NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 233/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci na období 2014-2020
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení tvoří součást politiky rozvojové spolupráce Unie a je jedním z nástrojů poskytujících podporu pro vnější politiku Unie. Nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (3), jehož platnost skončila dnem 31. prosince 2013.
(2)
Boj proti chudobě zůstává hlavním cílem rozvojové politiky Unie, jak je stanoveno v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a v části páté hlavě III kapitole 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí a dalšími mezinárodně sjednanými závazky a cíli v oblasti rozvoje schválenými Unií a jejími členskými státy v rámci Organizace spojených národů (OSN) a na dalších příslušných mezinárodních fórech.
(3)
Společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsensus“ (4) (dále jen „evropský konsensus“) a jeho schválené změny stanoví obecný politický rámec, hlavní směry a zaměření pro provádění tohoto nařízení.
(4)
Pomoc Unie by měla postupem času přispívat ke snížení závislosti na pomoci.
(5)
Činnost Unie na mezinárodní scéně má spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, rozvoji a rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatních částech světa, totiž demokracii, právním státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úctě k lidské důstojnosti, zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva. Prostřednictvím dialogu a spolupráce se má Unie snažit rozvíjet a upevňovat odhodlání prosazovat tyto zásady v partnerských zemích, územích a regionech. Při naplňování těchto zásad Unie prokazuje svou přidanou hodnotu v roli aktéra v oblasti rozvojových politik.
(6)
Při provádění tohoto nařízení, a zejména v průběhu procesu programování, by Unie měla řádně zohlednit priority, cíle a referenční hodnoty v oblasti lidských práv a demokracie, které stanovila pro partnerské země, zejména své strategie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země.
(7)
Dodržování lidských práv a základních svobod, podpora právního státu a demokratických zásad, transparentnost, řádná správa věcí veřejných, mír a stabilita a rovnost žen a mužů jsou nezbytné pro rozvoj partnerských zemí a tuto problematiku je třeba zahrnout do rozvojové politiky Unie, zejména pak do programování a do dohod s partnerskými zeměmi.
(8)
Pro zajištění soudržnosti a případnosti pomoci a zároveň pro snížení nákladů partnerských zemí je nezbytná účinná pomoc, větší transparentnost, spolupráce a doplňkovost a lepší harmonizace a soulad s partnerskými zeměmi, jakož i koordinace postupů jak mezi Unií a jejími členskými státy, tak i v rámci vztahů s dalšími dárci a aktéry v oblasti rozvoje. Prostřednictvím své rozvojové politiky je Unie odhodlána provést závěry prohlášení o účinnosti pomoci přijatého fórem na vysoké úrovni o účinnosti pomoci, jež se konalo v Paříži dne 2. března 2005, akčního programu z Akkry přijatého dne 4. září 2008 a jejich následného prohlášení přijatého v Pusanu dne 1. prosince 2011. Tyto závazky vedly k řadě závěrů Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, jako jsou Kodex chování EU pro doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové politiky a Operační rámec pro účinnost pomoci. Je třeba zvýšit úsilí a posílit postupy pro dosažení společného programování.
(9)
Pomoc Unie by měla podporovat společnou strategii Afrika-EU přijatou na summitu EU-Afrika v Lisabonu ve dnech 8. a 9. prosince 2007 a její následné změny a doplnění, založené na společné vizi, zásadách a cílech, z nichž strategické partnerství Afrika-EU vychází.
(10)
Unie a členské státy by měly zlepšit jednotnost, koordinaci a doplňkovost svých politik v oblasti rozvojové spolupráce, a to zejména tím, že budou reagovat na priority partnerských zemí a regionů na úrovni jednotlivých zemí a regionů. Aby se zajistilo vzájemné doplňování a posilování politiky rozvojové spolupráce Unie a téže politiky členských států a aby se zajistilo nákladově účinné poskytování podpory, aniž by se v některých oblastech překrývala či naopak chyběla, je naléhavě nezbytné a vhodné stanovit společné postupy programování, které by se měly uplatňovat, kdykoli je to možné a vhodné.
(11)
Politika a mezinárodní činnost Unie v oblasti rozvojové spolupráce se řídí rozvojovými cíli tisíciletí, jako je vymýcení extrémní chudoby a hladu, a to včetně jejich případných pozdějších úprav, a rozvojovými cíli, zásadami a závazky, které schválila Unie a její členské státy, a to rovněž v souvislosti s jejich spoluprací v rámci OSN a jiných příslušných mezinárodních fór v oblasti rozvojové spolupráce. Politika Unie a její mezinárodní činnost se rovněž řídí jejími závazky a povinnostmi v oblasti lidských práv a rozvoje, mezi něž patří Všeobecná deklarace lidských práv, Mezinárodní pakt o občanských a politických právech, Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, Úmluva o odstranění všech forem diskriminace žen, Úmluva OSN o právech dítěte a Deklarace OSN o právu na rozvoj.
(12)
Unie je pevně odhodlána prosazovat rovnost žen a mužů jakožto jedno z lidských práv, otázku sociální spravedlnosti a jednu z hlavních zásad rozvojové politiky Unie. Rovnost žen a mužů je zásadní k dosažení všech rozvojových cílů tisíciletí. Dne 14. června 2010 Rada podpořila akční plán EU pro rovnost žen a mužů a posílení postavení žen v oblasti rozvoje na období 2010-2015.
(13)
Podpora komplexního přístupu při reakci na krize a katastrofy a konfliktní či nestabilní situace včetně situací během přechodného období a v období po ukončení krize by měla pro Unii představovat vysoce prioritní otázku. Tento přístup by měl především vycházet ze závěrů Rady ze dne 19. listopadu 2007 o reakci EU na nestabilní situace a ze závěrů Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, rovněž ze dne 19. listopadu 2007, o bezpečnosti a rozvoji, jakož i ze závěrů Rady ze dne 20. června 2011 o předcházení konfliktům, jakož i z jakýchkoli příslušných následných závěrů.
(14)
Zejména v situacích, kdy jsou potřeby nejnaléhavější a chudoba nejrozsáhlejší a nejhlubší, by se podpora Unie měla zaměřit na posílení odolnosti zemí a jejich obyvatel vůči nepříznivým okolnostem. Toho by mělo být dosaženo vhodnou kombinací přístupů, reakcí a nástrojů, zejména zajištěním toho, aby přístupy zaměřené na bezpečnost, humanitární problematiku a rozvoj byly vyvážené, soudržné a účinně koordinované, čímž by došlo k propojení pomoci, obnovy a rozvoje.
(15)
Pomoc Unie by se měla zaměřit tam, kde má větší dopad s ohledem na její schopnost působit v globálním měřítku a reagovat na globální výzvy, jako je vymýcení chudoby, udržitelný rozvoj podporující začlenění a celosvětové prosazování demokracie, řádné správy věcí veřejných, lidských práv a právního státu, a s ohledem na její dlouhodobé a předvídatelné odhodlání poskytovat rozvojovou pomoc a její úlohu při koordinaci s členskými státy. K zajištění tohoto dopadu by se měla používat zásada rozlišování nejen na úrovni přidělování finančních prostředků, ale rovněž na úrovni programování, která zajistí, aby se dvoustranná rozvojová spolupráce zaměřila na ty partnerské země, které to nejvíce potřebují, včetně nestabilních států a vysoce zranitelných států, a na partnerské země s omezenou schopností přístupu k dalším zdrojům financování svého rozvoje. Unie by měla uzavřít nová partnerství se zeměmi, na které se přestávají vztahovat programy dvoustranné pomoci, především na základě regionálních a tematických programů v rámci těchto nástrojů a dalších tematických nástrojů Unie pro financování vnější činnosti, zejména nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (5) (dále jen „nástroj partnerství“).
