NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1257/2013
ze dne 20. listopadu 2013
o recyklaci lodí a o změně nařízení (ES) č. 1013/2006 a směrnice 2009/16/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise:
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na lodě, které představují odpad a které jsou přepravovány přes hranice států za účelem recyklace, se vztahuje Basilejská úmluva ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (dále jen „Basilejská úmluva“) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (3). Nařízení (ES) č. 1013/2006 provádí Basilejskou úmluvu, jakož i změnu (4) úmluvy přijatou v roce 1995, která dosud nevstoupila na mezinárodní úrovni v platnost a která stanoví zákaz vývozu nebezpečných odpadů do zemí, které nejsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Lodě jsou obecně klasifikovány jako nebezpečný odpad a je zakázáno vyvážet je za účelem recyklace do zařízení v zemích, které nejsou členy OECD.
(2)
Mechanismy pro kontrolu, uplatňování a prosazování stávajícího unijního a mezinárodního práva nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí a mezinárodní lodní dopravy. Mezinárodní organizace práce (MOP), Mezinárodní námořní organizace (IMO) a sekretariát Basilejské úmluvy vzájemně spolupracovaly a úspěšně dosáhly dohody o zavedení povinných požadavků na celosvětové úrovni, jejichž cílem je účinné a účelné řešení nebezpečných a nešetrných postupů při recyklaci lodí, a to prostřednictvím Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále jen „Hongkongská úmluva“).
(3)
Stávající kapacita na recyklaci lodí v zemích OECD, která je zákonně dostupná pro lodě plující pod vlajkou členského státu, není dostatečná. Stávající bezpečná a environmentálně šetrná kapacita na recyklaci lodí v zemích, jež nejsou členy OECD, dostačuje pro všechny lodě plující pod vlajkami členských států a očekává se, že do roku 2015 se dále rozšíří v důsledku opatření přijatých zeměmi provádějícími recyklaci s cílem splnit požadavky Hongkongské úmluvy.
(4)
Hongkongská úmluva byla přijata dne 15. května 2009 pod záštitou Mezinárodní námořní organizace. Vstoupí v platnost až 24 měsíců po dni ratifikace alespoň patnácti státy, jejichž kombinované obchodní loďstvo představuje alespoň 40 % hrubé prostornosti světové obchodní flotily a jejichž kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v průběhu předchozích deseti let činí v souhrnu alespoň tři procenta hrubé prostornosti kombinované obchodní flotily těchto států. Zmíněná úmluva se vztahuje na projektování, stavbu, provoz a přípravu lodí za účelem usnadnění jejich bezpečné a environmentálně šetrné recyklace, aniž by byla ohrožena bezpečnost a provozní efektivita lodi. Vztahuje se rovněž na provozování zařízení na recyklaci lodí bezpečným a environmentálně šetrným způsobem a vytvoření vhodného mechanismu prosazování týkající se recyklace lodí.
(5)
Cílem tohoto nařízení je napomoci k brzké ratifikaci Hongkongské úmluvy v Unii i ve třetích zemích tím, že se na základě uvedené úmluvy uplatní přiměřené kontroly na lodě a zařízení na jejich recyklaci.
(6)
Hongkongská úmluva výslovně stanoví, že pokud jde o bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí, mají její smluvní strany přijmout přísnější opatření v souladu s mezinárodním právem s cílem předcházet veškerým nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, zmírnit je nebo je minimalizovat. Vzhledem k těmto důvodům by toto nařízení mělo zajistit ochranu před možnými nepříznivými účinky nebezpečných materiálů na palubách všech lodí vplouvajících do přístavů a kotvišť členských států a zároveň zajistit i dodržování ustanovení mezinárodního práva, jež se na tyto materiály vztahují. Aby se zajistila kontrola plnění požadavků týkajících se nebezpečných materiálů podle tohoto nařízení, měly by členské státy použít vnitrostátní předpisy provádějící směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5). V současné době jsou podle Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) inspektoři státní přístavní inspekce pověřeni kontrolou osvědčení a aktivním testováním nebezpečných materiálů, včetně azbestu. Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní kontrole harmonizuje přístup k těmto činnostem.
(7)
Účelem tohoto nařízení je rovněž zmenšit rozdíly mezi provozovateli v Unii, v zemích OECD a v příslušných třetích zemích, pokud jde o normy v oblasti zdraví, bezpečnosti na pracovišti a životního prostředí, a vést lodě plující pod vlajkami členských států k tomu, aby využívaly zařízení na recyklaci lodí, která při demontáži lodí používají bezpečné a environmentálně šetrné postupy, namísto toho, aby byly posílány do současných areálů s nízkými standardy, což je stávající praxe. Konkurenceschopnost bezpečné a environmentálně šetrné recyklace lodí a jejich zpracování v zařízeních na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech by tedy měla být rovněž zvýšena. K dosažení těchto cílů, jakož i k lepšímu prosazování dodržování předpisů by přispělo vypracování evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, která splňují požadavky stanovené v tomto nařízení (dále jen „evropský seznam“), neboť státu vlajky usnadní kontrolu lodí určených k recyklaci. Tyto požadavky na zařízení na recyklaci lodí by měly vycházet z požadavků Hongkongské úmluvy. Zařízení na recyklaci lodí schválená v souladu s tímto nařízením by tedy měla splňovat nezbytné požadavky na zajištění ochrany životního prostředí, zdraví a bezpečnosti pracovníků a nakládání s odpadem získaným z recyklovaných lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. V případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích by tyto požadavky měly dosahovat vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a životního prostředí, která obecně odpovídá úrovni v Unii. Zařízení na recyklaci lodí, která tyto minimální požadavky nesplňují, by tedy neměla být zařazena na evropský seznam.
(8)
Zásada rovnosti podle práva Unie by měla být uplatňována a její uplatňování sledováno, zejména při vypracovávání a aktualizaci evropského seznamu v případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech a zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích, která splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
(9)
Členské státy se vybízejí, aby přijaly vhodná opatření, která zajistí, aby lodě vyloučené z oblasti působnosti tohoto nařízení jednaly způsobem, který je v souladu s tímto nařízením, pokud to bude rozumné a možné.
(10)
S cílem zabránit duplicitě je nezbytné vyloučit lodě plující pod vlajkou členského státu, na něž se vztahuje toto nařízení, z působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 a ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (6). Nařízení (ES) č. 1013/2006 se vztahuje na přepravu odpadů z Unie, s výhradou vyloučení určitých druhů odpadů, v jejichž případě se uplatňuje alternativní režim. Toto nařízení podrobuje lodě, které spadají do oblasti jeho působnosti, kontrolám v průběhu celého jejich životního cyklu a jeho cílem je zajistit recyklaci těchto lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. Je proto vhodné upřesnit, že na loď podléhající v průběhu celého svého životního cyklu alternativnímu režimu kontroly podle tohoto nařízení by se nařízení (ES) č. 1013/2006 vztahovat nemělo. Lodě, které nespadají ani do oblasti působnosti Hongkongské úmluvy, ani tohoto nařízení, a jakýkoli odpad nacházející se na palubě lodi, který nepochází z provozu, by měly nadále podléhat nařízení (ES) č. 1013/2006, směrnici 2008/98/ES a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (7).
(11)
Rovněž se uznává, že lodě i nadále podléhají jiným mezinárodním úmluvám s cílem zajistit jejich bezpečný provoz na moři v průběhu jejich provozní životnosti, a ačkoliv tyto lodě mohou využívat určitých plavebních práv a svobod, jsou povinny předem oznámit své vplutí do přístavu. Členské státy by měly mít možnost se rozhodnout uplatňovat další kontroly v souladu s jinými mezinárodními smlouvami. Stanovení dodatečných tranzitních kontrol podle tohoto nařízení proto není považováno za nezbytné.
(12)
Při výkladu požadavků tohoto nařízení je třeba brát v úvahu pokyny, které na podporu Hongkongské úmluvy vypracovala IMO (dále jen „pokyny IMO“).
(13)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „recyklace“ neměl mít význam vymezený ve směrnici 2008/98/ES. Toto nařízení by proto mělo zavést zvláštní definici pojmu „recyklace lodí“.
(14)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (8) provádí na úrovni Unie Globálně harmonizovaný systém klasifikace a označování chemických látek. Uvedené nařízení je společně se směrnicí Rady 67/548/EHS (9) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES (10) užitečným vodítkem pro určování toho, co je nebezpečný materiál.
(15)
Vedení soupisu nebezpečných materiálů nacházejících se na palubě lodi v průběhu celého jejího životního cyklu je klíčovým požadavkem stanoveným v Hongkongské úmluvě a tomto nařízení. V souladu s pravidlem 8 odst. 2 Hongkongské úmluvy by loď určená k recyklaci měla v období před vstupem do zařízení na recyklaci lodí minimalizovat množství odpadu pocházejícího z provozu. Pokud má být odpad pocházející z provozu dodán společně s lodí do zařízení na recyklaci lodí, mělo by se přibližné množství a umístění tohoto odpadu uvést v části II soupisu.
(16)
Členské státy by měly přijmout opatření, která zabrání obcházení pravidel pro recyklaci lodí a zvýší transparentnost recyklace lodí. Podle Hongkongské úmluvy by členské státy měly podávat informace o lodích, pro něž bylo vydáno osvědčení soupisu, a o lodích, pro něž obdržely prohlášení o dokončení recyklace, a informace o nedovolené recyklaci lodí a o následných opatřeních, která přijaly.
(17)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a zajistit, aby tyto sankce byly uplatňovány tak, aby se zabránilo obcházení pravidel pro recyklaci lodí. Stanovené sankce, které mohou být občanskoprávní nebo správní povahy, by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(18)
V souladu s judikaturou Soudního dvora jsou soudy členských států povinny vykládat procesní pravidla upravující podmínky, které je nutno splnit pro účely podání správního opravného prostředku nebo žaloby, způsobem, který v co největším možném rozsahu zohlední cíle čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy.
(19)
V zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí a s ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“ by Komise měla posoudit možnost zavedení finančního mechanismu, jenž by se vztahoval na všechny lodě vplouvající do přístavů a kotvišť členských států, bez ohledu na to, pod jakou vlajkou plují, a jenž by vytvářel zdroje napomáhající environmentálně šetrné recyklaci lodí a jejich zpracování, aniž by to podněcovalo změnu vlajky.
(20)
Za účelem zohlednění vývoje v souvislosti s Hongkongskou úmluvou by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o aktualizaci příloh I a IA tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(22)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž předcházet nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací, provozem a údržbou lodí plujících pod vlajkou členského státu, zmírnit je nebo je vyloučit, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy vzhledem k mezinárodní povaze námořní dopravy a recyklace lodí, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a účel
Účelem tohoto nařízení je předcházet nehodám, zraněním a jiným nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací lodí, zmírnit je, minimalizovat a v co největší možné míře je vyloučit. Účelem tohoto nařízení je zvýšit bezpečnost, ochranu lidského zdraví a mořského prostředí Unie v průběhu celého životního cyklu lodi, zejména s cílem zajistit, aby se s nebezpečným odpadem vzniklým při recyklaci lodi nakládalo způsobem šetrným k životnímu prostředí.
Toto nařízení rovněž stanoví pravidla pro zajištění řádného nakládání s nebezpečnými materiály na palubě lodí.
Toto nařízení si rovněž klade za cíl usnadnit ratifikaci Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 (dále jen „Hongkongské úmluva“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se s výjimkou článku 12 vztahuje na lodě plující pod vlajkami členských států.
