NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 331/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje program výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program „Pericles 2020“) a kterým se zrušují rozhodnutí Rady 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie a členské státy si vytýčily cíl přijmout opatření nezbytná k používání eura jako jednotné měny. Tato opatření zahrnují rovněž ochranu eura proti padělání a souvisejícím podvodům, což zvyšuje účinnost hospodářství Unie a zajišťuje udržitelnost veřejných financí.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 (3) umožňuje výměnu informací, spolupráci a vzájemnou pomoc tím, že zavádí harmonizovaný rámec pro ochranu eura. Aby byla ochrana eura zajištěna na rovnocenné úrovni v celé Unii, byly účinky uvedeného nařízení rozšířeny nařízením Rady (ES) č. 1339/2001 (4) na členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu.
(3)
Akce na podporu výměny informací a pracovníků, technické a vědecké pomoci a specializovaného odborného vzdělávání významně pomáhají chránit jednotnou měnu Unie proti padělání a souvisejícím podvodům, a tak dosáhnout v celé Unii vysoké a rovnocenné ochrany a ukázat, že je Unie schopna postavit se závažné organizované trestné činnosti.
(4)
Program za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles) přispívá ke zvyšování povědomí občanů Unie a ke zlepšení ochrany eura, především soustavným šířením výsledků akcí podporovaných v rámci uvedeného programu.
(5)
Minulá podpora těchto akcí prostřednictvím rozhodnutí Rady 2001/923/ES (5) a 2001/924/ES (6), následně změněných, rozšířených a prodloužených rozhodnutími Rady 2006/75/ES (7), 2006/76/ES (8), 2006/849/ES (9) a 2006/850/ES (10), umožnila zlepšit akce Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání. Cílů programu Pericles pro období 2002-2006 i období 2007-2013 bylo úspěšně dosaženo.
(6)
Ve svém posouzení dopadů provedeném v roce 2011 s cílem vyhodnotit, zda by měl být program Pericles zachován, dospěla Komise k závěru, že by měl být program Pericles obnoven s tím, že je nutné zkvalitnit cíle a metodiku.
(7)
Doporučení obsažené v posouzení dopadu uvádělo, že by měly pokračovat a být dále rozvíjeny akce na úrovni Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání, s přihlédnutím k novým problémům v souvislosti s rozpočtovými omezeními. V rámci nového programu Pericles 2020 mohou návrhy předložené zúčastněnými členskými státy zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li jejich účast pro ochranu eura důležitá.
(8)
Mělo by být zajištěno, aby byl program Pericles 2020 v souladu s jinými relevantními programy a akcemi. Komise by proto pro účely provádění programu Pericles 2020 měla ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s ohledem na vyhodnocení potřeby ochrany eura uskutečnit veškeré potřebné konzultace s hlavními dotčenými stranami (zejména příslušnými vnitrostátními orgány určenými členskými státy, Evropskou centrální bankou a Europolem), zejména pokud jde o výměny, pomoc a odborné vzdělávání.
(9)
Program Pericles 2020 by měl být prováděn zcela v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11). V souladu s uvedeným nařízením nesmí být grant udělen výhradně za účelem nákupu zařízení. Grant je finanční příspěvek na akce určené na podporu dosažení některého politického cíle Unie.
(10)
Význam eura jako světové měny si žádá náležitou úroveň ochrany v mezinárodním měřítku, které lze dosáhnout poskytnutím finančních prostředků na nákup zařízení, jež budou využívat orgány třetích zemí při vyšetřování případů spojených s paděláním eura.
(11)
Hodnocení programu Pericles provedené se zúčastněnými stranami prokazuje přidanou hodnotu tohoto programu, pokud jde o vysokou úroveň spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi, jakož i doplňkovost s akcemi uskutečňovanými na vnitrostátní úrovni, což má za následek vyšší účinnost. Pokračování programu Pericles na úrovni Unie podle očekávání významně přispěje k zachování a dalšímu zdokonalení vysoké úrovně ochrany eura spojené s prohloubením přeshraniční spolupráce, výměny a pomoci. V porovnání s možnými individuálními vnitrostátními iniciativami bude současně dosaženo celkových úspor díky společně organizovaným akcím a zadávání veřejných zakázek.
