příspěvku z EZFRV pro daný program, se však schválení považuje za udělené, pokud Komise nepřijme rozhodnutí ohledně žádosti po uplynutí 42 pracovních dnů od jejího obdržení. Tato doba nezahrnuje období, které začíná dnem následujícím po dni, kdy Komise zaslala členskému státu své připomínky, a končí dnem, kdy tento členský stát na uvedené připomínky odpověděl.
c)
V případě úprav čistě administrativní nebo redakční povahy, jimiž není dotčeno provádění politiky ani opatření, se schválení Komise nepožaduje. Členské státy o těchto změnách uvědomí Komisi.
Článek 12
Pravidla týkající se postupů a harmonogramů
Komise přijme prováděcí akty stanovující pravidla pro postupy a harmonogramy pro:
a)
schvalování programů rozvoje venkova a celostátních rámců;
b)
předkládání a schvalování návrhů na změny programů rozvoje venkova a na změny celostátních rámců, včetně jejich vstupu v platnost a četnosti jejich předkládání v průběhu programového období.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
HLAVA III
PODPORA ROZVOJE VENKOVA
KAPITOLA I
Opatření
Článek 13
Opatření
Každé opatření pro rozvoj venkova je naplánováno tak, aby konkrétně přispělo ke splnění jedné či více priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. Orientační seznam opatření, jež jsou zvláště důležitá pro priority Unie, je stanoven v příloze VI.
Článek 14
Předávání znalostí a informační akce
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, demonstrační činnosti a informační akce. Činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností mohou zahrnovat vzdělávací kurzy, workshopy a odborné vedení.
Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídicích pracovníků zemědělských a lesnických podniků, jakož i návštěvy zemědělských a lesnických podniků.
2. Podpora v rámci tohoto opatření je určena pro osoby pracující v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví, uživatele půdy a jiné hospodářské subjekty, jež jsou malými nebo středními podniky působícími ve venkovských oblastech.
Příjemcem podpory je subjekt zajišťující odborné vzdělávání či jiné předávání znalostí a informační akce.
3. Podpora v rámci tohoto opatření se nevztahuje na vzdělávací kurzy a kurzy odborné přípravy, které tvoří součást běžných vzdělávacích programů nebo systémů středního a vyššího vzdělávání.
Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační služby mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikovaných zaměstnanců a pravidelné odborné přípravy.
4. Způsobilými náklady v rámci tohoto opatření jsou náklady na organizaci a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí. V případě demonstračních projektů může podpora zahrnovat rovněž příslušné investiční náklady. Způsobilé jsou rovněž cestovní výlohy, náklady na ubytování a denní diety vyplácené účastníkům a rovněž náklady na zástup zemědělců. Veškeré náklady podle tohoto odstavce se proplácejí příjemci.
5. S cílem zajistit jasné vymezení programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků ve vztahu k podobným opatřením v rámci jiných programů Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o dobu trvání a obsah programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy zemědělských a lesnických podniků.
6. Komise přijme prováděcí akty stanovující pravidla pro způsoby proplácení nákladů účastníků, včetně využívání poukazů či jiných podobných kuponů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
Článek 15
Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje s cílem:
a)
pomoci zemědělcům, mladým zemědělcům vymezeným v tomto nařízení, držitelům lesů, jiným uživatelům půdy a MSP ve venkovských oblastech využívat poradenské služby ke zlepšení hospodářské a environmentální výkonnosti jejich vlastnictví, podniku nebo investice, stejně jako ke zvýšení šetrnosti a odolnosti jejich vlastnictví, podniku nebo investice vůči klimatu;
b)
podporovat zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství a poradenských služeb pro lesnictví, včetně zemědělského poradenského systému uvedeného v článcích 12 až 14 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
podporovat odbornou přípravu poradců.
2. Příjemcem podpory podle odst. 1 písm. a) a c) je poskytovatel poradenství nebo odborné přípravy. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje orgánu nebo subjektu, který byl vybrán za účelem zřízení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství nebo poradenských služeb pro lesnictví.
3. Orgány nebo subjekty, které byly vybrány pro poskytování poradenství, mají odpovídající zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců a zkušeností s poradenstvím a hodnověrnosti, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství. Příjemci v rámci tohoto opatření se vybírají prostřednictvím výzev k předkládání návrhů. Výběrové řízení se řídí právními předpisy o zadávání veřejných zakázek a je otevřené pro veřejné i soukromé subjekty. Je nezaujaté a vylučuje zájemce ve střetu zájmů.
Při poskytování poradenství jsou dodržovány povinnosti týkající se nezveřejňování informací uvedené v čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Poradenství poskytované jednotlivým zemědělcům, mladým zemědělcům vymezeným v tomto nařízení a jiným uživatelům půdy je spojeno s nejméně jednou prioritou Unie v oblasti rozvoje venkova a zahrnuje alespoň jeden z těchto prvků:
a)
povinnosti na úrovni zemědělských podniků vycházející z povinných požadavků na hospodaření nebo norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu stanovených v hlavě VI kapitole I nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
případně zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, jak je stanoveno v hlavě III kapitole 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, a udržování zemědělských ploch podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
opatření na úrovni zemědělského podniku stanovená v programech rozvoje venkova, jejichž cílem je modernizace zemědělského podniku, zvyšování konkurenceschopnosti, zapojení dalších odvětví, inovace, orientace na trh, jakož i podpora podnikání;
d)
požadavky vymezené členskými státy pro provádění čl. 11 odst. 3 rámcové směrnice o vodě;
e)
požadavky vymezené členskými státy pro provádění článku 55 nařízení (ES) č. 1107/2009, zejména dodržování obecných zásad integrované ochrany rostlin podle článku 14 směrnice 2009/128/ES; nebo
f)
případně normy bezpečnosti práce nebo bezpečnostní normy související se zemědělským podnikem;
g)
konkrétní poradenství pro zemědělce, kteří poprvé zahajují činnost.
Poradenství se může týkat rovněž jiných záležitostí, zejména informací týkajících se zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, biologické rozmanitosti a ochrany vod podle přílohy I nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo záležitostí, které souvisejí s hospodářskou a environmentální výkonností zemědělského podniku, včetně aspektů konkurenceschopnosti. Může zahrnovat rovněž poradenství týkající se vytvoření krátkých dodavatelských řetězců, ekologického zemědělství a zdravotní stránky chovu zvířat.
5. Poradenství pro držitele lesů zahrnuje alespoň příslušné povinnosti podle směrnic 92/43/EHS, 2009/147/ES a rámcové směrnice o vodě. Může zahrnovat rovněž záležitosti spojené s hospodářskou a environmentální výkonností lesnických podniků.
6. Poradenství pro MSP může zahrnovat záležitosti spojené s hospodářskou a environmentální výkonností podniku.
7. V řádně odůvodněných a vhodných případech může být poradenství poskytováno částečně ve skupině s přihlédnutím k situaci jednotlivého uživatele poradenských služeb.
8. Podpora podle odst. 1 písm. a) a c) je omezena maximálními částkami stanovenými v příloze II. Podpora podle odst. 1 písm. b) se postupně snižuje a poskytuje se nejvýše po dobu pěti let od zřízení.
Článek 16
Režimy jakosti zemědělských produktů a potravin
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje novou účast zemědělců a skupin zemědělců:
a)
v režimech jakosti zřízených podle těchto nařízení a ustanovení:
i)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (18),
ii)
nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (19),
iii)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 110/2008 (20),
iv)
nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 (21),
v)
část II hlava II kapitola I oddíl 2 nařízení Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o víno;
b)
v režimech jakosti, včetně systémů certifikace zemědělských podniků, pro zemědělské produkty, bavlnu nebo potraviny, jež byly členskými státy uznány jako režimy, které splňují tato kritéria:
i)
zvláštnost konečného produktu v rámci těchto režimů je odvozena z jednoznačných povinností, jež mají zaručit jedno z následujícího:
-
zvláštní vlastnosti produktu
-
zvláštní metody zemědělského hospodaření nebo výrobní postupy nebo
-
jakost konečného produktu, která významně přesahuje rámec norem pro obchodní komodity týkajících se veřejného zdraví, zdraví zvířat nebo rostlin, dobrých životních podmínek zvířat či ochrany životního prostředí,
ii)
režim je otevřen všem producentům,
iii)
režim zahrnuje závazné specifikace produktu, jejichž dodržování ověřují orgány veřejné správy nebo nezávislý kontrolní orgán,
iv)
režim je transparentní a zajišťuje úplnou vysledovatelnost produktů; nebo
c)
v dobrovolných systémech certifikace zemědělských produktů, které byly členskými státy uznány jako systémy, které splňují obecné zásady osvědčených postupů Unie pro dobrovolné systémy certifikace týkající se zemědělských produktů a potravin.
2. Podpora v rámci tohoto opatření může rovněž krýt náklady na informační a propagační činnosti prováděné seskupeními producentů na vnitřním trhu v souvislosti s produkty, na něž se vztahují režimy jakosti podporované podle odstavce 1.
3. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje po dobu nejvýše pěti let jako roční pobídková platba, jejíž úroveň se určuje podle úrovně fixních nákladů vyplývajících z účasti v podporovaných režimech.
Pro účely tohoto odstavce se „fixními náklady“ rozumějí náklady související se vstupem do podporovaných režimů jakosti a roční příspěvek na účast v takovém režimu, případně včetně výdajů na kontroly, které jsou nezbytné k ověření dodržování specifikací daného režimu.
Pro účely tohoto článku se „zemědělcem“ rozumí aktivní zemědělec ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Podpora je omezena maximální mírou podpory a částkou stanovenou v příloze II.
5. Pro zohlednění nového práva Unie, kterým může být dotčena podpora v rámci tohoto opatření, a v zájmu zajištění soudržnosti s jinými nástroji Unie týkajícími se podpory zemědělských opatření a zabránění narušení hospodářské soutěže je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o zvláštní režimy Unie, na něž se vztahuje odst. 1 písm. a), a charakteristiky seskupení producentů a druhů činností, které podle odstavce 2 mohou získat podporu, jakož i o stanovení podmínek s cílem zabránit diskriminaci určitých produktů a stanovení podmínek, na jejichž základě se mají vyloučit obchodní značky z podpory.
Článek 17
Investice do hmotného majetku
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje hmotné nebo nehmotné investice, které:
a)
zvyšují celkovou výkonnost a udržitelnost zemědělského podniku;
b)
se týkají zpracování, uvádění na trh nebo vývoje zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy nebo bavlny, s výjimkou produktů rybolovu, přičemž výstupem procesu produkce může být produkt, na nějž se uvedená příloha nevztahuje;
c)
se týkají infrastruktury související s rozvojem, modernizací nebo přizpůsobením se zemědělství a lesnictví, včetně přístupu k zemědělské a lesní půdě, s pozemkovými úpravami a melioracemi a dodávkami a úsporami energie a vody; nebo
d)
jsou neproduktivními investicemi, jež souvisejí s plněním agroenvironmentálně- klimatických cílů v souladu s tímto nařízením, i se stavem ochrany biologické rozmanitosti druhů a přírodních stanovišť, jakož i se zvýšením společenské hodnoty oblasti sítě Natura 2000 nebo jiných systémů vysoké přírodní hodnoty, jež budou vymezeny v programu.
2. Podpora podle odst. 1 písm. a) se poskytuje zemědělcům nebo skupinám zemědělců.
V případě investic na podporu restrukturalizace zemědělských podniků zacílí členské státy podporu na zemědělské podniky na základě analýzy SWOT provedené ve vztahu k prioritě Unie v oblasti rozvoje venkova „zvýšení životaschopnosti zemědělských podniků a konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti ve všech regionech a podpora inovativních zemědělských technologií a udržitelného obhospodařování lesů“.
3. Podpora podle odst. 1 písm. a) a b) je omezena maximálními mírami podpory stanovenými v příloze II. Tyto maximální míry se mohou zvýšit v případě mladých zemědělců, společných investic, včetně investic spojených s fúzí organizací producentů, v případě integrovaných projektů zahrnujících podporu v rámci více než jednoho opatření, investic v oblastech s přírodními a jinými zvláštními omezeními, jež jsou uvedeny v článku 32, investic spojených s činnostmi podle článků 28 a 29 a v případě činností podporovaných v rámci EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti v souladu s mírami podpory stanovenými v příloze II. Aniž by bylo dotčeno výše uvedené, maximální společná míra podpory však nesmí překročit 90 %.
4. Podpora podle odst. 1 písm. c) a d) podléhá mírám podpory stanoveným v příloze II.
5. Mladým zemědělcům, kteří poprvé zakládají zemědělský podnik jako vedoucí tohoto podniku, může být poskytnuta podpora na investice uskutečněné za účelem splnění norem Unie týkajících se zemědělské produkce, včetně bezpečnosti práce. Taková podpora může být poskytována nejvýše po dobu 24 měsíců ode dne založení podniku.
6. V případech, kdy právo Unie ukládá zemědělcům nové požadavky, může být poskytována podpora na investice uskutečněné za účelem splnění těchto požadavků nejvýše po dobu 12 měsíců ode dne, kdy se tyto požadavky stanou pro daný zemědělský podnik povinnými.
Článek 18
Obnova potenciálu zemědělské produkce poškozeného přírodními katastrofami a katastrofickými událostmi a zavedení vhodných preventivních opatření
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje:
a)
investice do preventivních opatření, jejichž cílem je zmírnění následků pravděpodobných přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů a katastrofických událostí;
b)
investice do obnovy zemědělské půdy a produkčního potenciálu poškozeného přírodními katastrofami, nepříznivými klimatickými jevy a katastrofickými událostmi.
2. Podpora se poskytuje zemědělcům nebo skupinám zemědělců. Podporu lze poskytnout rovněž veřejným subjektům, je-li prokázána vazba mezi investicemi vynaloženými těmito subjekty a potenciálem zemědělské produkce.
3. Podpora podle odst. 1 písm. b) je podmíněna formálním uznáním ze strany příslušných orgánů veřejné moci v členských státech, že došlo k přírodní katastrofě a že tato katastrofa nebo opatření přijatá v souladu se směrnicí Rady 2000/29/ES (22) za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření choroby rostlin nebo škůdce zapříčinila zničení nejméně 30 % příslušného zemědělského potenciálu.
4. Podpora v rámci tohoto opatření se neposkytuje k uhrazení ušlých příjmů v důsledku přírodní katastrofy nebo katastrofické události.
Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace tohoto opatření s jinými nástroji podpory na úrovni členských států nebo Unie nebo se systémy soukromého pojištění.
5. Podpora podle odst. 1 písm. a) je omezena maximálními mírami podpory stanovenými v příloze II.
Článek 19
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje:
a)
podporu na zahájení podnikatelské činnosti pro:
i)
mladé zemědělce,
ii)
nezemědělské činnosti ve venkovských oblastech,
iii)
rozvoj malých zemědělských podniků;
b)
investice na založení a rozvoj nezemědělských činností;
c)
roční nebo jednorázové platby zemědělcům způsobilým pro režim pro malé zemědělce stanovený hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013 (režim pro malé zemědělce), kteří trvale převedou svůj podnik na jiného zemědělce.
2. Podpora podle odst. 1 písm. a) bodu i) se poskytuje mladým zemědělcům.
Podpora podle odst. 1 písm. a) bodu ii) se poskytuje zemědělcům nebo členům domácnosti zemědělce, kteří diverzifikují svou činnost na činnosti nezemědělské povahy, a mikropodnikům a malým podnikům a fyzickým osobám ve venkovských oblastech.
Podpora podle odst. 1 písm. a) bodu iii) se poskytuje malým zemědělským podnikům vymezeným členskými státy.
Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje mikropodnikům a malým podnikům a fyzickým osobám ve venkovských oblastech, jakož i zemědělcům nebo členům domácnosti zemědělce.
Podpora podle odst. 1 písm. c) se poskytuje zemědělcům, kteří jsou v době předložení žádosti o podporu způsobilí pro účast v režimu pro malé zemědělce po dobu alespoň jednoho roku a kteří se zaváží k trvalému převodu celého podniku a odpovídajících platebních nároků na jiného zemědělce. Podpora se vyplácí ode dne převodu do 31. prosince 2020, nebo se ve vztahu k tomuto období vypočítá a vyplatí formou jednorázové platby.
3. Za člena domácnosti zemědělce může být považována jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob bez ohledu na právní postavení přiznané této skupině a jejím členům podle vnitrostátního práva, s výjimkou zemědělských pracovníků. Považuje-li se za člena domácnosti zemědělce právnická osoba nebo skupina právnických osob, musí tento člen vykonávat v zemědělském podniku zemědělskou činnost v době podání žádosti o podporu.
4. Podpora podle odst. 1 písm. a) je podmíněna předložením podnikatelského plánu. Provádění podnikatelského plánu musí být zahájeno do devíti měsíců ode dne vydání rozhodnutí o poskytnutí podpory.
V případě mladých zemědělců, kterým je vyplácena podpora podle odst. 1 písm. a) bodu i), podnikatelský plán stanoví, že mladý zemědělec splní podmínky podle článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013 týkající se aktivních zemědělců do 18 měsíců od zahájení činnosti.
Členské státy stanoví horní a spodní prahovou hodnotu, která zemědělským podnikům umožňuje přístup k podpoře podle odst. 1 písm. a) bodu i) a iii). Spodní prahová hodnota u podpory podle odst. 1 písm. a) bodu i) je vyšší než horní prahová hodnota u podpory podle odst. 1 písm. a) bodu iii). Podpora je omezena na podniky, které spadají do definice mikropodniků a malých podniků.
5. Podpora podle odst. 1 písm. a) se poskytuje ve formě nejméně dvou splátek během období nejvýše pěti let. Splátky se mohou postupně snižovat. Vyplacení poslední splátky podle odst. 1 písm. a) bodu i) a ii) je podmíněno řádným prováděním podnikatelského plánu.
6. Maximální částka podpory podle odst. 1 písm. a) je stanovena v příloze II. Členské státy určí výši podpory podle odst. 1 písm. a) bodu i) a ii) rovněž s prohlédnutím k sociálně-ekonomické situaci oblasti programu.
7. Podpora podle odst. 1 písm. c) se rovná 120 % roční platby, kterou je příjemce oprávněný obdržet v rámci režimu pro malé zemědělce.
8. S cílem zajistit účinné a účelné využívání prostředků EZFRV je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, které stanoví minimální obsah podnikatelských plánů a kritéria, jež členské státy použijí ke stanovení prahových hodnot uvedených v odstavci 4 tohoto článku.
Článek 20
Základní služby a obnova vesnic ve venkovských oblastech
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje zejména:
a)
vypracování a aktualizaci plánů rozvoje obcí a vesnic ve venkovských oblastech a jejich základních služeb a plánů pro ochranu a správu lokalit sítě Natura 2000 a dalších míst vysoké přírodní hodnoty;
b)
investice do vybudování, zlepšování nebo rozšiřování všech typů drobné infrastruktury, včetně investic do energie z obnovitelných zdrojů a do úspory energie;
c)
infrastrukturu širokopásmového připojení, včetně jejího vybudování, zlepšování a rozšiřování, pasivní infrastrukturu širokopásmového připojení a přístup k širokopásmovému připojení a k řešením v oblasti elektronické veřejné správy;
d)
investice do zřizování, zlepšování nebo rozšiřování místních základních služeb pro venkovské obyvatelstvo, včetně oblasti volného času a kultury, a do související infrastruktury;
e)
investice k veřejnému využití do rekreační infrastruktury, turistických informací a drobné turistické infrastruktury;
f)
studie a investice spojené se zachováním, obnovou a rozvojem kulturního a přírodního dědictví vesnic, venkovské krajiny a míst vysoké přírodní hodnoty, včetně souvisejících sociálně-ekonomických aspektů, jakož i opatření posilujících povědomí o životním prostředí;
g)
investice zaměřené na přemístění činností a rekonstrukci budov či jiných zařízení nacházejících se uvnitř venkovských sídel nebo v jejich blízkosti v zájmu zlepšení kvality života nebo zlepšení životního prostředí daného sídla.
2. Podpora v rámci tohoto opatření se týká pouze drobné infrastruktury, kterou každý členský stát vymezí v programu. Programy rozvoje venkova však mohou v případě investic do širokopásmového připojení a energie z obnovitelných zdrojů stanovit zvláštní odchylky od tohoto pravidla. V tomto případě se stanoví jednoznačná kritéria, která zajistí doplňkovost s podporou poskytovanou na základě jiných nástrojů Unie.
3. Investice podle odstavce 1 jsou způsobilé pro podporu, jsou-li příslušné operace prováděny podle plánů rozvoje obcí a vesnic ve venkovských oblastech a jejich základních služeb, pokud tyto plány existují, a jsou-li v souladu s příslušnou strategií místního rozvoje.
Článek 21
Investice do rozvoje lesních oblastí a zlepšování životaschopnosti lesů
1. Podpora v rámci tohoto opatření se týká:
a)
zalesňování a zakládání lesů;
b)
zavádění zemědělsko-lesnických systémů;
c)
předcházení poškozování lesů lesními požáry, přírodními katastrofami a katastrofickými událostmi, včetně napadení škůdci a vypuknutí choroby a hrozeb souvisejících s klimatem, a obnovy takto poškozených lesů;
d)
investic ke zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty, jakož i potenciálu lesních ekosystémů v oblasti zmírňování změny klimatu;
e)
investic do lesnických technologií a zpracování lesnických produktů, jejich mobilizace a uvádění na trh.
2. Omezení týkající se vlastnictví lesů podle článků 22 až 26 se nevztahují na tropické či subtropické lesy a zalesněné oblasti na území Azor, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 (23) a francouzských zámořských departementů.
Pro podniky přesahující určitou velikost, kterou v programu určí členské státy, se podpora podmíní předložením příslušných informací pocházejících z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů vymezeným ministerskou konferencí o ochraně lesů v Evropě z roku 1993
Článek 22
Zalesňování a zakládání lesů
1. Podpora podle čl. 21 odst. 1 písm. a) se poskytuje veřejným a soukromým držitelům půdy a jejich sdružením a kryje náklady na založení a roční prémii na hektar k uhrazení nákladů na ušlé příjmy ze zemědělství a péči, včetně první a poslední probírky, a to nejvýše po dobu dvanácti let. V případě půdy vlastněné státem může být podpora poskytnuta pouze v případě, že subjekt využívající tuto půdu je soukromý subjekt nebo obec.
Podpora na zalesnění půdy, jejímž vlastníkem jsou veřejné orgány, nebo podpora určená na výsadbu rychle rostoucích dřevin kryje pouze náklady na založení.
2. Způsobilá je zemědělská i nezemědělská půda. Vysázené druhy jsou přizpůsobené podmínkám životního prostředí a klimatickým podmínkám dotyčné oblasti a odpovídají minimálním environmentálním požadavkům. Podpora se neposkytuje na výsadbu rychle rostoucích dřevin pěstovaných ve výmladkových plantážích, vánočních stromků ani rychle rostoucích dřevin pěstovaných pro výrobu energie. V oblastech, v nichž je zalesňování ztíženo nepříznivými půdními a klimatickými podmínkami, může být podpora poskytnuta na výsadbu jiných víceletých druhů dřevin, jako jsou keře nebo křoviny vhodné pro místní podmínky.
3. Pro zajištění souladu zalesňování zemědělské půdy s cíli politiky v oblasti životního prostředí je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o vymezení minimálních environmentálních požadavků podle odstavce 2 tohoto článku.
Článek 23
Zavádění zemědělsko-lesnických systémů
1. Podpora podle čl. 21 odst. 1 písm. b) se poskytuje soukromým držitelům půdy, obcím a jejich sdružením a kryje náklady na založení a roční prémii na hektar k uhrazení nákladů na údržbu po dobu nejvýše pěti let.
2. Pro účely tohoto článku se „zemědělsko-lesnickými systémy“ rozumějí systémy využívání půdy, v jejichž rámci je stejný pozemek zároveň využíván k pěstování stromů a k zemědělské činnosti. Minimální a maximální počet stromů na hektar určí členské státy s přihlédnutím k místním půdním, klimatickým a environmentálním podmínkám, druhům lesních dřevin a potřebě zajistit udržitelné zemědělské využití půdy.
3. Podpora je omezena maximální mírou podpory stanovenou v příloze II.
Článek 24
Předcházení poškozování lesů lesními požáry, přírodními katastrofami a katastrofickými událostmi a obnova poškozených lesů
1. Podpora podle čl. 21 odst. 1 písm. c) se poskytuje soukromým a veřejným držitelům lesů a jiným soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením a kryje náklady na:
a)
vybudování ochranné infrastruktury. V případě protipožárních pruhů může podpora zahrnovat rovněž podporu přispívající na náklady na údržbu. Podpora se neposkytuje na činnosti související se zemědělstvím vykonávané v oblastech, na něž se vztahují agroenvironmentální závazky;
b)
místní preventivní činnosti v malém měřítku zaměřené proti požárům nebo jiným přírodním nebezpečím, včetně využití pastvy zvířat;
c)
zřizování a zlepšování zařízení k monitorování lesních požárů, výskytu škůdců a chorob, a komunikačních zařízení; a
d)
obnovu lesnického potenciálu poškozeného požáry a jinými přírodními katastrofami, včetně škůdců, chorob a katastrofických událostí a jevů souvisejících se změnou klimatu.
2. V případě preventivních opatření týkajících se škůdců a chorob musí být riziko výskytu příslušné katastrofy doloženo vědeckými důkazy a uznáno veřejnými vědeckými organizacemi. V programu musí být případně uveden seznam druhů organismů, které jsou pro rostliny škodlivé a mohou způsobit katastrofu.
Způsobilé operace musejí být v souladu s plánem na ochranu lesů, který vypracují členské státy. Pro podniky přesahující určitou velikost, kterou v programu určí členské státy, se podpora podmíní předložením příslušných informací pocházejících z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů vymezeným ministerskou konferencí o ochraně lesů v Evropě z roku 1993, který podrobně rozvádí cíle v oblasti prevence.
Pro podporu týkající se prevence lesních požárů jsou způsobilé lesní oblasti považované v souladu s plánem na ochranu lesů vyhotoveným členskými státy za oblasti se středním nebo vysokým rizikem lesních požárů.
3. Podpora podle odst. 1 písm. d) je podmíněna formálním uznáním ze strany příslušných orgánů veřejné moci v členských státech, že došlo k přírodní katastrofě a že tato katastrofa nebo opatření přijatá v souladu se směrnicí 2000/29/ES za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření choroby rostlin nebo škůdce zapříčinila zničení nejméně 20 % příslušného lesního potenciálu.
4. Podpora v rámci tohoto opatření se neposkytuje k náhradě ušlých příjmů v důsledku přírodní katastrofy.
Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace tohoto opatření s jinými nástroji podpory na úrovni členských států nebo Unie nebo se systémy soukromého pojištění.
Článek 25
Investice ke zvýšení odolnosti a ekologické hodnoty lesních ekosystémů
1. Podpora podle čl. 21 odst. 1 písm. d) se poskytuje fyzickým osobám, soukromým a veřejným držitelům lesů a jiným soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením.
2. Investice se zaměří na splnění závazků týkajících se cílů v oblasti ochrany životního prostředí, na poskytování služeb ekosystémů a na závazky, které zvyšují společenskou hodnotu lesů a zalesněných ploch v dotyčné oblasti nebo zlepšují potenciál ekosystémů ke zmírňování změny klimatu, aniž by byly z dlouhodobého hlediska vyloučeny hospodářské přínosy.
Článek 26
Investice do lesnických technologií a zpracování lesnických produktů, jejich mobilizace a uvádění na trh
1. Podpora podle čl. 21 odst. 1 písm. e) se poskytuje soukromým držitelům lesů, obcím a jejich sdružením a malým a středním podnikům na investice, které zvyšují lesnický potenciál nebo souvisejí se zpracováním, mobilizací lesnických produktů a jejich uváděním na trh. Na území Azor, Madeiry, Kanárských ostrovů, menších ostrovů v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93 a francouzských zámořských departementů může být podpora poskytnuta rovněž podnikům, které nejsou malými a středními podniky.
2. Investice související se zvyšováním ekonomické hodnoty lesů musejí být odůvodněné ve vztahu k očekávanému zlepšení lesů v jednom nebo více podnicích a mohou zahrnovat investice do strojů pro lesní těžební práce a postupů těžby, které jsou šetrné k půdě a zdrojům.
3. Investice související s používáním dřeva jako suroviny nebo zdroje energie jsou omezeny na všechny pracovní operace před průmyslovým zpracováním.
4. Podpora je omezena maximálními mírami podpory stanovenými v příloze II.
Článek 27
Zřizování seskupení a organizací producentů
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje, aby se usnadnilo zřizování seskupení a organizací producentů v zemědělství a lesnictví s cílem:
a)
přizpůsobit produkci a výstup producentů, kteří jsou členy těchto seskupení nebo organizací, požadavkům trhu;
b)
společně uvádět zboží na trh, včetně přípravy k prodeji, centralizace prodeje a dodávek velkoodběratelům;
c)
stanovit společná pravidla pro informace o produkci, zejména s ohledem na sklizeň a dostupnost, a
d)
zajišťovat ostatní činnosti, které mohou provádět seskupení a organizace producentů, například rozvoj podnikatelských a marketingových dovedností a organizace a usnadnění inovačních procesů.
2. Podpora se poskytuje seskupením a organizacím producentů, které jsou příslušným orgánem členského státu oficiálně uznány na základě podnikatelského plánu. Omezuje se na seskupení a organizace producentů, které jsou MSP.
Členské státy do pěti let od uznání seskupení nebo organizace producentů ověří, zda bylo dosaženo cílů podnikatelského plánu.
3. Podpora se poskytuje na základě podnikatelského plánu formou paušální podpory v ročních splátkách maximálně po dobu pěti let ode dne, kdy byly seskupení nebo organizace producentů uznány, a postupně se snižuje. Vypočítává se podle roční produkce seskupení nebo organizace uvedené na trh. Poslední splátku členské státy vyplatí až po ověření řádného provedení podnikatelského plánu.
V prvním roce mohou členské státy vyplatit seskupení nebo organizaci producentů podporu, která je vypočítána na základě průměrné roční hodnoty produkce členů seskupení uvedené na trh během tří let před jejich vstupem do seskupení nebo organizací. V případě seskupení a organizací producentů v odvětví lesnictví je podpora vypočítána na základě průměrné produkce členů seskupení nebo organizace uvedené na trh v období pěti let předcházejících uznání seskupení nebo organizace, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota.
4. Podpora je omezena maximálními mírami a částkami stanovenými v příloze II.
5. Členské státy mohou i nadále podporovat zřizování seskupení producentů i po jejich uznání za organizace producentů v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (EU) č. 1308/2013 (24).
Článek 28
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Členské státy poskytují v rámci tohoto opatření podporu na celém svém území podle svých zvláštních potřeb a priorit určených na celostátní, regionální nebo místní úrovni. Toto opatření je zaměřeno na zachování a prosazování nezbytných změn v zemědělských postupech, které pozitivně přispívají k ochraně životního prostředí a klimatu. Jeho zařazení do programů rozvoje venkova na vnitrostátní nebo regionální úrovni je povinné.
2. Agroenvironmentálně-klimatické platby se poskytují zemědělcům, skupinám zemědělců nebo skupinám zemědělců a jiných uživatelů půdy, kteří se dobrovolně zaváží k provádění operací sestávajících z jednoho nebo více agroenvironmentálně-klimatických závazků na zemědělské půdě, kterou určí členské státy, jejíž součástí je nejen zemědělská plocha, jak je definována v článku 2 tohoto nařízení. V řádně odůvodněných případech mohou být za účelem plnění cílů v oblasti ochrany životního prostředí agroenvironmentálně-klimatické platby poskytnuty i jiným uživatelům půdy nebo skupinám jiných uživatelů půdy.
3. Agroenvironmentálně-klimatické platby se vztahují pouze na závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných norem stanovených podle hlavy VI kapitoly I nařízení (EU) č. 1306/2013, příslušných kritérií a minimálních činností stanovených podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodů ii) a iii) nařízení (EU) č. 1307/2013 a příslušných minimálních požadavků, jež se týkají používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, a dalších příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátním právem. Všechny tyto závazné požadavky jsou určeny v programu.
4. Členské státy se vynasnaží zaručit, aby osobám, které se zaváží k provádění operací v rámci tohoto opatření, byly poskytnuty poznatky a informace potřebné k plnění těchto operací. To mohou provádět mimo jiné prostřednictvím odborného poradenství souvisejícího s dotyčným závazkem nebo podmíněním podpory v rámci tohoto opatření příslušným vzděláváním.
5. Závazky v rámci tohoto opatření se přijímají na období od pěti do sedmi let. Je-li to však nezbytné k dosažení či zachování požadovaných přínosů pro životní prostředí, mohou členské státy ve svých programech rozvoje venkova určit u určitých druhů závazků období delší, včetně vymezení jejich ročního prodloužení po uplynutí počátečního období. U nových závazků, které přímo navazují na závazky vykonané během počátečního období, mohou členské státy ve svých programech rozvoje venkova určit období kratší.
6. Platby se poskytují ročně a v plné výši či částečně kompenzují dodatečné náklady a ušlé příjmy příjemců podpory v důsledku přijatých závazků. V případě potřeby mohou krýt rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory vyplacené na agroenvironmentálně-klimatické závazky. Jsou-li závazky přijaty skupinami zemědělců nebo skupinami zemědělců a jiných uživatelů půdy, činí maximální výše 30 %.