Článek 12 se vztahuje na lodě plující pod vlajkami třetích zemí, které vplouvají do přístavu nebo kotviště členského státu.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
jakékoli válečné lodě, pomocná plavidla námořnictva nebo jiné lodě vlastněné nebo provozované státem a v současnosti používané pouze pro státní neobchodní službu;
b)
lodě o hrubé prostornosti menší než 500 GT;
c)
lodě provozované v průběhu svého životního cyklu pouze ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu, pod jehož vlajkou daná loď pluje.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„lodí“ plavidlo jakéhokoli druhu, i odstrojené nebo tažené, které je nebo bylo provozováno v námořním prostředí, včetně ponorných plavidel, plovoucích zařízení, plovoucích plošin, samozdvižných plošin, plovoucích zásobovacích plošin (FSU) a výrobních, skladovacích a vykládacích plavidel (FPSO);
2)
„novou lodí“ loď:
a)
pro kterou je uzavřena stavební smlouva ke dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
b)
pokud neexistuje stavební smlouva, jejíž kýl je položen nebo jejíž stavba se nachází v podobné konstrukční fázi šest měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později, nebo
c)
jejíž dodání se uskuteční třicet měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
3)
„tankerem“ ropný tanker, jak je definován v příloze I úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (dále jen „úmluva MARPOL“), nebo tanker přepravující jedovaté kapalné látky (NLS) definovaný v příloze II uvedené úmluvy;
4)
„nebezpečným materiálem“ jakýkoli materiál nebo látka, který by mohl představovat nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí;
5)
„odpadem pocházejícím z provozu“ odpadní voda a zbytky pocházející z běžného provozu lodí podléhající požadavkům úmluvy MARPOL;
6)
„recyklací lodí“ úplná nebo částečná demontáž lodi v zařízení na recyklaci lodí s cílem získat části a materiály k přepracování, přípravě k opětovnému použití a k opětovnému použití a zároveň se postarat o nebezpečné a jiné materiály, včetně souvisejících činností, jako je skladování a zpracování částí a materiálů na místě, nikoliv však jejich další zpracování nebo odstranění v samostatných zařízeních;
7)
„zařízením na recyklaci lodí“ vymezená plocha, která je loděnicí nebo zařízením, jež se nachází v členském státě nebo ve třetí zemi a používá se na recyklaci lodí;
8)
„společností provádějící recyklaci lodí“ vlastník zařízení na recyklaci lodí nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, která převzala odpovědnost za recyklaci lodí od vlastníka zařízení na recyklaci lodí;
9)
„správním orgánem“ orgán státní správy určený členským státem jako odpovědný za povinnosti související s loděmi plujícími pod jeho vlajkou nebo s loděmi provozovanými v jeho pravomoci;
10)
„uznaným subjektem“ subjekt uznaný v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (12);
11)
„příslušným orgánem“ nebo „příslušnými orgány“ orgán nebo orgány státní správy určené členským státem nebo třetí zemí jako místně nebo věcně příslušné pro zařízení na recyklaci lodí v jurisdikci daného státu ve vztahu ke všem činnostem, které provádějí;
12)
„hrubou prostorností“ (GT) hrubá prostornost vypočtená v souladu s vyměřovacími předpisy obsaženými v příloze I Mezinárodní úmluvy o vyměřování lodí z roku 1969 nebo v jakékoli následné úmluvě;
13)
„příslušnou osobou“ osoba s odpovídající kvalifikací, školením a dostatečnými znalostmi, zkušenostmi a dovednostmi pro výkon konkrétní činnosti;
14)
„majitelem lodi“ fyzická nebo právnická osoba registrovaná jako vlastník lodi, včetně fyzické nebo právnické osoby vlastnící loď po omezenou dobu do jejího prodeje nebo jejího předání zařízení na recyklaci lodí, nebo neexistuje-li registrace, fyzická nebo právnická osoba vlastnící loď nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, jako je správce nebo nájemce lodi bez posádky, která převzala odpovědnost za provoz lodi od vlastníka lodi, jakož i právnická osoba provozující loď ve vlastnictví státu;
15)
„novou instalací“ instalace systémů, vybavení, izolace nebo jiného materiálu na lodi po dni použitelnosti tohoto nařízení;
16)
„plánem recyklace lodi“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí pro každou konkrétní loď určenou k recyklaci na jeho odpovědnost, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
17)
„plánem zařízení na recyklaci lodí“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí a přijatý radou nebo příslušným řídícím orgánem společnosti provádějící recyklaci lodí, který popisuje procesy a postupy recyklace lodi v zařízení na recyklaci lodí a jehož součástí je zejména bezpečnost a školení pracovníků, ochrana lidského zdraví a životního prostředí, funkce a povinnosti zaměstnanců, plán připravenosti a reakce na mimořádné události a systémy sledování, předávání a zaznamenávání informací, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
18)
„bezpečným pro vstup“ prostor, který splňuje všechny tyto podmínky:
a)
obsah kyslíku v ovzduší a koncentrace hořlavých par nepřekračují hranice bezpečnosti;
b)
žádné toxické materiály v ovzduší nepřekračují přípustné koncentrace;
c)
žádné zbytky nebo materiály související s prací schválenou příslušnou osobou nezpůsobí nekontrolované uvolnění toxických materiálů ani nebezpečnou koncentraci hořlavých par ve stávajících atmosférických podmínkách, nakládá-li se s nimi podle pokynů;
19)
„bezpečným pro práci při vysokých teplotách“ prostor, ve kterém jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
pro používání zařízení na obloukové nebo plamenové svařování, zařízení na stříhání, řezání či pálení nebo jiných forem otevřeného plamene, jakož i pro tepelné zpracování, mletí nebo provádění činností, při nichž dochází ke vzniku jisker, jsou zajištěny bezpečné podmínky, které znemožňují explozi a vylučují rovněž výskyt plynu;
b)
jsou splněny podmínky pro bezpečný vstup stanovená v bodě 18;
c)
prací při vysokých teplotách nejsou změněny stávající atmosférické podmínky;
d)
všechny přilehlé prostory byly vyčištěny, inertizovány nebo dostatečně ošetřeny, aby nedošlo ke vzniku nebo šíření požáru;
20)
„prohlášením o dokončení recyklace“ potvrzení vydané provozovatelem zařízení na recyklaci lodí o tom, že recyklace lodi byla dokončena v souladu s tímto nařízením;
21)
„osvědčením soupisu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států v souladu s článkem 9, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů v souladu s článkem 5;
22)
„osvědčením o připravenosti k recyklaci“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států, které je v souladu s čl. 9 odst. 9 a k němuž jsou připojeny soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 7 a schválený plán recyklace lodi podle článku 7;
23)
„prohlášením o souladu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami třetích zemí, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů, v souladu s článkem 12;
24)
„výtlakem prázdné lodi v tunách (LDT)“ hmotnost lodi v tunách bez nákladu, pohonných hmot, mazacích olejů ve skladovacích nádržích, zátěžové vody, pitné vody, napájecí vody, zásob určených ke spotřebě, bez cestujících a posádky a jejich majetku, a je souhrnem hmotnosti trupu, konstrukce, strojního zařízení, vybavení a instalací nacházejících se na lodi.
2. Pro účely čl. 7 odst. 2 písm. d) a článků 13, 15 a 16 se rozumí:
a)
„odpadem“, „nebezpečným odpadem“, „zpracováním“, „nakládáním s odpady“ odpad, nebezpečný odpad, zpracování a nakládání s odpady ve smyslu článku 3 směrnice 2008/98/ES;
b)
„inspekcí na místě“ prohlídka zařízení na recyklaci lodí, která posoudí, zda jsou podmínky na místě v souladu s podmínkami popsanými v příslušné předložené dokumentaci;
c)
„pracovníkem“ každá osoba, která pravidelně nebo dočasně vykonává práci v pracovním poměru, včetně pracovníků pracujících pro dodavatele a subdodavatele;
d)
„nakládáním způsobem šetrným k životnímu prostředí“ provedení všech možných kroků k zajištění toho, že se s odpady a nebezpečnými materiály nakládá způsobem chránícím lidské zdraví a životní prostředí před nepříznivými účinky, které by tyto materiály a odpady mohly způsobit.
3. Pro účely odst. 1 bodu 13 může být příslušnou osobou školený pracovník nebo řídící pracovník schopný rozeznat a vyhodnotit rizika povolání, hrozící nebezpečí a vystavení zaměstnanců potenciálně nebezpečným materiálům nebo nebezpečným podmínkám v zařízení na recyklaci lodí a schopný určit nezbytná ochranná a preventivní opatření, která je třeba přijmout k vyloučení či snížení těchto nebezpečí, rizik nebo vystavení nebezpečí.
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (13), může příslušný orgán stanovit vhodná kritéria pro určení těchto osob a může určit povinnosti, které jim mají být přiděleny.
HLAVA II
LODĚ
Článek 4
Kontrola nebezpečných materiálů
Instalace nebo používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích se zakazují nebo omezují, jak je uvedeno v příloze I, aniž jsou dotčeny jiné požadavky příslušných právních předpisů Unie, které mohou vyžadovat další opatření.
Článek 5
Soupis nebezpečných materiálů
1. Každá nová loď musí mít na palubě soupis nebezpečných materiálů, ve kterém jsou identifikovány alespoň nebezpečné materiály podle přílohy II obsažené v konstrukci nebo vybavení lodi, jejich umístění a přibližné množství.
2. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí stávající lodě pokud možno splňovat požadavky odstavce 1.
Lodě určené k recyklaci musí pokud možno splňovat požadavky odstavce 1 tohoto článku ode dne zveřejnění evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí (dále jen „evropský seznam“) podle čl. 16 odst. 2.
S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí být při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I.
3. Soupis nebezpečných materiálů musí:
a)
být vyhotoven zvlášť pro každou loď;
b)
poskytovat důkazy o tom, že loď dodržuje zákazy a omezení pro instalaci nebo používání nebezpečných materiálů v souladu s článkem 4;
c)
být sestaven při zohlednění příslušných pokynů IMO;
d)
být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
4. Kromě požadavků odstavce 3 se u stávajících lodí vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
5. Soupis nebezpečných materiálů se skládá ze tří částí:
a)
seznamu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku a obsažených v konstrukci nebo vybavení lodi, s určením jejich umístění a přibližného množství (část I);
b)
seznamu odpadu pocházejícího z provozu a nacházejícího se na lodi (část II);
c)
seznamu zásob nacházejících se na lodi (část III).
6. Část I soupisu nebezpečných materiálů musí být náležitě vedena a aktualizována během provozování lodi s ohledem na nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi.
7. Před recyklací a při zohlednění příslušných pokynů IMO musí soupis nebezpečných materiálů vedle náležitě vedené a aktualizované části I obsahovat část II týkající se odpadů pocházejících z provozu a část III týkající se zásob a musí být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, pokud jde o aktualizaci seznamu položek na soupisu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II s cílem zajistit, aby byly v daných seznamech zahrnuty alespoň látky uvedené v dodatcích I a II Hongkongské úmluvy.
Komise přijme samostatný akt v přenesené pravomoci pro každou z látek, které mají být doplněny do přílohy I nebo II nebo z nich vypuštěny.
Článek 6
Obecné požadavky na majitele lodí
1. Při přípravě odeslání lodi na recyklaci majitelé lodí:
a)
poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí veškeré informace o lodi potřebné pro vypracování plánu recyklace lodi podle článku 7;
b)
písemně oznámí příslušnému správnímu orgánu záměr recyklovat loď v konkrétním zařízení či konkrétních zařízeních na recyklaci lodí, a to ve lhůtě, kterou dotčený správní orgán určí. Oznámení musí obsahovat alespoň:
i)
soupis nebezpečných materiálů a
ii)
veškeré informace o lodi podle písmene a).
2. Majitelé lodí zajistí, aby lodě určené k recyklaci:
a)
byly recyklovány pouze v zařízeních na recyklaci lodí, která jsou uvedena na evropském seznamu;
b)
před vstupem do zařízení na recyklaci lodí byly provozovány tak, aby bylo možné minimalizovat množství zbytků nákladu, zbývajícího ropného paliva a odpadu vzniklého na lodi, jenž zůstal na palubě;
c)
byly před zahájením recyklace po obdržení plánu recyklace lodi schváleného podle čl. 7 odst. 3 opatřeny osvědčením o připravenosti lodi k recyklaci vydaným správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
3. Majitelé lodí zajistí, aby se tankery dostaly do zařízení na recyklaci lodí s nákladovými nádržemi a čerpacím zařízením ve stavu připravenosti pro vydání osvědčení o bezpečné práci při vysokých teplotách.
4. Majitelé lodí poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí kopii osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaného v souladu s článkem 9.
5. Majitelé lodí odpovídají za loď a přijmou opatření s cílem zajistit, aby loď splňovala požadavky správního orgánu členského státu vlajky do doby, než za ni převezme odpovědnost provozovatel zařízení na recyklaci lodí. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí může převzetí lodi k recyklaci odmítnout, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, včetně případů, kdy část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi. Za této situace odpovídá za loď nadále její majitel, který o tom neodkladně informuje správní orgán.
Článek 7
Plán recyklace lodi
1. Před jakoukoli recyklací lodi musí být pro každou konkrétní loď vypracován plán recyklace lodi. Tento plán recyklace lodi musí pokrýt veškeré skutečnosti týkající se lodi, které nejsou uvedeny v plánu zařízení na recyklaci lodí nebo které vyžadují zvláštní postupy.
2. Plán recyklace lodi musí:
a)
být vypracován provozovatelem zařízení na recyklaci lodí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO a informace o lodi poskytnuté jejím majitelem v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) tak, aby jejich obsah náležitě odrážel informace obsažené v soupisu nebezpečných materiálů;
b)
upřesňovat, zda a v jakém rozsahu má jakákoli přípravná práce, jako jsou předběžné zpracování, určení možných rizik a odstranění zásob, proběhnout na jiném místě než v zařízení na recyklaci lodí uvedeném v plánu recyklace lodi. V plánu recyklace lodi by mělo být uvedeno i místo, kde se bude loď nacházet v průběhu recyklačních činností, a stručný plán příjezdu a bezpečného umístění konkrétní lodi, která má být recyklována;
c)
obsahovat informace týkající se vytvoření, udržování a sledování podmínek pro bezpečný vstup a bezpečnou práci při vysokých teplotách v případě konkrétní lodi, přičemž se zohlední takové skutečnosti, jako je její konstrukce, uspořádání a předchozí náklad, a další nezbytné informace o způsobu provedení plánu recyklace lodi;
d)
obsahovat informace o druhu a množství nebezpečných materiálů a odpadu vznikajících v průběhu recyklace konkrétní lodi, včetně materiálů a odpadu uvedených v soupisu nebezpečných materiálů, a o tom, jak s nimi bude naloženo v zařízení na recyklaci lodí a v následných zařízeních a jak v nich budou skladovány, a
e)
pokud se k recyklaci lodi využije více než jedno zařízení na recyklaci lodí, být v zásadě vypracován zvlášť pro každé dotčené zařízení a určovat pořadí využití a povolené činnosti, které budou v těchto zařízeních prováděny.
3. Plán recyklace lodi musí být schválen tichým nebo výslovným souhlasem příslušným orgánem v souladu s případnými požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí.
Výslovné schválení se udělí, pokud příslušný orgán zašle písemné oznámení o svém rozhodnutí o plánu recyklace lodi provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu.
Za schválení tichým souhlasem je považována situace, kdy příslušný orgán nezašle provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu žádnou písemnou námitku k plánu recyklace lodi ve lhůtě pro posouzení stanovené případně v souladu s požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí, a oznámené podle čl. 15 odst. 2 písm. b).
4. Členské státy mohou požádat správní orgán, aby zaslal příslušnému orgánu státu, v němž se nachází zařízení na recyklaci lodí, informace poskytnuté majitelem lodi podle čl. 6 odst. 1 písm. b) a tyto údaje:
i)
datum, kdy byla loď registrována ve státu vlajky,
ii)
identifikační číslo lodi (číslo IMO),
iii)
registrační číslo vyznačené na trupu lodi při dodání nově postavené lodi,
iv)
jméno a druh lodi,
v)
přístav, v němž je loď registrována,
vi)
jméno a adresu majitele lodi a identifikační číslo registrovaného majitele podle IMO,
vii)
název a adresu společnosti,
viii)
názvy všech klasifikačních společností, kterými byla loď klasifikována,
ix)
hlavní údaje o lodi (celková délka (LOA), šířka (na žebrech), hloubka (boční), LDT, hrubá prostornost a čistá prostornost a druh a výkon motoru).
Článek 8
Prohlídky
1. Prohlídky lodí provádějí úředníci správního orgánu nebo jím pověřeného uznaného subjektu při zohlednění příslušných pokynů IMO.