(16)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno uceleným přístupem ke každé zemi na základě soudržnosti a doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nástrojem, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. Mělo by to dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených podle nástrojů pro financování vnější činnosti. V rámci úsilí o celkovou soudržnost vnější činnosti Unie v souladu s článkem 21 Smlouvy o EU má Unie ve shodě s požadavkem článku 208 Smlouvy o fungování EU zajistit soudržnost politik ve prospěch rozvoje.
(17)
Při dodržení soudržnosti politik ve prospěch rozvoje by toto nařízení mělo umožnit větší jednotnost politik Unie. Mělo by také umožnit plné sladění s partnerskými zeměmi a regiony, pokud možno díky využívání národních rozvojových plánů nebo podobných komplexních rozvojových dokumentů přijatých se zapojením dotčených vnitrostátních a regionálních subjektů jako základ pro plánování činnosti Unie. Mělo by dále usilovat o lepší koordinaci mezi dárci, zejména mezi Unií a členskými státy, prostřednictvím společného programování.
(18)
V globalizovaném světě se stále více stávají součástí vnější činnosti Unie různé vnitřní politiky Unie, jako jsou životní prostředí, změna klimatu, podpora energie z obnovitelných zdrojů, zaměstnanost (včetně důstojných pracovních podmínek pro všechny), rovnost žen a mužů, energetika, vodní hospodářství, doprava, zdravotnictví, školství, spravedlnost a bezpečnost, kultura, výzkum a inovace, informační společnost, migrace a zemědělství a rybolov.
(19)
Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, což zahrnuje modely růstu, které posilují sociální, hospodářskou a územní soudržnost a umožňují chudým podílet se větší měrou na tvorbě národního bohatství a mít z něho prospěch, zdůrazňuje odhodlání Unie podporovat ve své vnitřní i vnější politice inteligentní, udržitelný růst podporující začlenění, který v sobě spojuje tři pilíře: hospodářský, sociální a environmentální.
(20)
Boj proti změně klimatu a ochrana životního prostředí patří mezi velké výzvy, jimž Unie a rozvojové země čelí a u nichž existuje naléhavá potřeba jednat na vnitrostátní i mezinárodní úrovni. Toto nařízení by tudíž mělo přispět k dosažení cíle vynaložit alespoň 20 % rozpočtu Unie na vytvoření nízkouhlíkové společnosti odolné vůči změně klimatu, přičemž 25 % prostředků z programu pro globální veřejné statky a výzvy stanoveného tímto nařízením by se mělo vynaložit na financování v oblasti životního prostředí a změny klimatu. Akce v těchto oblastech by se měla v mezích možností vzájemně podporovat, aby se posílily jejich dopady.
(21)
Toto nařízení by mělo Unii umožnit, aby přispívala k plnění společného závazku Unie zajistit trvalou podporu lidského rozvoje, který povede ke zlepšení životních podmínek lidí. K dosažení tohoto cíle by mělo přispět vynaložení nejméně 25 % prostředků z programu pro globální veřejné statky a výzvy na podporu této oblasti rozvoje.
(22)
Nejméně 20 % pomoci podle tohoto nařízení by mělo být přiděleno na základní sociální služby, zejména v oblasti zdravotní péče a vzdělávání, jakož i na středoškolské vzdělání, s vědomím, že stejně jako v případech mimořádné pomoci musí být uplatňována určitá míra pružnosti. Do výroční zprávy uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (6) je třeba zahrnout údaje o plnění tohoto požadavku.
(23)
V akčním programu OSN z Istanbulu pro nejméně rozvinuté země na období 2011-2020 se nejméně rozvinuté země zavázaly, že do svých národních strategií rozvoje začlení politiky v oblasti obchodu a budování obchodních kapacit. Na 8. ministerské konferenci Světové obchodní organizace konané v Ženevě ve dnech 15.-17. prosince 2011 se dále ministři dohodli, že po roce 2011 ponechají pomoc na podporu obchodu na úrovních, které odrážejí alespoň průměrnou hodnotu období 2006-2008. Toto úsilí musí být doprovázeno účinnější a cílenější pomocí na podporu obchodu a usnadněním obchodu.
(24)
Tematické programy by měly podporovat v první řadě rozvojové země, ale za podmínek stanovených v tomto nařízení by pro ně měly být způsobilé i některé přijímající země, jakož i zámořské země a území (ZZÚ), jejichž charakteristiky neumožňují vyhovět požadavkům Výboru pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD/DAC) na příjemce oficiální rozvojové pomoc, ale na něž se vztahuje čl. 1 odst. 1 písm. b).
(25)
Podrobnosti týkající se oblastí spolupráce a úpravy finančních přídělů pro jednotlivé zeměpisné oblasti a oblasti spolupráce představují jiné než podstatné prvky tohoto nařízení. Na Komisi by tedy měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o aktualizaci těch prvků příloh tohoto nařízení, které stanoví podrobnosti týkající se oblastí spolupráce v rámci zeměpisných a tematických programů a orientačních finančních přídělů pro jednotlivé zeměpisné oblasti a oblasti spolupráce. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by měla Komise zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(26)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o strategické dokumenty a víceleté orientační programy podle tohoto nařízení. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(27)
S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření a rozpočtové dopady, by se při jejich přijímání měl v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou opatření malého finančního rozsahu.
(28)
Komise by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud se jedná o řádně odůvodněné případy, u nichž je vzhledem k naléhavosti a závažnosti situace nutná rychlá reakce Unie.
(29)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení (EU) č. 236/2014.
(30)
Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví v rozhodnutí Rady 2010/427/EU (8),
(31)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu činnosti, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(32)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu používání finanční krytí, které stanoví pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (9).
(33)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zřizuje nástroj (dále jen „nástroj pro rozvojovou spolupráci“), v rámci kterého může Unie financovat:
a)
zeměpisné programy zaměřené na podporu rozvojové spolupráce s rozvojovými zeměmi, které jsou zařazeny na seznam příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), s výjimkou:
i)
zemí, které jsou stranami Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 (11), kromě Jihoafrické republiky;
ii)
zemí způsobilých pro financování z Evropského rozvojového fondu;
iii)
zemí způsobilých pro financování Unií v rámci evropského nástroje sousedství, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (12) (dále jen „evropský nástroj sousedství“);
iv)
příjemců způsobilých pro financování Unií v rámci nástroje předvstupní pomoci, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (13) (dále jen „nástroj předvstupní pomoci“);
b)
tematické programy k řešení problematiky globálních veřejných statků a výzev související s otázkami rozvoje a na podporu organizací občanské společnosti a místních orgánů v partnerských zemích podle písmene a) tohoto odstavce a v zemích způsobilých pro financování Unií v rámci nástrojů uvedených v písm. a) bodech i) až iii) tohoto odstavce a v zemích a na územích, které spadají do oblasti působnosti rozhodnutí Rady 2013/755/EU (14);
c)
panafrický program na podporu strategického partnerství mezi Afrikou a Unií a jeho následné změny a doplnění, který má zahrnout činnosti nadregionální, kontinentální nebo celosvětové povahy v Africe a ve spolupráci s Afrikou.
2. Pro účely tohoto nařízení je regionem zeměpisná oblast zahrnující více než jednu rozvojovou zemi.
3. Země a území podle odstavce. 1 se v tomto nařízení uvádějí jako „partnerské země“ nebo případně „partnerské regiony“ podle příslušného zeměpisného, tematického nebo panafrického programu.