Při výpočtu plateb podle prvního pododstavce odečtou členské státy částku nezbytnou k tomu, aby se vyloučilo dvojí financování postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V řádně odůvodněných případech lze pro operace týkající se zachování životního prostředí poskytnout v případě závazků, že plochy nebudou nadále využívány k obchodním účelům, podporu formou paušální sazby nebo jednorázové platby na jednotku, která se vypočte na základě vzniklých dodatečných nákladů a ušlých příjmů.
7. Je-li to nezbytné k zajištění účinného uplatňování tohoto opatření, mohou členské státy použít k výběru příjemců postup podle čl. 49 odst. 3.
8. Podpora je omezena maximálními částkami stanovenými v příloze II.
Podpora v rámci tohoto opatření nesmí být poskytnuta na závazky, na něž se vztahuje opatření týkající se ekologického zemědělství.
9. Podporu lze za účelem zachování a udržitelného využívání a rozvoje genetických zdrojů v zemědělství poskytovat na operace, na něž se nevztahují ustanovení odstavců 1 až 8. Tyto závazky mohou provádět jiní příjemci než ti, kteří jsou uvedeni v odstavci 2.
10. S cílem zajistit, aby agroenvironmentálně-klimatické závazky byly definovány v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o:
a)
podmínky, jež se vztahují na závazky týkající se extenzifikace chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky, jež se vztahují na závazky týkající se chovu místních plemen, jejichž chov je ohrožen, nebo na ochranu genetických zdrojů rostlin ohrožených genetickou erozí; a
c)
vymezení způsobilých operací podle odstavce 9.
11. Aby se vyloučilo dvojí financování, jak je uvedeno ve druhém pododstavci odstavce 6, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o stanovení metody výpočtu, která se má použít, i v případě rovnocenných opatření podle článku 43 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 29
Ekologické zemědělství
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje na hektar zemědělské plochy zemědělcům nebo skupinám zemědělců, kteří se dobrovolně zaváží k přechodu na postupy a způsoby ekologického zemědělství či k zachování těchto postupů a způsobů vymezených v nařízení (ES) č. 834/2007 a kteří jsou aktivními zemědělci ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Podpora se poskytuje pouze na závazky přesahující rámec příslušných závazných norem stanovených podle hlavy VI kapitoly I nařízení (EU) č. 1306/2013, příslušných kritérií a minimálních činností stanovených podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodů ii) a iii) nařízení (EU) č. PD/2013, příslušných minimálních požadavků, jež se týkají používání hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, a dalších příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátním právem. Všechny tyto požadavky jsou určeny v programu.
3. Závazky v rámci tohoto opatření se přijímají na období od pěti do sedmi let. Je-li podpora poskytnuta pro přechod na ekologické zemědělství, mohou členské státy určit kratší počáteční období, které odpovídá období přechodu. Je-li podpora poskytnuta na zachování ekologického zemědělství, mohou členské státy ve svých programech rozvoje venkova povolit prodloužení o jeden rok po uplynutí počátečního období. U nových závazků týkajících se zachování, které přímo navazují na závazky vykonané během počátečního období, mohou členské státy ve svých programech rozvoje venkova určit období kratší.
4. Platby se poskytují ročně a v plné výši či částečně kompenzují dodatečné náklady a ušlé příjmy příjemců podpory v důsledku přijatých závazků. V případě potřeby mohou krýt rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory vyplacené na závazky. Jsou-li závazky přijaty skupinami zemědělců, činí maximální výše 30 %.
Při výpočtu plateb podle prvního pododstavce odečtou členské státy částku nezbytnou k tomu, aby se vyloučilo dvojí financování postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Podpora je omezena maximálními částkami stanovenými v příloze II.
6. S cílem zajistit vyloučení dvojího financování, jak je uvedeno ve druhém pododstavci odstavce 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o stanovení metody výpočtu, která se má použít.
Článek 30
Platby v rámci sítě Natura 2000 a podle rámcové směrnice o vodě
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje ročně na hektar zemědělské plochy nebo na hektar lesa s cílem poskytnout příjemcům kompenzaci za dodatečné náklady a ušlé příjmy v důsledku znevýhodnění v dotyčných oblastech v souvislosti s prováděním směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES a rámcové směrnice o vodě.
Při výpočtu podpory podle tohoto opatření odečtou členské státy částku nezbytnou k tomu, aby se vyloučilo dvojí financování postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Podpora se poskytuje zemědělcům a soukromým držitelům lesů a sdružením soukromých držitelů lesů. V řádně odůvodněných případech může být poskytnuta rovněž jiným uživatelům půdy.
3. Podpora pro zemědělce související se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES se poskytuje pouze ve vztahu ke znevýhodněním vyplývajícím z požadavků přesahujících rámec dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle článku 94 a přílohy II nařízení Rady (EU) č. 1306/2013 a příslušných kritérií a minimálních činností stanovených podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodů ii) a iii) nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Podpora pro zemědělce související s rámcovou směrnicí o vodě se poskytuje pouze ve vztahu ke zvláštním požadavkům, které:
a)
byly zavedeny rámcovou směrnicí o vodě, jsou v souladu s programy opatření v rámci plánů povodí za účelem dosažení cílů uvedené směrnice v oblasti ochrany životního prostředí a přesahují rámec opatření nezbytných k provádění dalších právních předpisů Unie na ochranu vod;
b)
jdou nad rámec povinných požadavků na hospodaření a dobrého zemědělského a environmentálního stavu podle hlavy VI kapitoly I nařízení (EU) č. 1306/2013 a příslušných kritérií a minimálních činností stanovených podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodů ii) a iii) nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
jdou nad rámec úrovně ochrany stanovené v právu Unie, která existovala v době přijetí rámcové směrnice o vodě, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 9 uvedené směrnice, a
d)
ukládají významné změny způsobu využití půdy nebo významná omezení postupů zemědělského hospodaření, jež mají za následek značnou ztrátu příjmů.
5. Požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4 jsou určeny v programu.
6. Pro platby jsou způsobilé tyto oblasti:
a)
zemědělské a lesní oblasti v rámci sítě Natura 2000 vymezené podle směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES;
b)
jiné vymezené chráněné přírodní oblasti s environmentálními omezeními platnými pro zemědělské činnosti nebo lesy, které přispívají k provádění článku 10 směrnice 92/43/EHS, pokud tyto oblasti na jeden program rozvoje venkova nepřekročí 5 % oblastí určených v rámci sítě Natura 2000, na které se vztahuje jeho územní působnost;
c)
zemědělské oblasti zahrnuté v plánech povodí podle rámcové směrnice o vodě.
7. Podpora je omezena maximálními částkami stanovenými v příloze II.
8. S cílem zajistit vyloučení dvojího financování, jak je uvedeno ve druhém pododstavci odstavce 1, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o stanovení metody výpočtu, která se má použít.
Článek 31
Platby pro oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními
1. Platby pro zemědělce v horských oblastech a jiných oblastech s přírodními či jinými zvláštními omezeními se poskytují ročně na hektar zemědělské plochy s cílem poskytnout zemědělcům plnou nebo částečnou kompenzaci za dodatečné náklady a ušlé příjmy v souvislosti s omezeními zemědělské produkce v dotyčné oblasti.
Dodatečné náklady a ušlé příjmy se vypočítají v porovnání s oblastmi, jež nejsou postiženy přírodními či jinými zvláštními omezeními, s přihlédnutím k platbám podle hlavy III kapitoly 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Při výpočtu dodatečných nákladů a ušlých příjmů mohou členské státy v řádně odůvodněných případech diferencovat výši platby, aby zohlednily:
-
závažnost zjištěného trvalého omezení, jež ovlivňuje zemědělskou činnost;
-
zemědělský systém.
2. Platby se poskytují zemědělcům, kteří se zaváží provozovat zemědělskou činnost v oblastech určených podle článku 32 a kteří jsou aktivními zemědělci ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Platby se stanovují v rozmezí mezi minimální a maximální částkou stanovenou v příloze II. Tyto platby mohou být v řádně odůvodněných případech zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musejí být v programech rozvoje venkova zdůvodněny.
4. Členské státy zajistí postupné snižování plateb po překročení určité prahové úrovně plochy jednotlivých podniků, která bude vymezena v programu, s výjimkou případů, kdy podpora zahrnuje pouze minimální platbu na hektar ročně v souladu s přílohou II.
Členské státy mohou v případě právnické osoby nebo skupiny fyzických či právnických osob uplatnit snižování plateb na úrovni členů těchto právnických osob nebo skupin, pokud:
a)
vnitrostátní právní předpisy umožňují, aby jednotliví členové měli práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi jednotlivých zemědělců, kteří jsou v postavení vedoucího daného zemědělského podniku, zejména pokud jde o jejich hospodářské, sociální a daňové postavení, a
b)
tito jednotliví členové přispěli k posílení zemědělských struktur daných právnických osob nebo skupin.
5. Kromě plateb podle odstavce 2 mohou členské státy v období mezi rokem 2014 a 2020 poskytovat platby v rámci tohoto opatření příjemcům v oblastech, které byly podle čl. 36 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 1698/2005 způsobilé v programovém období 2007-2013. Příjemcům v oblastech, které již nejsou na základě nového vymezení podle čl. 32 odst. 3 nadále způsobilé, se tyto platby postupně snižují, a to v průběhu období čtyř let. Toto období počíná dnem, kdy bylo vymezení podle čl. 32 odst. 3 dokončeno, a nejpozději v roce 2018. Platby začínají na úrovni nejvýše 80 % průměrné platby stanovené v programu pro programové období 2007-2013 podle čl. 36 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 1698/2005 a končí na úrovni nejvýše 20 % nejpozději v roce 2020. Jakmile výše platby v důsledku uplatňování postupného snižování částky dosáhne 25 EUR, může členský stát pokračovat ve vyplácení plateb na této úrovni až do skončení období postupného ukončování.
Po dokončení vymezení obdrží příjemci v oblastech, které jsou i nadále způsobilé, platby v rámci tohoto opatření v plné výši.
Článek 32
Vymezení oblastí s přírodními a jinými zvláštními omezeními
1. Členské státy vymezí na základě odstavců 2, 3 a 4 oblasti způsobilé pro platby podle článku 31 v rámci těchto kategorií:
a)
horské oblasti;
b)
jiné než horské oblasti, které čelí značným přírodním omezením; a
c)
ostatní oblasti postižené zvláštními omezeními.
2. Aby byly horské oblasti způsobilé pro platby podle článku 31, musí se vyznačovat značným omezením možností využití půdy a znatelným zvýšením produkčních nákladů:
a)
z důvodu velmi náročných klimatických podmínek daných nadmořskou výškou, v jejichž důsledku je podstatně zkráceno vegetační období;
b)
v nižších nadmořských výškách z důvodu existence převážně velmi svažitých oblastí, ve kterých nelze využít mechanizace nebo které vyžadují použití velmi nákladného zvláštního vybavení, nebo z obou důvodů, pokud omezení vyplývající z každého faktoru zvlášť je sice méně závažné, ale jejich kombinací vzniká stejné omezení.
Oblasti severně od 62. rovnoběžky a určité přilehlé oblasti se považují za horské oblasti.
3. Aby byly jiné než horské oblasti způsobilé pro platby podle článku 31, považují se tyto oblasti za oblasti s významnými přírodními omezeními, pokud alespoň 60 % zemědělské plochy splňuje alespoň jedno z kritérií uvedených v příloze III na úrovni uvedené prahové hodnoty.
Splnění těchto podmínek se zajistí na úrovni místních správních jednotek (úroveň LAU 2) nebo na úrovni jasně vymezené územní jednotky, která zahrnuje jednu konkrétní a souvislou zeměpisnou oblast, kterou lze hospodářsky a administrativně vymezit.
Při vymezování oblastí, jichž se týká tento odstavec, provedou členské státy doladění na základě objektivních kritérií s cílem vyloučit oblasti, v nichž byla doložena významná přírodní omezení uvedená v prvním pododstavci, která však byla překonána prostřednictvím investic nebo hospodářské činnosti nebo díky doložené běžné úrodnosti půdy, nebo v nichž metody produkce či zemědělské systémy nahradily ztrátu příjmů nebo dodatečné náklady uvedené v čl. 31 odst. 1.
4. Jiné oblasti než oblasti uvedené v odstavcích 2 a 3 jsou způsobilé pro platby podle článku 31, jsou-li postiženy zvláštními omezeními a pokud je nezbytné, aby se v nich pokračovalo v obhospodařování půdy s cílem zachovat nebo zlepšit životní prostředí, zachovat venkovskou krajinu a turistický potenciál oblasti nebo chránit pobřežní pásmo.
Oblasti postižené zvláštními omezeními zahrnují zemědělské oblasti, v nichž existují podobné přirozené podmínky produkce, a jejichž celkový rozsah nepřekračuje 10 % rozlohy dotyčného členského státu.
Pro platby podle tohoto odstavce mohou být navíc způsobilé oblasti, kde:
-
minimálně 60 % zemědělské plochy splňuje alespoň dvě z kritérií uvedených v příloze III, každé v rozmezí maximálně 20 % uvedené prahové hodnoty, nebo
-
minimálně 60 % zemědělské plochy tvoří oblasti, které splňují alespoň jedno z kritérií uvedených v příloze III na úrovni uvedené prahové hodnoty, a oblasti, které splňují alespoň dvě kritéria uvedená v příloze III, každé v rozmezí maximálně 20 % uvedené prahové hodnoty.
Splnění těchto podmínek se zajistí na úrovni LAU 2 nebo na úrovni jasně vymezené územní jednotky, která zahrnuje jednu konkrétní a souvislou zeměpisnou oblast, již lze hospodářsky a administrativně vymezit. Při vymezování oblastí, na něž se vztahuje tento pododstavec, provedou členské státy doladění, jak je uvedeno v čl. 32 odst. 3. Oblasti považované za způsobilé podle tohoto pododstavce se zohlední při výpočtu 10 % hranice uvedené ve druhém pododstavci.
První pododstavec se nevztahuje na členské státy, jejichž celé území je považováno za oblast se zvláštními nevýhodami podle nařízení (ES) č. 1698/2005 a (ES) č. 1257/1999.
5. Členské státy ke svým programům rozvoje venkova připojí:
a)
stávající nebo pozměněné vymezení podle odstavců 2 a 4;
b)
nové vymezení oblastí uvedených v odstavci 3.
Článek 33
Dobré životní podmínky zvířat
1. Platby na podporu dobrých životních podmínek zvířat v rámci tohoto opatření se poskytují zemědělcům, kteří se dobrovolně zaváží k provádění operací sestávajících z jednoho nebo více závazků týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a kteří jsou aktivními zemědělci ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Platby na podporu dobrých životních podmínek zvířat se vztahují pouze na závazky přesahující rámec příslušných závazných norem stanovených podle hlavy VI kapitoly I nařízení (EU) č. 1306/2013 a dalších příslušných závazných požadavků. Tyto příslušné požadavky se určí v programu.
Uvedené závazky se přijímají na období jednoho roku až sedmi let s možností obnovení.
3. Platby se poskytují ročně a v plné výši či částečně kompenzují dodatečné náklady a ušlé příjmy zemědělců vyplývající z přijatého závazku. V případě potřeby mohou krýt rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory vyplacené na závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat.
Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze II.
4. S cílem zajistit, aby závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat byly v souladu s obecnou politikou Unie v této oblasti, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o vymezení oblastí, v nichž mají závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat zajistit vyšší úroveň produkčních metod.
Článek 34
Lesnicko-environmentální a klimatické služby a ochrana lesů
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje na hektar lesa veřejným a soukromým držitelům lesů a jiným soukromoprávním a veřejnoprávním subjektům a jejich sdružením, kteří se dobrovolně zaváží k provádění operací sestávajících z jednoho nebo více lesnicko-environmentálních a klimatických závazků. V případě lesů vlastněných státem může být podpora udělena pouze v případě, že subjekt využívající tento les je soukromý subjekt nebo obec.
Pro lesnické podniky nad určitou velikost, kterou ve svých programech rozvoje venkova určí členské státy, se podpora podle odstavce 1 podmíní předložením příslušných informací pocházejících z lesního hospodářského plánu nebo rovnocenného nástroje v souladu s udržitelným obhospodařováním lesů vymezeným ministerskou konferencí o ochraně lesů v Evropě z roku 1993.
2. Platby se vztahují pouze na závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátním lesním zákonem či jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy. Všechny tyto požadavky jsou určeny v programu.
Závazky se přijímají na období od pěti do sedmi let. V nezbytných a řádně odůvodněných případech však mohou členské státy ve svých programech rozvoje venkova stanovit u určitých druhů závazků období delší.
3. Platby kompenzují v plné výši či částečně dodatečné náklady a ušlé příjmy příjemců podpory v důsledku přijatých závazků. V případě potřeby mohou krýt rovněž transakční náklady až do výše 20 % podpory vyplacené na lesnicko-environmentální závazky. Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze II.
V řádně odůvodněných případech lze pro operace týkající se zachování životního prostředí poskytnout v případě závazků, že stromy a lesy nebudou nadále využívány k obchodním účelům, podporu formou paušální sazby nebo jednorázové platby na jednotku, která se vypočte na základě vzniklých dodatečných nákladů a ušlých příjmů.
4. Podporu lze poskytnout veřejným a soukromým subjektům za účelem ochrany a podpory lesních genetických zdrojů na operace, na něž se nevztahují odstavce 1, 2 a 3.
5. Pro zajištění účinného využívání rozpočtových zdrojů EZFRV je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o druhy operací způsobilé pro podporu podle odstavce 4 tohoto článku.
Článek 35
Spolupráce
1. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje s cílem prosazovat formy spolupráce za účasti nejméně dvou subjektů, a to zejména:
a)
přístupy spočívající ve spolupráci mezi různými subjekty působícími v odvětví zemědělství, v odvětví lesnictví a v potravinovém řetězci v Unii a dalšími subjekty, které přispívají k dosažení cílů a priorit politiky rozvoje venkova, včetně seskupení producentů, družstev a mezioborových organizací;
b)
vytváření klastrů a sítí;
c)
zřizování a fungování operačních skupin v rámci EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti, jak je uvedeno v článku 56.
2. Spolupráce podle odstavce 1 se týká zejména:
a)
pilotních projektů;
b)
vývoje nových produktů, postupů, procesů a technologií v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví;
c)
spolupráce mezi malými hospodářskými subjekty při organizování společných pracovních procesů a sdílení zařízení a zdrojů a pro rozvoj služeb cestovního ruchu vztahujících se k venkovské turistice nebo jejich uvádění na trh;
d)
horizontální a vertikální spolupráce mezi účastníky dodavatelského řetězce k vytvoření a rozvoji krátkých dodavatelských řetězců a místních trhů;
e)
propagačních činností v místním kontextu, které souvisí s rozvojem krátkých dodavatelských řetězců a místních trhů;
f)
společných akcí prováděných s cílem zmírnit změnu klimatu nebo přizpůsobit se této změně;
g)
společných přístupů k projektům v oblasti ochrany životního prostředí a stávajícím environmentálním postupům; včetně účinného hospodaření s vodou, využívání energie z obnovitelných zdrojů a ochrany zemědělské krajiny;
h)
horizontální a vertikální spolupráce mezi subjekty v dodavatelském řetězci v rámci udržitelného zajišťování biomasy pro použití v procesech výroby potravin a energie a průmyslových procesech;
i)
provádění strategií místního rozvoje, kromě strategií vymezených v čl. 2 odst. 19 nařízení (EU) č. 1303/2013, které se zabývají jednou či více prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména ze strany jiných skupin veřejných a soukromých partnerů, než jsou skupiny vymezené v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013;
j)
vypracovávání lesních hospodářských plánů nebo rovnocenných nástrojů;
k)
diverzifikace zemědělských činností do činností v oblasti zdravotní péče, sociální integrace, zemědělství podporovaného komunitou a vzdělávání v oblasti životního prostředí a potravin.
3. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje pouze nově vytvořeným klastrům a sítím a klastrům a sítím, jež zahajují činnost, která je pro ně nová.
Podpora pro operace podle odst. 2 písm. a) a b) může být poskytnuta rovněž jednotlivým účastníkům, je-li tato možnost stanovena v programu rozvoje venkova.
4. Zajistí se šíření výsledků pilotních projektů podle odst. 2 písm. a) a operací podle odst. 2 písm. b) prováděných jednotlivými účastníky, jak stanoví odstavec 3.
5. Pro podporu v rámci tohoto opatření jsou způsobilé tyto náklady související s formami spolupráce uvedenými v odstavci 1:
a)
náklady na studie týkající se dotyčné oblasti, studie proveditelnosti a vypracování podnikatelského plánu nebo lesního hospodářského plánu či rovnocenného nástroje nebo jiné strategie místního rozvoje, než je uvedeno v článku 33 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
náklady na oživení dotyčné oblasti v zájmu zajištění proveditelnosti společného územního projektu nebo projektu, který má provést operační skupina EIP v oblasti produktivity a udržitelnosti zemědělství stanovená v článku 56. V případě klastrů se může oživení týkat rovněž organizace odborné přípravy, vytváření sítí mezi členy a přijímání nových členů;
c)
provozní náklady na spolupráci;
d)
přímé náklady na konkrétní projekty spojené s prováděním podnikatelského plánu, plánu ochrany životního prostředí, lesního hospodářského plánu nebo jakéhokoli rovnocenného nástroje, jiné strategie místního rozvoje, než je uvedeno v článku 33 nařízení (EU) č. 1303/2013, nebo přímé náklady jiných opatření zaměřených na inovace, včetně testování;
e)
náklady na propagační činnosti.
6. Je-li prováděn podnikatelský plán, plán ochrany životního prostředí, lesní hospodářský plán nebo jakýkoli rovnocenný nástroj nebo strategie rozvoje, mohou členské státy poskytnout podporu buď jako celkovou částku pokrývající náklady na spolupráci a náklady na prováděné projekty, nebo uhradit pouze náklady na spolupráci a k provedení projektů využít finanční prostředky z jiných opatření či jiných fondů Unie.
Pokud se podpora vyplácí jako celková částka a na prováděný projekt se vztahuje jiné opatření tohoto nařízení, uplatní se příslušná maximální částka nebo míra podpory.
7. Pro podporu je způsobilá rovněž spolupráce mezi subjekty nacházejícími se v různých regionech či členských státech.
8. Podpora je omezena na dobu nejvýše sedmi let s výjimkou společných environmentálních opatření v řádně odůvodněných případech.
9. Spolupráci v rámci tohoto opatření lze kombinovat s projekty podporovanými na témže území z jiných fondů Unie než EZFRV. Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace tohoto opatření s jinými nástroji podpory členských států nebo Unie.
10. Pro zajištění účinného využívání rozpočtových zdrojů EZFRV je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o další upřesnění charakteristik pilotních projektů, klastrů, sítí, krátkých dodavatelských řetězců a místních trhů, jež budou způsobilé pro podporu, jakož i podmínek pro poskytování podpory druhům operací uvedených v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 36
Řízení rizik
1. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje:
a)
finanční příspěvky na pojistné k pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin proti hospodářským ztrátám způsobeným zemědělcům v důsledku nepříznivých klimatických jevů, nákaz zvířat nebo chorob rostlin, napadení škůdci nebo ekologické havárie;
b)
finanční příspěvky do vzájemných fondů k vyplacení finančních kompenzací zemědělcům za hospodářské ztráty způsobené v důsledku nepříznivých klimatických jevů, vypuknutí nákazy zvířat či choroby rostlin, napadení škůdci nebo v důsledku ekologické havárie;
c)
nástroj ke stabilizaci příjmu ve formě finančních příspěvků do vzájemných fondů k poskytování kompenzací zemědělcům v důsledku výrazného poklesu jejich příjmů.
2. Pro účely tohoto článku se „zemědělcem“ rozumí aktivní zemědělec ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Pro účely odst. 1 písm. b) a c) se „vzájemným fondem“ rozumí systém akreditovaný členským státem v souladu s jeho vnitrostátním právem, který umožňuje zemědělcům, kteří jsou jeho členy, aby se pojistili, přičemž kompenzace se poskytuje uvedeným zemědělcům za hospodářské ztráty způsobené v důsledku nepříznivých klimatických jevů nebo vypuknutí nákazy zvířat či choroby rostlin nebo napadení škůdci nebo v důsledku ekologické havárie nebo v důsledku výrazného poklesu jejich příjmů.
4. Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace tohoto opatření s jinými nástroji podpory na úrovni členských států nebo Unie nebo se systémy soukromého pojištění.
5. Pro zajištění účinného využívání rozpočtových zdrojů EZFRV je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o minimální a maximální doby trvání komerčních půjček pro vzájemné fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4.
Do 31. prosince 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto článku.
Článek 37
Pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin
1. Podpora podle čl. 36 odst. 1 písm. a) se poskytuje pouze na pojistné smlouvy, které zahrnují ztráty způsobené v důsledku nepříznivého klimatického jevu nebo nákazy zvířat či choroby rostlin nebo napadení škůdci či ekologické havárie nebo opatření přijatého v souladu se směrnicí 2000/29/ES za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření choroby rostlin nebo škůdce, které zničí více než 30 % průměrné roční produkce zemědělce za období předcházejících tří let nebo tříletého průměru stanoveného na základě období předcházejících pěti let, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota. K výpočtu roční produkce zemědělce lze použít ukazatele. Použitá metoda výpočtu umožní určit skutečnou ztrátu jednotlivých zemědělců v daném roce.
Hodnocení rozsahu vzniklé ztráty může být přizpůsobeno specifickým rysům každého druhu produktu a použijí se k tomu:
a)
biologické ukazatele (množství ztráty biomasy) nebo odpovídající ukazatele ztráty výnosu zjištěné na úrovni zemědělského podniku, na místní, regionální či vnitrostátní úrovni, nebo
b)
ukazatele počasí (včetně množství srážek a teploty) zjištěné na místní, regionální či vnitrostátní úrovni.
2. Výskyt nepříznivého klimatického jevu nebo nákazy zvířat či choroby rostlin nebo napadení škůdci nebo ekologické havárie musí formálně uznat příslušný orgán dotyčného členského státu.
Členské státy mohou případně předem stanovit kritéria, na jejichž základě se bude mít za to, že došlo k formálnímu uznání.
3. Pokud jde o nákazy zvířat, finanční kompenzaci podle čl. 36 odst. 1 písm. a) lze poskytnout pouze v případě nákaz uvedených na seznamu nákaz zvířat vypracovaném Světovou organizací pro zdraví zvířat nebo v příloze rozhodnutí 2009/470/ES.
4. Pojistné plnění představuje maximálně kompenzaci za celkové náklady spojené s nahrazením ztrát podle čl. 36 odst. 1 písm. a) a nevyžaduje ani neurčuje druh nebo množství budoucí produkce.
Členské státy mohou omezit částku pojistného, na které lze poskytnout podporu, použitím příslušných stropů.
5. Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze II.
Článek 38
Vzájemné fondy pro nepříznivé klimatické jevy, nákazy zvířat a choroby rostlin, napadení škůdci a ekologické havárie
1. Aby byl vzájemný fond způsobilý pro podporu, musí:
a)
být akreditován příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
b)
mít transparentní politiku, pokud jde o platby do fondu a výběry z fondu;
c)
mít jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy.
2. Členské státy stanoví pravidla pro zřízení a správu vzájemných fondů, zejména pro poskytování kompenzace zemědělcům a jejich způsobilost v případě krize, jakož i pro správu a dohled nad dodržováním těchto pravidel. Členské státy zajistí, že se v podmínkách fondu stanoví sankce pro případy nedbalosti ze strany zemědělce.
Výskyt havárií podle čl. 36 odst. 1 písm. b) musí formálně uznat příslušný orgán dotyčného členského státu.
3. Finanční příspěvky uvedené v čl. 36 odst. 1 písm. b) se mohou vztahovat pouze na:
a)
správní náklady na zřízení vzájemného fondu, přičemž jsou rozloženy na maximálně tři roky a postupně se snižují;
b)
částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace zemědělcům. Finanční příspěvky mohou navíc souviset s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemným fondem za účelem vyplacení finanční kompenzace zemědělcům v případě krize.
Podpora podle čl. 36 odst. 1 písm. b) se poskytuje pouze na krytí ztrát vzniklých v důsledku výskytu nepříznivých klimatických jevů, vypuknutí nákazy zvířat či choroby rostlin, napadení škůdci nebo v důsledku opatření přijatého v souladu se směrnicí 2000/29/ES za účelem eradikace nebo zabránění dalšímu šíření choroby rostlin nebo škůdce nebo v důsledku ekologické havárie, které zničí více než 30 % průměrné roční produkce zemědělce za období předcházejících tří let nebo tříletého průměru stanoveného na základě období předcházejících pěti let, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota. K výpočtu roční produkce zemědělce lze použít ukazatele. Použitá metoda výpočtu umožní určit skutečnou ztrátu jednotlivých zemědělců v daném roce.
Do počátečního základního kapitálu se nesmí přispívat z veřejných prostředků.
4. Pokud jde o nákazy zvířat, finanční kompenzaci podle čl. 36 odst. 1 písm. b) lze poskytnout v případě nákaz uvedených na seznamu nákaz zvířat vypracovaném Světovou organizací pro zdraví zvířat nebo v příloze rozhodnutí 2009/470/ES.
5. Podpora je omezena maximální mírou podpory stanovenou v příloze II.
Členské státy mohou omezit náklady, které jsou způsobilé pro podporu, použitím:
a)
stropů pro každý fond;
b)
přiměřených stropů na jednotku.
Článek 39
Nástroj ke stabilizaci příjmu
1. Podpora podle čl. 36 odst. 1 písm. c) se poskytuje pouze tehdy, překročí-li pokles příjmů 30 % průměrného ročního příjmu zemědělce v předcházejícím období tří let nebo tříletý průměr stanovený na základě předcházejícího období pěti let, přičemž se vyloučí nejvyšší a nejnižší hodnota. Pro účely čl. 36 odst. 1 písm. c) se příjmem rozumí součet výnosů, které zemědělec získá na trhu, včetně jakékoli formy veřejné podpory, po odečtení nákladů na vstupy. Platby vyplacené zemědělcům vzájemným fondem kompenzují méně než 70 % ušlého příjmu v roce, kdy producentovi vznikne na obdržení této pomoci nárok.
2. Aby byl vzájemný fond způsobilý pro podporu, musí:
a)
být akreditován příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
b)
mít transparentní politiku, pokud jde o platby do fondu a výběry z fondu;
c)
mít jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy.
3. Členské státy stanoví pravidla pro zřízení a správu vzájemných fondů, zejména pro poskytování kompenzace zemědělcům v případě krize, jakož i pro správu a dohled nad dodržováním těchto pravidel. Členské státy zajistí, že se v podmínkách fondu stanoví sankce pro případy nedbalosti ze strany zemědělce.
4. Finanční příspěvky uvedené v čl. 36 odst. 1 písm. c) se mohou vztahovat pouze na:
a)
správní náklady na zřízení vzájemného fondu, přičemž jsou rozloženy na maximálně tři roky a postupně se snižují;
b)
částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace zemědělcům. Finanční příspěvky mohou navíc souviset s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemným fondem za účelem vyplacení finanční kompenzace zemědělcům v případě krize. Do počátečního základního kapitálu se nesmí přispívat z veřejných prostředků.
5. Podpora je omezena maximální částkou stanovenou v příloze II.
Článek 40
Financování doplňkových vnitrostátních přímých plateb v Chorvatsku
1. Podporu lze poskytnout zemědělcům způsobilým pro doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 19 nařízení (EU) č. 1307/2013. Podmínky stanovené v uvedeném článku se rovněž použijí na podporu poskytovanou podle tohoto článku.
2. Podpora poskytovaná zemědělci pro roky 2014, 2015 a 2016 nepřesáhne rozdíl mezi:
a)
výší přímých plateb použitelnou v Chorvatsku pro dotčený rok v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1307/2013; a
b)
45 % odpovídající výše přímých plateb použitelné od roku 2022.
3. Příspěvek Unie k podpoře poskytované podle tohoto článku v Chorvatsku pro roky 2014, 2015 a 2016 nepřesáhne 20 % jejího celkového ročního příspěvku z EZFRV.
4. Míra příspěvku z EZFRV v rámci příplatků k přímým platbám nepřesáhne 80 %.
Článek 41
Pravidla týkající se provádění opatření
Komise přijme prováděcí akty stanovující pravidla pro provádění opatření uvedených v tomto oddíle, pokud jde o:
a)
postupy pro výběr orgánů nebo subjektů poskytujících poradenské služby pro zemědělství a lesnictví a řídicí a pomocné služby pro zemědělství a postupné snižování podpory v rámci opatření týkajícího se poradenských služeb podle článku 15;
b)
posouzení ze strany členského státu, které se týká pokroku dosaženého s ohledem na podnikatelský plán, možnosti plateb a způsoby přístupu k jiným opatřením pro mladé zemědělce v rámci opatření týkajícího se rozvoje zemědělských podniků a podnikatelské činnosti podle článku 19;
c)
převod na jiné jednotky, než jsou jednotky použité v příloze II, a přepočítací koeficienty pro zvířata na dobytčí jednotky v rámci opatření uvedených v článcích 28, 29, 33 a 34;
d)
možnost použít standardní předpoklady dodatečných nákladů a ušlých příjmů v rámci opatření uvedených v článcích 28 až 31, 33 a 34 a kritérií pro jejich výpočet;
e)
výpočet výše podpory, je-li operace způsobilá pro podporu v rámci více než jednoho opatření.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem uvedeným v článku 84.