2. Jestliže správní orgán pověří provedením prohlídek uznaný subjekt, jak je uvedeno v odstavci 1, svěří mu alespoň tyto pravomoci:
-
požadovat, aby loď, kterou kontroluje, splňovala požadavky tohoto nařízení a
-
provádět prohlídky na vyžádání relevantních orgánů členského státu.
3. Lodě podléhají těmto prohlídkám:
a)
počáteční prohlídce;
b)
opakované prohlídce;
c)
dodatečné prohlídce;
d)
závěrečné prohlídce.
4. Počáteční prohlídka nové lodi se provádí před jejím uvedením do provozu nebo před vydáním osvědčení soupisu. Počáteční prohlídka stávajících lodí se provede do 31. prosince 2020. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
5. Opakovaná prohlídka se provádí v časových odstupech stanovených správním orgánem, které nesmějí přesáhnout pět let. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
6. Dodatečná prohlídka, celková nebo částečná, podle okolností, se provádí, pokud o ni požádá majitel lodi po změně, výměně nebo významné opravě konstrukce, vybavení, systémů, instalací, plánů a materiálu, která má vliv na soupis nebezpečných látek. Prohlídka musí být taková, aby zajistila, aby každá změna, výměna nebo významná oprava byla provedena způsobem, který zajistí, že loď i nadále splňuje požadavky tohoto nařízení a že část I soupisu nebezpečných materiálů je podle potřeby změněna.
7. Závěrečná prohlídka se provádí před vyřazením lodi z provozu a před zahájením recyklace lodi.
Touto prohlídkou se ověří, že:
a)
soupis nebezpečných materiálů splňuje požadavky článku 5;
b)
plán recyklace lodi náležitě zohledňuje informace obsažené v soupisu nebezpečných látek a splňuje požadavky článku 7;
c)
zařízení na recyklaci lodí, v němž má být loď recyklována, je uvedeno na evropském seznamu.
8. Počáteční a závěrečnou prohlídku stávajících lodí určených k recyklaci lze provést současně.
Článek 9
Vydání a potvrzení osvědčení
1. Po úspěšném dokončení počáteční nebo opakované prohlídky vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení soupisu. Toto osvědčení je doplněno částí I soupisu nebezpečných materiálů uvedených v čl. 5 odst. 5 písm. a).
Pokud se počáteční prohlídka a závěrečná prohlídka provádějí současně, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 8, vydává se pouze osvědčení o připravenosti k recyklaci podle odstavce 9 tohoto článku.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení soupisu, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 3 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
2. Po úspěšném dokončení dodatečné prohlídky provedené v souladu s čl. 8 odst. 6 potvrdí osvědčení soupisu na žádost majitele lodi správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt.
3. S výhradou odstavce 4, je-li úspěšně dokončena opakovaná prohlídka, správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt vydá nebo případně potvrdí osvědčení soupisu:
a)
v době tří měsíců před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
b)
po uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
c)
více než tři měsíce před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne dokončení opakované prohlídky.
4. Pokud byla úspěšně dokončena opakovaná prohlídka a nové osvědčení soupisu nemůže být vydáno nebo umístěno na loď před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení, potvrdí správní orgán nebo jím uznaný subjekt stávající osvědčení, které bude považováno za platné po další dobu nepřesahující pět let ode dne uplynutí doby platnosti.
5. V případě osvědčení soupisu vydaného na období kratší než pět let může správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt prodloužit platnost stávajícího osvědčení na další dobu nepřesahující pět let.
6. Ve zvláštních případech stanovených správním orgánem nemusí nové osvědčení soupisu platit ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení, jak je vyžadováno v odst. 3 písm. a) a b) a v odstavcích 7 a 8. V těchto zvláštních případech nové osvědčení platí po dobu nepřesahující pět let ode dne dokončení opakované prohlídky.
7. Pokud se loď v okamžiku uplynutí doby platnosti osvědčení soupisu nenachází v přístavu či kotvišti, kde má být provedena její prohlídka, může správní orgán, je-li to vhodné, prodloužit dobu platnosti osvědčení soupisu o období nepřesahující tři měsíce, aby lodi umožnil dokončit plavbu do přístavu, kde má být provedena prohlídka. Jakékoli poskytnuté prodloužení je podmíněno tím, že v daném přístavu bude provedena prohlídka lodi předtím, než odpluje. Loď, které je prodloužena platnost osvědčení, není při příjezdu do přístavu, kde má být provedena její prohlídka, na základě tohoto prodloužení oprávněna opustit přístav bez nového osvědčení. Po provedení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením jeho platnosti.
8. Platnost osvědčení soupisu pro loď používanou na krátké plavby, jež nebyla prodloužena za podmínek uvedených v odstavci 7, může správní orgán prodloužit o dobu nejvýše jednoho měsíce od uplynutí doby jeho platnosti. Po dokončení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením doby jeho platnosti.
9. Po úspěšném dokončení závěrečné prohlídky podle čl. 8 odst. 7 vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení o připravenosti k recyklaci. Toto osvědčení je doplněno soupisem nebezpečných materiálů a plánem recyklace lodi.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení o připravenosti k recyklaci, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 4 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané po závěrečné prohlídce v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce je přijímáno ostatními členskými státy a pro účely tohoto nařízení je považováno za osvědčení mající stejnou platnost jako osvědčení o připravenosti k recyklaci, které samy vydaly.
Článek 10
Platnost osvědčení
1. S výhradou článku 9 se osvědčení soupisu vydává na dobu stanovenou správním orgánem, která nesmí přesáhnout pět let.
2. Osvědčení soupisu vydané nebo potvrzené podle článku 9 tohoto nařízení pozbývá platnosti v každém z těchto případů:
a)
pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, a to i tehdy, když část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi, při zohlednění příslušných pokynů IMO;
b)
pokud opakovaná prohlídka není dokončena v časových odstupech stanovených v čl. 8 odst. 5.
3. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydává správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt na dobu nepřesahující tři měsíce.
4. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané podle čl. 9 odst. 9 pozbývá platnosti, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu.
5. Odchylně od odstavce 3 může být doba platnosti osvědčení o připravenosti k recyklaci prodloužena správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem na jednu plavbu z jednoho předem určeného místa do zařízení na recyklaci lodí.
Článek 11
Státní přístavní inspekce
1. Členské státy uplatňují ustanovení o inspekci lodí v souladu se svými vnitrostátním právem s ohledem na směrnici 2009/16/ES. Za podmínek odstavce 2 je jakákoli takováto inspekce omezena na ověření toho, že se na palubě nachází osvědčení soupisu nebo osvědčení o připravenosti k recyklaci, které je, je-li platné, považováno za dostatečné pro schválení inspekce.
2. Při zohlednění příslušných pokynů IMO může relevantní orgán státní přístavní inspekce provést důkladnou inspekci, pokud loď nemá platné osvědčení nebo pokud existuje důvodné podezření, že:
a)
stav lodi nebo jejího vybavení zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení nebo v části I soupisu nebezpečných materiálů či obojího, nebo
b)
na palubě lodi nejsou zavedeny postupy pro vedení části I soupisu nebezpečných materiálů.
3. Loď může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii osvědčení soupisu nebo případně osvědčení o připravenosti k recyklaci, aniž je dotčen článek 9. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí dotčený správní orgán. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny dotčenému správnímu orgánu a musí být do příští prohlídky odstraněny.
4. Relevantní orgán členského státu může povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán daného členského státu uspokojivými.
Článek 12
Požadavky pro lodě plující pod vlajkou třetí země
1. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí mít loď plující pod vlajkou kterékoli třetí země, která vplouvá do přístavu či kotviště členského státu, na palubě soupis nebezpečných materiálů, který je v souladu s čl. 5 odst. 2.
Bez ohledu na první pododstavec může relevantní orgán členského státu povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán uvedeného členského státu uspokojivými.
2. Instalace nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázána nebo omezena podle přílohy I.
Používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázáno nebo omezeno podle přílohy I, aniž jsou dotčeny výjimky a přechodná ujednání, které se na tyto materiály vztahují podle mezinárodního práva.
3. Soupis nebezpečných materiálů se vyhotoví zvlášť pro každou loď, při jeho vytváření se zohlední příslušné pokyny IMO a stanoví se v něm, že loď je v souladu s odstavcem 2 tohoto článku. Při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů musí být identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I. Loď plující pod vlajkou třetí země vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
4. Soupis nebezpečných materiálů musí být náležitě veden a aktualizován během provozování lodi a uvádět nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi, přičemž se zohlední výjimky a přechodná ujednání, které se na dané materiály vztahují podle mezinárodního práva.
5. Loď plující pod vlajkou třetí země může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii prohlášení o souladu podle odstavců 6 a 7 případně spolu se soupisem nebezpečných materiálů. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny relevantním orgánům třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje.
6. Relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, nebo subjekt jimi pověřený vydá prohlášení o souladu po ověření soupisu nebezpečných materiálů na základě vnitrostátních požadavků. Prohlášení o souladu může být vytvořeno podle vzoru v dodatku 3 Hongkongské úmluvy.
7. Prohlášení o souladu a soupis nebezpečných materiálů se vyhotovují v úředním jazyce vydávajících relevantních orgánů třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, a pokud použitým jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, je součástí jeho znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
8. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) zajistí lodě plující pod vlajkami třetích zemí žádající o registraci pod vlajkou některého členského státu, aby byl soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 2 k dispozici na palubě, nebo aby byl vypracován do šesti měsíců od registrace pod vlajkou členského státu nebo během příští pravidelné prohlídky podle čl. 8 odst. 3, podle toho, co nastane dříve.
HLAVA III
ZAŘÍZENÍ NA RECYKLACI LODÍ
Článek 13
Požadavky nezbytné pro zařazení zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam
1. Aby mohlo být zařízení na recyklaci lodí zařazeno na evropský seznam, musí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO, Mezinárodní organizace práce (MOP), Basilejské úmluvy a Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách a dalších mezinárodních pokynů splňovat tyto požadavky:
a)
je příslušnými orgány oprávněno k provádění recyklace lodí;
b)
je projektováno, postaveno a provozováno bezpečným a environmentálně šetrným způsobem;
c)
je provozováno v konstrukčně zabezpečeném areálu;
d)
zavede systémy řízení a monitorování, postupy a techniky, jejichž cílem je předejít, zmírnit, minimalizovat a v co nejvyšší míře vyloučit:
i)
zdravotní rizika pro dotčené zaměstnance a pro obyvatele žijící v blízkosti zařízení na recyklaci lodí a
ii)
nepříznivé účinky na životní prostředí způsobené recyklací lodí;
e)
vypracuje plán zařízení na recyklaci lodí;
f)
předchází nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, včetně prokázání kontroly nad průsaky, zejména v přílivové zóně;
g)
zajišťuje bezpečné a k životnímu prostředí šetrné způsoby nakládání s nebezpečnými materiály a odpady a jejich skladování, včetně
i)
kontroly nad všemi nebezpečnými materiály nacházejícími se na lodi v průběhu celého procesu recyklace lodi, aby se zabránilo jakémukoli úniku těchto materiálů do životního prostředí; a dále manipulace s nebezpečnými materiály a odpady vzniklými při recyklaci lodi pouze na nepropustných podlahách s účinnými drenážními systémy,
ii)
zdokumentování veškerého odpadu vzniklého při recyklaci lodi a jeho množství a jeho předání do zařízení pro nakládání s odpady, včetně zařízení na recyklaci odpadů, oprávněných k jeho zpracování způsobem šetrným k životnímu prostředí, a aniž by bylo ohroženo lidské zdraví.
h)
vypracuje a vede plán připravenosti a reakce na mimořádné události; zajišťuje rychlý přístup na loď a do všech prostor zařízení na recyklaci lodí technice určené k reakci na mimořádnou událost, jako jsou protipožární vybavení a vozidla, vozidla lékařské záchranné služby a jeřáby;
i)
zajišťuje pracovníkům bezpečnost a školení, včetně zajištění toho, aby pracovníci používali osobní ochranné prostředky pro činnosti, které to vyžadují;
j)
vede záznamy o mimořádných událostech, nehodách, nemocech z povolání a chronických účincích, a pokud to požadují příslušné orgány, hlásí všechny mimořádné události, nehody, nemoci z povolání a chronické účinky, které představují nebo mohou představovat rizika pro bezpečnost pracovníků, lidské zdraví a životní prostředí;
k)
souhlasí s dodržováním požadavků odstavce 2.
2. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí musí:
a)
zaslat plán recyklace lodi, jakmile je schválen podle čl. 7 odst. 3, majiteli lodi a správnímu orgánu nebo jím pověřenému uznanému subjektu;
b)
oznámit správnímu orgánu, že zařízení na recyklaci lodí je v každém ohledu připraveno zahájit recyklaci lodi;
c)
jakmile je dokončena úplná nebo částečná recyklace lodi podle tohoto nařízení, zaslat do 14 dnů ode dne úplné či částečné recyklace podle plánu recyklace lodi prohlášení o dokončení recyklace správnímu orgánu, který lodi vydal osvědčení o připravenosti k recyklaci. Prohlášení o dokončení recyklace musí obsahovat i zprávu o případných mimořádných událostech a nehodách poškozujících lidské zdraví nebo životní prostředí.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát:
a)
zprávy vyžadované podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 6 Hongkongské úmluvy a
b)
prohlášení vyžadovaného podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 7 Hongkongské úmluvy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
Článek 14
Udělení oprávnění zařízení na recyklaci lodí nacházejícímu se v členském státě
1. Aniž jsou dotčeny jiné příslušné právní předpisy Unie, příslušné orgány udělí oprávnění zařízením na recyklaci nacházejícím se na jejich území, která splňují požadavky na provádění recyklace lodí stanovené v článku 13. Toto oprávnění může být dotyčným zařízením na recyklaci lodí uděleno na dobu nejdéle pěti let a může být patřičně obnovováno.