Článek 2
Cíle a kritéria způsobilosti
1. V rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie a evropského konsensu a jeho dohodnutých změn:
a)
hlavním cílem spolupráce podle tohoto nařízení je snížení a v dlouhodobém horizontu vymýcení chudoby;
b)
v souladu s hlavním cílem uvedeným v písmenu a) přispívá spolupráce podle tohoto nařízení k:
i)
posílení udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje a
ii)
upevňování a podpoře demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, lidských práv a příslušných zásad mezinárodního práva.
Dosažení cílů uvedených v prvním pododstavci se měří pomocí příslušných ukazatelů, včetně ukazatelů lidského rozvoje, zejména rozvojového cíle tisíciletí 1 pro písmeno a) a rozvojových cílů tisíciletí 1 až 8 pro písmeno b), a po roce 2015 dalších ukazatelů sjednaných na mezinárodní úrovni Unií a jejími členskými státy.
2. Spolupráce podle tohoto nařízení přispívá k dosažení mezinárodních závazků a cílů v oblasti rozvoje, na nichž se Unie dohodla, zejména rozvojových cílů tisíciletí a nových rozvojových cílů pro období po roce 2015.
3. Akce v rámci zeměpisných programů musí být koncipovány tak, aby splňovaly kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc OECD.
Akce v rámci tematických programů a panafrického programu musí být navrženy tak, aby splňovaly kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, s výjimkou případů, kdy:
a)
se akce použijí na přijímající zemi či území, jež nemohou být považovány za příjemce oficiální rozvojové pomoci podle Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, nebo
b)
se prostřednictvím akce provádí globální iniciativa, priorita politiky Unie nebo mezinárodní povinnost či závazek Unie podle čl. 6 odst. 2 písm. b) a e) a akce nemá vlastnosti nezbytné ke splnění kritérií pro oficiální rozvojovou pomoc.
4. Aniž je dotčen odst. 3 písm. a), nejméně 95 % výdajů předpokládaných v rámci tematických programů a nejméně 90 % výdajů předpokládaných v rámci panafrického programu musí splňovat kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc OECD.
5. Akce, na které se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15) a které jsou způsobilé pro financování podle uvedeného nařízení, nejsou v zásadě financovány podle tohoto nařízení s výjimkou případů, kdy je třeba zajistit kontinuitu spolupráce od krizové situace až do dosažení stabilních podmínek pro rozvoj. V takových případech je třeba věnovat zvláštní pozornost tomu, aby bylo zajištěno účinné propojení humanitární pomoci, obnovy a rozvojové pomoci.
Článek 3
Obecné zásady
1. Unie se snaží podporovat, rozvíjet a upevňovat zásady demokracie, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, a to prostřednictvím dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony.
2. Při provádění tohoto nařízení je třeba prosazovat přístup založený na diferenciaci mezi partnerskými zeměmi, aby jim byla poskytována konkrétní, individuálně přizpůsobená spolupráce, která vychází z:
a)
jejich potřeb, a to na základě kritérií, jako je počet obyvatel, příjem na obyvatele, míra chudoby, rozdělení příjmů a úroveň lidského rozvoje;
b)
jejich schopnosti vytvářet finanční zdroje a mít k nim přístup a jejich schopnosti využít pomoc Unie;
c)
jejich závazků a jejich plnění, posuzovaného na základě kritérií a ukazatelů, jako je politický, hospodářský a sociální pokrok, rovnost žen a mužů, pokrok v oblasti řádné správy věcí veřejných a lidských práv a účinné využívání pomoci, zejména způsob, jakým země využívá omezených zdrojů pro rozvoj, a zda přednostně vychází ze svých vlastních zdrojů; a
d)
z potenciálního dopadu rozvojové pomoci Unie v partnerských zemích.
Nejpotřebnější země, zejména nejméně rozvinuté země, země s nízkými příjmy a země v krizi nebo v období po ukončení krize a nestabilní a zranitelné země mají při přidělování zdrojů přednost.
Na podporu analýzy a určení nejpotřebnějších zemí mohou být použita kritéria jako index lidského rozvoje, index ekonomické zranitelnosti a další příslušné indexy, včetně indexů pro měření chudoby a nerovnosti v jednotlivých zemích.
3. Do všech programů se začlení průřezové otázky stanovené v evropském konsensu. Navíc budou případně zahrnuty otázky související s předcházením konfliktům, důstojnými pracovními podmínkami a změnou klimatu.
Průřezovými otázkami uvedenými v prvním pododstavci se rozumějí otázky, které zahrnují následující aspekty, jimž je třeba věnovat zvláštní pozornost, pokud tak vyžadují okolnosti: nediskriminace, práva příslušníků menšin, práva osob se zdravotním postižením, práva osob postižených život ohrožujícím onemocněním a dalších zranitelných skupin, základní práva pracujících a sociální začlenění, silnější postavení žen, právní stát, posílení kapacity parlamentů a občanské společnosti a podpora dialogu, účasti a usmíření, jakož i budování institucí, a to i na místní a regionální úrovni.
4. Při provádění tohoto nařízení je nutno zajistit soudržnost politik ve prospěch rozvoje a konzistentnost s dalšími oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování EU.
V tomto ohledu vycházejí opatření financovaná podle tohoto nařízení, včetně těch, jež řídí Evropská investiční banka (EIB), z politik rozvojové spolupráce stanovené v takových nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány sjednané mezi Unií a dotyčnými partnerskými zeměmi a regiony, a z příslušných rozhodnutí, zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
5. Unie a členské státy usilují o pravidelnou a častou výměnu informací, mimo jiné i s ostatními dárci, a podporují lepší koordinaci a doplňkovost dárců tím, že směřují ke společnému víceletému programování založenému na strategiích partnerských zemí pro snižování chudoby nebo obdobných rozvojových strategiích. Mohou provádět společná opatření včetně společné analýzy těchto strategií a společné reakce na tyto strategie, v nichž jsou určena prioritní odvětví zásahu a dělba práce v rámci dané země, tím, že provádějí společné mise více dárců a využívají režimy spolufinancování a delegovanou spolupráci.
6. Unie prosazuje vícestranný přístup ke globálním problémům a v tomto ohledu spolupracuje se členskými státy. Tam, kde je to vhodné, podporuje spolupráci s mezinárodními organizacemi a orgány i s dalšími bilaterálními dárci.
7. Vztahy mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a partnerskými zeměmi na straně druhé jsou založeny na společných hodnotách, jako jsou lidská práva, demokracie a právní stát, a zásadách vlastní a vzájemné odpovědnosti a tyto společné hodnoty a zásady prosazují.
Ve vztazích s partnerskými zeměmi je dále zohledňováno jejich odhodlání a výsledky při provádění mezinárodních dohod a naplňování smluvních vztahů s Unií.
8. Unie prosazuje účinnou spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony v souladu s osvědčenými mezinárodními postupy. Kdekoli je to možné, přizpůsobuje svou podporu jejich rozvojovým strategiím, reformním politikám a postupům a podněcuje demokratickou, jakož i národní a vzájemnou odpovědnost. Za tímto účelem podporuje:
a)
transparentní proces rozvoje, který řídí partnerská země nebo region a nese za něj odpovědnost, včetně podpory místní odborné základny;
b)
přístup založený na právech, který by zahrnoval všechna lidská práva, ať už občanská a politická, hospodářská, sociální či kulturní, s cílem začlenit do provádění tohoto nařízení zásady v oblasti lidských práv, napomoci partnerským zemím při provádění jejich mezinárodních závazků v oblasti lidských práv a podpořit držitele práv při vymáhání jejich nároků, se zaměřením na chudé a zranitelné skupiny;
c)
zlepšování postavení obyvatel partnerských zemí a přístupy k rozvoji, které podporují začleňování, účast a široké zapojení všech částí společnosti do procesu rozvoje a do vnitrostátního a regionálního dialogu, včetně dialogu politického. Zvláštní pozornost je věnována úloze parlamentů, místních orgánů a občanské společnosti, mimo jiné z hlediska účasti, dohledu a odpovědnosti;
d)
účinné způsoby a nástroje spolupráce uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 236/2014 v souladu s osvědčenými postupy Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, včetně používání inovativních nástrojů, jako je kombinování grantů a půjček a dalších mechanismů sdílení rizik ve vybraných odvětvích a zemích a zapojení soukromého sektoru, s řádným přihlédnutím k otázkám udržitelnosti dluhu, počtu uvedených mechanismů a požadavku systematického posuzování dopadu v souladu s cíli tohoto nařízení, zejména s cílem snižování chudoby.