(12)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit nezávislou zprávu o hodnocení provádění programu Pericles 2020 v polovině období a závěrečnou zprávu o dosažení jeho cílů.
(13)
Toto nařízení je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality. Program Pericles 2020 by měl usnadňovat spolupráci mezi členskými státy a mezi Komisí a členskými státy za účelem ochrany eura proti padělání, aniž by zasahoval do povinností členských států, a využívá zdroje účinněji, než by bylo možno dosáhnout na vnitrostátní úrovni. Opatření na úrovni Unie je nezbytné a odůvodněné, jelikož členským státům jednoznačně pomáhá při společné ochraně eura a podporuje využívání společných struktur Unie ke zvýšení spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány.
(14)
Program Pericles 2020 by měl trvat sedm let, aby byla jeho doba trvání sladěna s dobou trvání víceletého finančního rámce stanovenou v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (12).
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení programu Pericles 2020 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Komise by měla přijmout roční pracovní programy, které stanoví priority, rozdělení rozpočtu a hodnotící kritéria pro udělování grantů na akce. Komise by měla projednat s členskými státy uplatňování tohoto nařízení ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001. Součástí ročního pracovního programu by měly být mimořádné a řádně odůvodněné případy, kdy je nutné zvýšit spolufinancování, aby byly členské státy ekonomicky flexibilnější, a mohly tedy uspokojivě uskutečnit a dokončit projekty na ochranu a zabezpečení eura.
(16)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu trvání programu Pericles 2020, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13).
(17)
Za účelem vymezení stupně flexibility při rozdělení finančních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu orientačního rozdělení těchto finančních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí.
(19)
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES by měla být zrušena. Měla by být stanovena přechodná opatření, která umožní splnění finančních závazků souvisejících s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí.
(20)
Je vhodné zajistit hladký přechod bez přerušení mezi programem Pericles a programem Pericles 2020 a je vhodné sjednotit trvání programu Pericles 2020 s dobou použitelnosti nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013. Proto by se měl program Pericles 2020 použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Zřizuje se víceletý akční program Pericles 2020 na podporu akcí k ochraně a zabezpečení eura proti padělání a souvisejícím podvodům (dále jen „program“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Přidaná hodnota
Program aktivně přispívá a vede k užší nadnárodní spolupráci při ochraně eura v Unii a mimo ni a s obchodními partnery Unie, přičemž se také zaměřuje na členské státy nebo třetí země, které podle zpráv vydaných příslušnými orgány vykazují nejvyšší míru padělání eura. Tato spolupráce přispívá k vyšší účinnosti ochrany eura prostřednictvím výměny osvědčených postupů, společných norem a společného specializovaného odborného vzdělávání.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je bránit padělání měny a souvisejícím podvodům a bojovat proti nim, zvyšovat tak konkurenceschopnost hospodářství Unie a zajišťovat udržitelnost veřejných financí.
Článek 4
Specifický cíl
Specifickým cílem programu je chránit eurobankovky a euromince proti padělání a souvisejícím podvodům podporou a doplněním opatření přijatých členskými státy a poskytováním pomoci příslušným vnitrostátním orgánům a orgánům Unie v jejich úsilí o rozvíjení úzké a pravidelné spolupráce a výměny osvědčených postupů mezi sebou, s Komisí a tam, kde je to vhodné, se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi.
Tento cíl se měří mimo jiné účinností opatření přijatých finančními, technickými, donucovacími a soudními orgány, a to prostřednictvím počtu odhalených padělků, zlikvidovaných padělatelských dílen, zatčených osob a uložených sankcí.
Článek 5
Subjekty způsobilé pro financování
Pro financování na základě programu jsou způsobilé příslušné vnitrostátní orgány, jak jsou vymezeny v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 6
Účast na programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy, které přijaly euro jako jednotnou měnu.
2. Návrhy předložené členskými státy uvedenými v odstavci 1 mohou zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li to důležité pro naplnění obecného cíle stanoveného v článku 3 a specifického cíle stanoveného v článku 4.