Jsou-li splněny požadavky tohoto nařízení a požadavky tohoto článku, může být jakékoli povolení vydané v souladu s jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy nebo s jinými právními předpisy Unie sloučeno s oprávněním uděleným podle tohoto článku v povolení jediné, pokud se tím zamezí zbytečné duplicitě informací a duplicitě činností vykonávaných provozovatelem zařízení na recyklaci lodí či společností provádějící recyklaci lodí nebo příslušného orgánu. V takových případech lze platnost oprávnění prodloužit v souladu s režimem povolení uvedeným v prvním pododstavci, avšak nejvýše na dobu pěti let.
2. Členské státy vypracují a aktualizují seznam zařízení na recyklaci lodí, kterým udělily oprávnění v souladu s odstavcem 1.
3. Seznam uvedený v odstavci 2 se bez prodlení oznámí Komisi do 31. března 2015.
4. Jestliže zařízení na recyklaci lodí přestane požadavky stanovené v článku 13 splňovat, pozastaví nebo odebere členský stát, kde se nachází zařízení na recyklaci lodí, oprávnění, které danému zařízení na recyklaci lodí vydal, nebo požádá dotčenou společnost, aby provedla nápravná opatření, a neprodleně o tom uvědomí Komisi.
5. O každém oprávnění uděleném zařízení na recyklaci lodí v souladu s odstavcem 1 dotčený členský stát neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 15
Zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi
1. Společnost provádějící recyklaci lodí, která vlastní zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi a která hodlá recyklovat lodě plující pod vlajkami členských států, podá Komisi žádost o zařazení tohoto zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam.
2. K žádosti uvedené v odstavci 1 musí být přiložen doklad o tom, že dotčené zařízení na recyklaci lodí splňuje požadavky stanovené v článku 13, aby mohlo provádět recyklaci lodí a být zařazeno na evropský seznam v souladu s článkem 16.
Společnost provádějící recyklaci lodí zejména:
a)
uvede, jaká povolení, licence nebo oprávnění jí k provádění recyklace lodí udělily příslušné orgány, a případně jaká povolení, licence nebo oprávnění příslušné orgány udělily všem jejím dodavatelům a subdodavatelům, kteří se přímo podílejí na procesu recyklace lodi, a uvede všechny informace podle čl. 16 odst. 2;
b)
uvede, zda plán recyklace lodi schválí příslušný orgán tichým nebo výslovným souhlasem, a v případě tichého souhlasu uvede lhůtu pro posouzení stanovenou případně podle vnitrostátních požadavků;
c)
potvrdí, že loď plující pod vlajkou členského státu bude přijata k recyklaci pouze v souladu s tímto nařízením;
d)
doloží, že zařízení na recyklaci lodí je schopno v průběhu celého procesu recyklace lodi vytvořit, udržovat a sledovat podmínky pro bezpečnou práci při vysokých teplotách a pro bezpečný vstup;
e)
připojí mapu s ohraničením zařízení na recyklaci lodí a míst, na nichž v zařízení probíhají recyklační činnosti;
f)
u každého nebezpečného materiálu uvedeného v příloze I a dalších nebezpečných materiálů, které by mohly být součástí konstrukce lodi, uvede:
i)
zda je zařízení na recyklaci lodí oprávněno odstraňovat daný nebezpečný materiál. Pokud je k tomu oprávněno, musí být určeni příslušní pracovníci oprávnění provádět odstraňování a doložena jejich způsobilost k této činnosti,
ii)
jaký postup pro nakládání s odpadem, jako je spalování, skládkování nebo jiný způsob zpracování odpadu, bude v zařízení na recyklaci lodí či mimo ně použit, název a adresu zařízení na zpracování odpadu, pokud není totožné se zařízením na recyklaci lodí, a prokáže, že daný postup bude proveden bez ohrožení lidského zdraví a způsobem šetrným k životnímu prostředí;
g)
potvrdí, že přijala plán zařízení na recyklaci lodí se zohledněním příslušných pokynů IMO;
h)
poskytne informace nezbytné k identifikaci zařízení na recyklaci lodí.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty, kterými stanoví formát informací požadovaných k identifikaci zařízení na recyklaci lodí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
4. Aby mohla být na evropský seznam zařazena zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích, musí být splnění požadavků stanovených v článku 13 ověřeno inspekcí na místě provedenou nezávislým ověřovatelem s náležitou kvalifikací. Toto ověření předloží společnost provádějící recyklaci lodí Komisi při podání žádosti o zařazení na evropský seznam a při obnově zařazení na evropský seznam každých pět let poté. Prvotní zařazení na seznam a jeho obnova jsou doplněny o přezkum v polovině období, jehož účelem je potvrdit splnění požadavků stanovených v článku 13.
Podáním žádosti o zařazení na evropský seznam souhlasí společnosti provádějící recyklaci lodí s tím, že Komise nebo subjekty jednající jejím jménem mohou provést v dotčeném zařízení na recyklaci lodí před jeho zařazením na evropský seznam nebo po něm inspekci na místě s cílem ověřit, že splňuje požadavky stanovené v článku 13. Nezávislý ověřovatel, Komise nebo subjekty jednající jejím jménem spolupracují za účelem provedení uvedených inspekcí na místě s příslušnými orgány třetí země, v němž se zařízení na recyklaci lodí nachází.
Komise může vydat technické pokyny s cílem usnadnit toto ověřování.
5. Pro účely článku 13, pokud jde o konkrétní využití nebo odstranění odpadu, lze nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí předpokládat pouze tehdy, pokud společnost provádějící recyklaci lodí může prokázat, že zařízení pro nakládání s odpady, jež odpad obdrží, bude provozováno v souladu s normami pro ochranu lidského zdraví a životního prostředí, jež všeobecně odpovídají příslušným mezinárodním normám a normám Unie.
6. Společnost provádějící recyklaci lodí poskytne bez prodlení aktualizovaný doklad o jakékoli změně informací poskytovaných Komisi a v každém případě vydá tři měsíce před uplynutím každého pětiletého období zařazení na evropský seznam prohlášení, že:
a)
doklady, které poskytla, jsou úplné a aktuální;
b)
zařízení na recyklaci lodí nadále splňuje a bude splňovat požadavky stanovené v článku 13.
Článek 16
Vytvoření a aktualizace evropského seznamu
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými vytvoří evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, která:
a)
se nacházejí v Unii a byly oznámeny členskými státy podle čl. 14 odst. 3;
b)
se nacházejí ve třetí zemi a jejichž zařazení vychází z posouzení informací a podkladů poskytnutých či shromážděných v souladu s článkem 15.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
2. Evropský seznam se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na internetových stránkách Komise do 31. prosince 2016. Člení se na dva dílčí seznamy, z nichž jeden zahrnuje zařízení na recyklaci lodí nacházející se v členských státech a druhý zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích.
Evropský seznam zahrnuje všechny tyto informace o zařízení na recyklaci lodí:
a)
metodu recyklace;
b)
druh a velikost lodí, které mohou být recyklovány;
c)
veškerá omezení a podmínky související s provozem tohoto zařízení, a to i pokud jde o nakládání s nebezpečným odpadem;
d)
podrobnosti o postupu schválení plánu recyklace lodi podle čl. 7 odst. 3 příslušným orgánem tichým nebo výslovným souhlasem;
e)
maximální roční objem recyklace lodí.
3. Evropský seznam uvádí datum, k němuž končí zařazení zařízení na recyklaci lodí na seznam. Zařazení platí nejvýše pět let a může být obnoveno.
4. Komise přijímá prováděcí akty, kterými pravidelně aktualizuje evropský seznam s cílem:
a)
zařadit na evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
mu bylo uděleno oprávnění podle článku 14, nebo
ii)
o jeho zařazení na evropský seznam bylo rozhodnuto podle odst. 1 písm. b) tohoto článku;
b)
vyřadit z evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
zařízení na recyklaci lodí přestane splňovat požadavky stanovené v článku 13, nebo
ii)
nejsou alespoň tři měsíce před skončením pětiletého období stanoveného v odstavci 3 tohoto článku poskytnuty aktualizované podklady.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
5. Komise při vytváření a aktualizaci evropského seznamu jedná v souladu se zásadami zakotvenými ve Smlouvách a v souladu s mezinárodními závazky Unie.
6. Členské státy sdělí Komisi veškeré informace, které mohou být v souvislosti s aktualizací evropského seznamu podstatné. Komise předá všechny podstatné informace ostatním členským státům.
HLAVA IV
OBECNÁ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
Článek 17
Jazyk
1. Plán recyklace lodi podle článku 7 se vyhotovuje v jazyce přijatelném pro stát udělující oprávnění zařízení na recyklaci lodí. Pokud tímto jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, přeloží se plán recyklace lodi do jednoho z uvedených jazyků, ledaže správní orgán dospěje k závěru, že to není nutné.
2. Osvědčení soupisu a osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaná podle článku 9 se vyhotovují v úředním jazyce vydávajícího správního orgánu. Není-li použitým jazykem angličtina, francouzština ani španělština, musí být součástí daného znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
Článek 18
Určení příslušných orgánů a správních orgánů
1. Členské státy určí příslušné orgány a správní orgány odpovědné za uplatňování tohoto nařízení a oznámí je Komisi. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
2. Komise zveřejní seznamy určených příslušných orgánů a správních orgánů na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 19
Určení kontaktních osob
1. Členské státy i Komise určí jednu nebo více kontaktních osob zodpovídajících za poskytování informací a poradenství fyzickým či právnickým osobám požadujícím informace. Kontaktní osoba Komise předá kontaktním osobám členských států veškeré dotazy, které obdrží a které se týkají těchto států, a naopak.
2. Členské státy oznámí Komisi, které kontaktní osoby určily. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
3. Komise zveřejní seznamy určených kontaktních osob na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 20
Zasedání kontaktních osob
Komise na žádost členských států, nebo pokud to považuje za vhodné, pravidelně pořádá zasedání kontaktních osob, aby se projednaly otázky vznesené v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. Pokud se všechny členské státy a Komise shodnou na tom, že je to vhodné, budou na tato zasedání nebo jejich části pozvány příslušné zúčastněné strany.
HLAVA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV A PROSAZOVÁNÍ
Článek 21
Zprávy podávané členskými státy
1. Každý členský stát zašle Komisi zprávu obsahující:
a)
seznam lodí, které plují pod jeho vlajkou a pro které bylo vydáno osvědčení o připravenosti k recyklaci, název společnosti provádějící recyklaci lodí a místo, kde se nachází zřízení na recyklaci lodí, jak je uvedeno v osvědčení o připravenosti k recyklaci;
b)
seznam lodí plujících pod jeho vlajkou, pro něž obdržel prohlášení o dokončení recyklace;
c)
informace o nedovolené recyklaci lodí a o sankcích a následných opatřeních, která daný členský stát přijal.
2. Členské státy podávají zprávu Komisi elektronicky každé tři roky, a to do devíti měsíců po konci tříletého období, kterého se zpráva týká.
První elektronická zpráva se týká období ode dne použitelnosti tohoto nařízení do konce prvního pravidelného tříletého období pro podávání zpráv stanoveného v článku 5 směrnice Rady 91/692/EHS (14), který nastane po začátku prvního období pro podávání zpráv.
Komise zveřejní zprávu o uplatňování tohoto nařízení do devíti měsíců od obdržení zpráv členských států.
3. Komise tyto informace vloží do elektronické databáze, která je trvale přístupná veřejnosti.
Článek 22
Prosazování v členských státech
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy vzájemně spolupracují na dvoustranném nebo mnohostranném základě s cílem usnadnit zabraňování a odhalování možného obcházení a porušování tohoto nařízení.
3. Členské státy určí z řad svých stálých zaměstnanců osoby zodpovídající za spolupráci podle odstavce 2. Tyto informace zašlou Komisi, která určeným osobám zašle vytvořený seznam.
4. Členské státy sdělí Komisi své vnitrostátní právní předpisy týkající se prosazování tohoto nařízení a použitelných sankcí.
Článek 23
Žádost o přijetí opatření
1. Fyzické nebo právnické osoby, které jsou nebo mohou být dotčeny porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení nebo mají dostatečný zájem na rozhodování v oblasti životního prostředí v souvislosti s porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, jsou oprávněny požádat Komisi, aby přijala opatření podle tohoto nařízení ve vztahu k tomuto porušení nebo bezprostřední hrozbě, že k takovému porušení dojde.
Za postačující pro účel prvního pododstavce se považuje zájem jakékoli nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1367/2006 (15).
2. Žádost o přijetí opatření musí být doplněna příslušnými informacemi a údaji na svou podporu.
3. Pokud žádost o přijetí opatření a připojené informace a údaje hodnověrně prokazují, že došlo k porušení článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) nebo že takové porušení bezprostředně hrozí, Komise posoudí všechny takové žádosti o přijetí opatření a informace a údaje. Za těchto okolností poskytne Komise dotčené společnosti provádějící recyklaci lodí příležitost, aby se k dané žádosti o přijetí opatření a připojeným informacím a údajům vyjádřila.
4. Komise neprodleně a v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie informuje osoby, které podaly žádost podle odstavce 1, o svém rozhodnutí žádost o přijetí opatření přijmout nebo zamítnout a toto rozhodnutí zdůvodní.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 8 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 30. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 8 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 26
Přechodné ustanovení
Členské státy mohou ode dne zveřejnění evropského seznamu a přede dnem použitelnosti tohoto nařízení povolit recyklaci lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam. V těchto případech se nařízení (ES) č. 1013/2006 nepoužije.
Článek 27
Změna nařízení (ES) č. 1013/2006
V čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 1013/2006 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„i)
lodě plující pod vlajkami členských států spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (16).
Článek 28
Změna směrnice 2009/16/ES
V příloze IV směrnice 2009/16/ES se doplňuje nový bod, který zní:
„49.
Osvědčení soupisu nebezpečných materiálů nebo případně prohlášení o souladu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (17).
Článek 29
Finanční pobídka
Komise do 31. prosince 2016 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení finančního nástroje, který by napomáhal bezpečné a environmentálně šetrné recyklaci lodí, a případně ji doplní legislativním návrhem.
Článek 30
Přezkum
1. Komise posoudí, která porušení tohoto nařízení by měla být začleněna do oblasti působnosti směrnice 2008/99/ES, aby byla zajištěna rovnocennost mezi tímto nařízením a nařízením (ES) č. 1013/2006, pokud jde o ustanovení týkající se jejich porušení. O svých závěrech podá Komise do 31. prosince 2014 zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem.