Všechny programy, zásahy a způsoby a nástroje spolupráce je nutno přizpůsobovat konkrétním okolnostem v jednotlivých partnerských zemích nebo regionech se zaměřením na přístupy založené na programech, na poskytování předvídatelného financování pomoci, na využití soukromých zdrojů, včetně zdrojů z místního soukromého sektoru, na všeobecném a nediskriminačním přístupu k základním službám a na vývoji a používání systémů jednotlivých zemí;
e)
mobilizaci domácích příjmů prostřednictvím posílení daňové politiky partnerských zemí s cílem snížit chudobu a závislost na pomoci;
f)
lepší dopad politik a programování prostřednictvím koordinace, soudržnosti a harmonizace mezi dárci, aby se vytvořila součinnost, zabránilo se překrývání a zdvojování, zlepšila se doplňkovost a podpořily iniciativy více dárců;
g)
koordinaci v partnerských zemích a regionech za použití dohodnutých směrů a zásad osvědčených postupů v oblasti koordinace a účinnosti pomoci;
h)
přístupy k rozvoji založené na výsledcích, a to mimo jiné prostřednictvím využití transparentních rámců pro výsledky na úrovni jednotlivých zemí, případně na základě mezinárodně dohodnutých cílových hodnot a ukazatelů, jako jsou ukazatele rozvojových cílů tisíciletí, pro vyhodnocení a sdílení výsledků zahrnujících výstupy, výsledky a dopad rozvojové pomoci.
9. Unie podle potřeby podporuje provádění dvoustranné, regionální a mnohostranné spolupráce a dialogu, rozvojový rozměr dohod o partnerství a třístrannou spolupráci. Unie rovněž podporuje spolupráci mezi zeměmi Jihu navzájem.
10. Komise informuje Evropský parlament a pořádá s ním pravidelnou výměnu názorů.
11. Komise pořádá pravidelnou výměnu informací s občanskou společností a s místními orgány.
12. Při svých činnostech v rámci rozvojové spolupráce Unie podle potřeby využívá a sdílí zkušenosti členských států s reformou a transformací a získané poznatky.
13. Pomoc Unie poskytovaná podle tohoto nařízení nesmí být použita k financování nákupu zbraní nebo střeliva ani k operacím pro vojenské či obranné účely.
HLAVA II
PROGRAMY
Článek 4
Provádění pomoci Unie
Pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 prostřednictvím:
a)
zeměpisných programů,
b)
tematických programů, sestávajících z:
i)
programu „Globální veřejné statky a výzvy“ a
ii)
programu týkajícího se organizací občanské společnosti a místních orgánů, a
c)
panafrického programu.
Článek 5
Zeměpisné programy
1. Spolupráce Unie podle tohoto článku probíhá v rámci činností celostátního, regionálního, nadregionálního a kontinentálního charakteru.
2. Zeměpisný program zahrnuje spolupráci v příslušných oblastech činnosti:
a)
na regionální úrovni s partnerskými zeměmi podle čl. 1 odst. 1 písm. a), zejména v zájmu zmírnění dopadu, jaký má vyřazení z programů pomoci na partnerské země vykazující vysokou a rostoucí míru nerovností; nebo
b)
na dvoustranné úrovni:
i)
s partnerskými zeměmi, které nejsou zeměmi s vyššími středními příjmy podle seznamu rozvojových zemí vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc OECD a nemají ani hrubý domácí produkt vyšší než 1 % světového hrubého domácího produktu;
ii)
ve výjimečných případech, mimo jiné za účelem postupného ukončení rozvojové pomoci v podobě grantů, může být také uskutečňována dvoustranná spolupráce s omezeným počtem partnerských zemí, pokud to je řádně odůvodněno v souladu s čl. 3 odst. 2. Postupné ukončení probíhá v těsné koordinaci s jinými dárci. Ukončení tohoto typu spolupráce je případně doprovázeno politickým dialogem s dotčenými zeměmi, který se zaměří na potřeby nejchudších a nejzranitelnějších skupin.
3. Aby bylo dosaženo cílů stanovených v čl. 2 odst. 1, čerpají se náměty pro zeměpisné programy z oblastí spolupráce obsažených v evropském konsensu rozvoji a jeho následných dohodnutých změnách, jakož i z těchto oblastí spolupráce:
a)
lidská práva, demokracie a řádná správa věcí veřejných:
i)
lidská práva, demokracie a právní stát,
ii)
rovnost žen a mužů, posilování postavení žen a rovné příležitosti pro ženy,
iii)
řízení veřejného sektoru na ústřední a místní úrovni,
iv)
daňová politika a správa,
v)
boj proti korupci,
vi)
občanská společnost a místní orgány,
vii)
prosazování a ochrana práv dětí;
b)
udržitelný růst podporující začlenění pro lidský rozvoj:
i)
zdravotní péče, vzdělávání, sociální ochrana, zaměstnanost a kultura,
ii)
podnikatelské prostředí, regionální integrace a světové trhy,
iii)
udržitelné zemědělství, zajišťování potravin a výživy,
iv)
udržitelná energetika,
v)
řízení přírodních zdrojů včetně půdy, lesů a vody,
vi)
změna klimatu a životní prostředí;
c)
další oblasti s významem pro rozvoj:
i)
migrace a azyl,
ii)
propojení humanitární pomoci a rozvojové spolupráce,
iii)
odolnost a snižování rizika katastrof,
iv)
rozvoj a bezpečnost včetně předcházení konfliktům.
4. Další podrobnosti o oblastech spolupráce uvedených v odstavci 3 jsou stanoveny v příloze I.
5. V rámci každého dvoustranného programu Unie v zásadě soustředí svou pomoc nejvýše na tři odvětví, na nichž se pokud možno dohodne s dotčenou partnerskou zemí.
Článek 6
Tematické programy
1. Akce prováděné v rámci tematických programů představují přidanou hodnotu k akcím financovaným v rámci zeměpisných programů, doplňují je a jsou s nimi soudržné.
2. Na programování tematických akcí se vztahuje nejméně jedna z těchto podmínek:
a)
politických cílů Unie podle tohoto nařízení nelze vhodným ani účinným způsobem dosáhnout prostřednictvím zeměpisných programů, včetně v případě potřeby případů, kdy zeměpisný program neexistuje nebo byl pozastaven nebo kdy neexistuje dohoda o akci s dotčenou partnerskou zemí;
b)
akce se týkají globálních iniciativ na podporu mezinárodně dohodnutých cílů rozvoje nebo globálních veřejných statků a výzev;
c)
akce zahrnují více regionů či více zemí nebo mají průřezový charakter;
d)
akce provádějí inovativní politiky nebo iniciativy, jejichž cílem je poskytnout informace pro budoucí akce;
e)
akce reagují na priority politiky Unie nebo na mezinárodní povinnost či závazek Unie týkající se rozvojové spolupráce.
3. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, z tematických akcí mají přímý prospěch země nebo území podle čl. 1 odst. 1 písm. b) a dané akce se provádějí v těchto zemích či na těchto územích. Tyto akce lze provádět mimo uvedené země či území, pokud se jedná o nejúčinnější způsob pro dosažení cílů dotčeného programu.
Článek 7
Globální veřejné statky a výzvy
1. Cílem pomoci Unie v rámci programu „Globální veřejné statky a výzvy“ je podporovat akce v oblastech, které vycházejí z těchto tematických celků:
a)
životní prostředí a změna klimatu,
b)
udržitelná energetika,
c)
lidský rozvoj, včetně důstojných pracovních podmínek, sociální spravedlnosti a kultury,
d)
zajišťování potravin a výživy a udržitelné zemědělství a
e)
migrace a azyl.
2. Další podrobnosti týkající se oblastí spolupráce uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v části A přílohy II.
Článek 8
Organizace občanské společnosti a místní orgány
1. Cílem pomoci Unie v rámci programu týkajícího se organizací občanské společnosti a místních orgánů je posílit organizace občanské společnosti a místní orgány v partnerských zemích, a pokud je tak stanoveno v tomto nařízení, v Unii a přijímajících zemích způsobilých podle nařízení (EU) č. 231/2014.
Akce, které mají být financovány, jsou prováděny především organizacemi občanské společnosti a místními orgány. V zájmu zajištění jejich účinnosti mohou být tyto akce případně prováděny i jinými aktéry ve prospěch organizací občanské společnosti a dotčených místních orgánů.
2. Další podrobnosti ohledně oblastí spolupráce podle tohoto článku jsou stanoveny v části B přílohy II.
Článek 9
Panafrický program
1. Cílem pomoci Unie v rámci panafrického programu je podpora strategického partnerství mezi Afrikou a Unií a jeho následných změn a doplnění, což zahrnuje činnosti nadregionální, kontinentální nebo celosvětové povahy v Africe a ve spolupráci s Afrikou.
2. Panafrický program doplňuje další programy v rámci tohoto nařízení, jakož i další nástroje Unie pro financování vnější činnosti, zejména Evropský rozvojový fond a evropský nástroj sousedství, a je s nimi v souladu.
3. Další podrobnosti ohledně oblastí spolupráce podle tohoto článku jsou uvedeny v příloze III.
HLAVA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 10
Obecný rámec
1. U zeměpisných programů se víceleté orientační programy pro partnerské země a regiony vypracují na základě strategického dokumentu, jak je stanoveno v článku 11.
U tematických programů se víceleté orientační programy vypracují podle článku 13.
Víceletý panafrický orientační program se vypracuje podle článku 14.
2. Komise přijme prováděcí opatření uvedená v článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014 na základě programových dokumentů uvedených v článcích 11, 13 a 14 tohoto nařízení.
3. Podpora poskytovaná Unií může mít také podobu opatření, na něž se programové dokumenty uvedené v článcích 11, 13 a 14 tohoto nařízení nevztahují, jak je stanoveno v článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
4. V zájmu podpory soudržnosti, doplňkovosti a jednotnosti svých činností v oblasti spolupráce se Unie a její členské státy v počáteční fázi a během programového procesu vzájemně konzultují. Tyto konzultace mohou vést ke společnému plánování Unie a členských států. Unie konzultuje také další dárce a aktéry rozvoje, včetně zástupců občanské společnosti, místních orgánů a jiných subjektů provádění. Evropský parlament je informován.
5. Při programování podle tohoto nařízení se řádně zohlední lidská práva a demokracie v partnerských zemích.
6. Finanční prostředky stanovené tímto nařízením mohou zůstat nepřidělené, aby byla zajištěna odpovídající reakce Unie v případech nepředvídaných okolností, zejména v nestabilních situacích a během krize a v období po krizi, a aby bylo umožněno časové sladění s cykly strategií partnerských zemí a změna orientačních finančních přídělů v návaznosti na přezkumy provedené podle čl. 11 odst. 5, čl. 13 odst. 2 a čl. 14 odst. 3. S výhradou jejich následného rozdělení nebo přerozdělení v souladu s postupy podle článku 15 se o použití těchto prostředků rozhodne později v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014.
Část finančních prostředků, které zůstanou na úrovni každého druhu programu nepřiděleny, nesmí přesáhnout 5 %, s výjimkou prostředků na účely časového sladění a prostředků pro země uvedené v čl. 12 odst. 1.
7. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, může Komise začlenit zvláštní finanční příděl za účelem pomoci partnerským zemím a regionům při posilování jejich spolupráce se sousedními nejvzdálenějšími regiony Unie.
8. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 11
Programové dokumenty pro zeměpisné programy
1. Při přípravě, provádění a přezkumu veškerých programových dokumentů, na něž se vztahuje tento článek, se dodržují zásady soudržnosti politik ve prospěch rozvoje a zásady účinnosti pomoci, a to demokratická odpovědnost, partnerství, koordinace, harmonizace, přizpůsobení se systémům partnerské země nebo regionu, transparentnost, vzájemná odpovědnost a zaměření na výsledky, jak stanoví čl. 3 odst. 4 až 8. Je-li to možné, programové období je z časového hlediska sladěno se strategickými cykly partnerských zemí.
Programové dokumenty pro zeměpisné programy, včetně společných programových dokumentů, jsou v nejvyšším možném rozsahu založeny na dialogu mezi Unií, členskými státy a dotčenou partnerskou zemí či regionem, včetně vnitrostátních a regionálních parlamentů, a podílejí se na nich občanská společnost a místní orgány a další strany, aby byla zvýšena vlastní odpovědnost za tento proces a stimulována podpora vnitrostátních strategií rozvoje, zvláště pak strategií zaměřených na snižování chudoby.
2. Strategické dokumenty Unie vypracuje pro dotčenou partnerskou zemí nebo region cílem poskytnout soudržný rámec pro rozvojovou spolupráci mezi Unií a danou zemí nebo regionem v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami a politickými ustanoveními obsaženými v tomto nařízení.
3. Strategický dokument není nutný v případě:
a)
zemí, které mají vnitrostátní strategii rozvoje ve formě národního rozvojového plánu nebo podobného rozvojového dokumentu schváleného Komisí jako základ pro příslušný víceletý orientační program v době přijímání uvedeného dokumentu;
b)
zemí nebo regionů, pro něž byl vypracován společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie včetně zvláštní kapitoly týkající se rozvojové politiky;
c)
zemí nebo regionů, pro které byl mezi Unií a členskými státy sjednán společný víceletý programový dokument;
d)
regionů, které mají strategii společně sjednanou s Unií;
e)
zemí, u nichž má Unie v úmyslu sladit načasování své strategie s novým vnitrostátním cyklem začínajícím před 1. lednem 2017; v takových případech obsahuje víceletý orientační program pro přechodné období od 1. ledna 2014 do začátku nového vnitrostátního cyklu reakci Unie pro danou zemi;
f)
zemí nebo regionů přijímajících finanční prostředky Unie přidělené podle tohoto nařízení, jejichž výše pro období 2014-2020 nepřesahuje 50 000 000 EUR.
V případech uvedených v prvním pododstavci písm. b) a f) obsahuje rozvojovou strategii Unie pro dotčenou zemi či region víceletý orientační program pro uvedenou zemi či region.
4. Strategické dokumenty se přezkoumávají v polovině období nebo podle potřeby ad hoc, případně v souladu se zásadami a postupy stanovenými v dohodách o partnerství a spolupráci uzavřených s danou zemí nebo regionem.