Článek 7
Cílové skupiny a společné akce
1. Program se zaměří na účast těchto skupin:
a)
pracovníků orgánů zabývajících se odhalováním padělků a bojem proti nim, zejména policie a finanční správy v závislosti na jejich konkrétních funkcích na vnitrostátní úrovni;
b)
pracovníků zpravodajských služeb;
c)
představitelů národních centrálních bank, mincoven, obchodních bank a jiných finančních zprostředkovatelů, zejména pokud jde o povinnosti finančních institucí;
d)
soudních úředníků, právníků a soudců specializujících se na tuto oblast;
e)
jakýchkoli dalších skupin dotčených odborníků, jakými jsou obchodní a průmyslové komory nebo obdobné organizace schopné zajistit přístup k malým a středním podnikům, maloobchodníkům a společnostem pro přepravu hotovosti.
2. Akce na základě programu mohou být organizovány společně Komisí a ostatními partnery s příslušnými odbornými znalostmi, jako jsou:
a)
národní centrální banky a Evropská centrální banka (ECB);
b)
národní analytická střediska a národní mincovní analytická střediska;
c)
Evropské technické a vědecké středisko (ETVS) a mincovny;
d)
Europol, Eurojust a Interpol;
e)
národní ústředny pro potírání penězokazectví uvedené v článku 12 Mezinárodní úmluvy o potírání penězokazectví podepsané v Ženevě dne 20. dubna 1929 (14) a jiné subjekty, které se specializují na prevenci, odhalování a vymáhání dodržování práva v oblasti padělání měny;
f)
specializované subjekty zabývající se kopírovacími a certifikačními technologiemi, tiskaři a rytci;
g)
jiné subjekty než uvedené v písmenech a) až f) mající zvláštní odborné znalosti, případně včetně subjektů ze třetích zemí, a zejména přistupujících a kandidátských zemí, a
h)
soukromé subjekty, které získaly a prokázaly technické znalosti, a týmy specializující se na odhalování padělaných bankovek a mincí.
Článek 8
Způsobilé akce
1. Program přihlíží k nadnárodním a multidisciplinárním aspektům boje proti padělání měny a podporuje osvědčené postupy, které jsou přizpůsobeny zvláštní situaci jednotlivých členských států.
2. Program poskytuje za podmínek, které jsou stanoveny v ročních pracovních programech uvedených v článku 11, finanční podporu pro tyto akce:
a)
výměnu a šíření informací, zejména prostřednictvím organizování workshopů, schůzek a seminářů, včetně odborné přípravy, cílené odborné praxe a výměn pracovníků příslušných vnitrostátních orgánů a obdobných akcí. Výměna informací se mimo jiné zaměří na:
-
metodiku sledování a analýzy ekonomického a finančního dopadu padělání měny,
-
provoz databází a systémů včasného varování,
-
využívání nástrojů k rozpoznání padělků s počítačovou podporou,
-
metody zjišťování a vyšetřování,
-
vědeckou pomoc, zejména vědecké databáze a sledování technologií/nového vývoje;
-
ochranu eura mimo Unii,
-
výzkumné činnosti,
-
poskytování zvláštních operativních odborných znalostí;
b)
technickou, vědeckou a operativní podporu, která se v rámci programu jeví jako nezbytná, zahrnující zejména:
-
všechna vhodná opatření, která na úrovni Unie zakládají výukové nástroje, jako je sborník právních předpisů Unie, informační věstníky, praktické příručky, jazykové a výkladové slovníky, databáze, zejména v oblasti vědecké pomoci nebo sledování technologií, nebo podpůrných počítačových aplikací, jako je programové vybavení,
-
příslušné studie v multidisciplinárním a nadnárodním měřítku,
-
rozvoj technických nástrojů a metod k podpoře rozpoznávání padělků na úrovni Unie,
-
finanční podporu pro spolupráci na činnostech, do nichž se zapojí nejméně dva státy, pokud tuto podpora nelze poskytnout z jiných programů evropských orgánů a institucí;
c)
granty na financování nákupu zařízení používaného specializovanými orgány pro boj proti padělání měny při ochraně eura proti padělání, v souladu s čl. 10 odst. 3.
KAPITOLA II
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 9
Finanční krytí
1. Finanční krytí na provádění programu v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 7 344 000 EUR (v běžných cenách).