2. Nejpozději osmnáct měsíců přede dnem vstupu Hongkongské úmluvy v platnost přezkoumá Komise toto nařízení a případně zároveň předloží příslušné legislativní návrhy za tímto účelem. Tento přezkum zváží zařazení zařízení na recyklaci lodí oprávněných podle Hongkongské úmluvy na evropský seznam s cílem zabránit duplicitě činností a administrativní zátěži.
3. Komise provádí přezkum tohoto nařízení, a pokud je to potřeba, předkládá včas návrhy zohledňující vývoj v souvislosti s mezinárodními úmluvami, včetně Basilejské úmluvy, ukáže-li se to jako nezbytné.
4. Bez ohledu na odstavec 2 předloží Komise do pěti let ode dne použitelnosti tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která bude případně doplněna legislativními návrhy s cílem zajistit, aby byly plněny jeho cíle a jeho dopad byl zajištěn a opodstatněný.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 32
Použitelnost
1. Toto nařízení se použije od dřívějšího ze dvou následujících dat, ale ne dříve než 31. prosince 2015
a)
šest měsíců ode dne, kdy kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam dosáhne v souhrnu alespoň 2,5 milionu LDT (výtlak prázdné lodi v tunách). Roční objem recyklace lodí v zařízení na recyklaci lodí se vypočte jako součet hmotností lodí (vyjádřené v LDT), které byly v daném roce v uvedeném zařízení recyklovány. Maximální roční objem recyklace lodí se určí u každého zařízení na recyklaci lodí zvolením nejvyšší hodnoty za předcházející desetileté období nebo, v případě nově povoleného zařízení na recyklaci lodí, nejvyšší roční hodnoty dosažené v tomto zařízení, nebo
b)
k 31. prosinci 2018.
2. Následující ustanovení se však použijí takto:
a)
článek 2, čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec a články 13, 14, 15, 16, 25 a 26 se použijí ode dne 31. prosince 2014 a
b)
čl. 5 odst. 2 první a třetí pododstavec a čl. 12 odst. 1 a 8 se použijí ode dne 31. prosince 2020.
3. Po splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. a) zveřejnění Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o datu použitelnosti tohoto nařízení.
4. Pokud členský stát uzavřel svůj námořní rejstřík nebo během tří let nebyla pod jeho vlajkou registrována žádná loď a pokud pod jeho vlajkou není registrována žádná loď, může se tento stát odchýlit od tohoto nařízení, s výjimkou článků 4, 5, 11, 12, 13, 14, čl. 16 odst. 6 a článků 18, 19, 20, 21 a 22. Hodlá-li členský stát využít této odchylky, uvědomí o tom Komisi nejpozději ke dni použitelnosti tohoto nařízení. Jakékoliv následné změny se rovněž neprodleně oznámí Komisi.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
REGULATION (EU) No 1257/2013 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 20 November 2013
on ship recycling and amending Regulation (EC) No 1013/2006 and Directive 2009/16/EC
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 192(1) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
After consulting the Committee of the Regions,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
Ships which constitute waste and which are subject to a transboundary movement for recycling are regulated by the Basel Convention of 22 March 1989 on the Control of the Transboundary Movements of Hazardous Wastes and their Disposal (‘the Basel Convention’) and Regulation (EC) No 1013/2006 of the European Parliament and of the Council (3). Regulation (EC) No 1013/2006 implements the Basel Convention as well as an amendment (4) to that Convention adopted in 1995, which has not yet entered into force at international level, and which establishes a ban on exports of hazardous waste to countries that are not members of the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD). Such ships are generally classified as hazardous waste and prohibited from being exported from the Union for recycling in facilities in countries that are not members of the OECD.
(2)
The mechanisms for monitoring the application of, and enforcing the current Union and international law are not adapted to the specificities of ships and international shipping. Efforts involving inter-agency cooperation between the International Labour Organisation (ILO), the International Maritime Organisation (IMO) and the Secretariat of the Basel Convention have been successful in reaching agreement on the introduction of mandatory requirements, at global level, aimed at ensuring an efficient and effective solution to unsafe and unsound ship recycling practices in the form of the Hong Kong International Convention for the Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships (‘the Hong Kong Convention’).
(3)
Current ship recycling capacity in OECD countries which is legally accessible to ships flying the flag of a Member State is insufficient. Current safe and environmentally sound ship recycling capacity in countries which are not members of the OECD is sufficient to treat all ships flying the flag of a Member State and is expected to expand further by 2015 as the results of actions taken by recycling countries to meet the requirements of the Hong Kong Convention.
(4)
The Hong Kong Convention was adopted on 15 May 2009 under the auspices of the International Maritime Organization. The Hong Kong Convention will enter into force only 24 months after the date of ratification by at least 15 states representing a combined merchant fleet of at least 40 per cent of the gross tonnage of the world’s merchant shipping and whose combined maximum annual ship recycling volume during the preceding 10 years constitutes not less than three per cent of the gross tonnage of the combined merchant shipping of the same states. That Convention covers the design, the construction, the operation and the preparation of ships with a view to facilitating safe and environmentally sound recycling without compromising ship safety and operational efficiency. It also covers the operation of ship recycling facilities in a safe and environmentally sound manner, and the establishment of an appropriate enforcement mechanism for ship recycling.
(5)
This Regulation is aimed at facilitating early ratification of the Hong Kong Convention both within the Union and in third countries by applying proportionate controls to ships and ship recycling facilities on the basis of that Convention.
(6)
The Hong Kong Convention provides explicitly for its Parties to take more stringent measures consistent with international law, with respect to the safe and environmentally sound recycling of ships, in order to prevent, reduce or minimise any adverse effects on human health and the environment. Taking that into account, this Regulation should provide protection from the possible adverse effects of hazardous materials on board all ships calling at a port or anchorage of a Member State while ensuring compliance with the provisions applicable to those materials under international law. In order to ensure the monitoring of compliance with the requirements relating to hazardous materials under this Regulation, Member States should apply national provisions to implement Directive 2009/16/EC of the European Parliament and of the Council (5). Currently, port State control inspectors are tasked with the inspection of certification and with active testing for hazardous materials, including asbestos, under the International Convention for the Safety of Life at Sea (‘SOLAS’). The Paris Memorandum of Understanding on Port State Control provides a harmonised approach for those activities.
(7)
The purpose of this Regulation is also to reduce disparities between operators in the Union, in OECD countries and in relevant third countries in terms of health and safety at the workplace and environmental standards and to direct ships flying the flag of a Member State to ship recycling facilities that practice safe and environmentally sound methods of dismantling ships instead of directing them to substandard sites as is currently the practice. The competitiveness of safe and environmentally sound recycling and treatment of ships in ship recycling facilities located in a Member State would thereby also be increased. The establishment of a European List of ship recycling facilities (‘the European List’) fulfilling the requirements set out in this Regulation would contribute to those objectives as well as to better enforcement by facilitating the control of ships going for recycling by the Member State whose flag the ship is flying. Those requirements for ship recycling facilities should be based on the requirements of the Hong Kong Convention. In this regard, ship recycling facilities approved in accordance with this Regulation should meet the necessary requirements to ensure protection of the environment, the health and safety of workers and the environmentally sound management of the waste recovered from recycled ships. For ship recycling facilities located in a third country, the requirements should achieve a high level of protection of human health and the environment that is broadly equivalent to that in the Union. Ship recycling facilities which do not meet those minimum requirements should therefore not be included in the European List.
(8)
The principle of equality in Union law should be applied and its application monitored, in particular when establishing and updating the European List in respect of ship recycling facilities located in a Member State and ship recycling facilities located in a third country fulfilling the requirements set out in this Regulation.
(9)
Member States are encouraged to adopt appropriate measures to ensure that ships excluded from the scope of this Regulation act in a manner that is consistent with this Regulation, in so far as is reasonable and practicable.
(10)
In order to avoid duplication, it is necessary to exclude ships flying the flag of a Member State falling under the scope of this Regulation from the scope of application of Regulation (EC) No 1013/2006 and of Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council (6) respectively. Regulation (EC) No 1013/2006 applies to shipments of waste from the Union, subject to exclusions for certain categories of waste where an alternative regime applies. This Regulation subjects ships within its scope to controls throughout their life-cycle and aims to secure recycling of those ships in an environmentally sound manner. It is therefore appropriate to specify that a ship subject to the alternative control regime throughout its life-cycle under this Regulation should not be subject to Regulation (EC) No 1013/2006. Ships neither covered by the scope of the Hong Kong Convention nor by this Regulation, and any waste on board of a ship other than operationally generated waste, should continue to be subject to Regulation (EC) No 1013/2006 and to Directives 2008/98/EC and 2008/99/EC of the European Parliament and of the Council (7), respectively.
(11)
It is also acknowledged that ships continue to be subject to other international conventions to ensure their safe operation at sea during the operational part of their life-cycle and, although they can exercise certain navigational rights and freedoms, ships are required to provide prior notice of entry into ports. Member States should be able to choose to apply further controls in accordance with other international treaties. Additional transit controls are therefore not considered necessary under this Regulation.
(12)
When interpreting the requirements of this Regulation, consideration should be given to the guidelines developed by the IMO (‘IMO guidelines’) to support the Hong Kong Convention.
(13)
For the purposes of this Regulation, the term ‘recycling’ should not have the same meaning as defined in Directive 2008/98/EC. This Regulation should therefore introduce a specific definition for the term ‘ship recycling’.
(14)
Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council (8) implements at Union level the Globally Harmonised System for the classification and labelling of chemicals. That Regulation, together with Council Directive 67/548/EEC (9) and Directive 1999/45/EC of the European Parliament and of the Council (10), provides useful guidance in determining what constitutes a hazardous material.
(15)
Keeping an inventory of hazardous materials on board a ship throughout its life-cycle is a key requirement laid down in the Hong Kong Convention and in this Regulation. In accordance with Regulation 8(2) of the Hong Kong Convention, a ship destined to be recycled should minimise the amounts of operationally generated waste in the period prior to entering the ship recycling facility. If the operationally generated waste is intended for delivery with the ship to a ship recycling facility, the approximate quantities and locations of that waste should be listed in Part II of the inventory.
(16)
Member States should take measures to prevent circumvention of ship recycling rules and to enhance transparency of ship recycling. As provided for in the Hong Kong Convention, Member States should report information concerning ships to which an inventory certificate has been issued, ships for which a statement of completion has been received and information regarding illegal ship recycling and follow-up actions that they have undertaken.
(17)
Member States should lay down rules on penalties applicable to infringements of this Regulation and ensure that those penalties are applied so as to prevent circumvention of ship recycling rules. The penalties, which may be of a civil or administrative nature, should be effective, proportionate and dissuasive.
(18)
In accordance with the case-law of the Court of Justice, the courts of the Member States are required to interpret, to the fullest extent possible, the procedural rules relating to the conditions to be met in order to bring administrative or judicial proceedings in accordance with the objectives of Article 9(3) of the Aarhus Convention.
(19)
In the interest of protecting human health and the environment and having regard to the ‘polluter pays’ principle, the Commission should assess the feasibility of establishing a financial mechanism applicable to all ships calling at a port or anchorage of a Member State, irrespective of the flag they are flying, to generate resources that would facilitate the environmentally sound recycling and treatment of ships without creating an incentive to out-flag.
(20)
In order to take into account developments regarding the Hong Kong Convention, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission in respect of the updating of Annexes I and II to this Regulation. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(21)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (11).
(22)
Since the objective of this Regulation, namely to prevent, reduce or eliminate adverse effects on human health and the environment caused by the recycling, operation and maintenance of ships flying the flag of a Member State, cannot be sufficiently achieved by the Member States due to the international character of shipping and ship recycling, but can rather by reason of its scale and effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
SUBJECT-MATTER, SCOPE AND DEFINITIONS
Article 1
Subject matter and purpose
The purpose of this Regulation is to prevent, reduce, minimise and, to the extent practicable, eliminate accidents, injuries and other adverse effects on human health and the environment caused by ship recycling. The purpose of this Regulation is to enhance safety, the protection of human health and of the Union marine environment throughout a ship′s life-cycle, in particular to ensure that hazardous waste from such ship recycling is subject to environmentally sound management.
This Regulation also lays down rules to ensure the proper management of hazardous materials on ships.
This Regulation also aims to facilitate the ratification of the Hong Kong International Convention for the Safe and Environmentally Sound Recycling of Ships, 2009 (‘the Hong Kong Convention’).
Article 2
Scope
1. This Regulation, with the exception of Article 12, shall apply to ships flying the flag of a Member State.
Article 12 shall apply to ships flying the flag of a third country calling at a port or anchorage of a Member State.
2. This Regulation shall not apply to:
(a)
any warships, naval auxiliary, or other ships owned or operated by a state and used, for the time being, only on government non-commercial service;
(b)
ships of less than 500 gross tonnage (GT);
(c)
ships operating throughout their life only in waters subject to the sovereignty or jurisdiction of the Member State whose flag the ship is flying.