INICIATIVA LEADER
Článek 42
Místní akční skupiny LEADER
1. Kromě úkolů uvedených v článku 34 nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou místní akční skupiny vykonávat rovněž další úkoly, které jim svěří řídící orgán nebo platební agentura.
2. Místní akční skupiny mohou příslušnou platební agenturu požádat o vyplacení zálohy, je-li tato možnost stanovena v programu rozvoje venkova. Výše záloh nesmí překročit 50 % veřejné podpory na provozní náklady a oživení území.
Článek 43
„Startovací balíček LEADER“
Podpora iniciativy LEADER v oblasti místního rozvoje může rovněž zahrnovat „startovací balíček LEADER“ pro místní společenství, která v programovém období 2007-2013 iniciativu LEADER neprováděla. Tento balíček je určen na podporu budování kapacit a malých pilotních projektů. Podpora v rámci startovacího balíčku LEADER není podmíněna předložením strategie místního rozvoje související s iniciativou LEADER.
Článek 44
Činnosti spolupráce v rámci iniciativy LEADER
1. Podpora uvedená v čl. 35 odst.1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013 se poskytuje na:
a)
projekty založené na spolupráci v rámci členského státu (spolupráce mezi územními celky) nebo projekty založené na spolupráci mezi územními celky v několika členských státech nebo s územními celky ve třetích zemích (nadnárodní spolupráce);
b)
předběžnou technickou podporu pro projekty založené na spolupráci mezi územními celky a nadnárodní spolupráci pod podmínkou, že jsou místní akční skupiny schopny prokázat, že plánují provedení konkrétního projektu.
2. Kromě jiných místních akčních skupin může být partnerem místní akční skupiny v rámci EZFRV:
a)
skupina místních veřejných a soukromých partnerů na venkovském území, která provádí strategii místního rozvoje v rámci Unie či mimo ni;
b)
skupina místních veřejných a soukromých partnerů na jiném než venkovském území, která provádí strategii místního rozvoje.
3. Pokud projekty založené na spolupráci nebudou vybrány místními akčními skupinami, zavedou členské státy systém průběžného předkládání projektů.
Nejpozději do dvou let ode dne schválení programů rozvoje venkova zveřejní členské státy celostátní nebo regionální administrativní postupy pro výběr projektů založených na nadnárodní spolupráci a seznam způsobilých výdajů.
Projekty založené na spolupráci schválí příslušný orgán nejpozději do čtyř měsíců ode dne předložení žádosti o projekt.
4. Členské státy sdělí Komisi schválené projekty založené na nadnárodní spolupráci.
KAPITOLA II
Společná ustanovení pro více opatření
Článek 45
Investice
1. Aby byly investiční operace způsobilé pro podporu z EZFRV, musí jim předcházet posouzení očekávaného vlivu na životní prostředí v souladu s právem vztahujícím se na tento druh investic, budou-li mít investice pravděpodobně negativní dopady na životní prostředí.
2. Výdaje způsobilé pro podporu z EZFRV jsou omezeny na:
a)
výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup, včetně nákupu na leasing, nových strojů a vybavení až do tržní hodnoty aktiva;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako jsou odměny architektům a inženýrům a poplatky za konzultace, odměny týkající se poradenství v otázkách environmentální a hospodářské udržitelnosti, včetně studií proveditelnosti. Náklady na studie proveditelnosti zůstávají způsobilé i v případě, že na základě jejich výsledků nebyly provedeny výdaje podle písmen a) a b);
d)
tyto nehmotné investice: získání nebo vývoj počítačového programového vybavení a získání patentových práv, licencí, autorských práv, ochranných známek;
e)
náklady na zpracování lesních hospodářských plánů a jejich rovnocenných nástrojů.
3. Nákup zemědělských produkčních práv, platebních nároků, zvířat, jednoletých rostlin a jejich vysazování není v případě zemědělských investic způsobilý pro investiční podporu. V případě obnovy potenciálu zemědělské produkce poškozeného přírodními katastrofami nebo katastrofickými událostmi v souladu s čl. 18 odst. 1 písm. b) však mohou být výdaje na nákup zvířat způsobilým výdajem.
4. Příjemci podpory, která souvisí s investicemi, mohou příslušné platební agentury požádat o vyplacení zálohy až do výše 50 % veřejné podpory související s investicemi, je-li tato možnost obsažena v programu rozvoje venkova.
5. Způsobilým výdajem může být pracovní kapitál, který je doplňkový a souvisí s novou investicí v odvětví zemědělství nebo lesnictví, na niž je vyplácena podpora z EZFRV prostřednictvím finančního nástroje zřízeného v souladu s článkem 37 nařízení (EU) č. 1303/2013. Tyto způsobilé výdaje podle tohoto odstavce nepřesáhnou 30 % celkové částky způsobilých výdajů pro danou investici. Příslušná žádost musí být řádně odůvodněna.
6. S cílem zohlednit zvláštnosti jednotlivých druhů investic je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, který stanoví podmínky, za nichž lze ostatní náklady spojené s leasingovými smlouvami nebo s použitým zařízením považovat za způsobilé, a který vymezuje typy infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, které mají být způsobilé pro podporu.
Článek 46
Investice do zavlažování
1. Aniž by byl dotčen článek 45 tohoto nařízení, považují se v případě zavlažování nových a stávajících zavlažovaných ploch za způsobilé výdaje pouze investice, které splňují podmínky podle tohoto článku.
2. Plán povodí požadovaný podle rámcové směrnice o vodě se oznámí Komisi pro celou oblast, v níž mají být investice vynaloženy, jakož i pro jakoukoli jinou oblast, jejíž životní prostředí může být investicí ovlivněno. Opatření, která se v souladu s článkem 11 rámcové směrnice o vodě používají v rámci plánu povodí a která jsou relevantní pro odvětví zemědělství, musí být upřesněna v příslušném programu opatření.
3. Musí být zavedeno nebo v rámci investic je třeba zavést měření vody umožňující měřit spotřebu vody na úrovni investic, které jsou předmětem podpory.
4. Investice do vylepšení existujícího zavlažovacího zařízení nebo prvku zavlažovacího systému jsou způsobilé pouze v případě, že posouzení ex-ante vede k závěru, že podle technických parametrů stávajícího zařízení nebo systému lze dosáhnout úspory vody minimálně mezi 5 % a 25 %.
Pokud dané investice ovlivňují útvary podzemních nebo povrchových vod, jejichž stav byl v příslušném plánu povodí označen za méně než dobrý z důvodů souvisejících s množstvím vody:
a)
tyto investice musejí zajistit skutečné snížení spotřeby vody na úrovni těchto investic ve výši alespoň 50 % potenciální úspory vody, která byla díky nim umožněna;
b)
v případě investic v rámci jednoho zemědělského podniku, musejí tyto investice rovněž vést ke snížení celkové spotřeby vody tohoto podniku ve výši alespoň 50 % potenciální úspory vody, která byla díky této úrovni investic umožněna. Voda, kterou podnik prodá, je součástí celkové spotřeby vody podniku.
Žádná z podmínek v odstavci 4 se nevztahuje na investice do existujících zařízení, které ovlivňují pouze energetickou účinnost, nebo na investice k výstavbě nádrže, ani na investice za účelem používání recyklované vody, které nemají vliv na útvary podzemní či povrchové vody.
5. Investice, které vedou k čistému zvětšení zavlažované plochy a mají vliv na daný útvar podzemních nebo povrchových vod, jsou způsobilé pouze pokud:
a)
stav tohoto vodního úvaru nebyl v příslušném plánu povodí označen za méně než dobrý z důvodů souvisejících s množstvím vody; a
b)
z environmentální analýzy vyplývá, že investice nemají žádný významný nepříznivý dopad na životní prostředí; tuto analýzu dopadu na životní prostředí provede, nebo schválí příslušný orgán a může se rovněž týkat skupin podniků.
Pro účely určení čistého zvětšení zavlažované plochy lze za zavlažované plochy považovat plochy, které zavlažované nejsou, ale na nichž bylo v nedávné minulosti používáno zavlažovací zařízení, jak se stanoví a odůvodní v příslušném programu.
6. Odchylně od odst. 5 písm. a) mohou být investice, které vedou k čistému zvětšení zavlažované plochy zemědělského podniku, nadále způsobilé, pokud:
a)
jsou spojené s investicemi do stávajícího zavlažovacího zařízení nebo prvku zavlažovacího systému, v jejichž případě posouzení ex ante vede k závěru, že podle technických parametrů stávajícího zařízení nebo systému lze dosáhnout úspory vody minimálně mezi 5 % a 25 %, a
b)
investice zajistí účinné snížení spotřeby vody, na úrovni investic jako celku, minimálně 50 % případné úspory vody, kterou by umožnily investice do stávajícího zavlažovacího zařízení nebo prvku systému.
Odchylně se mimoto nepoužije podmínka podle odst. 5 písm. a) na investice do instalace nového zavlažovacího zařízení zásobovaného vodou ze stávající nádrže schválené příslušnými orgány před 31. říjnem 2013, pokud jsou splněny tyto podmínky:
-
daná nádrž je zanesena v příslušném plánu povodí a vztahují se na ni omezující požadavky stanovené v čl. 11 odst. 3 písm. e) rámcové směrnice o vodě;
-
dne 31. října 2013 platil buď maximální limit pro celkové odběry z nádrže nebo minimální požadovaný průtok ve vodních útvarech ovlivněných používáním dané nádrže;
-
tento maximální limit nebo minimální požadovaný průtok jsou v souladu s podmínkami stanovenými v článku 4 rámcové směrnice o vodě; a
-
dané investice nevedou k odběrům nad rámec maximálního limitu platného dne 31. října 2013 ani k poklesu průtoku v ovlivněných vodních útvarech pod minimální požadovanou úroveň platnou dne 31. října 2013.
Článek 47
Pravidla pro platby na plochu
1. Počet hektarů, na něž se vztahuje závazek podle článků 28, 29 a 34, se může v jednotlivých letech lišit, pokud:
a)
je tato možnost stanovena v programu rozvoje venkova;
b)
se dotyčný závazek nevztahuje na vytyčené parcely; a
c)
není ohroženo dosažení cíle závazku.
2. Je-li celý pozemek nebo část pozemku, na nějž se vztahuje závazek, nebo celý podnik převeden na jinou osobu během období uvedeného závazku, může tento závazek nebo jeho část odpovídající převedenému pozemku převzít pro zbytek období tato jiná osoba, nebo může tento závazek skončit, a za období, během něhož byl závazek účinný, se nepožaduje vrácení poskytnuté podpory.
3. Není-li příjemce schopen nadále plnit dané závazky, protože podnik nebo jeho část je předmětem nového rozdělení pozemků nebo veřejných pozemkových úprav nebo pozemkových úprav schválených příslušnými orgány veřejné správy, přijmou členské státy opatření nezbytná k tomu, aby bylo možno závazky přizpůsobit nové situaci podniku. Pokud se taková úprava ukáže jako nemožná, závazek skončí a za období, během něhož byl závazek účinný, se nepožaduje vrácení poskytnuté podpory.
4. Vrácení poskytnuté podpory se nepožaduje v případech vyšší moci a za výjimečných okolností podle článku 2 nařízení (EU) č. 1306/2013.
5. Odstavec 2, s ohledem na případy převodu celého podniku, a odstavec 4 se použijí rovněž na závazky podle článku 33.
6. Pro zajištění účinného provádění opatření souvisejících s plochou a zabezpečení finančních zájmů Unie je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, které stanoví podmínky vztahující se na změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření uvedených v článcích 28, 29, 33 a 34 a vymezí ostatní případy, kdy se vrácení poskytnuté podpory nepožaduje.
Článek 48
Ustanovení o přezkumu
Pro operace provedené podle článků 28, 29, 33 a 34 se stanoví ustanovení o přezkumu, aby se zajistilo jejich přizpůsobení v případě změny příslušných závazných norem, požadavků nebo povinností stanovených v uvedených článcích, jejichž rámec mají přijaté závazky přesáhnout. Toto ustanovení o přezkumu se vztahuje rovněž na úpravy nezbytné s cílem zamezit dvojímu financování postupů uvedených v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 v případě změn těchto postupů.
Operace provedené podle článků 28, 29, 33 a 34, které přesahují stávající programové období, obsahují ustanovení o přezkumu, které umožňuje jejich přizpůsobení právnímu rámci následujícího programového období.
Pokud se taková úprava ukáže pro příjemce jako nepřijatelná, závazek skončí a za období, během něhož byl závazek účinný, se nepožaduje vrácení poskytnuté podpory.
Článek 49
Výběr operací
1. Aniž je dotčen čl. 30 odst. 3 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013, řídící orgán programu rozvoje venkova stanoví po konzultaci s monitorovacím výborem kritéria pro výběr operací. Kritéria pro výběr mají zajistit rovné zacházení se žadateli, lepší využívání finančních zdrojů a zacílení opatření v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova. Při stanovení a uplatňování kritérií výběru se v souvislosti s rozsahem operace přihlíží k zásadě proporcionality.
2. Orgán členského státu, který odpovídá za výběr operací, zajistí, aby operace, s výjimkou těch, které jsou prováděny podle článků 28 až 31, 33 až 34 a 36 až 39, byly vybírány v souladu s kritérii pro výběr uvedenými v odstavci 1 a transparentním a náležitě zdokumentovaným postupem.
3. Příjemci mohou být případně vybíráni na základě výzev k předkládání návrhů při uplatnění kritérií hospodářské a environmentální účinnosti.
Článek 50
Vymezení venkovských oblastí
Pro účely tohoto nařízení vymezí řídící orgán „venkovskou oblast“ na úrovni programu. Členské státy mohou v řádně odůvodněných případech stanovit takovou definici pro opatření nebo druh operace.
KAPITOLA III
Technická pomoc a vytváření sítí
Článek 51
Financování technické pomoci
1. V souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 může EZFRV z podnětu Komise nebo jejím jménem využít až 0,25 % svých ročních přidělených prostředků na financování úkolů uvedených v článku 58 nařízení (EU) č. 1303/2013 nařízení o společných ustanoveních], včetně nákladů na zřízení a fungování Evropské sítě pro rozvoj venkova uvedené v článku 52 a sítě EIP uvedené v článku 53.
EZFRV může financovat rovněž opatření stanovená v čl. 41 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (25) ve vztahu k údajům a symbolům režimů jakosti v Unii.
Tyto akce se provádějí v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (26) a veškerými dalšími ustanoveními uvedeného nařízení a prováděcích předpisů, které se týkají tohoto způsobu plnění rozpočtu.
2. Z podnětu členských států mohou být až 4 % z celkové částky v rámci každého programu rozvoje venkova vyhrazena na úkoly uvedené v článku 59 nařízení (ES) č. 1303/2013 a na náklady související s přípravnými pracemi k vymezení oblastí s přírodními či jinými zvláštními omezeními podle článku 32..
Pro podporu podle tohoto odstavce nejsou způsobilé náklady související s certifikačním subjektem uvedeným v článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V rámci 4 % limitu se vyhradí určitá částka na zřízení a fungování celostátní sítě pro venkov uvedené v článku 54.
3. V případě programů rozvoje venkova zahrnujících méně rozvinuté regiony i ostatní regiony lze míru příspěvku z EZFRV na technickou pomoc podle čl. 59 odst. 3 stanovit při zohlednění převládajícího typu regionů, podle jejich počtu, v rámci daného programu.
Článek 52
Evropská síť pro rozvoj venkova
1. V souladu s čl. 51 odst. 1 se zřizuje Evropská síť pro rozvoj venkova s cílem propojit na úrovni Unie sítě, organizace a správní orgány členských států činné v oblasti rozvoje venkova.
2. Cílem propojování prostřednictvím Evropské sítě pro rozvoj venkova je:
a)
zvýšit zapojení všech zúčastněných subjektů, zejména subjektů v oblasti zemědělství a lesnictví a dalších stran v oblasti rozvoje venkova, do provádění politiky rozvoje venkova;
b)
zvýšit kvalitu programů rozvoje venkova;
c)
zastávat úlohu při informování širší veřejnosti o přínosech politiky rozvoje venkova;
d)
podpořit hodnocení programů rozvoje venkova.
3. Úkolem sítě je:
a)
shromažďovat, analyzovat a šířit informace o opatřeních v oblasti rozvoje venkova;
b)
poskytovat podporu v souvislosti s hodnotícími procesy a shromažďováním a správou údajů;
c)
na úrovni Unie shromažďovat, upevňovat a šířit osvědčené postupy v oblasti rozvoje venkova, včetně postupů týkajících se metod a nástrojů hodnocení;
d)
zřizovat a provozovat tematické skupiny nebo workshopy s cílem usnadnit výměnu odborných poznatků a podporovat provádění, monitorování a další rozvoj politiky rozvoje venkova;
e)
poskytovat informace o vývoji ve venkovských oblastech v Unii a ve třetích zemích;
f)
na úrovni Unie pořádat setkání a semináře pro subjekty, které se aktivně podílejí na rozvoji venkova;
g)
podporovat vnitrostátní sítě a iniciativy pro nadnárodní spolupráci a výměnu informací o opatřeních a výměnu zkušeností v oblasti rozvoje venkova se sítěmi ve třetích zemích;
h)
v případě místních akčních skupin:
i)
vytvářet synergie s činnostmi vykonávanými na celostátní nebo regionální úrovni či na obou úrovních příslušnými sítěmi, pokud jde o opatření v oblasti budování kapacit a výměnu zkušeností; a
ii)
spolupracovat se subjekty zajišťujícími vytváření sítí a poskytujícími technickou pomoc pro místní rozvoj, jež byly zřízeny EFRV, ESF a Evropským námořním a rybářským fondem, pokud jde o jejich činnosti v oblasti místního rozvoje a nadnárodní spolupráce.
4. Komise přijme prováděcí akty stanovující organizační strukturu a způsob fungování Evropské sítě pro rozvoj venkova. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
Článek 53
Síť evropského inovačního partnerství EIP
1. V souladu s čl. 51 odst. 1 se zřizuje síť EIP s cílem podporovat EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti podle článku 55. Tato síť umožní propojení operačních skupin, poradenských služeb a výzkumných pracovníků.
2. Cílem sítě EIP je:
a)
usnadnit výměnu odborných poznatků a osvědčených postupů;
b)
navázat dialog mezi zemědělci a výzkumnou obcí a usnadnit začlenění všech zúčastněných stran do procesu výměny poznatků.
3. Úkolem sítě EIP je:
a)
zajišťovat funkce asistenční služby a poskytovat hlavním subjektům informace o EIP;
b)
podporovat zřizování operačních skupin a poskytovat informace o možnostech, jež skýtají politiky Unie;
c)
usnadňovat vytváření klastrových iniciativ a pilotních nebo demonstračních projektů, které se mohou mimo jiné týkat těchto záležitostí:
i)
zvýšení zemědělské produktivity, hospodářské životaschopnosti, udržitelnosti, účinnosti v oblasti výstupů a zdrojů,
ii)
inovací na podporu biohospodářství,
iii)
biologické rozmanitosti, ekosystémových služeb, funkčnosti půdy a udržitelného hospodaření s vodou,
iv)
inovačních produktů a služeb pro integrovaný dodavatelský řetězec,
v)
otevření nových příležitostí v oblasti produktů a trhů pro prvovýrobce,
vi)
jakosti a bezpečnosti potravin a zdravého životního stylu,
vii)
omezení posklizňových ztrát a plýtvání potravinami;
d)
shromažďovat a šířit informace v oblasti EIP, včetně výsledků výzkumu a nových technologií, které jsou důležité pro inovace a výměnu poznatků a výměnu se třetími zeměmi v oblasti inovací.
4. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví organizační strukturu a způsob fungování sítě EIP. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
Článek 54
Celostátní síť pro venkov
1. Každý členský stát zřídí celostátní síť pro venkov, která seskupuje organizace a správní orgány podílející se na rozvoji venkova. Součástí celostátní sítě pro venkov je rovněž partnerství uvedené v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Členské státy s regionálními programy mohou předložit ke schválení konkrétní program pro zřízení a provoz své celostátní sítě pro venkov.
2. Cílem propojování prostřednictvím celostátní sítě pro venkov je:
a)
zvýšit zapojení zúčastněných stran do provádění politiky rozvoje venkova;
b)
zvýšit kvalitu provádění programů rozvoje venkova;
c)
informovat širší veřejnost a potenciální příjemce o politice rozvoje venkova a o možnostech financování;
d)
podpořit inovace v zemědělství, produkci potravin, lesnictví a venkovských oblastech.
3. Podpora z EZFRV podle čl. 51 odst. 3 se použije:
a)
na struktury potřebné pro provoz sítě;
b)
na přípravu a provádění akčního plánu, který zahrnuje alespoň tyto prvky:
i)
činnosti týkající se shromažďování příkladů projektů, které zahrnují všechny priority programů rozvoje venkova,
ii)
činnosti týkající se usnadnění tematických a analytických výměn mezi stranami zúčastněnými na rozvoji venkova, sdílení a šíření výsledků,
iii)
činnosti týkající se poskytování odborné přípravy a vytváření sítí pro místní akční skupiny a zejména technické pomoci pro spolupráci mezi územními celky a nadnárodní spolupráci, usnadnění spolupráce mezi místními akčními skupinami a hledání partnerů pro opatření uvedené v článku 35,
iv)
činnosti týkající se zajištění činností v oblasti vytváření sítí pro poradce a služeb na podporu inovací;
v)
činnosti týkající se sdílení a šíření výsledků monitorování a hodnocení,
vi)
komunikační plán zahrnující propagaci a informování o programu rozvoje venkova po dohodě s řídícími orgány a informační a komunikační činnosti zaměřené na širší veřejnost;
vii)
činnosti týkající se účasti na činnostech Evropské sítě pro rozvoj venkova a přispění k těmto činnostem.
4. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví pravidla pro zřizování a fungování celostátních sítí pro venkov a obsah konkrétních programů uvedených v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
HLAVA IV
EIP V OBLASTI ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKTIVITY A UDRŽITELNOSTI
Článek 55
Cíle
1. EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti:
a)
podporuje zemědělské a lesnické odvětví, které účinně využívá zdroje, je hospodářsky životaschopné, produktivní, konkurenceschopné a s nízkými emisemi, šetrné a odolné vůči klimatu, směřuje k systémům ekologické zemědělské produkce a funguje v souladu se základními přírodními zdroji, na nichž zemědělské a lesní hospodaření závisí;
b)
pomáhá zajistit stálé a udržitelné dodávky stávajících i nových potravin, krmiv a biomateriálů;
c)
zlepšuje procesy umožňující zachování životního prostředí, přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování této změny;
d)
buduje mosty mezi poznatky špičkového výzkumu a špičkovými technologiemi a zemědělci, uživateli lesů, venkovskými komunitami, podniky, nevládními organizacemi a poradenskými službami.
2. EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti usiluje o dosažení těchto cílů prostřednictvím:
a)
vytváření přidané hodnoty lepším propojováním výzkumu a zemědělské praxe a pobídek k širšímu využívání dostupných inovativních opatření;
b)
podpory rychlejšího a širšího zavádění inovativních řešení do praxe; a
c)
informování vědecké obce o potřebách zemědělské praxe v oblasti výzkumu.
3. EZFRV přispívá k cílům EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti prostřednictvím podpory poskytované v souladu s článkem 35 operačním skupinám v rámci sítě EIP uvedené v článku 56 a síti EIP uvedené v článku 53.
Článek 56
Operační skupiny
1. Operační skupiny EIP jsou součástí EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti. Zřizují je zúčastněné subjekty, jako jsou zemědělci, výzkumní pracovníci, poradci a podniky působící v zemědělství a potravinářství, jež jsou důležité pro dosažení cílů EIP.
2. Operační skupiny EIP stanoví vnitřní postupy zajišťující transparentnost jejich činnosti a rozhodování a předcházení střetu zájmů.
3. Členské státy v rámci svých programů rozhodnou, v jakém rozsahu budou operační skupiny podporovat.
Článek 57
Úkoly operačních skupin
1. Operační skupiny EIP vypracují plán, který obsahuje:
a)
popis inovativního projektu, jenž má být vypracován, ověřen, upraven nebo proveden;
b)
popis očekávaných výsledků a přispění k cíli EIP spočívajícímu ve zvýšení produktivity a zlepšení udržitelného řízení zdrojů.
2. Při provádění svých inovativních projektů operační skupiny:
a)
rozhodují o vypracování a provádění inovativních akcí; a
b)
provádějí inovativní akce prostřednictvím opatření financovaných z programů rozvoje venkova.
3. Operační skupiny šíří výsledky svého projektu, zejména prostřednictvím sítě EIP.
HLAVA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 58
Prostředky a jejich rozdělování
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 5, 6 a 7 tohoto článku, celková výše podpory Unie pro rozvoj venkova podle tohoto nařízení na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 84 936 milionů EUR v cenách roku 2011 v souladu s víceletým finančním rámcem na období let 2014 až 2020.
2. Na technickou pomoc Komisi podle čl. 51 odst. 1 se použije 0,25 % prostředků uvedených v odstavci 1.
3. Pro účely programování a následného začlenění do souhrnného rozpočtu Unie jsou částky uvedené v odstavci 1 indexovány sazbou 2 % ročně.
4. Roční rozpis částek uvedených v odstavci 1 podle jednotlivých členských států po odečtení částky uvedené v odstavci 2 je uveden v příloze I.
5. Finanční prostředky převedené členským státem podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se odečtou od částek přidělených tomuto členskému státu v souladu s odstavcem 4.
6. Do ročního rozpisu uvedeného v odstavci 4 se zahrnou rovněž finanční prostředky převedené do EZFRV při použití čl. 7 odst. 2 a čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a finanční prostředky převedené do EZFRV při použití článků 10b a 136 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (27) pro kalendářní rok 2013 musí být rovněž zahrnuty do ročního rozpisu částek uvedeného v odstavci 4.
7. S cílem zohlednit vývoj související s ročním rozpisem uvedeným v odstavci 4, včetně převodů podle odstavců 5 a 6, provést technické úpravy beze změny celkových přidělených částek nebo zohlednit jakékoli jiné změny stanovené legislativním aktem po přijetí tohoto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83, pokud jde o přezkum stropů uvedených v příloze I.
8. Pro účely přidělení výkonnostní rezervy uvedené v čl. 22 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 se k částkám uvedeným v článku 20 nařízení (EU) č. 1306/2013 připočtou dostupné účelově vázané příjmy vybrané v souladu s článkem 43 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro EZFRV. Tyto dostupné účelové příjmy se přidělí členským státům poměrným dílem k jejich podílu celkové výše podpory z EZFRV.
Článek 59
Příspěvky z fondu
1. V rozhodnutí, kterým se schvaluje program rozvoje venkova, je stanoven maximální příspěvek z EZFRV pro tento program. V rozhodnutí jsou v případě potřeby jednoznačně stanoveny prostředky přidělené méně rozvinutým regionům.
2. Příspěvek z EZFRV se vypočítává na základě částky způsobilých veřejných výdajů.
3. V programech rozvoje venkova je stanovena jediná sazba příspěvku z EZFRV, která se vztahuje na všechna opatření. Pro méně rozvinuté regiony, nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93, jakož i pro přechodové regiony, se případně stanoví zvláštní sazba příspěvku z EZFRV. Maximální sazba příspěvku z EZFRV činí:
a)
85 % způsobilých veřejných výdajů v méně rozvinutých regionech, nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93;
b)
75 % způsobilých veřejných výdajů pro všechny regiony, jejichž HDP na obyvatele byl v období 2007 až 2013 nižší než 75 % průměru EU-25 pro dané referenční období, avšak jejichž HDP na obyvatele je vyšší než 75 % průměru HDP EU-27;
c)
63 % způsobilých veřejných výdajů pro přechodové regiony, jiné než uvedené v písmeni b) tohoto odstavce;
d)
53 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech.
Minimální sazba příspěvku z EZFRV činí 20 %.
4. Odchylně od odstavce 3 maximální příspěvek z EZFRV:
a)
činí 80 % u opatření uvedených v článcích 14, 27 a 35, u místního rozvoje v rámci iniciativy LEADER uvedeného v článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013 a u operací podle čl. 19 odst. 1 písm. a) bodu i). Tato sazba se v případě programů pro méně rozvinuté regiony, nejvzdálenější regiony, menší ostrovy v Egejském moři ve smyslu nařízení (EHS) č. 2019/93 a pro přechodové regiony uvedené v odst. 3 písm. b) a c) může zvýšit až do maximální výše 90 %;
b)
činí 75 % pro operace přispívající k cílům v oblasti životního prostředí a zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně podle článků 17, čl. 21 odst. 1 písm. a) a b), článků 28,29,30,31 a 34;
c)
činí 100 % pro finanční nástroje na úrovni Unie uvedené v čl. 38 odst. 1 písm. a) nařízení č. 1303/2013;
d)
je shodný se sazbou příspěvku pro dané opatření zvýšenou o 10 dodatečných procentních bodů pro příspěvky na finanční nástroje uvedené v čl. 38 odst. 1 písm. b) nařízení č. 1303/2013;
e)
činí 100 % pro operace financované z finančních prostředků převedených do EZFRV při použití čl. 7 odst. 2 a čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013;
f)
činí 100 % v případě částky ve výši 500 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Portugalsku a v případě částky ve výši 7 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Kypru, a to pod podmínkou, že těmto členským státům je poskytována finanční pomoc v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU ke dni 1. ledna 2014 nebo po tomto datu, až do roku 2016, kdy se použití tohoto ustanovení znovu posoudí;
g)
v případě členských států, kterým je ke dni 1. ledna 2014 nebo po tomto datu poskytována finanční pomoc v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU, se může u výdajů, jež mají být těmito členskými státy uhrazeny v prvních dvou letech provádění programu rozvoje venkova, zvýšit sazba příspěvku z EZFRV vyplývající z použití čl. 24 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 nejvýše o dalších 10 procentních bodů do maximální výše 95 %. Sazba příspěvku z EZFRV použitelná bez uplatnění této výjimky však musí být dodržena u celkových veřejných výdajů vynaložených v průběhu programového období.
5. Nejméně 5 % a v případě Chorvatska 2,5 % z celkového příspěvku z EZFRV na program rozvoje venkova je vyhrazeno pro iniciativu LEADER.
6. Nejméně 30 % z celkového příspěvku z EZFRV na program rozvoje venkova se vyhradí na opatření podle článku 17 pro investice související se životním prostředím a klimatem, článků 21, 28, 29 a 30 s výjimkou plateb souvisejících s rámcovou směrnicí o vodě, článků 31, 32 a 34.
První pododstavec se nevztahuje na nejvzdálenější regiony a zámořská území členských států.
7. Předkládá-li členský stát celostátní program i soubor regionálních programů, odstavce 5 a 6 se nevztahují na celostátní program. Příspěvek z EZFRV na celostátní program se zohlední pro účely výpočtu procentního podílu uvedeného v odstavcích 5 a 6 pro každý z regionálních programů v poměru k podílu daného regionálního programu na celostátním příspěvku.
8. Výdaje spolufinancované z EZFRV nesmějí být současně spolufinancovány formou příspěvků ze strukturálních fondů, z Fondu soudržnosti nebo jiného finančního nástroje Unie.
9. Veřejné výdaje na podporu podniků musejí být v souladu s omezeními výše podpory stanovenými pro státní podporu, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Článek 60
Způsobilost výdajů
1. Odchylně od čl.65 odst. 9 nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou programy rozvoje venkova v případě mimořádných opatření v důsledku přírodních katastrof stanovit, že výdaje spojené se změnami programu mohou být způsobilé ode dne, kdy došlo k přírodní katastrofě.
2. Výdaje jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV pouze tehdy, pokud byly vynaloženy na operace, o nichž rozhodl řídící orgán daného programu nebo o nichž bylo rozhodnuto z jeho pověření, a to v souladu s výběrovými kritérii uvedenými v článku 49.
S výjimkou obecných nákladů vymezených v čl. 45 odst. 2 písm. c) se s ohledem na investiční operace v rámci opatření spadajících do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU za způsobilé považují pouze výdaje, jež vznikly po předložení žádosti příslušnému orgánu.
Členské státy mohou ve svých programech stanovit, že způsobilé jsou pouze výdaje, které vznikly po schválení žádosti o podporu příslušným orgánem.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na čl. 51 odst. 1 a 2.
4. Platby prováděné příjemci musí být doloženy fakturami a doklady o platbě. Není-li to možné, musí být platby doloženy dokumenty majícími stejnou důkazní hodnotu, s výjimkou forem podpory podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 61
Způsobilé výdaje
1. Pokud se podpora podle tohoto nařízení vztahuje na provozní náklady, jsou způsobilé tyto druhy nákladů:
a)
provozní náklady;
b)
personální náklady;
c)
náklady na odbornou přípravu;
d)
náklady související se vztahy s veřejností;
e)
finanční náklady;
f)
náklady na vytváření sítí.
2. Studie jsou způsobilým výdajem pouze tehdy, jsou-li spojeny s konkrétní operací v rámci programu nebo se specifickými cíli programu.