2. V rámci finančního krytí programu jsou částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 v souladu s orientačním rozdělením finančních prostředků stanoveným v příloze.
Komise se od uvedeného orientačního rozdělení finančních prostředků nesmí odchýlit o více než 10 %. Ukáže-li se jako nezbytné tuto hranici překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14, kterými se mění orientační rozdělení finančních prostředků stanovené v příloze.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 10
Formy finanční podpory a spolufinancování
1. Komise program provádí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora poskytovaná v rámci programu na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 má podobu:
a)
grantů, nebo
b)
veřejných zakázek.
3. Nákup vybavení nesmí být jedinou složkou grantové dohody.
4. Míra spolufinancování u grantů udělovaných v rámci programu nesmí přesáhnout 75 % způsobilých nákladů. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vymezených v ročních pracovních programech uvedených v článku 11 nepřekročí míra spolufinancování 90 % způsobilých nákladů.
5. Jsou-li způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 organizovány společně s Komisí, ECB, Eurojustem, Europolem nebo Interpolem, rozdělí se příslušné výdaje mezi ně. Každý z nich hradí v každém případě cestovní výdaje a náklady na ubytování svých vlastních účastníků akcí.
Článek 11
Roční pracovní programy
Za účelem provádění programu přijme Komise roční pracovní programy.
Každý roční pracovní program provádí obecný cíl stanovený v článku 3 a specifický cíl stanovený v článku 4 stanovením:
a)
akcí, jež mají být uskutečněny v souladu s tímto obecným a specifickým cílem, včetně orientačního rozdělení finančních prostředků a způsobu provádění;
b)
u grantů: základních kritérií výběru a maximální možné míry spolufinancování.
Finanční prostředky přidělené na komunikační akce v rámci programu rovněž přispějí k pokrytí nákladů na institucionální komunikaci týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecným cílem stanoveným v článku 3.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich pravomocemi.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ A VÝKON PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Program provádí Komise ve spolupráci s členskými státy prostřednictvím pravidelných konzultací v různých fázích provádění programu ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s přihlédnutím k relevantním opatřením přijatým ostatními příslušnými subjekty, zejména ECB a Europolem.
2. Komise se snaží zajistit soulad a doplňkovost programu s ostatními relevantními programy a akcemi na úrovni Unie.
3. Komise poskytne Evropskému parlamentu a Radě každoročně informace o výsledcích programu. Zahrnuty musí být informace o souladu a doplňkovosti s ostatními příslušnými programy a akcemi na úrovni Unie. Komise trvale šíří výsledky akcí podporovaných na základě programu. Všechny zúčastněné země a další příjemci poskytnou Komisi veškeré údaje a informace, které jsou nezbytné ke sledování a hodnocení programu.
4. Komise provede vyhodnocení programu. Do 31. prosince 2017 předloží Komise nezávislou hodnotící zprávu v polovině období o dosahování cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), o účinném a hospodárném využívání zdrojů a o přidané hodnotě pro Unii. Tato hodnotící zpráva je vypracována s cílem poskytnout informace pro rozhodnutí o zachování, změně nebo pozastavení příslušných opatření. Hodnocení se navíc zaměří na prostor ke zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost, na trvající platnost všech cílů, jakož i na příspěvek opatření k naplňování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Hodnocení zohlední také výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejících opatření.
5. Posouzení dlouhodobých dopadů a udržitelnosti účinků programu rovněž poskytne informace pro rozhodnutí o možném prodloužení, změně nebo pozastavení následného programu.
6. Do 31. prosince 2021 Komise kromě toho předloží Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou hodnotící zprávu o dosažení cílů programu.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES se zrušují.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí se však až do splnění těchto povinností nadále řídí uvedenými rozhodnutími.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGULATION (EU) No 331/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 11 March 2014
establishing an exchange, assistance and training programme for the protection of the euro against counterfeiting (the ‘Pericles 2020’ programme) and repealing Council Decisions 2001/923/EC, 2001/924/EC, 2006/75/EC, 2006/76/EC, 2006/849/EC and 2006/850/EC
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 133 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Central Bank (1),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
The Union and the Member States have set themselves the objective of laying down the measures necessary for the use of the euro as a single currency. Those measures include protecting the euro against counterfeiting and related fraud, thus empowering the effectiveness of the Union’s economy and securing the sustainability of public finances.