5. Víceleté orientační programy pro zeměpisné programy se vypracovávají pro každou ze zemí nebo každý z regionů, jež obdrží orientační přidělení finančních prostředků Unie podle tohoto nařízení. S výjimkou zemí nebo regionů uvedených v odst. 3 prvním pododstavci písm. e) a f) musí být tyto dokumenty vypracovány na základě strategických dokumentů nebo rovnocenných dokumentů uvedených v odstavci 3.
Pro účely tohoto nařízení lze společný víceletý programový dokument podle odst. 3 prvního pododstavce písm. c) tohoto článku považovat za víceletý orientační program, pokud je dotyčný programový dokument v souladu se zásadami a podmínkami stanovenými v tomto odstavci, včetně orientačního přídělu finančních prostředků, a s postupy uvedenými v článku 15.
Víceleté orientační programy pro zeměpisné programy stanoví prioritní oblasti zvolené pro financování z prostředků Unie, konkrétní cíle, očekávané výsledky, konkrétní, jasné a transparentní ukazatele výkonu, orientační finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, a případně způsoby pomoci.
Komise přijme rozhodnutí o víceletých orientačních finančních přídělech v rámci každého zeměpisného programu v souladu s obecnými zásadami tohoto nařízení na základě kritérií stanovených v čl. 3 odst. 2, přičemž vedle zvláštní povahy jednotlivých programů přihlédne ke konkrétním obtížím, kterým čelí země nebo regiony, které prodělávají krizi, jsou zranitelné nebo nestabilní, nebo země či regiony s častým výskytem konfliktů nebo přírodních katastrof.
Je-li to vhodné, mohou být finanční příděly poskytovány ve formě rozmezí nebo některé prostředky mohou být ponechány nepřidělené. Orientační finanční příděly nesmějí být stanoveny nad rámec období 2014-2020, ledaže jsou konkrétně podmíněny dostupností zdrojů po tomto období.
Víceleté orientační programy pro zeměpisné programy mohou být v případě potřeby přezkoumány, mimo jiné v zájmu účinného provádění, s přihlédnutím k přezkumům v polovině období nebo ad hoc přezkumům strategického dokumentu, z něhož vycházejí.
V návaznosti na přezkumy, zejména v důsledku krize nebo v období po krizi, lze rovněž upravit orientační finanční příděly, priority, konkrétní cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu a případně způsoby pomoci.
Tyto přezkumy by se měly zabývat potřebami i závazky a pokrokem, pokud jde o sjednané cíle rozvoje, včetně cílů týkajících se lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných.
6. Komise podá o společném programování s členskými státy zprávu o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014, do níž zahrne doporučení v případě, že společné programování nebylo zcela dokončeno.
Článek 12
Programování pro země a regiony v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci
1. Při přípravě programových dokumentů pro země a regiony, které se nacházejí v krizi, v období po ukončení krize nebo v nestabilní situaci nebo jsou často zasahovány přírodními katastrofami, je nutno řádně zohlednit zranitelnost, zvláštní potřeby a okolnosti dotčených zemí nebo regionů.
Zvláštní pozornost by se měla věnovat předcházení konfliktům, budování státu a míru, usmíření po ukončení konfliktu a opatřením na obnovu země a rovněž úloze žen a právům dětí v těchto procesech.
V případech, kdy se partnerské země nebo regiony přímo účastní krize, situace po ukončení krize nebo nestabilní situace nebo kdy jsou těmito situacemi postiženy, se klade zvláštní důraz na zlepšení koordinace okamžité pomoci, obnovy a rozvoje mezi všemi příslušnými aktéry, aby se napomohlo přechodu z mimořádné situace do fáze rozvoje.
U nestabilních zemí a regionů nebo zemí a regionů, jež pravidelně zasahují přírodní katastrofy, obsahují programové dokumenty ustanovení, která se týkají připravenosti na katastrofy, předcházení jejich vzniku a zvládání jejich důsledků, řeší problém zranitelnosti v mimořádných situacích a posilují odolnost obyvatel.
2. V řádně odůvodněných zvláště naléhavých případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014 měnící strategické dokumenty a víceleté orientační programy uvedené v článku 11 tohoto nařízení.
V rámci takové revize může být navržena konkrétní přizpůsobená strategie, která zajistí přechod k dlouhodobé spolupráci a rozvoji přispívající k lepší koordinaci a přechodu od nástrojů humanitární pomoci k nástrojům rozvojové politiky.
Článek 13
Programové dokumenty pro tematické programy
1. Ve víceletých orientačních programech pro tematické programy se stanoví strategie Unie pro příslušné téma a s ohledem na program „Globální veřejné statky a výzvy“ i pro jednotlivé oblasti spolupráce a dále se v nich stanoví priority zvolené pro financování ze strany Unie, konkrétní cíle, očekávané výsledky, jasné, konkrétní a transparentní ukazatele výkonu, mezinárodní situace, činnosti hlavních partnerů a případně způsoby pomoci.
Případně se stanoví zdroje a priority zásahů pro účast v globálních iniciativách.
Víceleté orientační programy pro tematické programy doplňují zeměpisné programy a jsou v souladu se strategickými dokumenty uvedenými v čl. 11 odst. 2.
2. Ve víceletých orientačních programech pro tematické programy jsou uvedeny orientační finanční příděly, a to celkové, podle oblastí spolupráce a podle priorit. Je-li to vhodné, mohou být tyto orientační finanční příděly stanoveny ve formě rozmezí nebo některé prostředky mohou být ponechány nepřidělené.
Víceleté orientační programy pro tematické programy se s přihlédnutím k přezkumům v polovině období nebo ad hoc přezkumům přezkoumávají, je-li to zapotřebí v zájmu zajištění účinného provádění.
Orientační finanční příděly, priority, specifické cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu a případné způsoby pomoci mohou rovněž být upravovány v důsledku přezkumů.
Článek 14
Programové dokumenty pro panafrický program
1. Při přípravě, provádění a přezkumu programových dokumentů pro panafrický program se uplatňují zásady účinnosti pomoci stanovené v čl. 3 odst. 4 až 8.
Programové dokumenty pro panafrický program jsou založeny na dialogu, kterého se účastní všechny příslušné zainteresované subjekty, jako například Panafrický parlament.
2. Ve víceletém orientačním programu pro panafrický program se stanoví priority zvolené pro financování, konkrétní cíle, očekávané výsledky, jasné, konkrétní a transparentní ukazatele výkonu a případně způsoby pomoci.
Tento víceletý orientační program pro panafrický program je v souladu se zeměpisnými a tematickými programy podle tohoto nařízení.
3. Ve víceletém orientačním programu pro panafrický program jsou uvedeny orientační finanční příděly, a to celkové, podle oblastí spolupráce a podle priorit. Je-li to vhodné, mohou být tyto orientační finanční příděly stanoveny ve formě rozmezí.
Víceletý orientační program pro panafrický program může být přezkoumán, je-li zapotřebí reagovat na nepředvídané výzvy či potíže s prováděním nebo zohlednit přezkum strategického partnerství.
Článek 15
Schvalování strategických dokumentů a přijímání víceletých orientačních programů
1. Komise schvaluje strategické dokumenty uvedené v článku 11 a přijímá víceleté orientační programy uvedené v článcích 11, 13 a 14 prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Tento postup se vztahuje také na přezkumy, v jejichž důsledku se strategie nebo její plánování výrazně změní.