3. Příspěvky v podobě věcného plnění ve formě poskytnutí prací, zboží, služeb, pozemků a nemovitostí, za něž nebyla provedena platba v hotovosti doložená fakturami nebo dokumenty se stejnou důkazní hodnotou, mohou být způsobilé pro podporu, jsou-li splněny podmínky článku 69 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 62
Ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření
1. Členské státy zajistí, aby všechna opatření v oblasti rozvoje venkova, která zamýšlejí provést, byla ověřitelná a kontrolovatelná. Za tímto účelem provede řídící orgán a platební agentura každého programu rozvoje venkova posouzení ex ante týkající se ověřitelnosti a kontrolovatelnosti opatření, jež mají být zahrnuta do programu rozvoje venkova. Řídící orgán a platební agentura posuzují ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření i v průběhu provádění programu rozvoje venkova. Posouzení ex ante a posuzování během období provádění přihlíží k výsledkům kontrol v předchozím a stávajícím programovém období. Je-li při posouzení zjištěno, že nejsou dodrženy požadavky týkající se ověřitelnosti a kontrolovatelnosti, dotyčná opatření se odpovídajícím způsobem upraví.
2. Je-li podpora poskytnuta na základě standardních nákladů nebo dodatečných nákladů a ušlých příjmů, členské státy zajistí, aby byly příslušné výpočty přiměřené a přesné a aby byly tyto částky stanoveny předem na základě spravedlivého, nestranného a ověřitelného výpočtu. Za tímto účelem subjekt, který je funkčně nezávislý na orgánech odpovědných za provádění programu a který má potřebné odborné znalosti, provede výpočet nebo potvrdí přiměřenost a přesnost výpočtů. Součást programu rozvoje venkova tvoří prohlášení potvrzující přiměřenost a přesnost výpočtů.
Článek 63
Zálohy
1. Vyplacení záloh je podmíněno poskytnutím bankovní záruky nebo rovnocenné jistoty ve výši 100 % částky zálohy. Pokud jde o veřejné příjemce, zálohy se vyplácejí obcím, regionálním orgánům a jejich sdružením, jakož i veřejnoprávním subjektům.
Za rovnocennou jistotu podle prvního pododstavce se považuje facilita poskytnutá veřejným subjektem jako záruka za předpokladu, že se tento subjekt zaváže vyplatit částku pokrytou touto zárukou, není-li prokázán nárok na vyplacenou zálohu.
2. Záruka se může uvolnit, jakmile příslušná platební agentura stanoví, že výše skutečných výdajů odpovídající veřejnému příspěvku na operaci přesahuje výši zálohy.
HLAVA VI
ŘÍZENÍ, KONTROLA A PROPAGACE
Článek 64
Úkoly Komise
K zajištění řádného finančního řízení v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU v rámci sdíleného řízení provádí Komise opatření a kontroly stanovené v nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 65
Úkoly členských států
1. Členské státy přijmou veškeré právní a správní předpisy v souladu s čl. 58 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 k zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie.
2. Členské státy pro každý program rozvoje venkova určí:
a)
řídící orgán, jehož úkolem je dotyčný program řídit a jímž může být veřejný nebo soukromý subjekt působící na celostátní nebo regionální úrovni nebo přímo členský stát, pokud tento úkol vykonává sám;
b)
akreditovanou platební agenturu ve smyslu článku 7 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
certifikační subjekt ve smyslu článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Členské státy zajistí, aby byl pro každý program rozvoje venkova zřízen odpovídající systém řízení a kontroly, který zaručí, že funkce řídícího orgánu a ostatních subjektů budou jasně vymezeny a odděleny. Členské státy odpovídají za zajištění účinného fungování systémů během celého programového období.
4. Členské státy jednoznačně stanoví úkoly řídícího orgánu, platební agentury a místních akčních skupin v rámci iniciativy LEADER, pokud jde o uplatňování kritérií způsobilosti a výběrových kritérií a postupů pro výběr projektů.
Článek 66
Řídící orgán
1. Řídící orgán odpovídá za účinné, účelné a správné řízení a provádění programu, a zejména:
a)
zajišťuje existenci vhodného a bezpečného elektronického systému pro záznam, uchovávání, správu a vykazování statistických údajů o programu a jeho provádění, které jsou zapotřebí pro účely monitorování a hodnocení, a zejména informací potřebných ke sledování pokroku na základě stanovených cílů a priorit;
b)
k 31. lednu a 31. říjnu v každém roce programu předkládá Komisi příslušné údaje ukazatelů pro operace vybrané k financování, včetně informací souvisejících s výstupy a finančními ukazateli;
c)
zajišťuje, aby příjemci a jiné subjekty podílející se na provádění operací:
i)
byli seznámeni se svými povinnostmi vyplývajícími z poskytnuté podpory a aby pro všechny transakce související s operací používali buď oddělený účetní systém, nebo vhodný účetní kód,
ii)
si byli vědomi požadavků týkajících se poskytování údajů řídícímu orgánu a zaznamenávání výstupů a výsledků;
d)
zajišťuje, aby hodnocení ex ante uvedené v článku 55 nařízení (EU) č. 1303/2013 nařízení o společných ustanoveních] bylo v souladu se systémem hodnocení a monitorování, a odpovídá za schvalování a předkládání hodnocení Komisi;
e)
zajišťuje, aby byl zaveden plán hodnocení uvedený v článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013, aby hodnocení programu ex post uvedené v článku 57 nařízení (EU) č. 1303/2013 bylo provedeno v časových lhůtách stanovených v uvedeném nařízení, a dále zajišťuje soulad těchto hodnocení se systémem monitorování a hodnocení a předkládá je monitorovacímu výboru a Komisi;
f)
poskytuje monitorovacímu výboru informace a dokumenty potřebné k monitorování provádění programu z hlediska jeho konkrétních cílů a priorit;
g)
vypracovává výroční zprávy o pokroku včetně souhrnných monitorovacích tabulek a po schválení monitorovacím výborem je předkládá Komisi;
h)
zajišťuje, aby platební agentura před schválením plateb obdržela všechny potřebné informace, zejména o postupech a veškerých kontrolách prováděných v souvislosti s operacemi vybranými pro financování;
i)
zajišťuje propagaci programu, i prostřednictvím celostátní sítě pro venkov, a to informováním potenciálních příjemců, profesních organizací, hospodářských a sociálních partnerů, subjektů podílejících se na prosazování rovnosti žen a mužů a dotčených nevládních organizací, včetně ekologických organizací, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech pro získání přístupu k financování z programu a rovněž informováním příjemců o příspěvku Unie a široké veřejnosti o úloze, kterou Unie v programu hraje.
2. Členský stát nebo řídící orgán mohou pro řízení a provádění operací v rámci rozvoje venkova určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů, včetně místních orgánů, subjektů působících v oblasti regionálního rozvoje nebo nevládních organizací.
Pokud je plněním části těchto úkolů pověřen jiný subjekt, zůstává řídící orgán i nadále plně odpovědný za účinnost a správnost řízení a za provádění těchto úkolů. Řídící orgán zajistí, aby byla přijata náležitá ustanovení, která tomuto jinému subjektu umožní získat veškeré údaje a informace nezbytné k plnění těchto úkolů.
3. Obsahuje-li program rozvoje venkova tematický podprogram podle článku 8, může řídící orgán určit pro řízení a provádění strategie jeden nebo více zprostředkujících subjektů, včetně místních orgánů, místních akčních skupin nebo nevládních organizací. V tomto případě se použije odstavec 2.
Řídící orgán zajistí, aby byly pro účely systému monitorování a hodnocení uvedeného v článku 67 zvlášť určeny operace a výstupy tohoto tematického podprogramu.
4. S výhradou úlohy platebních agentur a dalších subjektů stanovených v nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud má členský stát více než jeden program, je možné stanovit koordinační orgán za účelem zajištění souladu v hospodaření s prostředky a propojení mezi Komisí a vnitrostátními řídícími orgány.
5. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví jednotné podmínky pro uplatňování požadavků týkajících se informování a propagace podle odst. 1 písm. i).
HLAVA VII
MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Zavedení systému monitorování a hodnocení a cíle tohoto systému
Článek 67
Systém monitorování a hodnocení
V souladu s touto hlavou se v rámci spolupráce mezi Komisí a členskými státy vypracuje společný systém monitorování a hodnocení, který Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle článku 84.
Článek 68
Cíle
Cílem systému monitorování a hodnocení je:
a)
prokázat pokrok a dosažené výsledky politiky rozvoje venkova a posoudit dopad, účelnost, účinnost a relevantnost intervencí politiky rozvoje venkova;
b)
přispět k cílenější podpoře pro rozvoj venkova;
c)
podpořit společný vzdělávací proces v souvislosti s monitorováním a hodnocením.
Oddíl 2
Technická ustanovení
Článek 69
Společné ukazatele
1. Za účelem shromažďování údajů na úrovni Unie je v systému monitorování a hodnocení podle článku 67 uveden seznam společných ukazatelů týkajících se výchozí situace a rovněž finančního plnění, výstupů, výsledků a dopadů programu, které jsou použitelné pro jednotlivé programy.
2. Společné ukazatele vycházejí z dostupných údajů, jsou spojeny se strukturou a cíli rámce politiky rozvoje venkova a umožňují posouzení pokroku, účelnosti a účinnosti provádění politiky na základě cílů na úrovni Unie, jednotlivých členských států a programů. Společné ukazatele dopadu vycházejí z dostupných údajů.
3. Hodnotitel provede kvantifikaci dopadu programu měřeného pomocí ukazatelů dopadu. Na základě důkazů vzešlých z hodnocení SZP, včetně hodnocení programů rozvoje venkova, posoudí Komise s pomocí členských států spojený účinek všech nástrojů SZP.
Článek 70
Elektronický informační systém
1. Klíčové informace o provádění programu, o každé operaci vybrané pro financování a o dokončených operacích, které jsou zapotřebí pro monitorování a hodnocení, včetně klíčových informací o každém příjemci a projektu, se zaznamenávají a uchovávají elektronickými prostředky.
Článek 71
Poskytování informací
Příjemci podpory v rámci opatření v oblasti rozvoje venkova a místní akční skupiny se zaváží, že řídícímu orgánu nebo určeným hodnotitelům či jiným subjektům pověřeným vykonáváním funkcí jejich jménem poskytnou veškeré informace, které jsou potřebné k monitorování a hodnocení programu, zejména ve vztahu k plnění stanovených cílů a priorit.
KAPITOLA II
Monitorování
Článek 72
Postupy monitorování
1. Řídící orgán a monitorovací výbor podle článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorují kvalitu provádění programu.
2. Řídící orgán a monitorovací výbor monitorují každý program rozvoje venkova pomocí finančních ukazatelů a ukazatelů souvisejících s výstupy a výsledky.
Článek 73
Monitorovací výbor
Členské státy s regionálními programy mohou zřídit celostátní monitorovací výbor za účelem koordinace provádění těchto programů ve vztahu k celostátnímu rámci a čerpání finančních prostředků.
Článek 74
Úkoly monitorovacího výboru
Monitorovací výbor se přesvědčí o plnění programu rozvoje venkova a o účinnosti jeho provádění. Za tím účelem monitorovací výbor kromě funkcí uvedených v článku 49 nařízení (EU) č. 1303/2013:
a)
je konzultován a vydává stanovisko ke kritériím pro výběr financovaných operací do čtyř měsíců od vydání rozhodnutí o schválení programu, přičemž tato kritéria výběru se upravují podle potřeb programování;
b)
přezkoumává činnosti a výstupy spojené s pokrokem při provádění plánu hodnocení programu;
c)
přezkoumává zejména opatření v rámci programu týkající se plnění předběžných podmínek, která spadají do působnosti řídícího orgánu, a je informován o opatřeních týkajících se plnění dalších předběžných podmínek;
d)
účastní se práce celostátní sítě pro venkov za účelem výměny informací o provádění programu; a
e)
projednává a schvaluje výroční zprávy o provádění před jejich odesláním Komisi.
Článek 75
Výroční zpráva o provádění
1. Do 30. června 2016 a do 30. června každého následujícího roku až do roku 2024 včetně předloží členské státy Komisi výroční zprávu o provádění programu rozvoje venkova v předchozím kalendářním roce. Zpráva předložená v roce 2016 zahrnuje kalendářní roky 2014 a 2015.
2. Kromě splnění požadavků uvedených v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahují výroční zprávy o provádění mimo jiné informace o finančních závazcích a výdajích pro jednotlivá opatření a shrnutí činností provedených ve vztahu k plánu hodnocení.
3. Kromě splnění požadavků uvedených v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahuje výroční zpráva o provádění předložená v roce 2017 rovněž popis provádění všech podprogramů v rámci programu.
4. Kromě splnění požadavků uvedených v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahuje výroční zpráva o provádění předložená v roce 2019 rovněž popis provádění všech podprogramů v rámci programu a posouzení pokroku dosaženého při zajišťování integrovaného přístupu k používání EZFRV a jiných finančních nástrojů EU na podporu územního rozvoje venkovských oblastí, včetně využití strategií místního rozvoje.
5. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví pravidla týkající se předkládání výročních zpráv o provádění. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
KAPITOLA III
Hodnocení
Článek 76
Obecná ustanovení
1. Komise může přijmout prováděcí akty upřesňující prvky, které mají být obsaženy v hodnocení ex ante a hodnocení ex post uvedeném v článcích 55 a 57 nařízení (EU) č. 1303/2013, a stanovující minimální požadavky na plán hodnocení uvedený v článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
2. Členské státy zajistí, aby hodnocení byla v souladu se společným přístupem k hodnocení dohodnutým podle článku 67, organizují získávání a shromažďování potřebných údajů a předkládají hodnotitelům různé informace poskytnuté systémem monitorování.
3. Členské státy zpřístupní hodnotící zprávy na internetu a Komise na svých internetových stránkách.
Článek 77
Hodnocení ex ante
Členské státy zajistí, aby hodnotitel provádějící hodnocení ex ante byl od časné fáze zapojen do procesu vypracování programu rozvoje venkova, včetně vypracování analýzy uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. b), návrhu intervenční logiky programu a stanovení cílů programu.
Článek 78
Hodnocení ex post
V roce 2024 vyhotoví členské státy pro každý ze svých programů rozvoje venkova zprávu o hodnocení ex post. Tuto zprávu předloží Komisi do 31. prosince 2024.
Článek 79
Shrnutí hodnocení
Za vypracování shrnutí zpráv o hodnocení ex ante a hodnocení ex post na úrovni Unie odpovídá Komise.
Shrnutí hodnotících zpráv se provede nejpozději do 31. prosince roku následujícího po předložení příslušných hodnocení.
HLAVA VIII
USTANOVENÍ O HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽI
Článek 80
Pravidla vztahující se na podniky
Poskytuje-li se podpora podle tohoto nařízení formám spolupráce mezi podniky, lze ji poskytnout pouze těm formám spolupráce, které jsou v souladu s pravidly hospodářské soutěže uplatňovanými podle článků 206 až 210 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013.
Článek 81
Státní podpora
1. Není-li v této hlavě stanoveno jinak, použijí se na podporu pro rozvoj venkova poskytovanou členskými státy články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU se nepoužijí na platby členských států uskutečněné podle tohoto nařízení a v souladu s ním nebo na doplňkové vnitrostátní financování podle článku 82 v rámci oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU.
Článek 82
Doplňkové vnitrostátní financování
Platby uskutečněné členskými státy v souvislosti s operacemi spadajícími do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU, které mají zajistit doplňkové financování na rozvoj venkova, na nějž je poskytována podpora z finančních prostředků Unie kdykoli v průběhu programovacího období, zahrnou členské státy do programu rozvoje venkova v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. j) a v případě, že splňují kritéria podle tohoto nařízení, je schvaluje Komise.
HLAVA IX
PRAVOMOCI KOMISE, SPOLEČNÁ USTANOVENÍ A PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Pravomoci Komise
Článek 83
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl.2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst.5,čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10 a 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5,čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5,čl. 45 odst.6, čl. 47 odst. 6 a článku 89 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v v čl.2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst.5,čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10 a 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5,čl. 45 odst.6, čl. 47 odst. 6 a článku 89 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl.2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5,čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10 a 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5,čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst.6, čl. 47 odst. 6 a článku 89 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle v čl.2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst.5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10 a 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst.6, čl. 47 odst. 6 a článku 89 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 84
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor nazvaný „Výbor pro rozvoj venkova“. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA II
Společná ustanovení
Článek 85
Výměna informací a dokumentů
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zavede informační systém s cílem umožnit bezpečnou výměnu údajů společného zájmu mezi Komisí a jednotlivými členskými státy. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví pravidla pro fungování tohoto systému. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 84.
2. Komise zajistí, aby existoval vhodný a bezpečný elektronický systém pro záznam, uchovávání a správu hlavních informací a podávání zpráv o monitorování a hodnocení.
Článek 86
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje za účelem plnění svých závazků týkajících se řízení, kontroly, monitorování a hodnocení podle tohoto nařízení, a zejména závazků uvedených v hlavě VI a VII, a zpracovávají tyto údaje pouze způsobem slučitelným s tímto účelem.
2 Pokud se osobní údaje zpracovávají za účelem monitorování a hodnocení podle hlavy VII za použití bezpečného elektronického systému uvedeného v článku 85, musejí být anonymizovány a zpracovávány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu s pravidly stanovenými ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v příslušných právních předpisech členských států a Unie.
4. Členské státy informují dotčené subjekty o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena v pravidlech na ochranu údajů obsažených ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
5. Články 111 až 114 nařízení (EU) č. 1306/2013 se použijí na tento článek.
Článek 87
Obecná ustanovení SZP
Nařízení (EU) č. 1306/2013 a předpisy přijaté podle uvedeného nařízení se použijí ve vztahu k opatřením stanoveným v tomto nařízení.
KAPITOLA III
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 88
Nařízení (ES) č. 1698/2005
Nařízení (ES) č. 1698/2005 se zrušuje.
Nařízení (ES) č. 1698/2005 se nadále použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle uvedeného nařízení před 1. lednem 2014.
Článek 89
Přechodná ustanovení
K usnadnění přechodu ze systému stanoveného nařízením (ES) č. 1698/2005 na systém stanovený tímto nařízením je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 83,které stanoví podmínky, za nichž může být podpora, kterou Komise schválila podle nařízení (ES) č. 1698/2005, začleněna do podpory poskytované podle tohoto nařízení, včetně technické pomoci a hodnocení ex post. Tyto akty v přenesené pravomoci mohou rovněž stanovit podmínky pro přechod z podpory pro rozvoj venkova pro Chorvatsko podle nařízení (ES) č. 1085/2006 na podporu stanovenou tímto nařízením.
Článek 90
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
REGULATION (EU) No 1305/2013 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 17 December 2013
on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) and repealing Council Regulation (EC) No 1698/2005
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 42 and Article 43(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the Court of Auditors,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee,
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure,
Whereas:
(1)
The Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled "The CAP towards 2020: Meeting the food, natural resources and territorial challenges of the future" set out the potential challenges, objectives and orientations for the common agricultural policy ("the CAP") after 2013. In the light of the debate on that Communication, the CAP should be reformed with effect from 1 January 2014. That reform should cover all the main instruments of the CAP, including Council Regulation (EC) No 1698/2005 (1). In view of the scope of the reform, it is appropriate to repeal Regulation (EC) No 1698/2005 and to replace it with a new text.
(2)
A rural development policy should be established to accompany and complement direct payments and market measures of the CAP and thereby to contribute to that policy's objectives as laid down in the Treaty on the Functioning of the European Union ("TFEU"). Such rural development policy should also integrate the major policy objectives set out in the Communication from the Commission of 3 March 2010 entitled "Europe 2020 - A strategy for smart, sustainable and inclusive growth" ("the Europe 2020 Strategy") and should be coherent with the general objectives for the economic and social cohesion policy, as set out in the TFEU.
(3)
Since the objective of this Regulation, namely rural development, cannot be sufficiently achieved by the Member States, given the links between rural development and the other instruments of the CAP, the extent of the disparities that exist between the various rural areas and the limits on the financial resources of the Member States in an enlarged Union but can rather, by reason of the multi-annual guarantee of Union finance and by concentrating on its priorities, be better achieved at Union level. the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union ("TEU"). In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(4)
To ensure the sustainable development of rural areas, it is necessary to focus on a limited number of core priorities relating to knowledge transfer and innovation in agriculture, forestry and rural areas, to farm viability, to the competitiveness of all types of agriculture in all regions and promoting innovative farm technologies and the sustainable management of forests, to the organisation of the food chain, including the processing and marketing of agricultural products, to animal welfare, to risk management in agriculture, restoring, preserving and enhancing ecosystems that are related to agriculture and forestry, to the promotion of resource efficiency and the shift towards a low carbon economy in the agricultural, food and forestry sectors, and to promoting social inclusion, poverty reduction in and the economic development of rural areas. In doing so, account should be taken of the diversity of the situations that affect rural areas with different characteristics or different categories of potential beneficiaries and of the cross-cutting objectives of innovation, environment and climate change mitigation and adaptation. Mitigation action should relate both to limiting emissions in agriculture and forestry from key activities such as livestock production, fertilizer use and to preserving carbon sinks and enhancing carbon sequestration with regard to land use, land use change and the forestry sector. The Union priority for rural development relating to knowledge transfer and innovation in agriculture, forestry and rural areas should apply horizontally in relation to the other Union priorities for rural development.
(5)
The Union's priorities for rural development should be pursued in the framework of sustainable development and the Union's promotion of the aim of protecting and improving the environment, as set out in Article 11 TFEU, taking into account the polluter pays principle. The Member States should, provide information on the support for climate change objectives in line with the ambition to devote at least 20 % of the Union budget to this end using a methodology adopted by the Commission.
(6)
The activities of the European Agricultural Fund for Rural Development ("the EAFRD") and the operations to which it contributes should be consistent and compatible with support from other instruments of the CAP.
(7)
In order to ensure the immediate start and efficient implementation of rural development programmes, support from the EAFRD should be based on the existence of administrative framework conditions that are sound. Member States should therefore assess the applicability and fulfilment of certain ex ante conditionalities. Each Member State should prepare either a national rural development programme for its entire territory or a set of regional programmes or both a national programme and a set of regional programmes. Each programme should identify a strategy for meeting targets in relation to the Union priorities for rural development and a selection of measures. Programming should comply with Union priorities for rural development, whilst at the same time adapting to national contexts and complementing the other Union policies, in particular the agricultural market policy, the cohesion policy and the common fisheries policy. Member States which opt for preparing a set of regional programmes should also be able to prepare a national framework, without a separate budgetary allocation, in order to facilitate co-ordination among the regions in addressing nation-wide challenges.
(8)
Member States should be able to include in their rural development programmes thematic sub-programmes to address specific needs in areas of particular importance to them. Thematic sub-programmes should concern, among others, young farmers, small farms, mountain areas, the creation of short supply chains, women in rural areas and climate change mitigation and adaptation and biodiversity. Thematic sub-programmes should also be used to provide for the possibility to contribute to the restructuring of agricultural sectors which have a strong impact on the development of rural areas. As a means of increasing the efficient intervention of certain thematic sub-programmes Member States should be allowed to provide for higher support rates for certain operations covered by those thematic sub-programmes.
(9)
Rural development programmes should identify the needs of the area covered and describe a coherent strategy to meet them in the light of the Union priorities for rural development. That strategy should be based on the setting of targets. The links between the needs identified, the targets set and the choice of measures selected to meet them should be established. Rural development programmes should also contain all the information required to assess their conformity with the requirements of this Regulation.
(10)
Targets are to be established in rural development programmes against a common set of target indicators for all Member States and where necessary, against programme specific indicators. In order to facilitate this exercise the areas covered by these indicators should be defined, in line with the Union priorities for rural development. Given the horizontal application of the Union priority for rural development relating to knowledge transfer in agriculture and forestry, interventions under this priority are to be considered as instrumental to the target indicators defined for the remaining Union priorities.
(11)
It is necessary to establish certain rules for programming and revising rural development programmes. A simplified procedure should be provided for revisions that do not affect the strategy of the programmes or the respective Union financial contributions.
(12)
The evolution and specialisation of agriculture and forestry and the particular challenges faced by micro and small and medium-sized enterprises ("SMEs") in rural areas require an appropriate level of technical and economic training as well as an increased capacity to access and exchange knowledge and information including through the diffusion of best agricultural and forestry production practices. Knowledge transfer and information actions should not only take the form of traditional training courses but should also be adapted to the needs of rural actors. Workshops, coaching, demonstration activities, information actions and also short-term farm and forest-exchange schemes and visits should therefore also be supported. The knowledge and information acquired should enable farmers, forest holders, persons engaged in the food sector and rural SMEs to, in particular, enhance their competitiveness and resource efficiency and improve their environmental performance while at the same time contributing to the sustainability of the rural economy. When providing support to SMEs, Member States have the possibility to give priority to SMEs linked to the agriculture and forestry sectors. In order to ensure that knowledge transfer and information actions are effective in delivering these results it should be required that the providers of knowledge transfer services have all the appropriate capabilities.
(13)
Farm advisory services help farmers, young farmers, forest holders, other land managers and SMEs in rural areas to improve the sustainable management and overall performance of their holding or business. Therefore both the setting up of such services and the use of advice by farmers, young farmers, forest holders, other land managers and SMEs should be encouraged. In order to enhance the quality and effectiveness of the advice offered, provision should be made for the minimum qualifications and regular training of advisors. As provided for in Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council (2) farm advisory services should help farmers to assess the performance of their agricultural holding and to identify the necessary improvements as regards the statutory management requirements, good agricultural and environmental conditions, agricultural practices beneficial to the climate and the environment set out in Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council (3) and measures at farm level provided for in the rural development programmes aiming at farm modernisation,
competitiveness building, sectoral integration, innovation, market orientation as well as the promotion of entrepreneurship. Farm advisory services should also help farmers to identify the necessary improvements as regards requirements laid down for the implementation of Article 11(3) of Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council (4) ("the Water Framework Directive"), as well as requirements for the implementation of Article 55 of Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council (5) and Article 14 of Directive 2009/128/EC of the European Parliament and of the Council (6), in particular in relation to the compliance with the general principles of integrated pest management. Where relevant, advice should also cover occupational or safety standards linked to the farm as well as specific advice for farmers setting up for the first time. It should also be possible for advice to cover the setting up by young farmers, the sustainable development of the economic activities of the holding and local processing and marketing issues, linked to the economic, agricultural and environmental performance of the holding or enterprise. Specific advice may also be provided on climate change mitigation and adaptation, biodiversity, the protection of water, the development of short supply chains, organic farming and health aspects of animal husbandry. When providing support to SMEs, Member States have the possibility to give priority to SMEs linked to the agriculture and forestry sectors. Farm management and farm relief services should help farmers improve and facilitate management of their holding.
(14)
Union or national quality schemes, including farm certification schemes for agricultural products and food, provide consumers with assurances on the quality and characteristics of the product or the production process used as a result of the participation of farmers in such schemes, achieve added value for the products concerned and enhance their market opportunities. Farmers and groups of farmers should therefore be encouraged to participate in those schemes. In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013. As it is at the moment of entering into such schemes and in the early years of participation that additional costs and obligations imposed on farmers as a result of their participation are not fully remunerated by the market, support should be provided for new participation and should cover a period of no more than five years. Given the special characteristics of cotton as a farm product, quality schemes for cotton should also be covered. Support should also be made available for information and promotion activities concerning products covered by the quality and certification schemes receiving support pursuant to this Regulation.
(15)
In order to improve the economic and environmental performance of agricultural holdings and rural enterprises, to improve the efficiency of the agricultural products marketing and processing sector, including the setting up of small scale processing and marketing facilities in the context of short supply chains and local markets, to provide infrastructure needed for the development of agriculture and forestry and to support non-remunerative investments necessary to achieve environmental aims, support should be provided for physical investments contributing to these aims. During the 2007-2013 programming period a variety of measures covered different areas of intervention. In the interest of simplification, but also of allowing beneficiaries to design and realise integrated projects with increased added value, a single measure should cover most types of physical investments. Member States should direct the support to farms eligible for aid for investments related to supporting farm viability based on the results of the strengths, weaknesses, opportunities and threats ("SWOT") analysis as a means of better targeting that aid. In order to facilitate the setting up by young farmers for the first time an additional period of eligibility for investments to comply with Union standards can be granted. In order to foster the implementation of new Union standards, investments related to compliance with those standards should be eligible for an additional period after they have become mandatory for the agricultural holding.
(16)
The agricultural sector, more than other sectors, is subject to damage to its productive potential caused by natural disasters, adverse climatic events and catastrophic events. In order to help farm viability and competitiveness in the face of such disasters or events, support should be provided to help farmers restore agricultural potential which has been damaged. Member States should also ensure that no overcompensation of damages occurs as a result of the combination of Union (in particular the risk management measure under this Regulation), national and private compensation schemes.
(17)
For the development of rural areas, the creation and development of new economic activity in the form of new farms, the diversification into non-agricultural activities including the provision of services to agriculture and forestry, activities related to health care, social integration and tourist activities are essential. It is also possible for diversification into non-agricultural activities to address the sustainable management of cynegetic resources. A farm and business development measure should facilitate the initial establishment of young farmers and the structural adjustment of their agricultural holding after the initial setting up. Furthermore, diversification of farmers into non-agricultural activities and the setting up and development of non-agricultural SMEs in rural areas should be promoted. That measure should also encourage entrepreneurship of women in rural areas. The development of small farms, which are potentially economically viable should also be encouraged. In order to ensure the viability of new economic activities supported under that measure, support should be made conditional on the submission of a business plan. Support for a business start up should cover only the initial period of the life of such a business and should not become an operating aid. Therefore, where Member States opt to grant aid in instalments, such instalments should be made over a period of no more than five years. In addition, in order to encourage the restructuring of the agricultural sector, support, in the form of annual or one-off payments, should be provided for farmers eligible for the small farmers scheme established by Title V of Regulation (EU) No 1307/2013 ("the small farmer's scheme") who commit to transfer their entire holding and the corresponding payment entitlements to another farmer.
In order to address problems of young farmers related to access to land Member States are also able to offer this support in combination with other forms of support, for example, through the use of financial instruments.
(18)
SMEs are the backbone of the rural economy of the Union. Farm and non-agricultural business development should be aimed at employment promotion and the setting up of quality jobs in rural areas, the maintenance of existing jobs, the reduction of seasonality fluctuations in employment, the development of non-agricultural sectors outside agriculture and agricultural and food processing. At the same time it should foster business integration and local inter-sectoral links. Projects that bring together agriculture and, rural tourism through the promotion of sustainable and responsible tourism in rural areas, and natural and cultural heritage should be encouraged as well as renewable energy investments.
(19)
The development of local infrastructure and local basic services in rural areas, including leisure and culture services, the renewal of villages and activities aimed at the restoration and upgrading of the cultural and natural heritage of villages and rural landscapes is an essential element of any effort to realise the growth potential and to promote the sustainability of rural areas. Support should therefore be granted to operations with that aim, including access to Information and Communication Technologies and the development of fast and ultra-fast broadband. In line with those objectives, the development of services and infrastructure leading to social inclusion and reversing trends of social and economic decline and depopulation of rural areas should be encouraged. In order to achieve the maximum effectiveness of such support, covered operations should be implemented in accordance with plans for the development of municipalities and their basic services, where such plans exist, elaborated by one or more rural communes. In order to create synergies and to improve co-operation, operations should also, where relevant, promote rural-urban links. Member States have the possibility to give priority to investments by community-led local development partnerships, and to projects managed by local community organisations.
(20)
Forestry is an integral part of rural development and support for sustainable and climate friendly land use should include forest area development and sustainable management of forests. During the 2007-2013 programming period, a variety of measures covered different types of support for forestry investments and management. In the interests of simplification and of allowing beneficiaries to design and realise integrated projects with increased added value, a single measure should cover all types of support for forestry investments and management. That measure should cover the extension and improvement of forest resources through the afforestation of land and the creation of agroforestry systems combining extensive agriculture with forestry systems. It should also cover the restoration of forests damaged by fire or other natural disasters and catastrophic events and relevant prevention measures; investments in forestry technologies and in the processing; the mobilising and marketing of forest products aimed at improving the economic and environmental performance of forest holders; and non- remunerative investments which improve ecosystem and climate resilience and environmental value of forest ecosystems. Support should not distort competition and should be market neutral. As a result, limitations relating to the size and legal status of beneficiaries should be imposed. Preventive actions against fires should be undertaken in areas classified by Member States as medium or high fire risk. All preventive actions should be part of a forest protection plan. In the case of an action undertaken for the restoration of damaged forest potential, the occurrence of a natural disaster should be subject to formal recognition by a scientific public organisation.
The forestry measure should be adopted in the light of undertakings given by the Union and Member States at international level, and should be based on Member States' national or sub-national forest plans or equivalent instruments which should take into account the commitments made in the Ministerial Conferences on the Protection of Forests in Europe. It should contribute to the implementation of the Union Forest Strategy in line with the Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled "A new EU Forest Strategy: for forests and the forest-based sector".
(21)
Producer groups and organisations help farmers to face together the challenges posed by increased competition and consolidation of downstream markets in relation to the marketing of their products including in local markets. The setting up of producer groups and organisations should therefore be encouraged. In order to ensure the best use of limited financial resources only producer groups and organisations that qualify as SMEs should benefit from support. Member States have the possibility to give priority to producer groups and organisations of quality products covered by the measure on quality schemes for agricultural products and foodstuffs in this Regulation. In order to ensure that the producer group or organisation becomes a viable entity, a business plan should be submitted to the Member States, as a condition for granting support to a producer group or organisation. In order to avoid providing operating aid and in order to maintain the incentive role of the support, the maximum duration of the support should be limited to five years from the date of recognition of the producer group or organisation on the basis of its business plan.