(2)
Council Regulation (EC) No 1338/2001 (3) provides for exchanges of information, cooperation and mutual assistance, thereby establishing a harmonised framework for the protection of the euro. The effects of that Regulation were extended by Council Regulation (EC) No 1339/2001 (4) to those Member States which have not adopted the euro as their single currency, so as to provide an equivalent level of protection for the euro throughout the Union.
(3)
Actions with the aim of promoting exchanges of information and staff, technical and scientific assistance and specialised training help significantly to protect the Union’s single currency against counterfeiting and related fraud and therefore to attain a high and equivalent level of protection across the Union, whilst demonstrating the Union’s ability to tackle serious organised crime.
(4)
The programme for the protection of the euro against counterfeiting (the Pericles programme) contributes to raising the awareness of Union citizens, improving the protection of the euro, especially through the constant dissemination of results of actions supported by that programme.
(5)
Past support for such actions, through Council Decisions 2001/923/EC (5) and 2001/924/EC (6), which were subsequently amended and extended by Council Decisions 2006/75/EC (7), 2006/76/EC (8), 2006/849/EC (9) and 2006/850/EC (10), has made it possible to enhance the actions of the Union and the Member States in the field of the protection of the euro against counterfeiting. The objectives of the Pericles programme for both the period 2002-2006 and the period 2007-2013 have been successfully achieved.
(6)
In its impact assessment, carried out in 2011, evaluating whether the Pericles programme should be continued, the Commission came to the conclusion that the Pericles programme should be renewed with improved objectives and methodology.
(7)
The advice contained in the impact assessment was that actions should be continued and further developed at the level of the Union and the Member States in the field of the protection of the euro against counterfeiting, taking into account the new challenges in a context of budgetary austerity. Under the new programme, Pericles 2020 programme, proposals presented by the participating Member States may include participants from third countries, if their participation is important for the protection of the euro.
(8)
It should be ensured that the Pericles 2020 programme is consistent with, and complementary to, other relevant programmes and actions. The Commission should therefore carry out all the necessary consultations with regard to evaluating needs for the protection of the euro with the principal parties involved (in particular the competent national authorities designated by the Member States, the European Central Bank and Europol) within the committee referred to in Regulation (EC) No 1338/2001, particularly as regards exchanges, assistance and training, for the purpose of the application of the Pericles 2020 programme.
(9)
The Pericles 2020 programme should be implemented in full compliance with the provisions of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council (11). In accordance with that Regulation, a grant may not have as its sole purpose the purchase of equipment. A grant is meant to support financially an action intended to help to achieve a Union policy objective.
(10)
The importance of the euro as a worldwide currency requires an adequate level of protection at international level, which can be achieved by making funds available for the purchase of equipment to be used by third countries’ agencies in investigating euro counterfeiting.
(11)
The evaluation of the Pericles programme conducted with stakeholders demonstrates the added value of that programme, in terms of the high level of cooperation among Member States and with third countries, as well as complementarity with actions undertaken at national level, resulting in increased effectiveness. The continuation of the Pericles programme at Union level is expected to make a substantial contribution to maintaining and further improving the high level of protection of the euro associated with the intensification of cross-border cooperation, exchange and assistance. At the same time, overall savings will be achieved from the collectively organised actions and procurement, as compared with potential individual national initiatives.
(12)
The Commission should present to the European Parliament and to the Council an independent mid-term evaluation report on the implementation of the Pericles 2020 programme and a final evaluation report on the achievement of its objectives.
(13)
This Regulation complies with the principles of added value and proportionality. The Pericles 2020 programme should facilitate cooperation among the Member States and between the Commission and the Member States in order to protect the euro against counterfeiting, without impinging on Member States’ responsibilities, and using resources more efficiently than could be done at national level. Action at Union level is necessary and justified as it clearly assists Member States in collectively protecting the euro and encourages the use of common Union structures to increase cooperation and information exchange between competent authorities.