2. V řádně odůvodněných zvláště naléhavých případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise strategické dokumenty uvedené v článku 11 tohoto nařízení a víceleté orientační programy uvedené v článcích 11, 13 a 14 tohoto nařízení přezkoumat postupem podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Účast třetí země, která není způsobilá podle tohoto nařízení
Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení, za výjimečných a řádně odůvodněných okolností a za účelem zajištění soudržnosti a účinnosti financování z prostředků Unie nebo posílení regionální nebo nadregionální spolupráce se Komise v rámci víceletých orientačních programů v souladu s článkem 15 tohoto nařízení nebo příslušných prováděcích opatření v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 236/2014 může rozhodnout rozšířit způsobilost akcí i na země a území, které by jinak nebyly pro financování podle článku 1 tohoto nařízení způsobilé, pokud akce, která má být provedena, je celosvětové, regionální, nadregionální nebo přeshraniční povahy.
Článek 17
Přenesení pravomocí na Komisi
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18, jimiž změní:
a)
podrobnosti o oblastech spolupráce uvedených v:
i)
čl. 5 odst. 3, jak jsou stanoveny v části A a části B přílohy I,
ii)
čl. 7 odst. 2, jak jsou stanoveny v části A přílohy II,
iii)
čl. 8 odst. 2, jak jsou stanoveny v části B přílohy II,
iv)
čl. 9 odst. 3, jak jsou stanoveny v příloze III, a to zejména v návaznosti na summity EU-Afrika;
b)
orientační finanční příděly v rámci zeměpisných programů a v rámci tematického programu „Globální veřejné statky a výzvy“, jak jsou stanoveny v příloze IV. Změny nesmějí vést ke snížení původní částky o více než 5 %, s výjimkou přídělů podle bodu 1 písm. b) přílohy IV.
2. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akty v přenesené pravomoci, kterými se prvky uvedené v odstavci 1 tohoto článku mění v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 17 je svěřena Komisi na dobu platnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 17 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti jakýchkoli již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 17 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor nástroje pro rozvojovou spolupráci. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Jednání výboru nástroje pro rozvojovou spolupráci se u otázek týkajících se EIB účastní její pozorovatel.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 19 661 639 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. Orientační částky přidělené pro každý program uvedený v článcích 5 až 9 na období 2014-2020 jsou uvedeny v příloze IV.
3. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (16) se z různých nástrojů pro financování vnější činnosti (nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj sousedství, nástroj partnerství a nástroj předvstupní pomoci) přiděluje orientační částka 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání směřující do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí.
Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat na první čtyři roky, druhý pan na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá víceleté orientační programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. PV případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny v souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
4. Výše financování podle tohoto nařízení pro akce uvedené v odstavci 3 nesmí překročit 707 000 000 EUR. Prostředky jsou čerpány z finančních přídělů pro zeměpisné programy, přičemž se uvede jejich předpokládané regionální rozdělení a typ financovaných činností. Prostředky podle tohoto nařízení, které jsou určeny k financování akcí, na něž se vztahuje nařízení (EU) č. 1288/2013, se použijí na akce v partnerských zemích, na které se vztahuje toto nařízení, se zvláštním zřetelem k nejchudším zemím. Opatření v oblasti mobility studentů a pracovníků probíhající, které jsou financovány příděly podle tohoto nařízení, se zaměřují na oblasti, jež jsou významné z hlediska udržitelného rozvoje rozvojových zemí podporujícího začlenění.
5. Komise do své výroční zprávy o provádění tohoto nařízení podle článku 13 nařízení (EU) č. 236/2014 zahrne seznam všech opatření uvedených v odstavci 3 tohoto článku financovaných podle tohoto nařízení a informace o tom, jak splňují cíle a zásady stanovené v článcích 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 21
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 22
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGULATION (EU) No 233/2014 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 11 March 2014
establishing a financing instrument for development cooperation for the period 2014-2020
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209(1) and 212(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (1),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (2),
Whereas:
(1)
This Regulation forms part of the Union's development cooperation policy and constitutes one of the instruments providing support for the Union's external policies. It replaces Regulation (EC) No 1905/2006 of the European Parliament and of the Council (3), which expired on 31 December 2013.
(2)
The fight against poverty remains the primary objective of the development policy of the Union, as laid down in Title V, Chapter 1 of the Treaty on European Union (TEU) and Title III, Chapter 1 of Part Five of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), in line with the Millennium Development Goals (MDGs) and other internationally agreed development commitments and objectives approved by the Union and by the Member States in the context of the United Nations (UN) and other competent international fora.
(3)
The joint statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: ‘The European Consensus’ (4) (the ‘European Consensus’), and agreed modifications thereto, provides the general policy framework, the orientations and the focus to guide the implementation of this Regulation.
(4)
Over time, Union assistance should contribute to reducing aid dependence.
(5)
The Union's action on the international scene is to be guided by the principles which have inspired its own creation, development and enlargement, and which it seeks to advance in the wider world, namely democracy, the rule of law, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, respect for human dignity, the principles of equality and solidarity and respect for the principles of the United Nations Charter and international law. The Union is to seek to develop and consolidate commitment to those principles in partner countries, territories and regions through dialogue and cooperation. In pursuing those principles, the Union proves its added value as an actor in development policies.
(6)
In implementing this Regulation, and in particular during the programming process, the Union should have due regard to the priorities, objectives and benchmarks in human rights and democracy established by the Union for partner countries, in particular its human rights country strategies.
(7)
Respect for human rights, fundamental freedoms, the promotion of the rule of law, democratic principles, transparency, good governance, peace and stability and gender equality are essential for the development of partner countries, and those issues should be mainstreamed in the Union's development policy, particularly in programming and in agreements with partner countries.
(8)
Aid effectiveness, greater transparency, cooperation and complementarity and better harmonisation, alignment with partner countries, as well as coordination of procedures, both between the Union and the Member States and in relations with other donors and development actors, are essential for ensuring the consistency and relevance of aid whilst at the same time reducing the costs borne by partner countries. Through its development policy, the Union is committed to implementing the conclusions of the Declaration on Aid Effectiveness adopted by the High Level Forum on Aid Effectiveness, held in Paris on 2 March 2005, the Accra Agenda for Action adopted on 4 September 2008 and their follow-up Declaration adopted in Busan on 1 December 2011. Those commitments have led to a number of conclusions of the Council and of the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, such as the EU Code of Conduct on Complementarity and Division of Labour in Development Policy and the Operational Framework on Aid Effectiveness. Efforts and procedures for achieving joint programming should be reinforced.
(9)
Union assistance should support the Joint Africa-EU Strategy, adopted at the EU-Africa Summit on 8-9 December 2007 in Lisbon and subsequent modifications and additions thereto, based on the shared vision, principles and objectives underpinning the Africa-EU Strategic Partnership.
(10)
The Union and the Member States should improve the consistency, coordination and complementarity of their respective policies on development cooperation, in particular by responding to partner countries' and regions' priorities at country and at regional level. To ensure that the Union's development cooperation policy and that of the Member States complement and reinforce each other, and to ensure cost-effective aid delivery while avoiding overlaps and gaps, it is both urgent and appropriate to provide for joint programming procedures which should be implemented whenever possible and relevant.
(11)
The Union's policy and international action for development cooperation are guided by the MDGs such as the eradication of extreme poverty and hunger, including any subsequent modifications thereto, and by the development objectives, principles and commitments approved by the Union and the Member States, including in the context of their cooperation within the UN and other competent international fora in the field of development cooperation. The Union's policy and international action are also guided by its commitments and obligations concerning human rights and development, including the Universal Declaration on Human Rights, the International Covenant on Civil and Political Rights, the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, the UN Convention on the Rights of the Child, and the UN Declaration on the Right to Development.
(12)
The Union is strongly committed to gender equality as a human right, a question of social justice and a core value of the Union's development policy. Gender equality is central to the achievement of all MDGs. On 14 June 2010, the Council endorsed the EU Plan of Action 2010-2015 on Gender Equality and Women's Empowerment in Development.