(22)
Agri-environment-climate payments should continue to play a prominent role in supporting the sustainable development of rural areas and in responding to society's increasing demands for environmental services. They should further encourage farmers and other land managers to serve society as a whole by introducing or continuing to apply agricultural practices that contribute to climate change mitigation and adaptation and that are compatible with the protection and improvement of the environment, the landscape and its features, natural resources, and the soil and genetic diversity. In that context the conservation of genetic resources in agriculture and the additional needs of farming systems that are of high nature value should be given specific attention. Payments should contribute to covering additional costs and income foregone resulting from the commitments undertaken and should only cover commitments going beyond relevant mandatory standards and requirements, in accordance with the "polluter pays principle". Member States should also ensure that payments to farmers do not lead to double funding under this Regulation and Regulation (EU) No 1307/2013. In many situations the synergies resulting from commitments undertaken jointly by a group of farmers multiply the environmental and climate benefit. However, joint actions involve additional transaction costs which should be compensated adequately. In addition, in order to ensure that farmers and other land managers are in a position to correctly implement the commitments they have undertaken, Member States should endeavour to provide them with the required skills and knowledge.
Member States should maintain the level of efforts made during the 2007-2013 programming period and should be required to spend a minimum of 30 % of the total contribution from the EAFRD to each rural development programme on climate change mitigation and adaptation as well as environmental issues. Such spending should be made through agri-environment-climate and organic farming payments and payments to areas facing natural or other specific constraints, through payments for forestry, payments for Natura 2000 areas and climate and environment-related investment support.
(23)
Payments to farmers for the converting to, or maintaining, organic farming should encourage them to participate in such schemes thereby responding to the increasing demand of society for the use of environmentally friendly farm practices and for high standards of animal welfare. In order to increase synergy in biodiversity, benefits delivered by the organic farming measure, collective contracts or co-operation between farmers should be encouraged to cover larger, adjacent areas. In order to avoid a large-scale return by farmers to conventional farming support should be given to both conversion and maintenance measures. Payments should contribute to covering additional costs incurred and income foregone as a result of the commitment and should cover only commitments that go beyond relevant mandatory standards and requirements. Member States should also ensure that payments to farmers do not lead to double funding under this Regulation and Regulation (EU) No 1307/2013 (DP). In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
(24)
Support should continue to be granted to farmers and forest holders to help address specific disadvantages in the areas concerned resulting from the implementation of Directive 2009/147/EC of the European Parliament and of the Council (7) and Council Directive 92/43/EEC (8) and in order to contribute to the effective management of Natura 2000 sites. Support should also be made available to farmers to help address disadvantages in river basin areas resulting from the implementation of the Water Framework Directive. Support should be linked to specific requirements described in the rural development programme that go beyond relevant mandatory standards and requirements. Member States should also ensure that payments to farmers do not lead to double funding under this Regulation and Regulation (EU) No 1307/2013. Furthermore, the specific needs of Natura 2000 areas should be taken into account by Member States in the overall design of their rural development programmes.
(25)
Payments to farmers in mountain areas or in other areas facing natural or other specific constraints should, by encouraging continued use of agricultural land, contribute to maintaining the countryside as well as to maintaining and promoting sustainable farming systems. In order to ensure the efficiency of such support, payments should compensate farmers for income foregone and additional costs linked to the disadvantage of the area concerned. In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
(26)
In order to ensure the efficient use of Union funds and equal treatment for farmers across the Union, mountain areas and areas facing natural or other specific constraints should be defined in accordance with objective criteria. In the case of areas facing natural constraints, those criteria should be bio-physical and underpinned by robust scientific evidence. Transitional arrangements should be adopted in order to facilitate the phasing-out of payments in areas that, as a result of the application of these criteria, will no longer be considered to be areas facing natural constraints.
(27)
Farmers should continue to be encouraged to adopt high standards of animal welfare by providing support for farmers who undertake to adopt standards of animal husbandry, which go beyond the relevant mandatory standards. In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) 1307/2013.
(28)
Payments should continue to be granted to forest holders who provide environment-friendly or climate-friendly forest conservation services by undertaking commitments to enhance biodiversity, preserve high-value forest ecosystems, improve their climate change mitigation and adaptation potential, and reinforce the protective value of forests with respect to soil erosion, maintenance of water resources and natural hazards. In that context, specific attention should be paid to the conservation and promotion of forest genetic resources. Payments should be granted for forest environmental commitments going beyond relevant mandatory standards established by national law.
(29)
During the 2007-2013 programming period the only type of co-operation which was explicitly supported under rural development policy was co-operation for the development of new products, processes and technologies in the agriculture and food sector and the forestry sector. Support for that type of co-operation is still necessary but should be adapted in order to better meet the requirements of the knowledge economy. In that context, there should be the possibility for projects by a single operator to be financed under that measure, on condition that the results obtained are disseminated, thus achieving the aim of diffusing new practices, processes or products. In addition, it has become clear that supporting a much broader range of types of co-operation, with a wider range of beneficiaries, from smaller operators to larger ones, can contribute to achieving the objectives of rural development policy by helping operators in rural areas overcome the economic, environmental and other disadvantages of fragmentation. Therefore, that measure should be widened. Support to small operators for organising joint work processes and sharing facilities and resources should help them to be economically viable despite their small scale. Support for horizontal and vertical co-operation among actors in the supply chain, as well as for promotion activities in a local context, should catalyse the economically rational development of short supply chains, local markets and local food chains. Support for joint approaches to environmental projects and practices should help to produce greater and more consistent environmental and climate benefits than those which can be delivered by individual operators acting without reference to others (for example, through practices applied on larger, unbroken areas of land).
Support should be provided in various forms. Clusters and networks are particularly relevant to the sharing of expertise as well as the development of new and specialised expertise, services and products. Pilot projects are important tools for testing the commercial applicability of technologies, techniques and practices in different contexts, and adapting them where necessary. Operational groups are a pivotal element of the European Innovation Partnership ("EIP") for agricultural productivity and sustainability. Another important tool lies in local development strategies operating outside the framework of LEADER local development - between public and private actors from rural and urban areas. Unlike under the LEADER approach, it is possible for such partnerships and strategies to be limited to one sector or to relatively specific development aims, including those mentioned above. Member States have the possibility to give priority to co-operation among entities involving primary producers. Inter-branch organisations should also be eligible for support under this measure. Such support should be limited to a period of seven years except for collective environmental and climate action in duly justified cases.
(30)
Nowadays, farmers are exposed to increasing economic and environmental risks as a consequence of climate change and increased price volatility. In this context, the effective management of risks has an increased importance for farmers. Consequently, a risk management measure should be set up to assist farmers in addressing the most common risks faced by them. That measure should therefore help farmers to cover the premiums they pay for crop, animal and plant insurance as well as help with the setting up of mutual funds and the compensation paid by such funds to farmers for losses suffered as a result of adverse climatic events, the outbreak of animal or plant diseases, pest infestation or environmental incidents. It should also include an income stabilisation tool in the form of a mutual fund to support farmers facing a severe drop in their incomes. In order to ensure that farmers receive equal treatment across the Union, that competition is not distorted and that the international obligations of the Union are respected, specific conditions should be provided for the granting of support under these measures. In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
(31)
The LEADER approach for local development has, over a number of years, proven its effectiveness in promoting the development of rural areas by fully taking into account the multi-sectoral needs for endogenous rural development through its bottom-up approach. LEADER should therefore be continued in the future and its application should remain compulsory for rural development programmes at national and/or regional level.
(32)
Support for LEADER local development from the EAFRD should also cover inter-territorial co-operation projects between groups within a Member State or transnational co-operation projects between groups in several Member States or co-operation projects between groups in Member States and in third countries.
(33)
In order to enable partners in rural areas who do not yet apply LEADER to test and prepare for the design and implementation of a local development strategy, a "LEADER start-up kit" should also be financed. Support should not be conditional on the submission of a local development strategy.
(34)
Investments are common to many of the rural development measures under this Regulation and may relate to operations of a very diverse nature. In order to ensure clarity in the implementation of those operations certain common rules for all investments should be laid down. Those common rules should define the types of expenditure that may be considered to be investment expenditure and should ensure that only such investments that create new value in agriculture receive support. In order to facilitate the implementation of investment projects Member States should have the possibility to pay advances. To ensure the effectiveness, fairness and sustainable impact of EAFRD assistance, rules should be laid down to ensure that investments related to operations are durable and that EAFRD support is not used to distort competition.
(35)
It should be possible for the EAFRD to support investments in irrigation to provide economic and environmental benefits, provided that the sustainability of the irrigation concerned is ensured. Consequently, in every case, support should be granted only if a river basin management plan is in place in the area concerned as required by the Water Framework Directive, and if there is already water metering in place at the level of the investment or it is put in place as part of the investment. Investments in improvements to existing irrigation infrastructure or equipment should lead to a minimum gain in terms of water efficiency, expressed as a potential water saving. If the water body affected by the investment is under stress for reasons related to water quantity as set out in the analytical framework established by the Water Framework Directive, half of the gain in terms of water efficiency should be translated into a real reduction in water use at the level of the supported investment, in order to reduce the stress on the water body concerned. Certain cases should be set out in which it is not possible or necessary for the requirements of potential or effective water savings to apply, including those concerning investments in recycling or re-using water. In addition to supporting investments in improvements to existing equipment provision should be made for the EAFRD to support investments in new irrigation subject to the findings of an environmental analysis. With certain exceptions, support should, however, not be granted for new irrigation where the affected water body is already under stress, in view of the very high risk that granting support in such circumstances would worsen existing environmental problems.
(36)
Certain area-related measures under this Regulation require beneficiaries to undertake commitments for at least five years. During that period, it is possible that changes occur to the situation of either the holding or of the beneficiary. Rules should therefore be laid down in order to determine what should happen in such cases.
(37)
Certain measures under this Regulation make support conditional upon beneficiaries undertake commitments that go beyond a relevant baseline defined in terms of mandatory standards or requirements. In view of possible changes to the law during the period of the commitments resulting in the modification of the baseline, provision should be made the contracts concerned to be revised in order to ensure continued compliance with that condition.
(38)
In order to ensure that financial resources for rural development are used in the best possible way and to target measures under rural development programmes in accordance with the Union priorities for rural development and in order to guarantee equal treatment of applicants, Member States should establish selection criteria for the selection of projects. Exception to this rule should be made only for payments under agri-environmental-climate, organic farming, Natura 2000 and the Water Framework Directive, areas facing natural or other specific constraints, animal welfare, forest-environmental and climate services and risk management related measures. When applying the selection criteria the size of the operation should be taken into account in accordance with the principle of proportionality.
(39)
The EAFRD should support, through technical assistance, actions relating to the implementation of rural development programmes, including the costs related to the protection of symbols and abbreviations relating to Union quality schemes for participation in which support may be granted under this Regulation and costs of the Member States for the delimitation of areas facing natural constraints.
(40)
The networking of national networks, organisations and administrations involved in the various stages of programme implementation, organised in the context of the European network for rural development, has proven that it can play a very important role in improving the quality of rural development programmes by increasing the involvement of stakeholders in the governance of rural development as well as in informing the broader public of its benefits. It should, therefore, be financed as part of technical assistance at Union level. To take account of the specific needs of evaluation, a European evaluation capacity for rural development should be set up as part of the European network for rural development in order to bring together all actors involved and thereby to facilitate the exchange of expertise in the field.
(41)
The EIP for agricultural productivity and sustainability should contribute to the achievement of the Europe 2020 objectives of smart, sustainable and inclusive growth. It is important that it brings together all relevant actors at Union, national and regional levels, presenting new ideas to Member States on how to streamline, simplify and better coordinate existing instruments and initiatives and complement them with new actions where necessary.
(42)
In order to contribute to the achievement of the aims of the EIP for agricultural productivity and sustainability a EIP network should be set up in order to network operational groups, advisory services and researchers involved in the implementation of actions targeting innovation in agriculture. It should be financed as part of technical assistance at Union level.
(43)
Member States should reserve a portion of the total amount of each rural development programme devoted to technical assistance in order to finance the setting up and operation of a national rural network that brings together organisations and administrations involved in rural development, including the EIP, with the aim of increasing their involvement in the implementation of the programme and improving the quality of rural development programmes. To this end, national rural networks should prepare and implement an action plan.
(44)
Rural development programmes should provide for innovative actions promoting a resource-efficient, productive and low-emission agricultural sector, with the support of the EIP for agricultural productivity and sustainability. The EIP should aim to promote a faster and wider transposition of innovative solutions into practice. The EIP should create added value by enhancing the uptake and effectiveness of innovation-related instruments and enhancing synergies between them. The EIP should fill gaps by better linking research and practical farming.
(45)
The implementation of innovative projects in the context of the EIP for agricultural productivity and sustainability should be undertaken by operational groups that bring together farmers, forest managers, rural communities, researchers, NGOs advisors, businesses and other actors concerned by innovation in the agricultural sector. In order to ensure that the results of such projects benefit the sector as a whole, those results in the field of innovation and knowledge exchanges within the Union and with third countries should be disseminated.
(46)
Provision should be made for the determination of the total amount of Union support for rural development under this Regulation for the period from 1 January 2014 to 31 December 2020, in accordance with the Multi-annual Financial Framework for the period 2014 to 2020. The appropriations available should be indexed on a flat-rate basis for programming.
(47)
In order to facilitate the management of EAFRD funds, a single contribution rate for support from the EAFRD to rural development programming should be set in relation to public expenditure in the Member States. In order to take account of their particular importance or nature, specific contribution rates should be set in relation to certain types of operations. In order to mitigate the specific constraints resulting from the level of development the remoteness and insularity, an appropriate EAFRD contribution rate should be set for less developed regions, the outermost regions referred to in the TFEU and the smaller Aegean islands, as well as transition regions.
(48)
Member States should take all steps necessary to ensure that their rural development measures are verifiable and controllable, including putting in place adequate provisions. To that end, the Managing Authority and Paying Agency should provide an ex ante assessment and undertake to assess measures throughout the implementation of the programme. Measures that do not comply with that condition should be adjusted.
(49)
The Commission and Member States should take all steps necessary to ensure the sound management of rural development programmes. In this context the Commission should carry out adequate measures and controls and the Member States should take measures to guarantee the sound functioning of their management systems.
(50)
A single Managing Authority should be responsible for the management and implementation of each rural development programme. Its duties should be specified in this Regulation. The Managing Authority should be able to delegate part of its duties whilst retaining responsibility for the efficiency and correctness of management. Where a rural development programme contains thematic sub-programmes the Managing Authority should be able to designate another body to carry out the management and implementation of that sub-programme in relation to the financial allocations that have been identified for it in the programme whilst ensuring sound financial management of those sub-programmes. Where a Member State has more than one programme to manage, a coordination body can be set up to ensure consistency.
(51)
Each rural development programme should be subject to regular monitoring of the implementation of the programme and of progress towards the established targets of the programme. Since demonstrating and improving the impact and effectiveness of actions under the EAFRD also depends on appropriate evaluation during the preparation and implementation of a programme and its completion, a monitoring and evaluation system should be set up jointly by the Commission and the Member States with the purpose of demonstrating the progress and assessing the impact and efficiency of rural development policy implementation.
(52)
In order to ensure that information can be aggregated at Union level, a set of common indicators should form part of that monitoring and evaluation system. Key information on the implementation of rural development programmes should be recorded and maintained electronically as a means to facilitate data aggregation. Beneficiaries should therefore be required to provide the minimum necessary information that is needed for monitoring and evaluation.
(53)
The responsibility for monitoring the programme should be shared between the Managing Authority and a Monitoring Committee set up for that purpose. The Monitoring Committee should be responsible for the monitoring of the effectiveness of the implementation of the programme. To that end, its responsibilities should be specified.
(54)
The monitoring of the programme should involve the drawing up of an annual implementation report to be sent to the Commission.
(55)
In order to improve its quality and demonstrate its achievements, each rural development programme should be subject to evaluation.
(56)
Articles 107, 108 and 109 TFEU should apply to the support for the rural development measures under this Regulation. Nevertheless, given the specific characteristics of the agricultural sector, those TFEU provisions should not apply to rural development measures concerning operations falling within the scope of Article 42 TFEU, that are carried out under and in conformity with this Regulation or to payments made by Member States, intended to provide additional national financing for rural development operations for which Union support is granted and which fall within the scope of Article 42 TFEU.
(57)
Moreover, with a view to ensuring consistency with the rural development measures eligible for Union support and in order to simplify procedures, payments made by the Member States, intended to provide additional national financing for rural development operations for which Union support is granted and which fall within the scope of Article 42 TFEU, should be included in the rural development programme for assessment and approval in accordance with the provisions of this Regulation. In order to ensure that additional national financing is not implemented unless it has been authorised by the Commission, the Member State concerned should be precluded from putting its proposed additional financing for rural development into effect until it has been approved. Payments made by Member States intended to provide additional national financing for rural development operations for which Union support is granted and which fall outside the scope of Article 42 TFEU should be notified to the Commission pursuant to Article 108(3) TFEU, unless they fall under a regulation, adopted pursuant to Council Regulation 994/98 (9), and Member States should be precluded from putting them into effect until that notification procedure has resulted in a final approval by the Commission.
(58)
In order to provide an efficient and secure exchange of data of common interest as well as to record, maintain and manage key information and report on monitoring and evaluation, an electronic information system should be established.
(59)
Union law on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data, in particular Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council (10) and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council (11) should apply.
(60)
In order to supplement or amend certain non-essential elements of this Regulation, the power to adopt delegated acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(61)
That empowerment should cover: the conditions under which a legal person is considered to be a young farmer and the setting of a period of grace for the acquisition of skills; the duration and content of farm and forest exchange schemes and farm and forest visits. It should also cover: the specific Union schemes under Article 17(1)(a) and the characteristics of groups of producers and types of actions that may receive support under paragraph 2 of Article 17, as well as the setting of conditions to prevent distortion of competition to prevent discrimination against products and to exclude commercial brands from support.
(62)
In addition, that empowerment should cover: the minimum content of business plans and the criteria to be used by Member states for setting the thresholds referred to in Article 19(4); the definition and the minimum environmental requirements for afforestation and the creation of woodland; the conditions applicable to agri-environment-climate commitments to extensify livestock farming, rear local breeds in danger of being lost to farming or preserve plant genetic resources under threat of genetic erosion, as well as the definition of eligible operations for the conservation and for the sustainable use and development of genetic resources. It should also cover: the calculation method to be used in order to avoid double funding of the practices referred to in Article 43 of Regulation (EU) No 1307/2013 for the agri-environment-climate, organic farming, measures under Natura 2000 and measures under the Water Framework Directive; the definition of the areas in which animal welfare commitments shall provide upgraded standards of production methods; the type of operations eligible for support under the conservation and promotion of forest genetic resources; the specification of the characteristics of pilot projects, clusters, networks, short supply chains and local markets that will be eligible for support under the co-operation measure, as well as the conditions for granting aid to the types of operation listed under that measure.
(63)
Furthermore, that empowerment should cover: the minimum and maximum duration of commercial loans to mutual funds under the risk management measure under this Regulation; the conditions under which costs related to leasing contracts or second hand equipment may be considered as eligible investment expenditure, as well as the definition of types of renewable energy infrastructure eligible for investment; the conditions applicable to conversion or adjustment of commitments under the measures referred to in Articles 28, 29, 33 and 34, as well as the definition of other situations in which reimbursement of the aid shall not be required. It should also cover: the review of the ceilings set out in Annex I; the conditions under which support approved by the Commission under Regulation (EC) No 1698/2005 may be integrated into support provided for under this Regulation, including for technical assistance and for the ex-post evaluations, in order to facilitate a smooth transition from the system established by Regulation (EC) No 1698/2005 to the system established by this Regulation. In order to take account of the Treaty of Accession of the Republic of Croatia those delegated acts should also cover, for Croatia, the transition from support for rural development under Council Regulation (EC) No 1085/2006 (12), where necessary.
(64)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission, in relation to the content of rural development programmes and national frameworks, the approval of programmes and of modifications thereto, the procedures and timetables for approval of programmes, the procedures and timetables for the approval of modifications to programmes and to national frameworks, including their entry in to force and frequency of submission, the rules on payment methods for participants' costs for knowledge transfer and information actions, specific conditions for the implementation of rural development measures, the structure and operation of networks set up by this Regulation, the information and publicity requirements, the adoption of the monitoring and evaluation system and the rules for the operation of the information system, and the rules concerning the presentation of the annual implementation reports. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and the Council (13).
(65)
The European Data Protection Supervisor was consulted and adopted an opinion on 14 December 2011 (14).
(66)
Due to the urgency of preparing the smooth implementation of the measures envisaged, this Regulation should enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
(67)
The new support scheme provided for by this Regulation replaces the support scheme set up by Regulation (EC) No 1698/2005. Regulation (EC) No 1698/2005 should therefore be repealed,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
OBJECTIVES AND STRATEGY
CHAPTER I
Subject matter and Definitions
Article 1
Subject matter
1. This Regulation lays down general rules governing Union support for rural development, financed by the European Agricultural Fund for Rural Development ("the EAFRD") and established by Regulation (EU) No 1306/2013. It sets out the objectives to which rural development policy is to contribute and the relevant Union priorities for rural development. It outlines the strategic context for rural development policy and defines the measures to be adopted in order to implement rural development policy. In addition, it lays down rules on programming, networking, management, monitoring and evaluation on the basis of responsibilities shared between the Member States and the Commission and rules to ensure coordination of the EAFRD with other Union instruments.
2. This Regulation complements the provisions of Part Two of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and the Council (15).
Article 2
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the definitions of "programme", "operation", "beneficiary", "community-led local development strategy", "public expenditure", "SMEs", "completed operation" and "financial instruments" as laid down or referred to in Article 2 and of "less developed regions" and "transition regions" as laid down in points (a) and (b) in Article 90(2) of Regulation (EU) No 1303/2013 apply.
In addition, the following definitions shall apply:
(a)
"programming": means the process of organisation, decision making and allocation of financial resources in several stages, with the involvement of partners, intended to implement, on a multi-annual basis, joint action by the Union and the Member States to achieve the Union priorities for rural development.
(b)
"region" means a territorial unit corresponding to level 1 or 2 of the Nomenclature of territorial units for statistics (NUTS level 1 and 2) within the meaning of Regulation (EC) No 1059/2003 of the European Parliament and of the Council (16);
(c)
"measure" means a set of operations contributing to one or more of the Union priorities for rural development;
(d)
"support rate" means the rate of public contribution to an operation;
(e)
"transaction cost" means an additional cost linked to fulfilling a commitment, but not directly attributable to its implementation or not included in the costs or income foregone that are compensated directly; and which can be calculated on a standard cost basis;
(f)
"agricultural area" means any area taken up by arable land, permanent grassland and permanent pasture or permanent crops as defined in Article 4 of Regulation (EU) No 1307/2013;
(g)
"economic losses" means any additional cost incurred by a farmer as a result of exceptional measures taken by the farmer with the objective of reducing supply on the market concerned or any substantial loss of production;
(h)
"adverse climatic event" means weather conditions, such as frost, storms and hail, ice, heavy rain or severe drought, which can be assimilated to a natural disaster;
(i)
"animal diseases" means diseases mentioned in the list of animal diseases established by the World Organisation for Animal Health or in the Annex to Council Decision 2009/470/EC (17);
(j)
"environmental incident" means a specific occurrence of pollution, contamination or degradation in the quality of the environment which is related to a specific event and is of limited geographical scope; but does not cover general environmental risks not connected with a specific event, such as climate change or atmospheric pollution;
(k)
"natural disaster": means a naturally occurring event of a biotic or abiotic nature that leads to important disturbances in agricultural production systems or forest structures, eventually causing important economic damage to the farming or forestry sectors;
(l)
"catastrophic event": means an unforeseen event of a biotic or abiotic nature caused by human action that leads to important disturbances in agricultural production systems or forest structures, eventually causing important economic damage to the farming or forestry sectors;
(m)
"short supply chain": means a supply chain involving a limited number of economic operators, committed to co-operation, local economic development, and close geographical and social relations between producers, processors and consumers;
(n)
"young farmer" means a person who is no more than 40 years of age at the moment of submitting the application, possesses adequate occupational skills and competence and is setting up for the first time in an agricultural holding as head of that holding;
(o)
"thematic objectives": means the thematic objectives defined in Article 9 of Regulation (EU) No 1303/2013.
(p)
"Common Strategic Framework" ("CSF")": means the Common Strategic Framework referred to in Article 10 of Regulation (EU) No 1303/2013;
(q)
"cluster" means a grouping of independent undertakings, including start-ups, small, medium and large undertakings as well as advisory bodies and/or research organisations - designed to stimulate economic/ innovative activity by promoting intensive interactions, the sharing of facilities and the exchange of knowledge and expertise, as well as contributing effectively to knowledge transfer, networking and information dissemination among the undertakings in the cluster;
(r)
"forest" means an area of land spanning more than 0,5 hectares with trees higher than 5 meters and a canopy cover of more than 10 percent, or trees able to reach these thresholds in situ; and does not include land that is predominantly under agricultural or urban land use, subject to paragraph 2.
2. A Member State or region may choose to apply a forest definition, other than the one in point (r) of paragraph 1, based on existing national law or inventory system. The Member States or regions shall provide such definition in the rural development programme;
3. In order to ensure a coherent approach in the treatment of beneficiaries and to take into account the need for an adaptation period, as regards the definition of young farmer laid down in paragraph 1(n), the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the conditions under which a legal person may be considered to be a 'young farmer', and the setting of a grace period for the acquisition of occupational skills.
CHAPTER II
Mission, objectives and priorities
Article 3
Mission
The EAFRD shall contribute to the Europe 2020 Strategy by promoting sustainable rural development throughout the Union in a manner that complements the other instruments of the CAP, the cohesion policy and the common fisheries policy. It shall contribute to the development of a Union agricultural sector that is more territorially and environmentally balanced, climate-friendly and resilient and competitive and innovative. It shall also contribute to the development of rural territories.
Article 4
Objectives
Within the overall framework of the CAP, support for rural development, including for activities in the food and non-food sector and in forestry, shall contribute to achieving the following objectives:
(a)
fostering the competitiveness of agriculture;
(b)
ensuring the sustainable management of natural resources, and climate action;
(c)
achieving a balanced territorial development of rural economies and communities including the creation and maintenance of employment.
Article 5
Union priorities for rural development
The achievement of the objectives of rural development, which contribute to the Europe 2020 strategy for smart, sustainable and inclusive growth, shall be pursued through the following six Union priorities for rural development, which reflect the relevant Thematic Objectives of the CSF:
(1)
fostering knowledge transfer and innovation in agriculture, forestry, and rural areas with a focus on the following areas:
(a)
fostering innovation, cooperation, and the development of the knowledge base in rural areas;
(b)
strengthening the links between agriculture, food production and forestry and research and innovation, including for the purpose of improved environmental management and performance;
(c)
fostering lifelong learning and vocational training in the agricultural and forestry sectors.
(2)
enhancing farm viability and competitiveness of all types of agriculture in all regions and promoting innovative farm technologies and the sustainable management of forests, with a focus on the following areas:
(a)
improving the economic performance of all farms and facilitating farm restructuring and modernisation, notably with a view to increasing market participation and orientation as well as agricultural diversification;
(b)
facilitating the entry of adequately skilled farmers into the agricultural sector and, in particular, generational renewal.
(3)
promoting food chain organisation, including processing and marketing of agricultural products, animal welfare and risk management in agriculture, with a focus on the following areas:
(a)
improving competitiveness of primary producers by better integrating them into the agri-food chain through quality schemes, adding value to agricultural products, promotion in local markets and short supply circuits, producer groups and organisations and inter-branch organisations;
(b)
supporting farm risk prevention and management.
(4)
restoring, preserving and enhancing ecosystems related to agriculture and forestry, with a focus on the following areas:
(a)
restoring, preserving and enhancing biodiversity, including in Natura 2000 areas, and in areas facing natural or other specific constraints, and high nature value farming, as well as the state of European landscapes;
(b)
improving water management, including fertiliser and pesticide management;
(c)
preventing soil erosion and improving soil management.
(5)
promoting resource efficiency and supporting the shift towards a low carbon and climate resilient economy in agriculture, food and forestry sectors, with a focus on the following areas:
(a)
increasing efficiency in water use by agriculture;
(b)
increasing efficiency in energy use in agriculture and food processing;
(c)
facilitating the supply and use of renewable sources of energy, of by-products, wastes and residues and of other non food raw material, for the purposes of the bio-economy;
(d)
reducing green house gas and ammonia emissions from agriculture;
(e)
fostering carbon conservation and sequestration in agriculture and forestry;
(6)
promoting social inclusion, poverty reduction and economic development in rural areas, with a focus on the following areas:
(a)
facilitating diversification, creation and development of small enterprises, as well as job creation;
(b)
fostering local development in rural areas;
(c)
enhancing the accessibility, use and quality of information and communication technologies (ICT) in rural areas.
All those priorities shall contribute to the cross-cutting objectives of innovation, environment and climate change mitigation and adaptation. Programmes may address fewer than six priorities if justified on the basis of the analysis of the situation in terms of strengths, weaknesses, opportunities and threats ("the SWOT") and the ex ante evaluation. At least four priorities shall be addressed by each programme. When a Member State submits a national programme and a set of regional programmes, the national programme may address fewer than four priorities.
Other focus areas may be included in programmes in order to pursue one of the priorities if justified and measurable.
TITLE II
PROGRAMMING
CHAPTER I
Programming content
Article 6
Rural development programmes
1. The EAFRD shall act in the Member States through rural development programmes. Those programmes shall implement a strategy to meet the Union priorities for rural development through a set of measures as defined in Title III. Support from the EAFRD shall be sought for the achievement of the objectives of rural development pursued through Union priorities.
2. A Member State may submit either a single programme for its entire territory or a set of regional programmes. Alternatively, in duly justified cases, it may submit a national programme and a set of regional programmes. If a Member State submits a national programme and a set of regional programmes, measures and/or types of operations shall be programmed either at national level or at regional level, and coherence between the strategies of the national and regional programmes shall be ensured.
3. Member States with regional programmes may also submit, for approval in accordance with Article 10(2), a national framework containing common elements for these programmes without a separate budgetary allocation.
National frameworks of Member States with regional programmes may also contain a table summarising, by region and by year, the total EAFRD contribution to the Member State concerned for the whole programming period.
Article 7
Thematic sub-programmes
1. With the aim of contributing to the achievement of the Union priorities for rural development, Member States may include within their rural development programmes thematic sub-programmes that address specific needs. Such thematic sub-programmes may, inter alia, relate to:
(a)
young farmers;
(b)
small farms as referred to in the third subparagraph of Article 19(2);
(c)
mountain areas as referred to in Article 32(2);
(d)
short supply chains;
(e)
women in rural areas;
(f)
climate change mitigation and adaptation and biodiversity.
An indicative list of measures and types of operations of particular relevance to each thematic sub-programme is set out in Annex IV.
2. Thematic sub-programmes may also address specific needs relating to the restructuring of agricultural sectors with a significant impact on the development of a specific rural area.
3. The support rates laid down in Annex II may be increased by 10 additional percentage points for operations supported in the framework of thematic sub-programmes concerning small farms and short supply chains, climate change mitigation and adaptation and biodiversity. In the case of young farmers and mountain areas, the maximum support rates may be increased in accordance with Annex II. However, the maximum combined support rate shall not exceed 90 %.
Article 8
Content of rural development programmes
1. In addition to the elements referred to in Article 27 of Regulation (EU) No 1303/2013, each rural development programme shall include:
(a)
the ex ante evaluation referred to in Article 55 of Regulation (EU) No 1303/2013;
(b)
a SWOT analysis of the situation and an identification of the needs that have to be addressed in the geographical area covered by the programme.
The analysis shall be structured around the Union priorities for rural development. Specific needs concerning the environment, climate change mitigation and adaptation and innovation shall be assessed across Union priorities for rural development, in order to identify relevant responses in these three areas at the level of each priority;
(c)
a description of the strategy which demonstrates that:
(i)
appropriate targets are set for each of the focus areas of the Union priorities for rural development included in the programme, based on the common indicators referred to in Article 69 and, where necessary, on programme specific indicators;
(ii)
relevant combinations of measures are selected in relation to each of the focus areas of the Union priorities for rural development included in the programme, based on a sound intervention logic supported by the ex ante evaluation referred to in point (a) and the analysis referred to in point (b);
(iii)
the allocation of financial resources to the measures of the programme is justified and adequate to achieve the targets set;
(iv)
specific needs linked with specific conditions at regional or sub-regional level are taken into account and concretely addressed through adequately designed combinations of measures or thematic sub-programmes;
(v)
an appropriate approach towards innovation with a view to achieving the Union priorities for rural development, including the EIP for agricultural productivity and sustainability, towards the environment, including the specific needs of Natura 2000 areas, and towards climate change mitigation and adaptation is integrated into the programme;
(vi)
measures have been taken to ensure the availability of sufficient advisory capacity on the regulatory requirements and on actions related to innovation;
(d)
for each ex ante conditionality, established in accordance with Article 19, and part II of Annex XI to Regulation (EU) No 1303/2013 for the general ex ante conditionalities, and in accordance with Annex V to this Regulation, an assessment of which of the ex ante conditionalities are applicable to the programme and which of them are fulfilled at the date of submission of the Partnership Agreement and the programme. Where the applicable ex ante conditionalities are not fulfilled, the programme shall contain a description of the actions to be taken, the bodies responsible and a timetable for such actions in accordance with the summary submitted in the Partnership Agreement.