(14)
The Pericles 2020 programme should run for a period of seven years to align its duration with that of the multiannual financial framework laid down in Council Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013 (12).
(15)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of the Pericles 2020 programme, implementing powers should be conferred on the Commission. The Commission should adopt annual work programmes setting out the priorities, the budget breakdown and the evaluation criteria for the grants for actions. The Commission should discuss the application of this Regulation with the Member States within the framework of the committee referred to in Regulation (EC) No 1338/2001. The exceptional and duly justified cases, in which an increase in co-financing is necessary in order to give the Member States greater economic flexibility, thus enabling them to carry out and complete projects to protect and safeguard the euro in a satisfactory manner, should be part of the annual work programmes.
(16)
This Regulation lays down a financial envelope for the entire duration of the Pericles 2020 programme, which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management (13), for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
(17)
In order to provide for a degree of flexibility in the allocation of funds, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission in respect of amendments to the indicative allocation of those funds. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(18)
The financial interests of the Union should be protected through proportionate measures throughout the expenditure cycle, including the prevention, detection and investigation of irregularities, the recovery of funds lost, wrongly paid or incorrectly used and, where appropriate, administrative and financial penalties.
(19)
Decisions 2001/923/EC, 2001/924/EC, 2006/75/EC, 2006/76/EC, 2006/849/EC and 2006/850/EC should be repealed. Transitional measures should be provided to complete financial obligations relating to actions pursued under those Decisions.
(20)
It is appropriate to ensure a smooth transition without interruption between the Pericles programme and the Pericles 2020 programme and it is appropriate to align the duration of the Pericles 2020 programme with Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013. Therefore, the Pericles 2020 programme should apply as from 1 January 2014,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Subject matter
The multiannual action programme to promote actions for the protection and safeguarding of the euro against counterfeiting and related fraud ‘Pericles 2020’ (‘the Programme’) is hereby established for the period from 1 January 2014 to 31 December 2020.
Article 2
Added value
The Programme shall actively encourage and entail an increase in transnational cooperation for the protection of the euro inside and outside the Union and with the Union’s trading partners, and with attention also being paid to those Member States or third countries that have the highest rates of euro counterfeiting, as shown by the relevant reports issued by the competent authorities. Such cooperation shall contribute to the greater effectiveness of the protection of the euro through the exchanging of best practice, common standards and joint specialised training.
Article 3
General objective
The general objective of the Programme shall be to prevent and combat counterfeiting and related fraud, thus enhancing the competitiveness of the Union’s economy and securing the sustainability of public finances.
Article 4
Specific objective
The specific objective of the Programme shall be to protect euro banknotes and coins against counterfeiting and related fraud, by supporting and supplementing the measures undertaken by the Member States and assisting the competent national and Union authorities in their efforts to develop among themselves and with the Commission a close and regular cooperation and an exchange of best practice, where appropriate including third countries and international organisations.
That objective shall be measured, inter alia, through the effectiveness of action by financial, technical, law-enforcement and judicial authorities, as measured through the number of counterfeits detected, illegal workshops dismantled, individuals arrested and penalties imposed.
Article 5
Bodies eligible for funding
Bodies eligible for funding under the Programme shall be the competent national authorities as defined in point (b) of Article 2 of Regulation (EC) No 1338/2001.
Article 6
Participation in the Programme
1. Participating countries shall be the Member States having adopted the euro as their single currency.
2. The proposals presented by the Member States referred to in paragraph 1 may include participants from third countries, if that is important for the fulfilment of the general and specific objectives provided for in Articles 3 and 4 respectively.
Article 7
Target groups and joint actions
1. The Programme shall target the participation of the following groups:
(a)
staff of agencies engaged in detecting and combating counterfeiting, in particular police forces and financial administrations, depending on their specific functions at national level;
(b)
intelligence personnel;
(c)
representatives of the national central banks, the mints, commercial banks and other financial intermediaries, in particular as regards the obligations of financial institutions;
(d)
judicial officers, specialist lawyers and members of the judiciary in this field;
(e)
any other group of specialists concerned, such as chambers of commerce and industry or comparable structures capable of providing access to small and medium-sized enterprises, retailers and cash-in-transit companies.