Article 3
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the following definitions apply:
(1)
‘ship’ means a vessel of any type whatsoever operating or having operated in the marine environment, and includes submersibles, floating craft, floating platforms, self-elevating platforms, Floating Storage Units (FSUs), and Floating Production Storage and Offloading Units (FPSOs), as well as a vessel stripped of equipment or being towed;
(2)
‘new ship’ means a ship for which either:
(a)
the building contract is placed on or after the date of application of this Regulation;
(b)
in the absence of a building contract, the keel is laid or the ship is at a similar stage of construction six months after the date of application of this Regulation or thereafter; or
(c)
the delivery takes place thirty months after the date of application of this Regulation or thereafter;
(3)
‘tanker’ means an oil tanker as defined in Annex I to the Convention for the Prevention of Pollution from Ships (‘MARPOL Convention’) or a Noxious Liquid Substances (NLS) tanker as defined in Annex II to that Convention;
(4)
‘hazardous material’ means any material or substance which is liable to create hazards to human health and/or the environment;
(5)
‘operationally generated waste’ means waste water and residues generated by the normal operation of ships subject to the requirements of the MARPOL Convention;
(6)
‘ship recycling’ means the activity of complete or partial dismantling of a ship at a ship recycling facility in order to recover components and materials for reprocessing, for preparation for re-use or for re-use, whilst ensuring the management of hazardous and other materials, and includes associated operations such as storage and treatment of components and materials on site, but not their further processing or disposal in separate facilities;
(7)
‘ship recycling facility’ means a defined area that is a yard or facility located in a Member State or in a third country and used for the recycling of ships;
(8)
‘ship recycling company’ means, the owner of the ship recycling facility or any other organisation or person who has assumed the responsibility for the operation of the ship recycling activity from the owner of the ship recycling facility;
(9)
‘administration’ means a governmental authority designated by a Member State as being responsible for duties related to ships flying its flag or to ships operating under its authority;
(10)
‘recognised organisation’ means an organisation recognised in accordance with Regulation (EC) No 391/2009 of the European Parliament and of the Council (12);
(11)
‘competent authority’ means a governmental authority or authorities designated by a Member State or a third country as responsible for ship recycling facilities, within a specified geographical area or an area of expertise, relating to all operations within the jurisdiction of that state;
(12)
‘gross tonnage’ means the gross tonnage (GT) calculated in accordance with the tonnage measurement regulations contained in Annex I to the International Convention on Tonnage Measurement of Ships, 1969, or any successor convention;
(13)
‘competent person’ means a person with suitable qualifications, training, and sufficient knowledge, experience and skill, for the performance of the specific work;
(14)
‘ship owner’ means the natural or legal person registered as the owner of the ship, including the natural or legal person owning the ship for a limited period pending its sale or handover to a ship recycling facility, or, in the absence of registration, the natural or legal person owning the ship or any other organisation or person, such as the manager or the bareboat charterer, who has assumed the responsibility for operation of the ship from the owner of the ship, and the legal person operating a state-owned ship;
(15)
‘new installation’ means the installation of systems, equipment, insulation or other material on a ship after the date of application of this Regulation;
(16)
‘ship recycling plan’ means a plan developed by the operator of the ship recycling facility for each specific ship to be recycled under its responsibility taking into account the relevant IMO guidelines and resolutions;
(17)
‘ship recycling facility plan’ means a plan prepared by the operator of the ship recycling facility and adopted by the board or the appropriate governing body of the ship recycling company that describes the operational processes and procedures involved in ship recycling at the ship recycling facility and that covers in particular workers’ safety and training, protection of human health and the environment, roles and responsibilities of personnel, emergency preparedness and response, and systems for monitoring, reporting and record-keeping, taking into account the relevant IMO guidelines and resolutions;
(18)
‘safe-for-entry’ means a space that meets all of the following criteria:
(a)
the oxygen content of the atmosphere and the concentration of flammable vapours are within safe limits;
(b)
any toxic materials in the atmosphere are within permissible concentrations;
(c)
any residues or materials associated with the work authorised by the competent person will not produce uncontrolled release of toxic materials or an unsafe concentration of flammable vapours under existing atmospheric conditions while maintained as directed;
(19)
‘safe-for-hot work’ means a space in which all of the following criteria are met:
(a)
safe, non-explosive conditions, including gas-free status, exist for the use of electric arc or gas welding equipment, cutting or burning equipment or other forms of naked flame, as well as heating, grinding, or spark-generating operations;
(b)
the safe-for-entry criteria set out in point 18 are met;
(c)
existing atmospheric conditions do not change as a result of the hot work;
(d)
all adjacent spaces have been cleaned, rendered inert or treated sufficiently to prevent the start or spread of fire;
(20)
‘statement of completion’ means a confirmatory statement issued by the operator of the ship recycling facility that the ship recycling has been completed in accordance with this Regulation;
(21)
‘inventory certificate’ means a ship-specific certificate that is issued to ships flying the flag of a Member State in accordance with Article 9 and that is supplemented by an inventory of hazardous materials in accordance with Article 5;
(22)
‘ready for recycling certificate’ means a ship-specific certificate that is issued to ships flying the flag of a Member State in accordance with Article 9(9) and that is supplemented by an inventory of hazardous materials in accordance with Article 5(7) and the approved ship recycling plan in accordance with Article 7;
(23)
‘statement of compliance’ means a ship-specific certificate that is issued to ships flying the flag of a third country and that is supplemented by an inventory of hazardous materials in accordance with Article 12;
(24)
‘light displacement tonnes (LDT)’ means the weight of a ship in tonnes without cargo, fuel, lubricating oil in storage tanks, ballast water, fresh water, feedwater, consumable stores, passengers and crew and their effects and it is the sum of the weight of the hull, structure, machinery, equipment and fittings of the ship.
2. For the purposes of Article 7(2)(d) and Articles 13, 15 and 16,
(a)
‘waste’, ‘hazardous waste’, ‘treatment’ and ‘waste management’ have the same meaning as in Article 3 of Directive 2008/98/EC;
(b)
‘site inspection’ means an inspection of the ship recycling facility assessing whether the conditions on site are consistent with those described in any relevant documentation provided;
(c)
‘worker’ means any person who performs work, either regularly or temporarily, in the context of an employment relationship, including the personnel working for contractors and subcontractors;
(d)
‘environmentally sound management’ means taking all practicable steps to ensure that waste and hazardous materials are managed in a manner which protects human health and the environment against the adverse effects which may result from such materials and waste.
3. For the purposes of point 13 of paragraph 1, a competent person may be a trained worker or a managerial employee capable of recognising and evaluating occupational hazards, risks, and employee exposure to potentially hazardous materials or unsafe conditions in a ship recycling facility, and who is capable of specifying the necessary protection and precautions to be taken to eliminate or reduce those hazards, risks or that exposure.
Without prejudice to Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council (13), the competent authority may define appropriate criteria for the designation of such persons and may determine the duties to be assigned to them.
TITLE II
SHIPS
Article 4
Control of hazardous materials
The installation or use of hazardous materials referred to in Annex I on ships shall be prohibited or restricted as specified in Annex I, without prejudice to other requirements of relevant Union law which may require further measures.
Article 5
Inventory of hazardous materials
1. Each new ship shall have on board an inventory of hazardous materials, which shall identify at least the hazardous materials referred to in Annex II and contained in the structure or equipment of the ship, their location and approximate quantities.
2. Subject to point (b) of Article 32(2), existing ships shall comply, as far as practicable, with paragraph 1.
In the case of ships going for recycling, they shall comply, as far as practicable, with paragraph 1 of this Article from the date of the publication of the European List of ship recycling facilities (‘the European List’) as set out in Article 16(2).
Subject to point (b) of Article 32(2), when the inventory of hazardous materials is developed it shall identify, at least, the hazardous materials listed in Annex I.
3. The inventory of hazardous materials shall:
(a)
be specific to each ship;
(b)
provide evidence that the ship complies with the prohibition or restrictions on installing or using hazardous materials in accordance with Article 4;
(c)
be compiled taking into account the relevant IMO guidelines;
(d)
be verified either by the administration or a recognised organisation authorised by it.
4. In addition to paragraph 3, for existing ships a plan shall be prepared describing the visual or sampling check by which the inventory of hazardous materials is developed and taking into account the relevant IMO guidelines.
5. The inventory of hazardous materials shall consist of three parts:
(a)
a list of hazardous materials referred to in Annexes I and II, in accordance with the provisions of paragraphs 1 and 2 of this Article, and contained in the structure or equipment of the ship, with an indication of their location and approximate quantities (Part I);
(b)
a list of the operationally generated waste present on board the ship (Part II);
(c)
a list of the stores present on board the ship (Part III).
6. Part I of the inventory of hazardous materials shall be properly maintained and updated throughout the operational life of the ship, reflecting new installations containing any hazardous materials referred to in Annex II and relevant changes in the structure and equipment of the ship.
7. Prior to recycling, and taking into account the relevant IMO guidelines, the inventory of hazardous materials shall, in addition to the properly maintained and updated Part I, incorporate Part II for operationally generated waste and Part III for stores, and be verified by the administration or a recognised organisation authorised by it.
8. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 24 concerning the updating of the list of items for the inventory of hazardous materials in Annexes I and II to ensure that the lists include at least the substances listed in Appendices I and II of the Hong Kong Convention.
The Commission shall adopt a separate delegated act in respect of each substance to be added or deleted from Annexes I or II.
Article 6
General requirements for ship owners
1. When preparing to send a ship for recycling, ship owners shall:
(a)
provide the operator of the ship recycling facility with all ship-relevant information, necessary for the development of the ship recycling plan set out in Article 7;
(b)
notify in writing the relevant administration, within a timeframe to be determined by that administration, of the intention to recycle the ship in a specified ship recycling facility or facilities. The notification shall include at least:
(i)
the inventory of hazardous materials; and
(ii)
all ship-relevant information provided under point (a).
2. Ship owners shall ensure that ships destined to be recycled:
(a)
are only recycled at ship recycling facilities that are included in the European List;
(b)
conduct operations in the period prior to entering the ship recycling facility in such a way as to minimise the amount of cargo residues, remaining fuel oil, and ship generated waste remaining on board;
(c)
hold a ready for recycling certificate issued by the administration or a recognised organisation authorised by it prior to any recycling of the ship and after the receipt of the ship recycling plan approved in accordance with Article 7(3).
3. Ship owners shall ensure that tankers arrive at the ship recycling facility with cargo tanks and pump rooms in a condition ready for certification as safe-for-hot work.
4. Ship owners shall provide the operator of the ship recycling facility with a copy of the ready for recycling certificate issued in accordance with Article 9.
5. Ship owners shall be responsible for the ship and shall make arrangements to maintain that ship in compliance with the requirements of the administration of the Member State whose flag the ship is flying up until such time as the operator of the ship recycling facility accepts responsibility for that ship. The operator of the ship recycling facility may decline to accept the ship for recycling if the condition of the ship does not correspond substantially with the particulars of the inventory certificate, including where Part I of the inventory of hazardous materials has not been properly maintained and updated, reflecting changes in the ship’s structure and equipment. In such circumstances, the ship owner shall retain responsibility for that ship and shall inform the administration thereof without delay.
Article 7
Ship recycling plan
1. A ship-specific ship recycling plan shall be developed prior to any recycling of a ship. The ship recycling plan shall address any ship-specific considerations that are not covered in the ship recycling facility plan or that require special procedures.
2. The ship recycling plan shall:
(a)
be developed by the operator of the ship recycling facility in accordance with the relevant provisions of the Hong Kong Convention and taking into account the relevant IMO guidelines and the ship-relevant information provided by the ship owner in accordance with Article 6(1)(a) so that its contents are consistent with the information contained in the inventory of hazardous materials;
(b)
clarify whether and to what extent any preparatory work, such as pre-treatment, identification of potential hazards and removal of stores, is to take place at a location other than the ship recycling facility identified in the ship recycling plan. The ship recycling plan should include the location where the ship will be placed during recycling operations and a concise plan for the arrival and safe placement of the specific ship to be recycled;
(c)
include information concerning the establishment, maintenance and monitoring of the safe-for-entry and safe-for-hot work conditions for the specific ship, taking into account features such as its structure, configuration and previous cargo, and other necessary information on how the ship recycling plan is to be implemented;
(d)
include information on the type and amount of hazardous materials and of waste to be generated by the recycling of the specific ship, including the materials and the waste identified in the inventory of hazardous materials, and on how they will be managed and stored in the ship recycling facility as well as in subsequent facilities; and
(e)
be prepared separately, in principle, for each ship recycling facility involved where more than one ship recycling facility is to be used, and identify the order of use and the authorised activities that will occur at those facilities.
3. The ship recycling plan shall be tacitly or explicitly approved by the competent authority in accordance with the requirements of the state where the ship recycling facility is located, where applicable.
Explicit approval shall be given when the competent authority sends a written notification of its decision on the ship recycling plan to the operator of the ship recycling facility, the ship owner and the administration.
Tacit approval shall be deemed given, if no written objection to the ship recycling plan is communicated by the competent authority to the operator of the ship recycling facility, the ship owner and the administration within a review period laid down in accordance with the requirements of the state where the ship recycling facility is located, where applicable, and notified in accordance with Article 15(2)(b).
4. Member States may require their administration to send to the competent authority of the state where the ship recycling facility is located the information provided by the ship owner pursuant to Article 6(1)(b) and the following details:
(i)
the date on which the ship was registered within the State whose flag it flies;
(ii)
the ship’s identification number (IMO number);
(iii)
the hull number on new-building delivery;
(iv)
the name and type of the ship;
(v)
the port at which the ship is registered;
(vi)
the name and address of the ship owner as well as the IMO registered owner identification number;
(vii)
the name and address of the company;
(viii)
the name of any classification societies with which the ship is classed;
(ix)
the ship’s main particulars (Length overall (LOA), Breadth (Moulded), Depth (Moulded), LDT, Gross and Net tonnage, and engine type and rating).
Article 8
Surveys
1. Surveys of ships shall be carried out by officers of the administration, or of a recognised organisation authorised by it, taking into account the relevant IMO guidelines.
2. Where the administration uses recognised organisations to conduct surveys, as described in paragraph 1, it shall, as a minimum, empower such recognised organisations to:
-
require a ship that they survey to comply with this Regulation; and
-
carry out surveys if requested by the appropriate authorities of a Member State.
3. Ships shall be subject to the following surveys:
(a)
an initial survey;
(b)
a renewal survey;
(c)
an additional survey;
(d)
a final survey.
4. The initial survey of a new ship shall be conducted before the ship is put in service, or before the inventory certificate is issued. For existing ships, an initial survey shall be conducted by 31 December 2020. The survey shall verify that Part I of the inventory of hazardous materials complies with the requirements of this Regulation.
5. The renewal survey shall be conducted at intervals specified by the administration, which shall not exceed five years. The renewal survey shall verify that Part I of the inventory of hazardous materials complies with the requirements of this Regulation.
6. The additional survey, either general or partial depending on the circumstances, shall be conducted if requested by the ship owner after a change, replacement or significant repair of the structure, equipment, systems, fittings, arrangements and material, which has an impact on the inventory of hazardous materials. The survey shall be such as to ensure that any change, replacement, or significant repair has been made in a manner that ensures that the ship continues to comply with the requirements of this Regulation, and that Part I of the inventory of hazardous materials is amended as necessary.