(e)
a description of the performance framework established for the purpose of Article 21 of Regulation (EU) No 1303/2013;
(f)
a description of each of the measures selected;
(g)
the evaluation plan referred to in Article 56 of Regulation (EU) No 1303/2013. The Member States shall provide sufficient resources to address the needs which have been identified and to ensure proper monitoring and evaluation;
(h)
a financing plan comprising:
(i)
a table setting out, in accordance with Article 58(4), the total EAFRD contribution planned for each year. When applicable this table shall indicate separately within the total EAFRD contribution the appropriations provided for the less developed regions and the funds transferred to the EAFRD in application of Article 7(2) of Regulation (EU) No 1307/2013. The planned annual EAFRD contribution shall be compatible with the Multi-annual Financial Framework;
(ii)
a table setting out, for each measure, for each type of operation with a specific EAFRD contribution rate and for technical assistance, the total Union contribution planned and the applicable EAFRD contribution rate. Where applicable, this table shall indicate separately the EAFRD contribution rate for less developed regions and for other regions;
(i)
an indicator plan, broken down into focus areas, comprising the targets referred to in point (i) of Article 8(1)(c) and the planned outputs and planned expenditure of each rural development measure selected in relation to a corresponding focus area;
(j)
where applicable, a table on additional national financing per measure in accordance with Article 82;
(k)
where applicable, the list of aid schemes falling under Article 81(1) to be used for the implementation of the programmes;
(l)
information on the complementarity with measures financed by the other common agricultural policy instruments, and by the European Structural and Investment Funds ("ESI");
(m)
programme implementing arrangements including:
(i)
the designation by the Member State of all authorities referred to in Article 65(2) and, for information, a summary description of the management and control structure;
(ii)
a description of the monitoring and evaluation procedures, as well as the composition of the Monitoring Committee;
(iii)
the provisions to ensure that the programme is publicised, including through the national rural network referred to in Article 54;
(iv)
a description of the approach laying down principles with regard to the establishment of selection criteria for operations and local development strategies that takes into account relevant targets; in this context Member States may provide for priority to be given to SMEs linked to the agriculture and forestry sector.
(v)
in relation to local development, where applicable, a description of the mechanisms to ensure coherence between activities envisaged under the local development strategies, the "Cooperation" measure referred to in Article 35, and the "Basic services and village renewal in rural areas" measure referred to in Article 20 including urban-rural links;
(n)
the actions taken to involve the partners referred to in Article 5 of Regulation (EU) No 1303/2013 and a summary of the results of the consultation of the partners;
(o)
where applicable, the structure of the national rural network as referred to in Article 54(3), and provisions for its management, which would constitute the basis for its annual actions plans.
2. Where thematic sub-programmes are included in a rural development programme, each sub-programme shall include:
(a)
a specific analysis of the situation based on SWOT methodology and an identification of the needs that are to be addressed by the sub-programme;
(b)
specific targets at sub-programme level and a selection of measures, based on a thorough definition of the intervention logic of the sub-programme, including an assessment of the expected contribution of the measures chosen to achieve the targets;
(c)
a separate specific indicator plan, with planned outputs and planned expenditure for each rural development measure selected in relation to a corresponding focus area.
3. The Commission shall adopt implementing acts laying down rules for the presentation of the elements described in paragraphs 1 and 2 in rural development programmes and rules for the content of national frameworks referred to in Article 6(3). Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
CHAPTER II
Preparation, approval and modification of rural development programmes
Article 9
Ex ante conditionalities
In addition to the general ex ante conditionalities, referred to in part II of Annex XI to Regulation (EU) No 1303/2013, the ex ante conditionalities referred to in Annex V to this Regulation shall apply to the EAFRD programming, if relevant and applicable to the specific objectives pursued within the priorities of the programme.
Article 10
Approval of rural development programmes
1. Member States shall submit to the Commission a proposal for each rural development programme, containing the information referred to in Article 8.
2. Each rural development programme shall be approved by the Commission by means of an implementing act
Article 11
Amendment of rural development programmes
Requests by Member States to amend programmes shall be approved in accordance with the following procedures:
(a)
The Commission shall decide, by means of implementing acts, on requests to amend programmes that concern one or more of the following:
(i)
a change in the programme strategy through a change of more than 50 % in the quantified target linked to a focus area;
(ii)
a change in the EAFRD contribution rate of one or more measures;
(iii)
a change of the entire Union contribution or its annual distribution at programme level;
(b)
The Commission shall approve, by means of implementing acts, requests to amend the programme in all other cases. These shall include, in particular:
(i)
the introduction or withdrawal of measures or types of operations;
(ii)
changes in the description of measures, including changes of eligibility conditions;
(iii)
a transfer of funds between measures implemented under different EAFRD contribution rates;
However, for the purposes of points (b)(i) and (ii), and point (b)(iii)where the transfer of funds concerns less than 20 % of the allocation to a measure and less than 5 % of the total EAFRD contribution to the programme, the approval shall be deemed to be given, if the Commission has not taken a decision on the request after a period of 42 working days from the receipt of the request. That period shall not include the period starting on the day following the date on which the Commission has sent its observations to the Member State and ending on the day that the Member State responded to the observations.
(c)
The approval of the Commission shall not be required for corrections of a purely clerical or editorial nature that do not affect the implementation of the policy and the measures. Member States shall inform the Commission of such amendments.
Article 12
Rules on procedures and timetables
The Commission shall adopt implementing acts, laying down rules on procedures and timetables for:
(a)
the approval of rural development programmes and national frameworks;
(b)
the submission and approval of proposals for amendments to rural development programmes and proposals for amendments to national frameworks, including their entry into force and the frequency with which they are to be submitted during the programming period.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
TITLE III
RURAL DEVELOPMENT SUPPORT
CHAPTER I
Measures
Article 13
Measures
Each rural development measure shall be programmed to contribute specifically to the achievement of one or more Union priorities for rural development. An indicative list of measures of particular relevance to the Union priorities is set out in Annex VI.
Article 14
Knowledge transfer and information actions
1. Support under this measure shall cover vocational training and skills acquisition actions, demonstration activities and information actions. Vocational training and skills acquisition actions may include training courses, workshops and coaching.
Support may also cover short-term farm and forest management exchanges as well as farm and forest visits.
2. Support under this measure shall be for the benefit of persons engaged in the agricultural, food and forestry sector, land managers and other economic actors which are SMEs operating in rural areas.
The training or other knowledge transfer and information action provider shall be the beneficiary of the support.
3. Support under this measure shall not include courses of instruction or training, which form part of normal education programmes or systems at secondary or higher levels.
Bodies providing knowledge transfer and information services shall have the appropriate capacities in the form of staff qualifications and regular training to carry out this task.
4. Eligible costs under this measure shall be the costs of organising and delivering the knowledge transfer or information action. In the case of demonstration projects, support may also cover relevant investment costs. Costs for travel, accommodation and per diem expenses of participants as well as the cost of the replacement of farmers shall also be eligible for support. All costs identified under this paragraph shall be paid to the beneficiary.
5. In order to ensure that farm and forest exchange schemes and visits are clearly demarcated in relation to similar actions under other Union schemes, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the duration and content of farm and forest exchange schemes and farm and forest visits.
6. The Commission shall adopt implementing acts laying down the rules on payment modalities for participants' costs, including through the use of vouchers or other similar forms.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
Article 15
Advisory services, farm management and farm relief services
1. Support under this measure shall be granted in order to:
(a)
help farmers, young farmers as defined in this Regulation, forest holders, other land managers and SMEs in rural areas benefit from the use of advisory services for the improvement of the economic and environmental performance as well as the climate friendliness and resilience of their holding, enterprise and/or investment;
(b)
promote the setting up of farm management, farm relief and farm advisory services, as well as forestry advisory services, including the Farm Advisory System referred to in Articles 12 to 14 of Regulation (EU) No 1306/2013;
(c)
promote the training of advisors.
2. The beneficiary of support provided in paragraph 1(a) and (c) shall be the provider of advice or training. Support under paragraph 1(b) shall be granted to the authority or body selected to set up the farm management, farm relief, farm advisory or forestry advisory service.
3. The authorities or bodies selected to provide advice shall have appropriate resources in the form of regularly trained and qualified staff and advisory experience and reliability with respect to the fields in which they advise. The beneficiaries under this measure shall be chosen through calls for tenders. The selection procedure shall be governed by public procurement law and shall be open to both public and private bodies. It shall be objective and shall exclude candidates with conflicts of interest.
When providing advice, advisory services shall respect the non-disclosure obligations referred to in Article 13(2) of Regulation (EU) No 1306/2013.
4. Advice to the individual farmers, young farmers as defined in this Regulation and other land managers shall be linked to at least one Union priority for rural development and shall cover as a minimum one of the following elements:
(a)
obligations at farm level deriving from the statutory management requirements and/or standards for good agricultural and environmental conditions provided for in Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013;
(b)
where applicable, the agricultural practices beneficial for the climate and the environment as laid down in Chapter 3 of Title III of Regulation (EU) No 1307/2013 and the maintenance of the agricultural area as referred to in point (c) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 1307/2013;
(c)
measures at farm level provided for in rural development programmes aiming at farm modernisation, competitiveness building, sectoral integration, innovation and market orientation, as well as the promotion of entrepreneurship;
(d)
requirements as defined by Member States for implementing Article 11(3) of the Water Framework Directive;
(e)
requirements as defined by Member States, for implementing Article 55 of Regulation (EC) No 1107/2009, in particular compliance with the general principles of integrated pest management as referred to in Article 14 of Directive 2009/128/EC; or
(f)
where relevant, occupational safety standards or safety standards linked to the farm;
(g)
specific advice for farmers setting up for the first time.
Advice may also cover other issues and in particular the information related to climate change mitigation and adaptation, biodiversity and the protection of water as laid down in Annex I to Regulation (EU) No 1307/2013 or issues linked to the economic and environmental performance of the agricultural holding, including competitiveness aspects. This may include advice for the development of short supply chains, organic farming and health aspects of animal husbandry.
5. Advice to forest holders shall cover, as a minimum, the relevant obligations under Directives 92/43/EEC, 2009/147/EC and the Water Framework Directive. It may also cover issues linked to the economic and environmental performance of the forest holding.
6. Advice to SMEs may cover issues linked to the economic and environmental performance of the enterprise.
7. Where duly justified and appropriate, advice may be provided partly in a group, while taking into account the situations of the individual user of advisory services.
8. Support under points (a) and (c) of paragraph 1 shall be limited to the maximum amounts laid down in Annex II. Support under point (b) of paragraph 1 shall be degressive over a maximum period of five years from setting up.
Article 16
Quality schemes for agricultural products, and foodstuffs
1. Support under this measure shall cover new participation by farmers and groups of farmers in:
(a)
quality schemes established under the following Regulations and provisions:
(i)
Regulation (EU) 1151/2012 of the European Parliament and of the Council (18);
(ii)
Council Regulation (EC) No 834/2007 (19);
(iii)
Regulation (EC) No 110/2008 of the European Parliament and of the Council (20);
(iv)
Council Regulation (EEC) No 1601/91 (21);
(v)
Part II, Title II, Chapter I, Section 2 of Council Regulation (EU) No 1308/2013 as concerns wine.
(b)
quality schemes, including farm certification schemes, for agricultural products, cotton or foodstuffs, recognised by the Member States as complying with the following criteria:
(i)
the specificity of the final product under such schemes is derived from clear obligations to guarantee any of the following:
-
specific product characteristics,
-
specific farming or production methods, or
-
a quality of the final product that goes significantly beyond the commercial commodity standards as regards public, animal or plant health, animal welfare or environmental protection;
(ii)
the scheme is open to all producers;
(iii)
the scheme involves binding product specifications and compliance with those specifications is verified by public authorities or by an independent inspection body;
(iv)
the scheme is transparent and assures complete traceability of products; or
(c)
voluntary agricultural product certification schemes recognised by the Member States as meeting the Union best practice guidelines for the operation of voluntary certification schemes relating to agricultural products and foodstuffs.
2. Support under this measure may also cover costs arising from information and promotion activities implemented by groups of producers in the internal market, concerning products covered by a quality scheme receiving support in accordance with paragraph 1.
3. Support under paragraph 1 shall be granted as an annual incentive payment, the level of which shall be determined according to the level of the fixed costs arising from participation in supported schemes, for a maximum duration of five years.
For the purposes of this paragraph, "fixed costs" means the costs incurred for entering a supported quality scheme and the annual contribution for participating in that scheme, including, where necessary, expenditure on checks required to verify compliance with the specifications of the scheme.
For the purposes of this Article, "farmer" means active farmer within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
4. Support shall be limited to the maximum support rate and amount laid down in Annex II.
5. In order to take into account new Union law that may affect support under this measure and in order to ensure consistency with other Union instruments on promotion of agricultural measures and prevent distortion of competition, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts, in accordance with Article 83 concerning, the specific Union schemes to be covered by point (a) of paragraph 1 and the characteristics of groups of producers and the types of actions that may receive support under paragraph 2, the setting of conditions to prevent discrimination against certain products; and the setting of conditions on the basis of which commercial brands are to be excluded from support.
Article 17
Investments in physical assets
1. Support under this measure shall cover tangible and/or intangible investments which:
(a)
improve the overall performance and sustainability of the agricultural holding;
(b)
concern the processing, marketing and/or development of agricultural products covered by Annex I to the Treaty or cotton, except fishery products; the output of the production process may be a product not covered by that Annex;
(c)
concern infrastructure related to the development, modernisation or adaptation of agriculture and forestry, including access to farm and forest land, land consolidation and improvement, and the supply and saving of energy and water; or
(d)
are non -productive investments linked to the achievement of agri- environment -climate objectives as pursued under this regulation, including biodiversity conservation status of species and habitat as well as enhancing the public amenity value of a Natura 2000 area or other high nature value systems to be defined in the programme.
2. Support under point (a) of paragraph 1 shall be granted to farmers or groups of farmers.
In the case of investments to support farm restructuring, Member States shall target the support to farms in accordance with the SWOT analysis carried out in relation to the Union priority for rural development "enhancing farm viability and competitiveness of all types of agriculture in all regions and promoting innovative farm technologies and sustainable management of forests".
3. Support under points (a) and (b) of paragraph 1 shall be limited to the maximum support rates laid down in Annex II. Those maximum rates may be increased for young farmers, for collective investments, including those linked to a merger of Producer Organisations, and for integrated projects involving support under more than one measure, for investments in areas facing natural and other specific constraints as referred to in Article 32, for investments linked to operations under Articles 28 and 29 and for operations supported in the framework of the EIP for agricultural productivity and sustainability in accordance with the support rates laid down in Annex II. However, the maximum combined support rate may not exceed 90 %.
4. Support under points (c) and (d) of paragraph 1 shall be subject to the support rates laid down in Annex II.
5. Support may be granted to young farmers setting up for the first time in an agricultural holding as head of the holding in respect of investments to comply with Union standards applying to agricultural production, including occupational safety. Such support may be provided for a maximum of 24 months from the date of setting up.
6. Where Union law imposes new requirements on farmers support may be granted for investments to comply with those requirements for a maximum of 12 months from the date on which they become mandatory for the agricultural holding.
Article 18
Restoring agricultural production potential damaged by natural disasters and catastrophic events and introduction of appropriate prevention actions
1. Support under this measure shall cover:
(a)
investments in preventive actions aimed at reducing the consequences of probable natural disasters, adverse climatic events and catastrophic events;
(b)
investments for the restoration of agricultural land and production potential damaged by natural disasters, adverse climatic events and catastrophic events.
2. Support shall be granted to farmers or groups of farmers. Support may also be granted to public entities where a link between the investment undertaken by such entities and agricultural production potential is established.
3. Support under point (b) of paragraph 1 shall be subject to the formal recognition by the competent public authorities of Member States that a natural disaster has occurred and that this disaster or measures adopted in accordance with Council Directive 2000/29/EC (22) to eradicate or contain a plant disease or pest has caused the destruction of at least 30 % of the relevant agricultural potential.
4. No support under this measure shall be granted for loss of income resulting from the natural disaster or catastrophic event.
Member States shall ensure that overcompensation as a result of the combination of this measure and other national or Union support instruments or private insurance schemes is avoided.
5. Support under point (a) of paragraph 1 shall be limited to the maximum support rates laid down in Annex II.
Article 19
Farm and business development
1. Support under this measure shall cover:
(a)
business start-up aid for:
(i)
young farmers;
(ii)
non-agricultural activities in rural areas;
(iii)
the development of small farms;
(b)
investments in creation and development of non-agricultural activities;
(c)
annual payments or one-off payments for farmers eligible for the small farmers scheme established by Title V of Regulation (EU) No 1307/2013 ("the small farmers scheme") who permanently transfer their holding to another farmer;
2. Support under point (a)(i) of paragraph 1 shall be granted to young farmers.
Support under point (a)(ii) of paragraph 1 shall be granted to farmers or members of a farm household who diversify into non-agricultural activities and to micro- and small- enterprises and natural persons in rural areas.
Support under point (a)(iii) of paragraph 1 shall be granted to small farms as defined by Member States.
Support under point (b) of paragraph 1 shall be granted to micro- and small enterprises and natural persons in rural areas, as well as to farmers or members of a farm household.
Support under point (c) of paragraph 1 shall be granted to farmers eligible to participate in the small farmers scheme who, at the time of submitting their application for support, have been so eligible for at least one year and who undertake to permanently transfer their entire holding and the corresponding payment entitlements to another farmer. Support shall be paid from the date of the transfer until 31 December 2020 or calculated in respect of that period and paid in the form of a one-off payment.
3. Any natural or legal person or a group of natural or legal persons, whatever legal status is granted to the group and its members by national law, may be considered to be a member of a farm household, with the exception of farm workers. Where a legal person or a group of legal persons is considered to be a member of the farm household, that member must exercise an agricultural activity on the farm at the time of the support application.
4. Support under point (a) of paragraph 1 shall be conditional on the submission of a business plan. Implementation of the business plan must start within nine months from the date of the decision granting the aid.
For young farmers receiving support under point (a)(i) of paragraph 1, the business plan shall provide that the young farmer complies with Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013, regarding active farmers within 18 months from the date of setting up.
Member States shall define upper and lower thresholds for allowing agricultural holdings access to support under points (a)(i) and (a)(iii) of paragraph 1. The lower threshold for support under point (a)(i) of paragraph 1 shall be higher than the upper threshold for support under point (a)(iii) of paragraph 1. Support shall be limited to holdings coming under the definition of micro and small enterprises.
5. Support under point (a) of paragraph 1 shall be paid in at least two instalments over a period of maximum five years. Instalments may be degressive. The payment of the last instalment, under points (a)(i) and (a)(ii) of paragraph 1 shall be conditional upon the correct implementation of the business plan.
6. The maximum amount of support under point (a) of paragraph 1 is laid down in Annex II. Member States shall define the amount of support under points (a)(i) and (a)(ii) of paragraph 1 also taking into account the socio-economic situation of the programme area.
7. Support under point (c) of paragraph 1 shall be equal to 120 % of the annual payment that the beneficiary is eligible to receive under the small farmers scheme.
8. In order to ensure the efficient and effective use of EAFRD resources, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 laying down the minimum content of business plans and the criteria to be used by Member states for setting the thresholds referred to in paragraph 4 of this Article.
Article 20
Basic services and village renewal in rural areas
1. Support under this measure shall cover, in particular:
(a)
the drawing up and updating of plans for the development of municipalities and villages in rural areas and their basic services and of protection and management plans relating to Natura 2000 sites and other areas of high nature value;
(b)
investments in the creation, improvement or expansion of all types of small scale infrastructure, including investments in renewable energy and energy saving;
(c)
broadband infrastructure, including its creation, improvement and expansion, passive broadband infrastructure and provision of access to broadband and public e-government solutions;
(d)
investments in the setting up, improvement or expansion of local basic services for the rural population, including leisure and culture, and the related infrastructure;
(e)
investments for public use in recreational infrastructure, tourist information and small scale tourism infrastructure;
(f)
studies and investments associated with the maintenance, restoration and upgrading of the cultural and natural heritage of villages, rural landscapes and high nature value sites, including related socio-economic aspects, as well as environmental awareness actions;
(g)
investments targeting the relocation of activities and conversion of buildings or other facilities located within or close to rural settlements, with a view to improving the quality of life or increasing the environmental performance of the settlement.
2. Support under this measure shall only concern small-scale infrastructure, as defined by each Member State in the programme. However, rural development programmes may provide for specific derogations from this rule for investments in broadband and renewable energy. In this case, clear criteria ensuring complementarity with support under other Union instruments shall be provided.
3. Investments under paragraph 1 shall be eligible for support where the relevant operations are implemented in accordance with plans for the development of municipalities and villages in rural areas and their basic services, where such plans exist and shall be consistent with any relevant local development strategy.
Article 21
Investments in forest area development and improvement of the viability of forests
1. Support under this measure shall concern:
(a)
afforestation and creation of woodland;
(b)
establishment of agroforestry systems;
(c)
prevention and restoration of damage to forests from forest fires, natural disasters and catastrophic events, including pest and disease outbreaks, and climate related threats;
(d)
investments improving the resilience and environmental value as well as the mitigation potential of forest ecosystems;
(e)
investments in forestry technologies and in the processing, the mobilising and the marketing of forest products.
2. Limitations on ownership of forests provided for in Articles 22 to 26 shall not apply to the tropical or subtropical forests and to the wooded areas of the territories of the Azores, Madeira, the Canary islands, the smaller Aegean islands within the meaning of Council Regulation (EEC) No 2019/93 (23) and the French overseas departments.
For holdings above a certain size, to be determined by the Member States in the programme, support shall be conditional on the presentation of the relevant information from a forest management plan or equivalent instrument in line with sustainable forest management as defined by the Ministerial Conference on the Protection of Forests in Europe of 1993.
Article 22
Afforestation and creation of woodland
1. Support under point (a) of Article 21(1) shall be granted to public and private land-holders-and their associations and shall cover the costs of establishment and an annual premium per hectare to cover the costs of agricultural income foregone and maintenance, including early and late cleanings, for a maximum period of twelve years. In the case of state-owned land, support may only be granted if the body managing such land is a private body or a municipality.
Support for afforestation of land owned by public authorities or for fast growing trees shall cover only the costs of establishment.
2. Both agricultural and non-agricultural land shall be eligible. Species planted shall be adapted to the environmental and climatic conditions of the area and shall comply with minimum environmental requirements. No support shall be granted for the planting of trees for short rotation coppicing, Christmas trees or fast growing trees for energy production. In areas where afforestation is made difficult by severe pedo-climatic conditions support may be provided for planting other perennial woody species such as shrubs or bushes suitable to the local conditions.
3. In order to ensure that afforestation of agricultural land is in line with the aims of environmental policy, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the definition of the minimum environmental requirements referred to in paragraph 2 of this Article.
Article 23
Establishment of agroforestry systems
1. Support under point (b) of Article 21(1) shall be granted to private land-holders, municipalities and their associations and shall cover the costs of establishment and an annual premium per hectare to cover the costs of maintenance for a maximum period of five years.
2. For the purposes of this Article, agroforestry systems means land use systems in which trees are grown in combination with agriculture on the same land. The minimum and maximum number of trees per hectare shall be determined by the Member States taking account of local pedo-climatic and environmental conditions, forestry species and the need to ensure sustainable agricultural use of the land.
3. Support shall be limited to the maximum support rate laid down in Annex II.
Article 24
Prevention and restoration of damage to forests from forest fires and natural disasters and catastrophic events
1. Support under point (c) Article 21(1) shall be granted to private and public forest- holders and other private law and public bodies and their associations and shall cover the costs for:
(a)
the establishment of protective infrastructure. In the case of firebreaks, support may also cover aid contributing to maintenance costs. No support shall be granted to agricultural related activities in areas covered by agri-environment commitments;
(b)
local, small scale prevention activities against fire or other natural hazards; including the use of grazing animals;
(c)
establishing and improving forest fire, pest and diseases monitoring facilities and communication equipment; and
(d)
restoring forest potential damaged from fires and other natural disasters including pests, diseases as well as catastrophic events and climate change related events.
2. In the case of preventive actions concerning pests and diseases, the risk of a relevant disaster occurrence must be supported by scientific evidence and acknowledged by scientific public organisations. Where relevant, the list of species of organisms harmful to plants which may cause a disaster must be provided in the programme.
Eligible operations shall be consistent with the forest protection plan established by the Member States. For holdings above a certain size, to be determined by the Member States in the programme, support shall be conditional on the presentation of the relevant information from a forest management plan or equivalent instrument in line with sustainable forest management as defined by the Ministerial Conference on the Protection of Forests in Europe of 1993 detailing the preventive objectives.
Forest areas classified as medium to high forest fire risk according to the forest protection plan established by the Member States shall be eligible for support relating to forest fire prevention.
3. Support under point (d) of paragraph 1 shall be subject to the formal recognition by the competent public authorities of Member States that a natural disaster has occurred and that that disaster, or measures adopted in accordance with Directive 2000/29/EC to eradicate or contain a plant disease or pest has caused the destruction of at least 20 % of the relevant forest potential.
4. No support under this measure shall be granted for loss of income resulting from the natural disaster.
Member States shall ensure that overcompensation as a result of the combination of this measure and other national or Union support instruments or private insurance schemes is avoided.
Article 25
Investments improving the resilience and environmental value of forest ecosystems
1. Support under point (d) of Article 21(1) shall be granted to natural persons, private and public forest-holders, and other private law and public bodies and their associations.
2. Investments shall be aimed at the achievement of commitments for environmental aims, for the provision of ecosystem services and/or for the enhancement of the public amenity value of forest and wooded land in the area concerned or the improvement of the climate change mitigation potential of ecosystems, without excluding economic benefits in the long term.
Article 26
Investments in forestry technologies and in processing, in mobilising and in the marketing of forest products
1. Support under point (e) of Article 21(1) shall be granted to private forest- holders, municipalities and their associations and to SMEs for investments enhancing forestry potential or relating to processing, mobilising and marketing adding value to forest products. In the territories of the Azores, Madeira, the Canary islands, the smaller Aegean islands within the meaning of Regulation (EEC) No 2019/93 and the French overseas departments support may also be granted to enterprises that are not SMEs.
2. Investments related to the improvement of the economic value of forests shall be justified in relation to expected improvements to forests on one or more holdings and may include investments for soil-friendly and resource -friendly harvesting machinery and practices.
3. Investments related to the use of wood as a raw material or energy source shall be limited to all working operations prior to industrial processing.
4. Support shall be limited to the maximum support rates laid down in Annex II.
Article 27
Setting -up of producer groups and organisations
1. Support under this measure shall be granted in order to facilitate the setting up of producer groups and organisations in the agriculture and forestry sectors for the purpose of:
(a)
adapting the production and output of producers who are members of such groups or organisations to market requirements;
(b)
jointly placing goods on the market, including preparation for sale, centralisation of sales and supply to bulk buyers;
(c)
establishing common rules on production information, with particular regard to harvesting and availability; and
(d)
other activities that may be carried out by producer groups and organisations, such as the development of business and marketing skills and the organisation and facilitation of the innovation processes.
2. Support shall be granted to producer groups and organisations which are officially recognised by a Member State's competent authority on the basis of a business plan. It shall be limited to producer groups and organisations that are SMEs.
Member States shall verify that the objectives of the business plan have been reached within five years after recognition of the producer group or organisation.
3. The support shall be paid on the basis of a business plan as a flat rate aid in annual instalments for no more than five years following the date on which the producer group or organisation was recognised, and shall be degressive. It shall be calculated on the basis of the annual marketed production of the group or organisation. Member States shall pay the last instalment only after having verified the correct implementation of the business plan.
In the first year Member States may pay support to the producer group or organisation calculated on the basis of the average annual value of the marketed production of its members over the three years before they entered the group or organisation. In the case of producer groups and organisations in the forestry sector, support shall be calculated on the basis of the average marketed production of the members of the group or organisation over the last five years before the recognition, excluding the highest and the lowest value.
4. Support shall be limited to the maximum rates and amounts laid down in Annex II.
5. Member States may continue support for setting up of producer groups even after they have been recognised as producer organisations under the conditions of Regulation (EU) No 1308/2013 (24).
Article 28
Agri-environment-climate
1. Member States shall make support under this measure available throughout their territories, in accordance with their national, regional or local specific needs and priorities. This measure shall aim to preserve and promote the necessary changes to agricultural practices that make a positive contribution to the environment and climate. Its inclusion in rural development programmes shall be compulsory at national and/or regional level.
2. Agri-environment-climate payments shall be granted to farmers, groups of farmers or groups of farmers and other land-managers who undertake, on a voluntary basis, to carry out operations consisting of one or more agri-environment-climate commitments on agricultural land to be defined by Member States, including but not limited to the agricultural area defined under Article 2 of this Regulation. Where duly justified to achieve environmental objectives, agri-environment-climate payments may be granted to other land-managers or groups of other land-managers.
3. Agri-environment-climate payments cover only those commitments going beyond the relevant mandatory standards established pursuant to Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013, the relevant criteria and minimum activities as established pursuant to points (c)(ii) and (c)(iii) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 1307/2013, and relevant minimum requirements for fertiliser and plant protection products use as well as other relevant mandatory requirements established by national law. All such mandatory requirements shall be identified in the programme.
4. Member States shall endeavour to ensure that persons undertaking to carry out operations under this measure are provided with the knowledge and information required to implement such operations. They may do so through, inter alia, commitment-related expert advice and/or by making support under this measure conditional on obtaining relevant training.
5. Commitments under this measure shall be undertaken for a period of five to seven years. However, where necessary in order to achieve or maintain the environmental benefits sought, Member States may determine a longer period in their rural development programmes for particular types of commitments, including by means of providing for their annual extension after the termination of the initial period. For new commitments directly following the commitment performed in the initial period, Member States may determine a shorter period in their rural development programmes.
6. Payments shall be granted annually and shall compensate beneficiaries for all or part of the additional costs and income foregone resulting from the commitments made. Where necessary, they may also cover transaction costs up to a value of 20 % of the premium paid for the agri-environment-climate commitments. Where commitments are undertaken by groups of farmers or groups of farmers and other land managers, the maximum level shall be 30 %.
When calculating the payments referred to in the first sub-paragraph, Member States shall deduct the amount necessary in order to exclude double funding of the practices referred to in Article 43 of Regulation (EU) No 1306/2013.
In duly justified cases for operations concerning environmental conservation, support may be granted at a flat-rate or as a one-off payment per unit for commitments to renounce commercial use of areas, calculated on the basis of additional costs incurred and income foregone.
7. Where required in order to ensure the efficient application of the measure, Member States may use the procedure referred to in Article 49(3) for the selection of beneficiaries.
8. Support shall be limited to the maximum amounts laid down in Annex II.
No support under this measure may be granted for commitments that are covered under the organic farming measure.
9. Support may be provided for the conservation and for the sustainable use and development of genetic resources in agriculture for operations not covered by the provisions under paragraphs 1 to 8. Such commitments may be carried out by beneficiaries other than those referred to in paragraph 2.
10. In order to ensure that agri-environment-climate commitments are defined in accordance with the Union priorities for rural development, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the following:
(a)
the conditions applicable to commitments to extensify livestock farming;
(b)
the conditions applicable to commitments to rear local breeds that are in danger of being lost to farming or to preserve plant genetic resources that are under threat of genetic erosion, and
(c)
the definition of eligible operations under paragraph 9.
11. In order to ensure that double funding, as referred to in the second subparagraph of paragraph 6 is excluded, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 laying down the calculation method to be used, including in the case of equivalent measures under Article 43 of Regulation (EU) No 1306/2013.
Article 29
Organic farming
1. Support under this measure shall be granted, per hectare of agricultural area, to farmers or groups of farmers who undertake, on a voluntary basis, to convert to or maintain organic farming practices and methods as defined in Regulation (EC) No 834/2007 and who are active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
2. Support shall only be granted for commitments going beyond the relevant mandatory standards established pursuant to Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013, the relevant criteria and minimum activities as established pursuant to points (c)(ii) and (c)(iii) of Article 4(1) of Regulation (EU) No DP/2013, relevant minimum requirements for fertiliser and plant protection products use as well as other relevant mandatory requirements established by national law. All such requirements shall be identified in the programme.
3. Commitments under this measure shall be made for a period of five to seven years. Where support is granted for conversion to organic farming Member States may determine a shorter initial period corresponding to the period of conversion. Where support is granted for the maintenance of organic farming, Member States may provide in their rural development programmes for annual extension after the termination of the initial period. For new commitments concerning maintenance that directly follow the commitment performed in the initial period, Member States may determine a shorter period in their rural development programmes.
4. Payments shall be granted annually and shall compensate beneficiaries for all or part of the additional costs and income foregone resulting from the commitments made. Where necessary they may also cover transaction costs to a value of up to 20 % of the premium paid for the commitments. Where commitments are undertaken by groups of farmers, the maximum level shall be 30 %.