2. Actions under the Programme may be organised jointly by the Commission and other partners having relevant expertise, such as:
(a)
the national central banks and the European Central Bank (ECB);
(b)
the National Analysis Centres (NACs) and the Coin National Analysis Centres (CNACs);
(c)
the European Technical and Scientific Centre (ETSC) and the mints;
(d)
Europol, Eurojust and Interpol;
(e)
the national central anti-counterfeiting offices provided for in Article 12 of the International Convention for the Suppression of Counterfeiting Currency signed at Geneva on 20 April 1929 (14) and other agencies specialising in prevention, detection and law-enforcement in connection with counterfeiting;
(f)
specialist bodies concerned in the field of duplication and certification technologies, printers and engravers;
(g)
bodies other than those referred to in points (a) to (f) offering specific expertise, including, where appropriate, such bodies from third countries and in particular from acceding States and candidate countries; and
(h)
private entities that have developed and provided evidence of technical knowledge and teams specialising in detecting counterfeit banknotes and coins.
Article 8
Eligible actions
1. The Programme shall take into account the transnational and multidisciplinary aspects of the fight against counterfeiting and shall promote best practice adapted to the national specificities of each Member State.
2. The Programme shall provide, under the conditions set out in the annual work programmes referred to in Article 11, financial support for the following actions:
(a)
exchange and dissemination of information, in particular through organising workshops, meetings and seminars, including training, targeted placements and exchanges of staff of competent national authorities and other similar actions. The exchange of information shall, inter alia, be targeted at:
-
methodologies for monitoring and analysing the economic and financial impact of counterfeiting;
-
operation of databases and early warning systems;
-
use of detection tools with computer back-up;
-
enquiry and investigation methods;
-
scientific assistance, in particular scientific databases and technology watch/monitoring of new developments;
-
protection of the euro outside the Union;
-
research actions;
-
provision of specific operational expertise;
(b)
technical, scientific and operational assistance, as appears necessary as part of the Programme including in particular:
-
any appropriate measure which establishes teaching resources at Union level, such as a handbook of Union legislation, information bulletins, practical manuals, glossaries and lexicons, databases, especially in the area of scientific assistance or technology watch or computer support applications, such as software;
-
relevant studies with a multidisciplinary and transnational dimension;
-
development of technical support instruments and methods to facilitate detection actions at Union level;
-
financial support for cooperation in operations involving at least two States when such support is not available from other programmes of European institutions and bodies;
(c)
grants to finance the purchase of equipment to be used by specialised anti-counterfeiting authorities for protecting the euro against counterfeiting, in compliance with Article 10(3).
CHAPTER II
FINANCIAL FRAMEWORK
Article 9
Financial envelope
1. The financial envelope for the implementation of the Programme for the period from 1 January 2014 to 31 December 2020 shall be EUR 7 344 000 (in current prices).
2. Within the financial envelope for the Programme, amounts shall be allocated to eligible actions listed in Article 8(2) in accordance with the indicative allocation of funds laid down in the Annex.
The Commission shall not depart from that indicative allocation of funds by more than 10 %. Should it prove necessary to exceed that limit, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 14 to modify the indicative allocation of funds laid down in the Annex.
3. The annual appropriations shall be authorised by the European Parliament and the Council within the limits of the multiannual financial framework.
Article 10
Types of financial support and co-financing
1. The Commission shall implement the Programme in accordance with Regulation (EU, Euratom) No 966/2012.
2. Financial support under the Programme for eligible actions listed in Article 8(2) shall take the form of either:
(a)
grants; or
(b)
public procurement.
3. The purchase of equipment shall not be the sole component of the grant agreement.
4. The co-financing rate for grants awarded under the Programme shall not exceed 75 % of the eligible costs. In exceptional and duly justified cases, defined in the annual work programmes referred to in Article 11, the co-financing rate shall not exceed 90 % of the eligible costs.
5. Where eligible actions listed in Article 8(2) are organised jointly by the Commission and the ECB, Eurojust, Europol or Interpol, the ensuing expenses shall be divided among them. In any event, each of them shall bear the travel and accommodation costs of its own guest speakers.
Article 11
Annual work programmes
In order to implement the Programme, the Commission shall adopt annual work programmes.