7. The final survey shall be conducted prior to the ship being taken out of service and before the recycling of the ship has started.
That survey shall verify that:
(a)
the inventory of hazardous materials complies with the requirements of Article 5;
(b)
the ship recycling plan properly reflects the information contained in the inventory of hazardous materials and complies with the requirements of Article 7;
(c)
the ship recycling facility where the ship is to be recycled is included in the European List.
8. For existing ships intended for ship recycling, the initial survey and the final survey may be conducted at the same time.
Article 9
Issuance and endorsement of certificates
1. After successful completion of an initial or renewal survey, the administration or a recognised organisation authorised by it shall issue an inventory certificate. That certificate shall be supplemented by Part I of the inventory of hazardous materials, referred to in Article 5(5)(a).
Where the initial survey and the final survey are conducted at the same time as provided for in Article 8(8), only the ready for recycling certificate referred to in paragraph 9 of this Article shall be issued.
The Commission shall adopt implementing acts to establish the format of the inventory certificate to ensure it is consistent with Appendix 3 to the Hong Kong Convention. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 25 of this Regulation.
2. An inventory certificate shall be endorsed at the request of the ship owner either by the administration or by a recognised organisation authorised by it after successful completion of an additional survey conducted in accordance with Article 8(6).
3. Subject to paragraph 4, the administration or recognised organisation authorised by it shall issue or endorse, as appropriate, an inventory certificate, where the renewal survey is successfully completed:
(a)
in the three month period before the expiry date of the existing inventory certificate, and the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing one;
(b)
after the expiry date of the existing inventory certificate, and the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of expiry of the existing one;
(c)
more than three months before the expiry date of the existing inventory certificate, and the new certificate shall be valid from the date of completion of the renewal survey to a date not exceeding five years from the date of completion of the renewal survey.
4. Where a renewal survey has been successfully completed and a new inventory certificate cannot be issued or placed on board before the expiry date of the existing certificate, the administration or recognised organisation authorised by it shall endorse the existing certificate and such a certificate shall be accepted as valid for a further period which shall not exceed five months from the date of expiry.
5. In case of an inventory certificate issued for a period of less than five years, the administration or the recognised organisation authorised by it may extend the validity of the existing certificate for a further period which shall not exceed five years.
6. In special circumstances as determined by the administration, a new inventory certificate need not be dated from the date of expiry of the existing certificate as required by points (a) and (b) of paragraph 3 and paragraphs 7 and 8. In those circumstances, the new certificate shall be valid for a period not exceeding five years from the date of completion of the renewal survey.
7. Where a ship is not at the port or anchorage where it is to be surveyed when the inventory certificate expires, the administration may, if it is proper to do so, extend the period of validity of the inventory certificate for a period not exceeding three months to enable the ship to complete its voyage to the port in which it is to be surveyed. Any such extension granted shall be conditional on the survey being completed at that port before the ship leaves. A ship to which an extension is granted shall not, on its arrival in the port in which it is to be surveyed, be entitled, by virtue of such extension, to leave the port without having a new certificate. When the renewal survey is completed, the new inventory certificate shall be valid for a period not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate before the extension was granted.
8. An inventory certificate for a ship engaged on short voyages and which has not been extended under the conditions referred to in paragraph 7 may be extended by the administration for a period of grace of up to one month from its expiry. When the renewal survey is completed, the new inventory certificate shall be valid for a period not exceeding five years from the date of expiry of the existing certificate before the extension was granted.
9. After successful completion of a final survey in accordance with Article 8(7), the administration or a recognised organisation authorised by it shall issue a ready for recycling certificate. That certificate shall be supplemented by the inventory of hazardous materials and the ship recycling plan.
The Commission shall adopt implementing acts to establish the format of the ready for recycling certificate to ensure it is consistent with Appendix 4 to the Hong Kong Convention. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 25 of this Regulation. A ready for recycling certificate issued after a final survey in accordance with the first subparagraph of this paragraph shall be accepted by the other Member States and regarded for the purposes of this Regulation as having the same validity as a ready for recycling certificate issued by them.
Article 10
Duration and validity of certificates
1. Subject to Article 9, an inventory certificate shall be issued for a period specified by the administration, which shall not exceed five years.
2. An inventory certificate issued or endorsed under Article 9 shall cease to be valid in any of the following cases:
(a)
if the condition of the ship does not correspond substantially with the particulars of that inventory certificate, including where Part I of the inventory of hazardous materials has not been properly maintained and updated, reflecting changes in ship structure and equipment, taking into account the relevant IMO guidelines;
(b)
where the renewal survey is not completed within the intervals specified in Article 8(5).
3. A ready for recycling certificate shall be issued by the administration or by a recognised organisation authorised by it for a period not exceeding three months.
4. A ready for recycling certificate issued under Article 9(9) shall cease to be valid where the condition of the ship does not correspond substantially with the particulars of the inventory certificate.
5. By way of derogation from paragraph 3, the ready for recycling certificate may be extended by the administration or by a recognised organisation authorised by it for a single point to point voyage to the ship recycling facility.
Article 11
Port State control
1. Member States shall apply control provisions for ships in accordance with their national law having regard to Directive 2009/16/EC. Subject to paragraph 2, any such inspection shall be limited to checking that either an inventory certificate or a ready for recycling certificate is kept on board, which, if valid, shall be considered sufficient for the inspection to be approved.
2. A detailed inspection may be carried out by the relevant authority involved in port State control activities, taking into account the relevant IMO guidelines, where a ship does not carry a valid certificate or there are clear grounds for believing either that:
(a)
the condition of the ship or its equipment does not correspond substantially with the particulars of that certificate, Part I of the inventory of hazardous materials, or both; or
(b)
there is no procedure implemented on board the ship for the maintenance of Part I of the inventory of hazardous materials.
3. A ship may be warned, detained, dismissed or excluded from the ports or offshore terminals under the jurisdiction of a Member State in the event that it fails to submit to the relevant authorities of that Member State a copy of the inventory certificate or the ready for recycling certificate, as appropriate and on request of those authorities, without prejudice to Article 9. A Member State taking such action shall immediately inform the administration concerned. Failure to update the inventory of hazardous materials shall not constitute a detainable deficiency, but any inconsistencies in the inventory of hazardous materials shall be reported to the administration concerned and shall be rectified at the time of the next survey.
4. Access to a specific port or anchorage may be permitted by the relevant authority of a Member State in the event of force majeure or overriding safety considerations, or to reduce or minimise the risk of pollution or to have deficiencies rectified, provided that adequate measures to the satisfaction of the relevant authority of that Member State have been implemented by the owner, the operator or the master of the ship to ensure safe entry.
Article 12
Requirements for ships flying the flag of a third country
1. Subject to point (b) of Article 32(2), when calling at a port or anchorage of a Member State, a ship flying the flag of a third country shall have on board an inventory of hazardous materials that complies with Article 5(2).
Notwithstanding the first subparagraph, access to a specific port or anchorage may be permitted by the relevant authority of a Member State in the event of force majeure or overriding safety considerations, or to reduce or minimise the risk of pollution or to have deficiencies rectified, provided that adequate measures to the satisfaction of the relevant authority of that Member State have been implemented by the owner, the operator or the master of the ship to ensure safe entry.
2. The installation of hazardous materials referred to in Annex I on ships flying the flag of a third country, whilst in a port or anchorage of a Member State, shall be prohibited or restricted as specified in Annex I.
The use of hazardous materials referred to in Annex I on ships flying the flag of a third country, whilst in a port or anchorage of a Member State, shall be prohibited or restricted as specified in Annex I, without prejudice to the exemptions and transitional arrangements applicable to those materials under international law.
3. The inventory of hazardous materials shall be specific to each ship, be compiled taking into account the relevant IMO guidelines and serve to clarify that the ship complies with paragraph 2 of this Article. When the inventory of hazardous materials is developed it shall identify, at least, the hazardous materials listed in Annex I. A plan shall be established by the ship flying the flag of a third country describing the visual/sampling check by which the inventory of hazardous materials is developed taking into account the relevant IMO guidelines.
4. The inventory of hazardous materials shall be properly maintained and updated throughout the operational life of the ship, reflecting new installations containing any hazardous materials referred to in Annex II and relevant changes in the structure and equipment of the ship, taking into account the exemptions and transitional arrangements applicable to those materials under international law.
5. A ship flying the flag of a third country may be warned, detained, dismissed or excluded from the ports or offshore terminals under the jurisdiction of a Member State in the event that it fails to submit to the relevant authorities of that Member State a copy of the statement of compliance in accordance with paragraphs 6 and 7, together with the inventory of hazardous materials, as appropriate and on request from those authorities. A Member State taking such action shall immediately inform the relevant authorities of the third country whose flag the ship concerned is flying. Failure to update the inventory of hazardous materials shall not constitute a detainable deficiency, but any inconsistencies in the inventory of hazardous materials shall be reported to the relevant authorities of the third country whose flag that ship is flying.
6. The statement of compliance shall be issued after verification of the inventory of hazardous materials by the relevant authorities of the third country whose flag the ship is flying or an organisation authorised by them, in accordance with the national requirements. The statement of compliance may be modelled on the basis of Appendix 3 to the Hong Kong Convention.
7. The statement of compliance and the inventory of hazardous materials shall be drawn up in an official language of the issuing relevant authorities of the third country whose flag the ship is flying and where the language used is not English, French or Spanish, the text shall include a translation into one of those languages.
8. Subject to point (b) of Article 32(2), ships flying the flag of a third country applying to be registered under the flag of a Member State shall ensure that an inventory of hazardous materials, as provided for in Article 5(2), is kept on board or is established within six months of the registration under the flag of that Member State or during any of the next surveys under Article 8(3), whichever comes first.
TITLE III
SHIP RECYCLING FACILITIES
Article 13
Requirements necessary for ship recycling facilities to be included in the European List
1. In order to be included in the European List, a ship recycling facility shall comply with the following requirements, in accordance with the relevant Hong Kong Convention provisions and taking into account the relevant guidelines of the IMO, the ILO, the Basel Convention and of the Stockholm Convention on Persistent Organic Pollutants and of other international guidelines:
(a)
it is authorised by its competent authorities to conduct ship recycling operations;
(b)
it is designed, constructed and operated in a safe and environmentally sound manner;
(c)
it operates from built structures;
(d)
it establishes management and monitoring systems, procedures and techniques which have the purpose of preventing, reducing, minimising and to the extent practicable eliminating:
(i)
health risks to the workers concerned and to the population in the vicinity of the ship recycling facility, and
(ii)
adverse effects on the environment caused by ship recycling;
(e)
it prepares a ship recycling facility plan;
(f)
it prevents adverse effects on human health and the environment, including the demonstration of the control of any leakage, in particular in intertidal zones;
(g)
it ensures safe and environmentally sound management and storage of hazardous materials and waste, including:
(i)
the containment of all hazardous materials present on board during the entire ship recycling process so as to prevent any release of those materials into the environment; and in addition, the handling of hazardous materials, and of waste generated during the ship recycling process, only on impermeable floors with effective drainage systems;
(ii)
that all waste generated from the ship recycling activity and their quantities are documented and are only transferred to waste management facilities, including waste recycling facilities, authorised to deal with their treatment without endangering human health and in an environmentally sound manner;
(h)
it establishes and maintain an emergency preparedness and response plan; ensures rapid access for emergency response equipment, such as fire-fighting equipment and vehicles, ambulances and cranes, to the ship and all areas of the ship recycling facility;
(i)
it provides for worker safety and training, including ensuring the use of personal protective equipment for operations requiring such use;
(j)
it establishes records on incidents, accidents, occupational diseases and chronic effects and, if requested by its competent authorities, reports any incidents, accidents, occupational diseases or chronic effects causing, or with the potential for causing, risks to workers’ safety, human health and the environment;
(k)
it agrees to comply with the requirements of paragraph 2.
2. The operator of a ship recycling facility shall:
(a)
send the ship recycling plan, once approved in accordance with Article 7(3), to the ship owner and the administration or a recognised organisation authorised by it;
(b)
report to the administration that the ship recycling facility is ready in every respect to start the recycling of the ship;
(c)
when the total or partial recycling of a ship is completed in accordance with this Regulation, within 14 days of the date of the total or partial recycling in accordance with the ship recycling plan, send a statement of completion to the administration which issued the ready for recycling certificate for the ship. The statement of completion shall include a report on incidents and accidents damaging human health and/or the environment, if any.
3. The Commission shall adopt implementing acts to establish the format of:
(a)
the report required by point (b) of paragraph 2 of this Article to ensure it is consistent with Appendix 6 to the Hong Kong Convention; and
(b)
the statement required by point (c) of paragraph 2 of this Article to ensure it is consistent with Appendix 7 to the Hong Kong Convention.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 25 of this Regulation.
Article 14
Authorisation of ship recycling facilities located in a Member State
1. Without prejudice to other relevant provisions of Union law, competent authorities shall authorise ship recycling facilities located on their territory that comply with the requirements set out in Article 13 to conduct ship recycling. That authorisation may be granted to the respective ship recycling facilities for a maximum period of five years and renewed accordingly.
Provided that the requirements of this Regulation are complied with, any permit produced pursuant to other relevant national or Union law provisions may be combined with the authorisation under this Article to form a single permit, where such a format obviates the unnecessary duplication of information and the duplication of work by the operator of the ship recycling facility or the ship recycling company or the competent authority. In those cases the authorisation may be extended in accordance with the permit regime referred to in the first subparagraph, but not exceeding a maximum period of five years.
2. Member States shall establish and update a list of the ship recycling facilities that they have authorised in accordance with paragraph 1.
3. The list referred to in paragraph 2 shall be communicated to the Commission without delay and not later than 31 March 2015.
4. Where a ship recycling facility ceases to comply with the requirements set out in Article 13, the Member State where that ship recycling facility is located shall suspend or withdraw the authorisation given to it or require corrective actions by the ship recycling company concerned and shall inform the Commission thereof without delay.
5. Where a ship recycling facility has been authorised in accordance with paragraph 1, the Member State concerned shall inform the Commission thereof without delay.