When calculating the payments referred to in the first sub-paragraph, Member States shall deduct the amount necessary in order to exclude double funding of the practices referred to in Article 43 of Regulation (EU) No 1307/2013.
5. Support shall be limited to the maximum amounts laid down in Annex II.
6. In order to ensure that double funding, as referred to in the second subparagraph of paragraph 4 is excluded, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 laying down the calculation method to be used.
Article 30
Natura 2000 and Water Framework Directive payments
1. Support under this measure shall be granted annually per hectare of agricultural area or per hectare of forest in order to compensate beneficiaries for additional costs and income foregone resulting from disadvantages in the areas concerned, related to the implementation of Directives 92/43/EEC and Directive 2009/147/EC and the Water Framework Directive.
When calculating support under this measure, Member States shall deduct the amount necessary in order to exclude double funding of the practices referred to in Article 43 of Regulation (EU) No 1307/2013.
2. Support shall be granted to farmers and to private forest holders and associations of private forest holders. In duly justified cases it may also be granted to other land managers.
3. Support to farmers, linked to Directives 92/43/EEC and 2009/147/EC shall only be granted in relation to disadvantages resulting from requirements that go beyond the good agricultural and environmental condition provided for in Article 94 and Annex II of Council Regulation (EU) No 1306/2013 and the relevant criteria and minimum activities established pursuant to points (c)(ii) and (c)(iii) of Article 4(1) of point (c) of Article 4(1)of Regulation (EU) No 1307/2013.
4. Support to farmers, linked to the Water Framework Directive shall only be granted in relation to specific requirements that:
(a)
were introduced by the Water Framework Directive, are in accordance with the programmes of measures of the river basin management plans for the purpose of achieving the environmental objectives of that Directive and go beyond the measures required to implement other Union law for the protection of water;
(b)
go beyond the statutory management requirements and the good agricultural and environmental condition provided for in Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013 and the relevant criteria and minimum activities as established pursuant to points (c)(ii) and (c)(iii) of Article 4(1) of Regulation (EU) No 1307/2013;
(c)
go beyond the level of protection of the Union law existing at the time the Water Framework Directive was adopted as laid down in Article 4(9) of that Directive; and
(d)
impose major changes in type of land use, and/or major restrictions in farming practice resulting in a significant loss of income.
5. The requirements referred to in paragraphs 3 and 4 shall be identified in the programme.
6. The following areas shall be eligible for payments:
(a)
Natura 2000 agricultural and forest areas designated pursuant to Directives 92/43/EEC and 2009/147/EC;
(b)
other delimited nature protection areas with environmental restrictions applicable to farming or forests which contribute to the implementation of Article 10 of Directive 92/43/EEC, provided that, per rural development programme, those areas do not exceed 5 % of the designated Natura 2000 areas covered by its territorial scope;
(c)
agricultural areas included in river basin management plans according to the Water Framework Directive.
7. Support shall be limited to the maximum amounts laid down in Annex II.
8. In order to ensure that double funding, as referred to in the second subparagraph of paragraph 1 is excluded, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 laying down the calculation method to be used.
Article 31
Payments to areas facing natural or other specific constraints
1. Payments to farmers in mountain areas and other areas facing natural or other specific constraints shall be granted annually per hectare of agricultural area in order to compensate farmers for all or part of the additional costs and income foregone related to the constraints for agricultural production in the area concerned.
Additional costs and income foregone shall be calculated in comparison to areas which are not affected by natural or other specific constraints, taking into account payments pursuant to Chapter 3 of Title III of Regulation (EU) No 1307/2013.
When calculating additional costs and income foregone, Member States may, where duly justified, differentiate the level of payment taking into account:
-
the severity of the identified permanent constraint affecting farming activities;
-
the farming system.
2. Payments shall be granted to farmers who undertake to pursue their farming activity in the areas designated pursuant to Article 32 and are active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
3. Payments shall be fixed between the minimum and maximum amount laid down in Annex II. These payments may be increased in duly substantiated cases taking into account specific circumstances to be justified in the rural development programmes.
4. Member States shall provide for degressivity of payments above a threshold level of area per holding, to be defined in the programme, except if the grant covers only the minimum payment per hectare per year as laid down in Annex II.
In the case of a legal person, or a group of natural or legal persons, Member States may apply the degressivity of payments at the level of the members of these legal persons or groups on condition that:
(a)
national law provides for the individual members to assume rights and obligations comparable to those of individual farmers who have the status of head of holding, in particular as regards their economic, social and tax status; and
(b)
those individual members have contributed to strengthening the agricultural structures of the legal persons or groups concerned.
5. In addition to the payments provided for in paragraph 2, Member States may grant payments under this measure between 2014 and 2020 to beneficiaries in areas which were eligible under Article 36(a)(ii) of Regulation (EC) No 1698/2005 during the 2007-2013 programming period. For beneficiaries in areas that are no longer eligible following the new delimitation referred to in Article 32(3), those payments shall be degressive over a maximum period of four years. That period shall start on the date that the delimitation in accordance with Article 32(3) is completed and at the latest in 2018. Those payments shall start at no more than 80 % of the average payment fixed in the programme for the programming period 2007-2013 in accordance with Article 36(a)(ii) of Regulation (EC) No 1698/2005, and shall end in 2020 at the latest at no more than 20 %. When the application of degressivity results in the level of the payment reaching EUR 25, the Member State can continue payments at this level until the phasing out period is completed.
Following completion of the delimitation, beneficiaries in the areas that remain eligible shall receive full payment under this measure.
Article 32
Designation of areas facing natural and other specific constraints
1. Member States shall, on the basis of paragraphs 2, 3 and 4, designate areas eligible for payments provided for in Article 31 under the following categories:
(a)
mountain areas;
(b)
areas, other than mountain areas, facing significant natural constraints; and
(c)
other areas affected by specific constraints.
2. In order to be eligible for payments under Article 31, mountain areas shall be characterized by a considerable limitation of the possibilities for using the land and by an appreciable increase in production costs due to:
(a)
the existence, because of altitude, of very difficult climatic conditions, the effect of which is to substantially shorten the growing season;
(b)
at a lower altitude, the presence over the greater part of the area in question of slopes too steep for the use of machinery or requiring the use of very expensive special equipment, or a combination of these two factors, where the constraints resulting from each taken separately are less acute but the combination of the two gives rise to an equivalent constraints.
Areas north of the 62nd parallel and certain adjacent areas shall be considered to be mountain areas.
3. In order to be eligible for payments under Article 31, areas, other than mountain areas, shall be considered to be facing significant natural constraints if, at least 60 % of the agricultural area meets at least one of the criteria listed in Annex III at the threshold value indicated.
Compliance with those conditions shall be ensured at the level of local administrative units ("LAU 2" level) or at the level of a clearly delineated local unit which covers a single clear contiguous geographical area with a definable economic and administrative identity.
When delimiting the areas concerned by this paragraph, Member States shall carry out a fine-tuning exercise, based on objective criteria, with the purpose of excluding areas in which significant natural constraints, referred to in the first subparagraph have been documented but have been overcome by investments or by, economic activity, or by evidence of normal land productivity, or in which production methods or farming systems have offset the income loss or added costs referred to in Article 31(1).
4. Areas other than those referred to in paragraphs 2 and 3 shall be eligible for payments under Article 31 if they are affected by specific constraints and if it is necessary for land management to be continued in order to conserve or improve the environment, to maintain the countryside, to preserve the tourist potential of the area or to protect the coastline.
Areas affected by specific constraints shall comprise farming areas within which the natural production conditions are similar and the total extent of which does not exceed 10 % of the area of the Member State concerned.
In addition, areas may also be eligible for payments under this paragraph, where:
-
at least 60 % of the agricultural area meets at least two of the criteria listed in Annex III each within a margin of not more than 20 % of the threshold value indicated, or
-
at least 60 % of the agricultural area is composed of areas meeting at least one of the criteria listed in Annex III at the threshold value indicated, and areas meeting at least two of the criteria listed in Annex III each within a margin of not more than 20 % of the threshold value indicated.
Compliance with those conditions shall be ensured at LAU2 level or at the level of a clearly delineated local unit which covers a single clear contiguous geographical area with a definable economic and administrative identity. When delimiting areas concerned by this subparagraph, Member States shall undertake a fine-tuning exercise as described in Article 32(3). Areas considered eligible pursuant to this subparagraph, shall be taken into account for calculating the 10 % limit referred to in the second subparagraph.
By way of derogation, the first sub-paragraph shall not apply to Member States the entire territory of which was considered as an area facing specific handicaps under Regulations (EC) No 1698/2005 and (EC) No 1257/1999.
5. Member States shall attach to their rural development programmes:
(a)
the existing or amended delimitation pursuant to paragraphs 2 and 4;
(b)
the new delimitation of the areas referred to in paragraph 3.
Article 33
Animal welfare
1. Animal welfare payments under this measure shall be granted to farmers who undertake, on a voluntary basis, to carry out operations consisting of one or more animal welfare commitments and who are active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
2. Animal welfare payments cover only those commitments going beyond the relevant mandatory standards established pursuant to Chapter I of Title VI of Regulation (EU) No 1306/2013 and other relevant mandatory requirements. These relevant requirements shall be identified in the programme.
Those commitments shall be undertaken for a renewable period of one to seven years.
3. The payments shall be granted annually and shall compensate farmers for all or part of the additional costs and income foregone resulting from the commitment made. Where necessary, they may also cover transaction costs to the value of up to 20 % of the premium paid for the animal welfare commitments.
Support shall be limited to the maximum amount laid down in Annex II.
4. In order to ensure that animal welfare commitments are in accordance with the overall Union policy in this field, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the definition of the areas in which animal welfare commitments are to provide upgraded standards of production methods.
Article 34
Forest-environmental and climate services and forest conservation
1. Support under this measure shall be granted per hectare of forest to public and private forest-holders and other private law and public bodies and their associations who undertake, on a voluntary basis, to carry out operations consisting of one or more forest-environment and climate commitments. In the case of state owned forests, support may only be granted if the body managing such a forest is a private body or a municipality.
For forest holdings above a certain threshold to be determined by Member States in their rural development programmes, support under paragraph 1 shall be conditional on the presentation of the relevant information from a forest management plan or equivalent instrument in line with sustainable forest management as defined by the Ministerial Conference on the Protection of Forests in Europe of 1993.
2. Payments shall cover only those commitments going beyond the relevant mandatory requirements established by the national forestry act or other relevant national law. All such requirements shall be identified in the programme.
Commitments shall be undertaken for a period of between five and seven years. However, where necessary and duly justified, Member States may determine a longer period in their rural development programmes for particular types of commitments.
3. Payments shall compensate beneficiaries for all or part of the additional costs and income foregone resulting from the commitments made. Where it is necessary they may also cover transaction costs to a value of up to 20 % of the premium paid for the forest-environment commitments. Support shall be limited to the maximum amount laid down in Annex II.
In duly justified cases for operations concerning environmental conservation, support may be granted as a flat-rate or one-off payment per unit for commitments to renounce commercial use of trees and forests, calculated on basis of additional costs incurred and income foregone.
4. Support may be provided to public and private entities for the conservation and promotion of forest genetic resources for operations not covered under paragraphs 1, 2 and 3.
5. In order to ensure the efficient use of EAFRD budgetary resources, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the types of operations eligible for support under paragraph 4 of this Article.
Article 35
Co-operation
1. Support under this measure shall be granted in order to promote forms of co-operation involving at least two entities and in particular:
(a)
co-operation approaches among different actors in the Union agriculture sector, forestry sector and food chain and other actors that contribute to achieving the objectives and priorities of rural development policy, including producer groups, cooperatives and inter-branch organisations;
(b)
the creation of clusters and networks;
(c)
the establishment and operation of operational groups of the EIP for agricultural productivity and sustainability as referred to in Article 56.
2. Co-operation under paragraph 1 shall relate, in particular, to the following:
(a)
pilot projects;
(b)
the development of new products, practices, processes and technologies in the agriculture, food and forestry sectors;
(c)
co-operation among small operators in organising joint work processes and sharing facilities and resources and for the development and/or marketing of tourism services relating to rural tourism;
(d)
horizontal and vertical co-operation among supply chain actors for the establishment and the development of short supply chains and local markets;
(e)
promotion activities in a local context relating to the development of short supply chains and local markets;
(f)
joint action undertaken with a view to mitigating or adapting to climate change;
(g)
joint approaches to environmental projects and ongoing environmental practices, including efficient water management, the use of renewable energy and the preservation of agricultural landscapes;
(h)
horizontal and vertical co-operation among supply chain actors in the sustainable provision of biomass for use in food and energy production and industrial processes;
(i)
implementation, in particular by groups of public and private partners other than those defined in point (b) of Article 32(2) of Regulation (EU) No 1303/2013, of local development strategies other than those defined in Article 2(19) of Regulation (EU) 1303/2013 addressing one or more of the Union priorities for rural development;
(j)
drawing up of forest management plans or equivalent instruments;
(k)
diversification of farming activities into activities concerning health care, social integration, community-supported agriculture and education about the environment and food.
3. Support under point (b) of paragraph 1 shall be granted only to newly formed clusters and networks and those commencing an activity that is new to them.
Support for operations under points (a) and (b) of paragraph 2 may be granted also to individual actors where this possibility is provided for in the rural development programme.
4. The results of pilot projects under point (a) of paragraph 2 and operations under point (b) of paragraph 2 carried out by individual actors as provided for in paragraph 3 shall be disseminated.
5. The following costs, linked to the forms of co-operation referred to in paragraph 1 shall be eligible for support under this measure:
(a)
the cost of studies of the area concerned, of feasibility studies, and of drawing up a business plan or a forest management plan or equivalent or a local development strategy other than the one referred to in Article 33 of Regulation (EU) No 1303/2013;
(b)
the cost of animation of the area concerned in order to make feasible a collective territorial project or a project to be carried out by an operational group of the EIP for Agricultural Productivity and Sustainability as referred to in Article 56. In the case of clusters, animation may also concern the organisation of training, networking between members and the recruitment of new members;
(c)
the running costs of the co-operation;
(d)
the direct costs of specific projects linked to the implementation of a business plan an environmental plan, a forest management plan or equivalent, a local development strategy other than the one referred to in Article 33 of Regulation (EU) No 1303/2013 or direct costs of other actions targeted towards innovation, including testing;
(e)
the cost of promotion activities.
6. Where a business plan or an environmental plan or a forest management plan or equivalent or a development strategy is implemented, Member States may grant the aid either as a global amount covering the costs of co-operation and the costs of the projects implemented or cover only the costs of the co- operation and use funds from other measures or other Union Funds for project implementation.
Where support is paid as a global amount and the project implemented is of a type covered under another measure of this Regulation, the relevant maximum amount or rate of support shall apply.
7. Co-operation among actors located in different regions or Member States shall also be eligible for support.
8. Support shall be limited to a maximum period of seven years except for collective environmental action in duly justified cases.
9. Co-operation under this measure may be combined with projects supported by Union funds other than the EAFRD in the same territory. Member States shall ensure that overcompensation as a result of the combination of this measure with other national or Union support instruments is avoided.
10. In order to ensure the efficient use of EAFRD budgetary resources, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83, concerning the further specification of the characteristics of pilot projects, clusters, networks, short supply chains and local markets that will be eligible for support, as well as concerning the conditions for granting aid to the types of operation listed in paragraph 2 of this Article.
Article 36
Risk management
1. Support under this measure shall cover:
(a)
financial contributions to premiums for crop, animal and plant insurance against economic losses to farmers caused by adverse climatic events, animal or plant diseases, pest infestation, or an environmental incident;
(b)
financial contributions to mutual funds to pay financial compensations to farmers, for economic losses caused by adverse climatic events or by the outbreak of an animal or plant disease or pest infestation or an environmental incident;
(c)
an income stabilisation tool, in the form of financial contributions to mutual funds, providing compensation to farmers for a severe drop in their income.
2. For the purposes of this article, "farmer" means active farmer within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
3. For the purpose of points (b) and (c) of paragraph 1, 'mutual fund' means a scheme accredited by the Member State in accordance with its national law for affiliated farmers to insure themselves, whereby compensation payments are made to affiliated farmers for economic losses caused by the outbreak of adverse climatic events or an animal or plant disease or pest infestation or an environmental incident, or for a severe drop in their income.
4. Member States shall ensure that overcompensation as a result of the combination of this measure with other national or Union support instruments or private insurance schemes is avoided.
5. In order to ensure the efficient use of EAFRD budgetary resource, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 concerning the minimum and maximum duration of the commercial loans to mutual funds referred to in point (b) of Article 38(3) and Article 39(4).
The Commission shall present a report on the implementation of this Article to the European Parliament and the Council by 31 December 2018.
Article 37
Crop, animal, and plant insurance
1. Support under point (a) of Article 36(1) shall only be granted for insurance contracts which cover for loss caused by an adverse climatic event, or by an animal or plant disease, or a pest infestation, or an environmental incident or a measure adopted in accordance with Directive 2000/29/EC to eradicate or contain a plant disease, or pest which destroys more than 30 % of the average annual production of the farmer in the preceding three-year period or a three-year average based on the preceding five-year period, excluding the highest and lowest entry. Indexes may be used in order to calculate the annual production of the farmer. The calculation method used shall permit the determination of the actual loss of an individual farmer in a given year.
The measurement of the extent of the loss caused may be tailored to the specific characteristics of each type of product using:
(a)
biological indexes (quantity of biomass loss) or equivalent yield loss indexes established at farm, local, regional or national level, or
(b)
weather indexes (including quantity of rainfall and temperature) established at local, regional or national level.
2. The occurrence of an adverse climatic event or the outbreak of an animal or plant disease or pest infestation or an environmental incident has to be formally recognised as such by the competent authority of the Member State concerned.
Member States may, where appropriate, establish in advance criteria on the basis of which such formal recognition shall be deemed to be granted.
3. As regards animal diseases, financial compensation under point (a) of Article 36(1) may only be granted in respect of diseases mentioned in the list of animal diseases established by the World Organisation for Animal Health or in the Annex to Decision 2009/470/EC.
4. Insurance payments shall compensate for not more than the total of the cost of replacing the losses referred to in point (a) of Article 36(1) and shall not require or specify the type or quantity of future production.
Member States may limit the amount of the premium that is eligible for support by applying appropriate ceilings.
5. Support shall be limited to the maximum rate laid down in Annex II.
Article 38
Mutual funds for adverse climatic events, animal and plant diseases, pest infestations and environmental incidents
1. In order to be eligible for support the mutual fund concerned shall:
(a)
be accredited by the competent authority in accordance with national law;
(b)
have a transparent policy towards payments into and withdrawals from the fund;
(c)
have clear rules attributing responsibilities for any debts incurred.
2. Member States shall define the rules for the constitution and management of the mutual funds, in particular for the granting of compensation payments and the eligibility of farmers in the event of crisis, as well as for the administration and monitoring of compliance with these rules. Member States shall ensure that the fund arrangements provide for penalties in case of negligence on the part of the farmer.
The occurrence of incidents mentioned in point (b) of Article 36(1) must be formally recognised as such by the competent authority of the Member State concerned.
3. The financial contributions referred to in Article 36(1)(b) may only relate to:
(a)
the administrative costs of setting up the mutual fund, spread over a maximum of three years in a degressive manner;
(b)
the amounts paid by the mutual fund as financial compensation to farmers. In addition, the financial contribution may relate to interest on commercial loans taken out by the mutual fund for the purpose of paying the financial compensation to farmers in case of crisis.
Support under point (b) of Article 36(1) shall only be granted to cover for loss caused by the outbreak of adverse climatic events, an animal or plant disease, a pest infestation, or a measure adopted in accordance with Directive 2000/29/EC to eradicate or contain a plant disease or pest or an environmental incident, which destroy more than 30 % of the average annual production of the farmer in the preceding three-year period or a three-year average based on the preceding five-year period, excluding the highest and lowest entry. Indexes may be used in order to calculate the annual production of the farmer. The calculation method used shall permit the determination of the actual loss of an individual farmer in a given year.
No contribution by public funds shall be made to initial capital stock.
4. As regards animal diseases, financial compensation under point (b) of Article 36(1) may be granted in respect of diseases mentioned in the list of animal diseases established by the World Organisation for Animal Health or in the Annex to Decision 2009/470/EC.
5. Support shall be limited to the maximum support rate laid down in Annex II.
Member States may limit the costs that are eligible for support by applying:
(a)
ceilings per fund;
(b)
appropriate per unit ceilings.
Article 39
Income stabilisation tool
1. Support under point (c) of Article 36(1) shall only be granted where the drop of income exceeds 30 % of the average annual income of the individual farmer in the preceding three-year period or a three-year average based on the preceding five-year period excluding the highest and lowest entry. Income for the purposes of point (c) of Article 36(1) shall refer to the sum of revenues the farmer receives from the market, including any form of public support, deducting input costs. Payments by the mutual fund to farmers shall compensate for less than 70 % of the income lost in the year the producer becomes eligible to receive this assistance.
2. In order to be eligible for support the mutual fund concerned shall:
(a)
be accredited by the competent authority in accordance with national law;
(b)
have a transparent policy towards payments into and withdrawals from the fund;
(c)
have clear rules attributing responsibilities for any debts incurred.
3. Member States shall define the rules for the constitution and management of the mutual funds, in particular for the granting of compensation payments to farmers in the event of crisis and for the administration and monitoring of compliance with these rules. Member States shall ensure that the fund arrangements provide for penalties in case of negligence on the part of the farmer.
4. The financial contributions referred to in point (c) of Article 36(1) may only relate to:
(a)
the administrative costs of setting up the mutual fund, spread over a maximum of three years in a degressive manner;
(b)
the amounts paid by the mutual fund as financial compensation to farmers. In addition, the financial contribution may relate to interest on commercial loans taken out by the mutual fund for the purpose of paying the financial compensation to farmers in case of crisis. No contribution by public funds shall be made to initial capital stock.
5. Support shall be limited to the maximum rate laid down in Annex II.
Article 40
Financing of complementary national direct payments for Croatia
1. Support may be granted to farmers eligible for complementary national direct payments under Article 19 of Regulation (EU) No 1307/2013. The conditions laid down in that Article shall also apply to the support to be granted under this Article.
2. The support granted to a farmer in respect of the years 2014, 2015 and 2016 shall not exceed the difference between:
(a)
the level of direct payments applicable in Croatia for the year concerned in accordance with Article 17 of Regulation (EU) No 1307/2013; and
(b)
45 % of the corresponding level of the direct payments as applied from 2022.
3. The Union contribution to support granted under this Article in Croatia in respect of the years 2014, 2015 and 2016 shall not exceed 20 % of its respective total annual EAFRD allocation.
4. The EAFRD contribution rate for the complements to direct payments shall not exceed 80 %.
Article 41
Rules on the implementation of the measures
The Commission shall adopt implementing acts, laying down rules on the implementation of the measures in this section concerning:
(a)
procedures for selection of authorities or bodies offering farm and forestry advisory services, farm management or farm relief services and the degressivity of the aid under the advisory services measure referred to in Article 15;
(b)
the assessment by the Member State of the progress of the business plan, payment options as well as modalities for access to other measures for young farmers under the farm and business development measure referred to in Article 19;
(c)
conversion to units other than those used in Annex II, and conversion rates of animals to livestock units (LU) under the measures referred to in Articles 28, 29, 33 and 34;
(d)
the possibility of using standard assumptions of additional costs and income foregone under the measures of Articles 28 to 31, 33 and 34 and criteria for its calculation;
(e)
calculation of the amount of support where an operation is eligible for support under more than one measures.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
LEADER
Article 42
LEADER local action groups
1. In addition to the tasks referred to in Article 34 of Regulation (EU) No 1303/2013 local action groups may also perform additional tasks delegated to them by the Managing Authority and/or the paying agency.
2. Local action groups may request the payment of an advance from the competent paying agency if such possibility is provided for in the rural development programme. The amount of the advances shall not exceed 50 % of the public support related to the running and animation costs.
Article 43
LEADER start-up kit
Support for LEADER local development may also include a "LEADER start-up kit" for local communities who did not implement LEADER in the 2007-2013 programming period. The "LEADER start-up kit" shall consist of support for capacity building and small pilot projects. Support under the "LEADER start-up kit" shall not be conditional on the submission of a LEADER local development strategy.
Article 44
LEADER co-operation activities
1. The support referred to in point (c) of Article 35(1) of Regulation (EU) No 1303/2013 shall be granted to
(a)
co-operation projects within a Member State (inter-territorial co-operation) or co-operation projects between territories in several Member States or with territories in third countries (transnational co-operation).
(b)
preparatory technical support for inter-territorial and transnational co-operation projects, on condition that local action groups are able to demonstrate that they are envisaging the implementation of a concrete project.
2. Apart from other local action groups, the partners of a local action group under the EAFRD may be:
(a)
a group of local public and private partners in a rural territory that is implementing a local development strategy within or outside the Union;
(b)
a group of local public and private partners in a non- rural territory that is implementing a local development strategy.
3. In cases where co-operation projects are not selected by the local action groups, Member States shall establish a system of ongoing application.
They shall make public the national or regional administrative procedures concerning the selection of transnational co-operation projects and a list of eligible costs at the latest two years after the date of approval of their rural development programmes.
Approval of co-operation projects by the competent authority shall take place no later than four months after the date of submission of the project application.
4. Member States shall communicate to the Commission the approved transnational co-operation projects.
CHAPTER II
Common provisions for several measures
Article 45
Investments
1. In order to be eligible for EAFRD support, investment operations shall be preceded by an assessment of the expected environmental impact in accordance with law specific to that kind of investment where the investment is likely to have negative effects on the environment.
2. Expenditure that is eligible for EAFRD support shall be limited to:
(a)
the construction, acquisition, including leasing, or improvement of immovable property;
(b)
the purchase or lease purchase of new machinery and equipment up to the market value of the asset;
(c)
general costs linked to expenditure referred to in points (a) and (b), such as architect, engineer and consultation fees, fees relating to advice on environmental and economic sustainability, including feasibility studies. Feasibility studies shall remain eligible expenditure even where, based on their results, no expenditure under points (a) and (b) is made;
(d)
the following intangible investments: acquisition or development of computer software and acquisitions of patents, licenses, copyrights, trademarks;
(e)
the costs of establishing forest management plans and their equivalent.
3. In the case of agricultural investments, the purchase of agricultural production rights, payment entitlements, animals, annual plants and their planting shall not be eligible for investment support. However, in case of the restoration of agricultural production potential damaged by natural disasters or catastrophic events, in accordance with point (b) of Article 18(1), expenditure for the purchase of animals may be eligible expenditure.
4. Beneficiaries of investment related support may request the payment of an advance of up to 50 % of the public aid related to the investment from the competent paying agencies if that option is included in the rural development programme.
5. Working capital that is ancillary to, and linked to a new investment in the agriculture or forestry sector, which receives EAFRD support through a financial instrument established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1303/2013, may be eligible expenditure. Such eligible expenditure shall not exceed 30 % of the total amount of the eligible expenditure for the investment. The relevant request shall be duly substantiated.
6. In order to take account of the special characteristics of particular types of investments, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83, laying down the conditions under which other costs connected with leasing contracts, second hand equipment may be considered to be eligible expenditure and specifying the types of renewable energy infrastructure that are to be eligible for support.
Article 46
Investments in irrigation
1. Without prejudice to Article 45 of this Regulation, in the case of irrigation in new and existing irrigated areas, only investments that fulfil the conditions in this Article shall be considered as eligible expenditure.
2. A river basin management plan, as required under the terms of the Water Framework Directive, shall have been notified to the Commission for the entire area in which the investment is to take place, as well as in any other areas whose environment may be affected by the investment. The measures taking effect under the river basin management plan in accordance with Article 11 of the Water Framework Directive and of relevance to the agricultural sector shall have been specified in the relevant programme of measures.
3. Water metering enabling measurement of water use at the level of the supported investment shall be in place or shall be put in place as part of the investment.
4. An investment in an improvement to an existing irrigation installation or element of irrigation infrastructure shall be eligible only if it is assessed ex ante as offering potential water savings of a minimum of between 5 % and 25 % according to the technical parameters of the existing installation or infrastructure.
If the investment affects bodies of ground- or surface water whose status has been identified as less than good in the relevant river basin management plan for reasons related to water quantity:
(a)
the investment shall ensure an effective reduction in water use, at the level of the investment, amounting to at least 50 % of the potential water saving made possible by the investment;
(b)
in the case of an investment on a single agricultural holding, it shall also result in a reduction to the holding's total water use amounting to at least 50 % of the potential water saving made possible at the level of the investment. The total water use of the holding shall include water sold by the holding.
None of the conditions in paragraph 4 shall apply to an investment in an existing installation which affects only energy efficiency or to an investment in the creation of a reservoir or to an investment in the use of recycled water which does not affect a body of ground or surface water.
5. An investment resulting in a net increase of the irrigated area affecting a given body of ground or surface water shall be eligible only if:
(a)
the status of the water body has not been identified as less than good in the relevant river basin management plan for reasons related to water quantity; and
(b)
an environmental analysis shows that there will be no significant negative environmental impact from the investment; such an environmental impact analysis shall be either carried out by or approved by the competent authority and may also refer to groups of holdings.
Areas which are not irrigated but in which an irrigation installation was active in the recent past, to be established and justified in the programme, may be considered as irrigated areas for the purpose of determining the net increase of the irrigated area.
6. By way of derogation from point (a) of paragraph 5 investments resulting in a net increase of the irrigated area may still be eligible if:
(a)
the investment is combined with an investment in an existing irrigation installation or element of irrigation infrastructure assessed ex ante as offering potential water savings of a minimum of between 5 % and 25 % according to the technical parameters of the existing installation or infrastructure and
(b)
the investment ensures an effective reduction in water use, at the level of the investment as a whole, amounting to at least 50 % of the potential water saving made possible by the investment in the existing irrigation installation or element of infrastructure.
Furthermore, by way of derogation, the condition in point (a) of paragraph 5 shall not apply to investments in the establishment of a new irrigation installation supplied with water from an existing reservoir approved by the competent authorities before 31 October 2013 if the following conditions are met:
-
the reservoir in question is identified in the relevant river basin management plan and is subject to the control requirements set out in article 11(3)(e) of the Water Framework Directive;
-
on 31 October 2013, there was in force either a maximum limit on total abstractions from the reservoir or a minimum required level of flow in water bodies affected by the reservoir;
-
that maximum limit or minimum required level of flow complies with the conditions set out in Article 4 of the Water Framework Directive; and
-
the investment in question does not result in abstractions beyond the maximum limit in force on 31 October 2013 or result in a reduction of the level of flow in affected water bodies below the minimum required level in force on 31 October 2013.
Article 47
Rules for area related payments
1. The number of hectares to which a commitment pursuant to Articles 28, 29 and 34 applies may vary from year to year where:
(a)
this possibility is provided for in the rural development programme;
(b)
the commitment in question does not apply to fixed parcels; and
(c)
the achievement of the commitment's objective is not jeopardised.
2. Where all or part of the land under commitment or the entire holding is transferred to another person during the period of that commitment, the commitment, or part thereof corresponding to the land transferred, may be taken over for the remainder of the period by that other person or may expire and reimbursement shall not be required in respect of the period during which the commitment was effective.
3. Where a beneficiary is unable to continue to comply with commitments given because the holding or part of the holding is re-parcelled or is the subject of public land consolidation measures or land consolidation measures approved by the competent public authorities, Member States shall take the measures necessary to allow the commitments to be adapted to the new situation of the holding. If such adaptation proves impossible, the commitment shall expire and reimbursement shall not be required in respect of the period during which the commitment was effective.
4. Reimbursement of the aid received shall not be required in cases of force majeure and exceptional circumstances as referred to in Article 2 of Regulation (EU) No 1306/2013.
5. Paragraph 2, as regards cases of transfer of the entire holding, and paragraph 4 shall also apply to commitments under Article 33.
6. In order to ensure the efficient implementation of area related measures and secure the financial interests of the Union, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83 laying down conditions applicable to conversion or adjustment of commitments under the measures referred to in Articles 28, 29, 33 and 34 and, specifying other situations in which reimbursement of the aid shall not be required.
Article 48
Revision clause
A revision clause shall be provided for operations undertaken pursuant to Articles 28, 29, 33 and 34 in order to ensure their adjustment in the case of amendments to the relevant mandatory standards, requirements or obligations referred to in those Articles beyond which the commitments have to go. The revision clause shall also cover adjustments needed to avoid double funding of the practices referred to in Article 43 of Regulation (EU) No 1307/2013 in the case of amendments to those practices.
Operations undertaken pursuant to Articles 28, 29, 33 and 34 which extend beyond the current programming period shall contain a revision clause in order to allow for their adjustment to the legal framework of the following programming period.
If such adjustment is not accepted by the beneficiary, the commitment shall expire and reimbursement shall not be required in respect of the period during which the commitment was effective.
Article 49
Selection of operations
1. Without prejudice to point (d) of Article 34(3) of Regulation (EU) No 1303/2013, the Managing Authority of the rural development programme shall define selection criteria for operations following consultation with the Monitoring Committee. Selection criteria shall aim to ensure equal treatment of applicants, better use of financial resources and targeting of measures in accordance with the Union priorities for rural development. In defining and applying selection criteria the principle of proportionality shall be taken into account in relation to the size of the operation.
2. The Member State authority responsible for the selection of operations shall ensure that operations, with the exception of operations under Articles 28 to 31, 33 to 34 and 36 to 39, are selected in accordance with the selection criteria referred to in paragraph 1 and according to a transparent and well documented procedure.