Each annual work programme shall implement the general and specific objectives provided for in Articles 3 and 4 respectively by setting out the following:
(a)
the actions to be undertaken in accordance with such general and specific objectives, including the indicative allocation of funds and the method of implementation;
(b)
for grants: the essential selection criteria and the maximum possible rate of co-financing.
Funds allocated to communication actions under the Programme shall also contribute to covering the corporate communication of the Union’s political priorities, as far as they relate to the general objective set out in Article 3.
Article 12
Protection of the financial interests of the Union
1. The Commission shall take appropriate measures ensuring that, when actions financed under this Regulation are implemented, the financial interests of the Union are protected by the application of preventive measures against fraud, corruption and any other illegal activities by effective checks and, if irregularities are detected, by the recovery of the amounts wrongly paid and, where appropriate, by effective, proportionate and dissuasive administrative and financial penalties.
2. The Commission or its representatives and the Court of Auditors shall have the power of audit, on the basis of documents and on the spot, over all grant beneficiaries, contractors and subcontractors who have received Union funds under the Programme.
3. The European Anti-fraud Office (OLAF) may carry out investigations, including on-the-spot checks and inspections, in accordance with the provisions and procedures laid down in Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 of the European Parliament and of the Council (15) and Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 (16) with a view to establishing whether there has been fraud, corruption or any other illegal activity affecting the financial interests of the Union in connection with a grant agreement or grant decision or a contract funded under the Programme.
4. Without prejudice to paragraphs 1, 2 and 3, cooperation agreements with third countries and with international organisations, contracts, grant agreements and grant decisions resulting from the implementation of this Regulation shall contain provisions expressly empowering the Commission, the Court of Auditors and OLAF to conduct such audits and investigations, according to their respective competences.
CHAPTER III
MONITORING, EVALUATION AND DELEGATED POWERS
Article 13
Monitoring and evaluation
1. The Programme shall be implemented by the Commission in cooperation with the Member States, through regular consultations at different stages of the implementation of the Programme, within the committee referred to in Regulation (EC) No 1338/2001, taking into account relevant measures undertaken by other competent entities, in particular the ECB and Europol.
2. The Commission shall seek to ensure consistency and complementarity between the Programme and other relevant programmes and actions at Union level.
3. The Commission shall provide annual information on the results of the Programme to the European Parliament and to the Council. Information on consistency and complementarity with other relevant programmes and actions at Union level shall be included. The Commission shall constantly disseminate the results of the actions supported under the Programme. All participating countries and other beneficiaries shall provide the Commission with all the data and information necessary to permit the monitoring and evaluation of the Programme.
4. An evaluation of the Programme shall be carried out by the Commission. By 31 December 2017, an independent mid-term evaluation report shall be presented by the Commission on the achievement of the objectives of all the measures (at the level of results and impacts), the efficient and cost-effective use of resources and its added value for the Union. The evaluation report shall be prepared with a view to informing a decision on the renewal, modification or suspension of the measures. The evaluation shall additionally address the scope for simplification, its internal and external coherence, the continued relevance of all objectives, as well as the contribution of the measures to the Union’s priorities of smart, sustainable and inclusive growth. It shall take into account evaluation results on the long-term impact of the predecessor measures.
5. The long-term impact and the sustainability of effects of the Programme shall also be evaluated with a view to informing a decision on a possible renewal, modification or suspension of any subsequent programme.
6. In addition, by 31 December 2021, the Commission shall present to the European Parliament and to the Council a final evaluation report on the achievement of the objectives of the Programme.
Article 14
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 9 shall be conferred on the Commission from 1 January 2014 to 31 December 2020.
3. The delegation of power referred to in Article 9 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 9 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or by the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
CHAPTER IV
FINAL PROVISIONS
Article 15
Repeal
Decisions 2001/923/EC, 2001/924/EC, 2006/75/EC, 2006/76/EC, 2006/849/EC and 2006/850/EC are repealed.
However, financial obligations relating to actions pursued under those Decisions shall continue to be governed by those Decisions until the fulfilment of those obligations.
Article 16
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2014.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaties.
Done at Strasbourg, 11 March 2014.