Article 15
Ship recycling facilities located in a third country
1. A ship recycling company owning a ship recycling facility located in a third country and intending to recycle ships flying the flag of a Member State shall submit an application to the Commission for inclusion of that ship recycling facility in the European List.
2. The application referred to in paragraph 1 shall be accompanied by evidence that the ship recycling facility concerned complies with the requirements set out in Article 13 in order to conduct ship recycling and to be included in the European List in accordance with Article 16.
In particular, the ship recycling company shall:
(a)
identify the permit, license or authorisation granted by its competent authorities to conduct the ship recycling and, where relevant, the permit, license or authorisation granted by the competent authorities to all its contractors and sub-contractors directly involved in the process of ship recycling and specify all information referred to in Article 16(2);
(b)
indicate whether the ship recycling plan will be approved by the competent authority through a tacit or explicit procedure, specifying the review period relating to tacit approval, in accordance with national requirements, where applicable;
(c)
confirm that it will only accept a ship flying the flag of a Member State for recycling in accordance with this Regulation;
(d)
provide evidence that the ship recycling facility is capable of establishing, maintaining and monitoring of the safe-for-hot work and safe-for-entry criteria throughout the ship recycling process;
(e)
attach a map of the boundary of the ship recycling facility and the location of ship recycling operations within it;
(f)
for each hazardous material referred to in Annex I and additional hazardous material which might be part of the structure of a ship, specify:
(i)
whether the ship recycling facility is authorised to carry out the removal of the hazardous material. Where it is so authorised, the relevant personnel authorised to carry out the removal shall be identified and evidence of their competence shall be provided;
(ii)
which waste management process will be applied within or outside the ship recycling facility such as incineration, landfilling or another waste treatment method, the name and address of the waste treatment facility if different from that of the ship recycling facility, and provide evidence that the applied process will be carried out without endangering human health and in an environmentally sound manner;
(g)
confirm that the company adopted a ship recycling facility plan, taking into account the relevant IMO guidelines;
(h)
provide the information necessary to identify the ship recycling facility.
3. The Commission shall be empowered to adopt implementing acts to specify the format of the information required to identify the ship recycling facility. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 25.
4. In order to be included in the European List, compliance by ship recycling facilities located in third countries with the requirements set out in Article 13 shall be certified following a site inspection by an independent verifier with appropriate qualifications. The certification shall be submitted to the Commission by the ship recycling company when applying for inclusion in the European List and, every five years thereafter, upon renewal of the inclusion in the European List. The initial inclusion on the list and the renewal thereof shall be supplemented by a mid-term review to confirm compliance with the requirements set out in Article 13.
By applying for inclusion in the European List, ship recycling companies accept the possibility of the ship recycling facility concerned being subject to site inspections by the Commission or agents acting on its behalf prior to or after their inclusion in the European List in order to verify compliance with the requirements set out in Article 13. The independent verifier, the Commission or agents acting on its behalf shall cooperate with the competent authorities of the third country where the ship recycling facility is located in order to carry out those site inspections.
The Commission may issue technical guidance notes in order to facilitate such certification.
5. For the purposes of Article 13, with regard to the waste recovery or disposal operation concerned, environmentally sound management may only be assumed to be in place provided the ship recycling company can demonstrate that the waste management facility which receives the waste will be operated in accordance with human health and environmental protection standards that are broadly equivalent to relevant international and Union standards.
6. The ship recycling company shall provide updated evidence without delay in the event of any changes to the information provided to the Commission and shall, in any event, three months prior to expiry of each five year period of inclusion on the European List, declare that:
(a)
the evidence that it has provided is complete and up-to-date;
(b)
the ship recycling facility continues and will continue to comply with the requirements of Article 13.
Article 16
Establishment and updating of the European List
1. The Commission shall adopt implementing acts to establish a European List of ship recycling facilities which:
(a)
are located in the Union and have been notified by the Member States in accordance with Article 14(3);
(b)
are located in a third country and whose inclusion is based on an assessment of the information and supporting evidence provided or gathered in accordance with Article 15.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 25.
2. The European List shall be published in the Official Journal of the European Union and on the website of the Commission not later than 31 December 2016. It shall be divided into two sub-lists indicating the ship recycling facilities located in a Member State and the ship recycling facilities located in a third country.
The European List shall include all of the following information about the ship recycling facility:
(a)
the method of recycling;
(b)
the type and size of ships that can be recycled;
(c)
any limitation and conditions under which the ship recycling facility operates, including as regards hazardous waste management;
(d)
details on the explicit or tacit procedure, as referred to in Article 7(3), for the approval of the ship recycling plan by the competent authority;
(e)
the maximum annual ship recycling output.
3. The European List shall indicate the date of expiry of the inclusion of the ship recycling facility. An inclusion shall be valid for a maximum period of five years and shall be renewable.
4. The Commission shall adopt implementing acts to regularly update the European List, in order to:
(a)
include a ship recycling facility in the European List where:
(i)
it has been authorised in accordance with Article 14; or
(ii)
its inclusion in the European List is decided in accordance with paragraph 1(b) of this Article;
(b)
remove a ship recycling facility from the European List where:
(i)
the ship recycling facility ceases to comply with the requirements set out in Article 13; or
(ii)
the updated evidence is not provided at least three months prior to expiry of the five-year period as set out in paragraph 3 of this Article.
Those implementing acts shall be adopted, in accordance with the examination procedure referred to in Article 25.
5. In establishing and updating the European List, the Commission shall act in accordance with the principles enshrined in the Treaties and with the international obligations of the Union.
6. Member States shall communicate to the Commission all information that may be relevant in the context of updating the European List. The Commission shall forward all relevant information to the other Member States.
TITLE IV
GENERAL ADMINISTRATIVE PROVISIONS
Article 17
Language
1. The ship recycling plan referred to in Article 7 shall be developed in a language accepted by the state authorising the ship recycling facility. Where the language used is not English, French or Spanish, the ship recycling plan shall be translated into one of those languages, except where the administration is satisfied that that is unnecessary.
2. The inventory certificate and the ready for recycling certificate issued pursuant to Article 9 shall be drawn up in an official language of the issuing administration. Where the language used is not English, French or Spanish, the text shall include a translation into one of those languages.
Article 18
Designation of competent authorities and administrations
1. Member States shall designate the competent authorities and administrations responsible for the application of this Regulation and shall notify the Commission of those designations. Member States shall immediately notify the Commission of any changes in such information.
2. The Commission shall publish on its website lists of the designated competent authorities and administrations and shall update those lists as appropriate.
Article 19
Designation of contact persons
1. Member States and the Commission shall each designate one or more contact persons responsible for informing or advising natural or legal persons making enquiries. The contact person of the Commission shall forward to the contact persons of the Member States any questions received which concern the latter, and vice versa.
2. Member States shall notify the Commission of the designation of contact persons. Member States shall immediately notify the Commission of any changes to that information.
3. The Commission shall publish on its website lists of the designated contact persons and shall update those lists as appropriate.
Article 20
Meeting of contact persons
The Commission shall, if requested by Member States or where it considers it appropriate, periodically organise a meeting of the contact persons to discuss the questions raised by the implementation of this Regulation. Relevant stakeholders shall be invited to such meetings, or parts of meetings, where all Member States and the Commission are in agreement that it is appropriate to do so.
TITLE V
REPORTING AND ENFORCEMENT
Article 21
Reports by the Member States
1. Each Member State shall send to the Commission a report containing the following:
(a)
a list of the ships flying its flag to which a ready for recycling certificate has been issued, and the name of the ship recycling company and the location of the ship recycling facility as shown in the ready for recycling certificate;
(b)
a list of the ships flying its flag for which a statement of completion has been received;
(c)
information regarding illegal ship recycling, penalties and follow-up actions undertaken by the Member State.
2. Every three years, Member States shall electronically transmit the report to the Commission no later than nine months after the end of the three-year period covered by it.
The first electronic report shall cover the period from the date of application of this Regulation to the end of the first regular three-year reporting period, specified in Article 5 of Council Directive 91/692/EEC (14), falling after the starting date of the first reporting period.
The Commission shall publish a report on the application of this Regulation no later than nine months after receiving the reports from the Member States.
3. The Commission shall enter this information in an electronic database that is permanently accessible to the public.
Article 22
Enforcement in Member States
1. Member States shall lay down provisions on penalties applicable to infringements of this Regulation and shall take all the measures necessary to ensure that they are applied. The penalties provided for shall be effective, proportionate and dissuasive.
2. Member States shall cooperate, bilaterally or multilaterally, with one another in order to facilitate the prevention and detection of potential circumvention and breach of this Regulation.
3. Member States shall designate those members of their permanent staff responsible for the cooperation referred to in paragraph 2. That information shall be sent to the Commission, which shall distribute to those members a compiled list.
4. Member States shall communicate to the Commission the provisions of their national law relating to the enforcement of this Regulation and the applicable penalties.
Article 23
Request for action
1. Natural or legal persons affected or likely to be affected by a breach of Article 13 in conjunction with Article 15 and Article 16(1)(b) of this Regulation, or having a sufficient interest in environmental decision-making relating to the breach of Article 13 in conjunction with Article 15 and Article 16(1)(b) of this Regulation shall be entitled to request the Commission to take action under this Regulation with respect to such a breach or an imminent threat of such a breach.
The interest of any non-governmental organisation promoting environmental protection and meeting the requirements laid down in Article 11 of Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council (15) shall be deemed sufficient for the purposes of the first subparagraph.
2. The request for action shall be accompanied by the relevant information and data supporting that request.
3. Where the request for action and the accompanying information and data show in a plausible manner that a breach of Article 13 in conjunction with Article 15 and Article 16(1)(b) has occurred, or that there is an imminent threat of such a breach, the Commission shall consider any such requests for action and information and data. In such circumstances, the Commission shall give the ship recycling company concerned an opportunity to make its views known with respect to the request for action and the accompanying information and data.
4. The Commission shall, without delay and in accordance with the relevant provisions of Union law, inform the persons who submitted a request pursuant to paragraph 1, of its decision to accede to or refuse the request for action and shall provide the reasons for it.
TITLE VI
FINAL PROVISIONS
Article 24
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 5(8) shall be conferred on the Commission for a period of five years from 30 December 2013. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power no later than nine months before the end of the five-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension no later than three months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 5(8) may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a late date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 5(8) shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 25
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee. That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. When reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Where the committee delivers no opinion, the Commission shall not adopt the draft implementing act and the third subparagraph of Article 5(4) of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
Article 26
Transitional provision
As of the date of publication of the European List, Member States may, prior to the date of application of this Regulation, authorise the recycling of ships in ship recycling facilities included in the European List. In such circumstances, Regulation (EC) No 1013/2006 shall not apply.
Article 27
Amendment to Regulation (EC) No 1013/2006
In Article 1(3) of Regulation (EC) No 1013/2006, the following point is added:
‘(i)
ships flying the flag of a Member State falling under the scope of Regulation (EU) No 1257/2013 of the European Parliament and of the Council (16).
Article 28
Amendment to Directive 2009/16/EC
In Annex IV, the following point is added:
‘49.
A certificate on the inventory of hazardous materials or a statement of compliance as applicable pursuant to Regulation (EU) No 1257/2013 of the European Parliament and of the Council (17).
Article 29
Financial incentive
The Commission shall, by 31 December 2016, submit to the European Parliament and to the Council a report on the feasibility of a financial instrument that would facilitate safe and sound ship recycling and shall, if appropriate, accompany it by a legislative proposal.
Article 30
Review
1. The Commission shall assess which infringements of this Regulation should be brought under the scope of Directive 2008/99/EC to achieve equivalence of the provisions related to infringements between this Regulation and Regulation (EC) No 1013/2006. The Commission shall report on its findings by 31 December 2014 to the European Parliament and to the Council and, if appropriate, accompany it by a legislative proposal.
2. The Commission shall review this Regulation not later than 18 months prior to the date of entry into force of the Hong Kong Convention and at the same time, submit, if appropriate, any appropriate legislative proposals to that effect. This review shall consider the inclusion of ship recycling facilities authorised under the Hong Kong Convention in the European List in order to avoid duplication of work and administrative burden.
3. The Commission shall keep this Regulation under review and, if appropriate, make timely proposals to address developments relating to international Conventions, including the Basel Convention, should it prove necessary.
4. Notwithstanding paragraph 2, the Commission shall, by five years after the date of application of this Regulation, submit a report to the European Parliament and to the Council on the application of this Regulation, accompanied, if appropriate, by legislative proposals to ensure that its objectives are being met and its impact is ensured and justified.
Article 31
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 32
Application
1. This Regulation shall apply from the earlier of the following two dates, but not earlier than 31 December 2015:
(a)
6 months after the date that the combined maximum annual ship recycling output of the ship recycling facilities included in the European List constitutes not less than 2,5 million light displacement tonnes (LDT). The annual ship recycling output of a ship recycling facility is calculated as the sum of the weight of ships expressed in LDT that have been recycled in a given year in that facility. The maximum annual ship recycling output is determined by selecting the highest value occurring in the preceding 10-year period for each ship recycling facility, or, in the case of a newly authorised ship recycling facility, the highest annual value achieved at that facility; or
(b)
on 31 December 2018.
2. However in relation to the following provisions the following dates of application shall apply:
(a)
Article 2, the second subparagraph of Article 5(2), Articles 13, 14, 15, 16, 25 and 26 from 31 December 2014;
(b)
the first and third subparagraphs of Article 5(2) and Article 12(1) and (8) from 31 December 2020.
3. The Commission shall publish in the Official Journal of the European Union a notice concerning the date of application of this Regulation when the conditions referred to in point (a) of paragraph 1 have been fulfilled.
4. If a Member State has closed its national ship register or, during a three year period, has had no ships registered under its flag, and as long as no ship is registered under its flag, that Member State may derogate from the provisions of this Regulation, except for Articles 4, 5, 11, 12, 13, 14, 16(6), 18, 19, 20, 21 and 22. Where a Member State intends to avail itself of this derogation, it shall notify the Commission at the latest on the date of application of this Regulation. Any subsequent change shall also be communicated to the Commission.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 20 November 2013.