3. Where appropriate, the beneficiaries may be selected on the basis of calls for proposals, applying economic and environmental efficiency criteria.
Article 50
Rural area definition
For the purposes of this Regulation the Managing Authority shall define "rural area" at programme level. Member States may establish such a definition for a measure or type of operation if duly justified.
CHAPTER III
Technical assistance and networking
Article 51
Funding technical assistance
1. In accordance with Article 6 of Regulation (EU) No 1306/2013 the EAFRD may use up to 0,25 % of its annual allocation to finance the tasks referred to in Article 58 of Regulation (EU) No 1303/2013, including the costs for setting up and operating the European network for rural development referred to in Article 52 and the EIP network referred to in Article 53 at the Commission's initiative and/or on its behalf.
The EAFRD may also finance the actions provided for in Article 41(2) of Regulation (EU) No 1151/2012 of the European Parliament and of the Council (25), in relation to Union quality scheme indications and symbols.
Those actions shall be carried out in accordance with Article 58 of Regulation (EU, EURATOM) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council (26) and any other provisions of that Regulation and of its implementing provisions that are applicable to this form of execution of the budget.
2. At the initiative of the Member States up to 4 % of the total amount of each rural development programme may be devoted to the tasks referred to in Article 59 of Regulation (EC) No 1303/2013 and costs related to preparatory work for the delimitation of areas facing natural or other specific constraints referred to in Article 32.
Costs relating to the certification body referred to in Article 9 of Regulation (EU) No 1306/2013 shall not be eligible under this paragraph.
Within that 4 % limit an amount shall be reserved for establishing and operating the national rural network referred to in Article 54.
3. In case of rural development programmes covering both less-developed regions and other regions, the EAFRD contribution rate for technical assistance referred to in Article 59(3) may be determined by taking into account the predominant type of regions, by their number, in the programme.
Article 52
European network for rural development
1. A European network for rural development for the networking of national networks, organisations, and administrations active in the field of rural development at Union level shall be put in place in accordance with Article 51(1).
2. Networking through the European network for rural development shall aim to:
(a)
increase the involvement of all stakeholders, and in particular agricultural, forestry and other rural development stakeholders in the implementation of rural development;
(b)
improve the quality of rural development programmes;
(c)
play a role in informing the broader public on the benefits of rural development policy.
(d)
support the evaluation of rural development programmes.
3. The tasks of the network shall be to:
(a)
collect, analyse and disseminate information on action in the field of rural development;
(b)
provide support on evaluation processes and on data collection and management;
(c)
collect, consolidate and disseminate at Union level good rural development practices, including on evaluation methodologies and tools;
(d)
set up and run thematic groups and/or workshops with a view to facilitating the exchange of expertise and to supporting the implementation, monitoring and further development of rural development policy;
(e)
provide information on developments in rural areas of the Union and in third countries;
(f)
organise meetings and seminars at Union level for those actively involved in rural development;
(g)
support the national networks and transnational co-operation initiatives and the exchange concerning actions and experience in the field of rural development with networks in third countries;
(h)
specifically for local action groups:
(i)
create synergies with the activities carried out at national or regional level, or at both by the respective networks with regard to capacity building actions and exchange of experience; and
(ii)
cooperate with the networking and technical support bodies for local development set up by the ERDF, the ESF and the EMFF as regards their local development activities and transnational co-operation.
4. The Commission shall adopt implementing acts, setting out the organisational structure and operation of the European network for rural development network. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
Article 53
European Innovation Partnership network
1. A EIP network shall be put in place to support the EIP for agricultural productivity and sustainability referred to in Article 55, in accordance with Article 51(1). It shall enable the networking of operational groups, advisory services and researchers.
2. The aim of the EIP network shall be to:
(a)
facilitate the exchange of expertise and good practices;
(b)
establish a dialogue between farmers and the research community and facilitate the inclusion of all stakeholders in the knowledge exchange process.
3. The tasks of the EIP network shall be to:
(a)
provide a help desk function and provide information to key actors concerning the EIP;
(b)
encourage the setting up of operational groups and provide information about the opportunities provided by Union policies;
(c)
facilitate the setting up of cluster initiatives and pilot or demonstration projects which may relate, inter alia, to the following issues::
(i)
increased agricultural productivity, economic viability, sustainability, output and resource efficiency;
(ii)
innovation in support of the bio-based economy;
(iii)
biodiversity, ecosystem services, soil functionality and sustainable water management;
(iv)
innovative products and services for the integrated supply chain;
(v)
opening up new product and market opportunities for primary producers;
(vi)
food quality, food safety and healthy diet;
(vii)
reduce post-harvest losses and food wastage.
(d)
Collect and disseminate information in the field of the EIP, including research findings and new technologies relevant to innovation and knowledge exchange and exchanges in the field of innovation with third countries.
4. The Commission shall adopt implementing acts, setting out the organisational structure and operation of the EIP network. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
Article 54
National rural network
1. Each Member State shall establish a national rural network, which groups the organisations and administrations involved in rural development. The partnership referred to in Article 5 of Regulation (EU) No 1303/2013 shall also be part of the national rural network.
Member States with regional programmes may submit for approval a specific programme for the establishment and the operation of their national rural network.
2. Networking by the national rural network shall aim to:
(a)
increase the involvement of stakeholders in the implementation of rural development;
(b)
improve the quality of implementation of rural development programmes;
(c)
inform the broader public and potential beneficiaries on rural development policy and funding opportunities;
(d)
foster innovation in agriculture, food production, forestry and rural areas.
3. EAFRD support under Article 51(3) shall be used:
(a)
for the structures needed to run the network;
(b)
for the preparation and implementation of an action plan covering at least the following:
(i)
activities regarding the collection of examples of projects covering all priorities of the rural development programmes;
(ii)
activities regarding the facilitation of thematic and analytical exchanges between rural development stakeholders, sharing and dissemination of findings;
(iii)
activities regarding the provision of training and networking for local action groups and in particular technical assistance for inter-territorial and transnational co-operation, facilitation of co-operation among local action groups and the search of partners for the measure referred to in Article 35;
(iv)
activities regarding the provision of networking for advisors and innovation support services;
(v)
activities regarding the sharing and dissemination of monitoring and evaluation findings;
(vi)
a communication plan including publicity and information concerning the rural development programme in agreement with the Managing Authorities and information and communication activities aimed at a broader public;
(vii)
activities regarding the participation in and contribution to the European network for rural development.
4. The Commission shall adopt implementing acts, laying down rules for the establishment and operation of national rural networks and the content of the specific programmes referred to in paragraph 1. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
TITLE IV
EIP FOR AGRICULTURAL PRODUCTIVITY AND SUSTAINABILITY
Article 55
Aims
1. The EIP for agricultural productivity and sustainability shall:
(a)
promote a resource efficient, economically viable, productive, competitive, low emission, climate friendly and resilient agricultural and forestry sector, working towards agro-ecological production systems and working in harmony with the essential natural resources on which farming and forestry depend;
(b)
help deliver a steady and sustainable supply of food, feed and biomaterials, including existing and new types;
(c)
improve processes to preserve the environment, adapt to climate change and mitigate it;
(d)
build bridges between cutting-edge research knowledge and technology and farmers, forest managers, rural communities, businesses, NGOs and advisory services.
2. The EIP for agricultural productivity and sustainability shall seek to achieve its aims by:
(a)
creating added value by better linking research and farming practice and encouraging the wider use of available innovation measures;
(b)
promoting the faster and wider transposition of innovative solutions into practice; and
(c)
informing the scientific community about the research needs of farming practice.
3. The EAFRD shall contribute to the aims of the EIP for agricultural productivity and sustainability through support, in accordance with Article 35, of the EIP operational groups referred to in Article 56 and the EIP network referred to in Article 53.
Article 56
Operational groups
1. EIP operational groups shall form part of the EIP for agricultural productivity and sustainability. They shall be set up by interested actors such as farmers, researchers, advisors and businesses involved in the agriculture and food sector, who are relevant for achieving the objectives of the EIP.
2. EIP operational groups shall establish internal procedures that ensure, that their operation and decision-making is transparent and that situations of conflict of interest are avoided.
3. The Member States shall decide within the framework of their programmes to what extent they will support the operational groups.
Article 57
Tasks of operational groups
1. EIP operational groups shall draw up a plan that contains the following:
(a)
a description of the innovative project to be developed, tested, adapted or implemented;
(b)
a description of the expected results and the contribution to the EIP objective of enhancing productivity and sustainable resource management.
2. When implementing their innovative projects operational groups shall:
(a)
make decisions on the elaboration and implementation of innovative actions; and
(b)
implement innovative actions through measures financed through the rural development programmes.
3. Operational groups shall disseminate the results of their project, in particular through the EIP network.
TITLE V
FINANCIAL PROVISIONS
Article 58
Resources and their distribution
1. Without prejudice to paragraphs 5, 6 and 7 of this Article, the total amount of Union support for rural development under this Regulation for the period from 1 January 2014 to 31 December 2020 shall be EUR 84 936 million, in 2011 prices, in accordance with the multiannual financial framework for the years 2014 to 2020.
2. 0,25 % of the resources referred to in paragraph 1 shall be devoted to technical assistance for the Commission, as referred to in Article 51(1).
3. For the purpose of their programming and subsequent inclusion in the general budget of the Union, the amounts referred to in paragraph 1 shall be indexed at 2 % per year.
4. The annual breakdown by Member State of the amounts referred to in paragraph 1, after deduction of the amount referred to in paragraph 2 is set out in Annex I.
5. Funds transferred by a Member State under Article 14(2) of Regulation (EU) No 1306/2013 shall be subtracted from the amounts allocated to that Member State in accordance with paragraph 4.
6. The funds transferred to the EAFRD in application of Articles 7(2) and 14(1) of Regulation (EU) No 1307/2013 and the funds transferred to the EAFRD in application of Articles 10b and 136 of Council Regulation (EC) No 73/2009 (27) in respect of calendar year 2013 shall also be included in the annual breakdown referred to in paragraph 4.
7. In order to take account of the developments relating to the annual breakdown referred to in paragraph 4, including the transfers referred to in paragraphs 5 and 6; to make technical adjustments without changing the overall allocations; or to take account of any other change provided for by a legislative act after the adoption of this Regulation, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts, in accordance with Article 83, to review the ceilings set out in Annex I.
8. For the purposes of the allocation of the performance reserve referred to in Article 22(3) and (4) of Regulation (EU) No 1303/2013, available assigned revenue collected in accordance with Article 43 of Regulation (EU) No 1306/2013 for the EAFRD shall be added to the amounts referred to in Article 20 of Regulation (EU) No 1303/2013. That available assigned revenue shall be allocated to Member States in proportion to their share of the total amount of support from the EAFRD.
Article 59
Fund contribution
1. The decision approving a rural development programme shall set the maximum contribution from the EAFRD to the programme. The decision shall clearly identify, where necessary, the appropriations allocated to the less developed regions.
2. The EAFRD contribution shall be calculated on the basis of the amount of eligible public expenditure.
3. The rural development programmes shall establish a single EAFRD contribution rate applicable to all measures. Where applicable, a separate EAFRD contribution rate shall be established for less-developed regions, for outermost regions and for the smaller Aegean islands within the meaning of Regulation (EEC) No 2019/93, as well as for transition regions. The maximum EAFRD contribution rate shall be:
(a)
85 % of the eligible public expenditure in the less developed regions, in the outermost regions and in the smaller Aegean islands within the meaning of Regulation (EEC) No 2019/93;
(b)
75 % of the eligible public expenditure for all regions whose GDP per capita for the 2007-2013 period was less than 75 % of the average of the EU-25 for the reference period but whose GDP per capita is above 75 % of the GDP average of the EU-27;
(c)
63 % of the eligible public expenditure for the transition regions other than those referred to in point (b) of this paragraph;
(d)
53 % of the eligible public expenditure in the other regions.
The minimum EAFRD contribution rate shall be 20 %.
4. By way of derogation from paragraph 3, the maximum EAFRD contribution shall be:
(a)
80 % for the measures referred to in Articles 14, 27 and 35, for the LEADER local development referred to in Article 32 of Regulation (EU) No 1303/2013 and for operations under point (a)(i) of Article 19(1). That rate may be increased to a maximum of 90 % for the programmes of less developed, the outermost regions, of the smaller Aegean islands within the meaning of Regulation (EEC) No 2019/93 and of transition regions referred to in points (b) and (c) of paragraph 3;
(b)
75 % for operations contributing to the objectives of environment and climate change mitigation and adaptation under Article 17, points (a) and (b) of Article 21(1), Articles 28 29, 30 31 and 34.
(c)
100 % for Union-level financial instruments referred to in point (a) of Article 38(1) of Regulation 1303/2013;
(d)
the contribution rate applicable to the measure concerned increased by an additional 10 percentage points for contributions to financial instruments referred to in point (b) of Article 38(1) of Regulation 1303/2013.
(e)
100 % for operations receiving funding from funds transferred to the EAFRD in application of Article 7(2) and Article 14(1) of Regulation (EU) No 1306/2013.
(f)
100 % for an amount of EUR 500 million, in 2011 prices, allocated to Portugal and for an amount of EUR 7 million, in 2011 prices, allocated to Cyprus on condition that those Member States are receiving financial assistance in accordance with Articles 136 and 143 TFEU on 1 January 2014 or thereafter, until 2016, when the application of this provision shall be reassessed.
(g)
For Member States receiving on 1 January 2014 or thereafter financial assistance in accordance with Article 136 and 143 TFEU, the EAFRD contribution rate resulting from the application of Article 24(1) of Regulation (EU) No 1303/2013 may be increased by a maximum of an additional 10 percentage points up to a total maximum of 95 %, for expenditure to be paid by these Member States in the first two years of implementation of the rural development programme. The EAFRD contribution rate which would be applicable without this derogation shall, however, be respected for the total public expenditure made during the programming period.
5. At least 5 %, and in the case of Croatia 2,5 %, of the total EAFRD contribution to the rural development programme shall be reserved for LEADER.
6. At least 30 % of the total EAFRD contribution to the rural development programme shall be reserved for measures under the following Articles: Article 17 for environment and climate related investments; Articles 21, 28, 29 and 30, with the exception of Water Framework Directive related payments; and Articles 31, 32 and 34.
The first subparagraph shall not apply to the outermost regions and the overseas territories of the Member States.
7. Where a Member State submits both a national programme and a set of regional programmes, paragraphs 5 and 6 shall not apply to the national programme. The EAFRD contribution to the national programme shall be taken into account for the purpose of calculating the percentages referred to in paragraphs 5 and 6 for each regional programme, in proportion to that regional programme's share of the national allocation.
8. An expenditure co-financed by the EAFRD shall not be co-financed by way of a contribution from the Structural Funds, from the Cohesion Fund or from any other Union financial instrument.
9. Public expenditure on aid to enterprises shall comply with the aid limits laid down in respect of State aid, unless this Regulation provides otherwise.
Article 60
Eligibility of expenditure
1. By way of derogation from Article 65(9) of Regulation (EU) No 1303/2013, in cases of emergency measures due to natural disasters, the rural development programmes may provide that eligibility of expenditure relating to programme changes may start from the date when the natural disaster occurred.
2. Expenditure shall be eligible for an EAFRD contribution only where incurred for operations decided upon by the Managing Authority of the programme in question or under its responsibility, in accordance with selection criteria referred to in Article 49.
With the exception of general costs as defined in Article 45(2)(c), in respect of investment operations under measures falling within the scope of Article 42 TFEU, only expenditure which has been incurred after an application has been submitted to the competent authority shall be considered eligible.
Member States may provide in their programmes that only expenditure which has been incurred after the application for support has been approved by the competent authority shall be eligible.
3. Paragraphs 1 and 2 shall not apply to Article 51(1) and (2).
4. Payments by beneficiaries shall be supported by invoices and documents proving payment. Where this cannot be done, payments shall be supported by documents of equivalent probative value, except for forms of support under points (b), (c) and (d) of Article 67(1) of Regulation (EU) No 1303/2013.
Article 61
Eligible expenditure
1. Where running costs are covered by support under this Regulation the following types of costs shall be eligible:
(a)
operating costs;
(b)
personnel costs;
(c)
training costs;
(d)
costs linked to public relations;
(e)
financial costs;
(f)
networking costs.
2. Studies shall only be eligible expenditure where they are linked to a specific operation under the programme or the specific objectives and targets of the programme.
3. Contributions in kind in the form of provision of works, goods, services, land and real estate for which no cash payment supported by invoices or documents of equivalent probative value has been made, may be eligible for support provided that the conditions of Article 69 of Regulation (EU) No 1303/2013 are fulfilled.
Article 62
Verifiability and controllability of measures
1. Member States shall ensure that all the rural development measures that they intend to implement are verifiable and controllable. To this end, the Managing Authority and the paying agency of each rural development programme shall provide an ex ante assessment of the verifiability and controllability of the measures to be included in the rural development programme. The Managing Authority and paying agency shall also undertake the assessment of the verifiability and controllability of measures during the implementation of the rural development programme. Ex ante assessment and assessment during the implementation period shall take into account the results of controls in the previous and current programming period. Where the assessment reveals that the requirements of verifiability and controllability are not met, the measures concerned shall be adjusted accordingly.
2. Where aid is granted on the basis of standard costs or additional costs and income foregone, Member States shall ensure that the relevant calculations are adequate and accurate and established in advance on the basis of a fair, equitable and verifiable calculation. To this end, a body that is functionally independent from the authorities responsible for the programme implementation and possesses the appropriate expertise shall perform the calculations or confirm the adequacy and accuracy of the calculations. A statement confirming the adequacy and accuracy of the calculations shall be included in the rural development programme.
Article 63
Advances
1. Payment of advances shall be subject to the establishment of a bank guarantee or an equivalent guarantee corresponding to 100 % of the amount of the advance. As regards public beneficiaries, advances shall be paid to municipalities, regional authorities and associations thereof, as well as to public law bodies.
A facility provided as a guarantee by a public authority shall be considered equivalent to the guarantee referred to in the first subparagraph, provided that the authority undertakes to pay the amount covered by that guarantee if entitlement to the advance paid is not established.
2. The guarantee may be released when the competent paying agency establishes that the amount of actual expenditure corresponding to the public contribution related to the operation exceeds the amount of the advance.
TITLE VI
MANAGEMENT, CONTROL AND PUBLICITY
Article 64
Responsibilities of the Commission
To ensure, in the context of shared management, sound financial management in accordance with Article 317 TFEU, the Commission shall carry out the measures and controls laid down in Regulation (EU) No 1306/2013.
Article 65
Responsibilities of the Member States
1. Member States shall adopt all the legislative, statutory and administrative provisions in accordance with Article 58(1) of Regulation (EU) No 1306/2013 in order to ensure that the Union's financial interests are protected effectively.
2. Member States shall designate, for each rural development programme, the following authorities:
(a)
the Managing Authority, which may be either a public or private body acting at national or regional level, or the Member State itself when it carries out that task, to be in charge of the management of the programme concerned;
(b)
the accredited paying agency within the meaning of Article 7 of Regulation (EU) No 1306/2013;
(c)
the certification body within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1306/2013.
3. Member States shall ensure, for each rural development programme, that the relevant management and control system has been set up in such a way that ensures a clear allocation and separation of functions between the Managing Authority and other bodies. Member States shall be responsible for ensuring that the systems function effectively throughout the programme period.
4. Member States shall clearly define the tasks of the Managing Authority, the Paying Agency and the local action groups under LEADER as regards to the application of eligibility and selection criteria and the project selection procedure.
Article 66
Managing Authority
1. The Managing Authority shall be responsible for managing and implementing the programme in an efficient, effective and correct way and in particular for:
(a)
ensuring that there is an appropriate secure electronic system to record, maintain, manage and report statistical information on the programme and its implementation required for the purposes of monitoring and evaluation and, in particular, information required to monitor progress towards the defined objectives and priorities;
(b)
providing the Commission, by 31 January and 31 October in each year of the programme, with relevant indicator data on operations selected for funding, including information on output and financial indicators;
(c)
ensuring that beneficiaries and other bodies involved in the implementation of operations:
(i)
are informed of their obligations resulting from the aid granted, and maintain either a separate accounting system or an adequate accounting code for all transactions relating to the operation;
(ii)
are aware of the requirements concerning the provision of data to the Managing Authority and the recording of outputs and results;
(d)
ensuring that the ex ante evaluation referred to in Article 55 of Regulation (EU) No 1303/2013 conforms to the evaluation and monitoring system and accepting and submitting it to the Commission;
(e)
ensuring that the evaluation plan referred to in Article 56 of Regulation (EU) No 1303/2013 is in place, that the ex post programme evaluation referred to in Article 57 of Regulation (EU) No 1303/2013 is conducted within the time limits laid down in that Regulation, ensuring that such evaluations conform to the monitoring and evaluation system and submitting them to the Monitoring Committee and the Commission;
(f)
providing the Monitoring Committee with the information and documents needed to monitor implementation of the programme in the light of its specific objectives and priorities;
(g)
drawing up the annual progress report, including aggregate monitoring tables, and, after approval by the Monitoring Committee, submitting it to the Commission;
(h)
ensuring that the paying agency receives all necessary information, in particular on the procedures operated and any controls carried out in relation to operations selected for funding, before payments are authorised;
(i)
ensuring publicity for the programme, including through the national rural network, by informing potential beneficiaries, professional organisations, the economic and social partners, bodies involved in promoting equality between men and women, and the non-governmental organisations concerned, including environmental organisations, of the possibilities offered by the programme and the rules for gaining access to programme funding as well as by informing beneficiaries of the Union contribution and the general public on the role played by the Union in the programme.
2. The Member State or the Managing Authority may designate one or more intermediate bodies including local authorities, regional development bodies or non-governmental organisations, to carry out the management and implementation of rural development operations.
When a part of its tasks is delegated to another body, the Managing Authority shall retain full responsibility for the efficiency and correctness of management and implementation of those tasks. The Managing Authority shall ensure that appropriate provisions are in place to allow the other body to obtain all necessary data and information for execution of these tasks.
3. Where a thematic sub-programme, as referred to in Article 7, is included in the rural development programme, the Managing Authority may designate one or more intermediate bodies, including local authorities, local action groups or non-governmental organisations, to carry out the management and implementation of that strategy. Paragraph 2 shall apply in this case.
The managing authority shall ensure that operations and outputs of this thematic sub-programme are identified separately for the purposes of the monitoring and evaluation system referred to in Article 67.
4. Subject to the role of the paying agencies and other bodies as set out in Regulation (EU) No 1306/2013, where a Member State has more than one programme, a coordinating body may be designated with the purpose of ensuring consistency in the management of the funds and of providing a link between the Commission and the national management authorities.
5. The Commission shall adopt implementing acts, laying down uniform conditions for the application of the information and publicity requirements referred to in point (i) of paragraph 1.
TITLE VII
MONITORING AND EVALUATION
CHAPTER I
General provisions
Section 1
Establishment and objectives of a monitoring and evaluation system
Article 67
Monitoring and evaluation system
In accordance with this Title, a common monitoring and evaluation system shall be drawn up in co-operation between the Commission and the Member States and shall be adopted by the Commission by means of implementing acts. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
Article 68
Objectives
The monitoring and evaluation system shall aim to:
(a)
demonstrate the progress and achievements of rural development policy and assess the impact, effectiveness, efficiency and relevance of rural development policy interventions;
(b)
contribute to better targeted support for rural development;
(c)
support a common learning process related to monitoring and evaluation.
Section 2
Technical provisions
Article 69
Common indicators
1. A list of common indicators relating to the initial situation as well as to the financial execution, outputs, results and impact of the programme and applicable to each programme shall be specified in the monitoring and evaluation system provided for in Article 67 to allow for aggregation of data at Union level.
2. The common indicators shall be based on available data and linked to the structure and objectives of the rural development policy framework and shall allow assessment of the progress, efficiency and effectiveness of policy implementation against objectives and targets at Union, national and programme level. The common impact indicators shall be based on available data.
3. The evaluator shall quantify the impact of the programme measured by the impact indicators. Based on evidence in the evaluations on the CAP, including evaluations on Rural Development programmes, the Commission shall, with the help of the Member States, assess the combined impact of all CAP instruments.
Article 70
Electronic Information System
Key information on the implementation of the programme, on each operation selected for funding, as well as on completed operations, needed for monitoring and evaluation, including key information on each beneficiary and project, shall be recorded and maintained electronically.
Article 71
Provision of information
Beneficiaries of support under rural development measures and local action groups shall undertake to provide to the Managing Authority and/or to appointed evaluators or other bodies delegated to perform functions on its behalf, all the information necessary to permit monitoring and evaluation of the programme, in particular in relation to meeting specified objectives and priorities.
CHAPTER II
Monitoring
Article 72
Monitoring procedures
1. The Managing Authority and the Monitoring Committee referred to in Article 47 of Regulation (EU) No 1303/2013 shall monitor the quality of the implementation of the programme.
2. The Managing Authority and the Monitoring Committee shall carry out monitoring of each rural development programme by means of financial, output and target indicators.
Article 73
Monitoring Committee
Member States with regional programmes may establish a national Monitoring Committee to coordinate the implementation of these programmes in relation to the National Framework and the uptake of financial resources.
Article 74
Responsibilities of the Monitoring Committee
The Monitoring Committee shall satisfy itself as to the performance of the rural development programme and the effectiveness of its implementation. To that end, in addition to the functions referred to in Article 49 of Regulation (EU) No 1303/2013 the Monitoring Committee shall:
(a)
be consulted and shall issue an opinion, within four months of the decision approving the programme, on the selection criteria for financed operations, which shall be revised according to programming needs;
(b)
examine the activities and outputs related to the progress in the implementation of the evaluation plan of the programme;
(c)
examine, in particular, actions in the programme relating to the fulfilment of ex ante conditionalities, which fall within the responsibilities of the Managing Authority, and be informed of actions relating to the fulfilment of other ex ante conditionalities;
(d)
participate in the national rural network to exchange information on programme implementation; and
(e)
consider and approve the annual implementation reports before they are sent to the Commission.
Article 75
Annual implementation report
1. By 30 June 2016 and by 30 June of each subsequent year until and including 2024, the Member State shall submit to the Commission an annual implementation report on implementation of the rural development programme in the previous calendar year. The report submitted in 2016 shall cover the calendar years 2014 and 2015.
2. In addition to complying with the requirements of Article 50 of Regulation (EU) No 1303/2013 annual implementation reports shall include information inter alia on financial commitments and expenditure by measure, and a summary of the activities undertaken in relation to the evaluation plan.
3. In addition to complying with the requirements of Article 50 of Regulation (EU) No 1303/2013, the annual implementation report submitted in 2017 shall also cover a description of the implementation of any sub-programmes included within the programme.
4. In addition to complying with the requirements of Article 50 of Regulation (EU) No 1303/2013, the annual implementation report submitted in 2019 shall also cover, a description of the implementation of any sub-programmes included within the programme and an assessment of progress made in ensuring an integrated approach to use of the EAFRD and other EU financial instruments to support the territorial development of rural areas, including through local development strategies.
5. The Commission shall adopt implementing acts, laying down rules concerning the presentation of the annual implementation reports. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
CHAPTER III
Evaluation
Article 76
General provisions
1. The Commission may adopt implementing acts, specifying the elements to be contained in the ex ante and ex post evaluations referred to in Articles 55 and 57 of Regulation (EU) No 1303/2013 and establishing the minimum requirements for the evaluation plan referred to in Article 56 of Regulation (EU) No 1303/2013. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
2. Member States shall ensure that the evaluations are in accordance with the common evaluation approach agreed in accordance with Article 67, shall organise the production and gathering of the requisite data, and shall supply the various pieces of information provided by the monitoring system to the evaluators.
3. The evaluation reports shall be made available by the Member States on the internet and by the Commission on its website.
Article 77
Ex ante evaluation
Member States shall ensure that the ex ante evaluator is involved from an early stage in the process of development of the rural development programme, including in the development of the analysis referred to in Article 8(1)(b), in the design of the programme's intervention logic and in the establishment of the programme's targets.
Article 78
Ex post evaluation
In 2024, an ex post evaluation report shall be prepared by the Member States for each of their rural development programmes. That report shall be submitted to the Commission by 31 December 2024.
Article 79
Syntheses of evaluations
Syntheses at Union level of the ex ante and ex post evaluation reports shall be undertaken under the responsibility of the Commission.
The syntheses of the evaluation reports shall be completed at the latest by 31 December of the year following the submission of the relevant evaluations.
TITLE VIII
COMPETITION PROVISIONS
Article 80
Rules applying to undertakings
Where support under this Regulation is granted to forms of co-operation between undertakings, it may be granted only to such forms of co-operation which comply with the competition rules as they apply by virtue of Articles 206 to 210 of the Regulation of the European Parliament and the Council (EU) No 1308/2013.
Article 81
State aid
1. Save as otherwise provided for in this Title, Articles 107, 108 and 109 TFEU shall apply to support for rural development by Member States.
2. Articles 107, 108 and 109 TFEU shall not apply to payments made by Member States pursuant to, and in conformity with, this Regulation, or to additional national financing referred to in Article 82, within the scope of Article 42 TFEU.
Article 82
Additional national financing
Payments made by Member States in relation to operations falling within the scope of Article 42 TFEU and intended to provide additional financing for rural development for which Union support is granted at any time during the programming period, shall be included by Member States in the rural development programme as provided for in paragraph 1(j) of Article 8 and, where they comply with the criteria under this Regulation, shall be approved by the Commission.
TITLE IX
COMMISSION POWERS, COMMON PROVISIONS AND TRANSITIONAL AND FINAL PROVISIONS
CHAPTER I
Commission powers
Article 83
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts referred to in Articles 2(3), Article 14(5), Article 16(5), Article 19(8), Article 22(3), Article 28(10) and (11), Article 29(6), Article 30(8), Article 33(4), Article 34(5), Article 35(10), Article 36(5), Article 45(6), Article 47(6) and Article 89 is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in in Articles 2(3), Article 14(5), Article 16(5), Article 19(8), Article 22(3), Article 28(10) and (11), Article 29(6), Article 30(8), Article 33(4), Article 34(5), Article 35(10), Article 36(5), Article 45(6), Article 47(6) and Article 89 shall be conferred on the Commission for a period of seven years from the date of entry into force of this Regulation. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the seven-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
3. The power to adopt delegated acts referred to in Articles 2(3), Article 14(5), Article 16(5), Article 19(8), Article 22(3), Article 28(10) and (11), Article 29(6), Article 30(8), Article 33(4), Article 34(5), Article 35(10), Article 36(5), Article 45(6), Article 47(6) and Article 89 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the powers specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Articles 2(3), Article 14(5), Article 16(5), Article 19(8), Article 22(3), Article 28(10) and (11), Article 29(6), Article 30(8), Article 33(4), Article 34(5), Article 35(10), Article 36(5), Article 45(6), Article 47(6) and Article 89 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 84
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee called "Rural Development Committee". That Committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
CHAPTER II
Common provisions
Article 85
Exchange of information and documents
1. The Commission, in collaboration with the Member States, shall establish an information system to enable the secure exchange of data of common interest between the Commission and each Member State. The Commission shall adopt implementing acts, laying down rules for the operation of that system. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 84.
2 The Commission shall ensure that there is an appropriate secure electronic system in which key information and report on monitoring and evaluation can be recorded, maintained and managed.
Article 86
Processing and protection of personal data
1. Member States and the Commission shall collect personal data for the purpose of carrying out their respective management control, monitoring and evaluation obligations under this Regulation, and in particular those laid down in Titles VI and VII, and shall not process this data in a way which is incompatible with this purpose.
2. Where personal data are processed for monitoring and evaluation purposes under Title VII using the secure electronic system referred to in Article 85, they shall be made anonymous, and processed in aggregated form only.
3. Personal data shall be processed in accordance with the rules of Directive 95/46/EC and Regulation (EC) No 45/2001. In particular, such data shall not be stored in a form which permits identification of data subjects for longer than is necessary for the purposes for which they were collected or for which they are further processed, taking into account the minimum retention periods laid down in the applicable national and Union law.
4. Member States shall inform the data subjects that their personal data may be processed by national and Union bodies in accordance with paragraph 1 and that in this respect they enjoy the rights set out in the data protection rules of, respectively, Directive 95/46/EC and Regulation (EC) No 45/2001.
5. Articles 111 to 114 in Regulation(EU) 1306/2013 shall apply to this Article.
Article 87
General CAP provisions
Regulation (EU) No 1306/2013 and the provisions adopted pursuant to it shall apply in relation to the measures set out in this Regulation.
CHAPTER III
Transitional and final provisions
Article 88
Regulation (EC) No 1698/2005
Regulation (EC) No 1698/2005 is repealed.
Regulation (EC) No 1698/2005 shall continue to apply to operations implemented pursuant to programmes approved by the Commission under that Regulation before 1 January 2014.
Article 89
Transitional provisions
In order to facilitate the transition from the system established by Regulation (EC) No 1698/2005 to the system established by this Regulation, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 83, laying down the conditions under which support approved by the Commission under Regulation (EC) No 1698/2005 may be integrated into support provided for under this Regulation, including for technical assistance and for the ex-post evaluations. Those delegated acts may also provide conditions for the transition from rural development support for Croatia under Regulation (EC) No 1085/2006 to support provided for under this Regulation.
Article 90
Entry into force and application
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2014.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 17 December 2013.