(13)
The Union should, as a matter of high priority, promote a comprehensive approach in response to crisis and disaster and to conflict-affected and fragile situations, including those of transition and post-crisis. This should, in particular, build on the Council conclusions of 19 November 2007 on an EU response to situations of fragility and the conclusions of the Council and the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, also dated 19 November 2007, on security and development, as well as build on the Council conclusions of 20 June 2011 on conflict prevention, as well as any relevant subsequent conclusions.
(14)
Particularly in those situations where needs are most urgent and poverty both most widespread and deepest, Union support should be geared at strengthening the resilience of countries and their populations to adverse events. That should be done through the appropriate mix of approaches, responses and instruments, in particular by ensuring that the security-oriented, humanitarian and development approaches are balanced, consistent and effectively coordinated, thereby linking relief, rehabilitation and development.
(15)
Union assistance should focus on where it has more impact, having regard to its capacity to act on a global scale and to respond to global challenges such as poverty eradication, sustainable and inclusive development and worldwide promotion of democracy, good governance, human rights and the rule of law, its long-term and predictable commitment to development assistance and its role in coordinating with the Member States. To ensure such impact, the principle of differentiation should be applied, not only at the level of fund allocation, but also at the level of programming, to ensure that bilateral development cooperation targets partner countries most in need, including fragile States and States with high vulnerability, and with limited capacity to access other sources of financing to support their own development. The Union should engage in new partnerships with countries that graduate from bilateral aid programmes, notably on the basis of regional and thematic programmes under this instrument and other thematic Union instruments for financing external action, in particular the Partnership Instrument for cooperation with third countries as established by Regulation (EU) No 234/2014 of the European Parliament and of the Council (5) (the ‘Partnership Instrument’).
(16)
The Union should seek the most efficient use of available resources in order to optimise the impact of its external action. That should be achieved through a comprehensive approach for each country based on coherence and complementarity between the Union's instruments for external action, as well as the creation of synergies between this instrument, other Union instruments for financing external action and other policies of the Union. This should further entail mutual reinforcement of the programmes devised under the instruments for financing external action. While striving for overall consistency of the Union's external action in accordance with Article 21 TEU, the Union is to ensure policy coherence for development as required by Article 208 TFEU.
(17)
While respecting the principle of policy coherence for development, this Regulation should allow for enhanced consistency between Union policies. It should also enable full alignment with partner countries and regions by using, where possible, as the basis for the programming of the Union's action, national development plans or similar comprehensive development documents, adopted with the involvement of national and regional bodies concerned. It should furthermore pursue better coordination amongst donors, in particular between the Union and the Member States, through joint programming.
(18)
In a globalised world, different internal Union policies such as environment, climate change, promotion of renewable energies, employment (including decent work for all), gender equality, energy, water, transport, health, education, justice and security, culture, research and innovation, information society, migration and agriculture and fisheries are increasingly becoming part of the Union's external action.
(19)
A strategy for smart, sustainable and inclusive growth, i.e. involving growth patterns that enhance social, economic and territorial cohesion and enable the poor to increase their contribution to, and benefit from, national wealth, underlines the commitment of the Union to promote, in its internal and external policies, smart, inclusive and sustainable growth bringing together three pillars: economic, social and environmental.
(20)
Fighting climate change and protecting the environment are among the great challenges which the Union and developing countries are facing, and where the need for national and international action is urgent. This Regulation should therefore contribute to the objective of addressing at least 20 % of the Union budget to a low carbon and climate resilient society, and the ‘Global Public Goods and Challenges’ programme provided for in this Regulation should use at least 25 % of its funds to cover climate change and environment. Actions in those areas should, wherever possible, be mutually supportive in order to reinforce their impact.
(21)
This Regulation should enable the Union to contribute to fulfilling the joint Union commitment of providing continued support for human development to improve peoples' lives. To contribute to that end, at least 25 % of the ‘Global Public Goods and Challenges’ programme should support that area of development.
(22)
At least 20 % of the assistance under this Regulation should be allocated to basic social services, with a focus on health and education, as well as to secondary education, recognising that a degree of flexibility must be the norm such as in cases where exceptional assistance is involved. Data concerning compliance with that requirement should be included in the annual report referred to in Regulation (EU) No 236/2014 of the European Parliament and of the Council (6).
(23)
In the UN Istanbul Programme of Action for the Least Developed Countries for the Decade 2011-2020, least developed countries committed to integrate trade and trade capacity-building policies into their national development strategies. Furthermore, at the World Trade Organisation 8th Ministerial Conference held in Geneva on 15-17 December 2011, ministers agreed to maintain, beyond 2011, Aid for Trade levels that at least reflect the average of the period 2006-2008. Better and more targeted Aid for Trade and trade facilitation must accompany those efforts.
(24)
While thematic programmes should primarily support developing countries, some beneficiary countries as well as the overseas countries and territories (OCTs) the characteristics of which do not satisfy the requirements allowing them to be defined as Official Development Assistance (‘ODA’) recipients by the Development Assistance Committee of the Organisation for Economic Cooperation and Development (‘OECD/DAC’) but which are covered by point (b) of Article 1(1) should also be eligible for thematic programmes subject to the conditions laid down in this Regulation.
(25)
The details of areas of cooperation and adjustments of financial allocations per geographic area and area of cooperation constitute non-essential elements of this Regulation. Consequently, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission for updating the elements of the Annexes to this Regulation which set out the details of the areas of cooperation under geographic and thematic programmes and the indicative financial allocations per geographic area and area of cooperation. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(26)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation, implementing powers should be conferred on the Commission with regard to the strategy papers and multiannual indicative programmes referred to in this Regulation. Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council (7).
(27)
Given the nature of such implementing acts, in particular their policy orientation nature and their budgetary implications, the examination procedure should in principle be used for their adoption, except in the case of measures of a small financial scale.
(28)
The Commission should adopt immediately applicable implementing acts where, in duly justified cases relating to the need for a swift response from the Union, imperative grounds of urgency so require.
(29)
Common rules and procedures for the implementation of the Union's instruments for financing external action are laid down in Regulation (EU) No 236/2014.
(30)
The organisation and functioning of the European External Action Service are established in Council Decision 2010/427/EU (8).
(31)
Since the objectives of this Regulation cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 TEU. In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(32)
This Regulation lays down a financial envelope for its period of application which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management (9), for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
(33)
It is appropriate to align the period of application of this Regulation with that of Council Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013 (10). Therefore, this Regulation should apply from 1 January 2014 until 31 December 2020,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I
GENERAL PROVISIONS
Article 1
Subject-matter and scope
1. This Regulation establishes an instrument (the ‘Development Cooperation Instrument’ or ‘DCI’) under which the Union may finance:
(a)
geographic programmes aimed at supporting development cooperation with developing countries that are included in the list of recipients of ODA established by the OECD/DAC, except for:
(i)
countries that are signatories to the Partnership Agreement between the members of the African, Caribbean and Pacific Group of States of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part, signed in Cotonou on 23 June 2000 (11), excluding South Africa;
(ii)
countries eligible for the European Development Fund;
(iii)
countries eligible for Union funding under the European Neighbourhood Instrument established by Regulation (EU) No 232/2014 of the European Parliament and of the Council (12) (the ‘European Neighbourhood Instrument’);
(iv)
beneficiaries eligible for Union funding under the Instrument for Pre-accession Assistance established by Regulation (EU) No 231/2014 of the European Parliament and of the Council (13) (the ‘Instrument for Pre-accession Assistance’).
(b)
thematic programmes to address development-related global public goods and challenges and support civil society organisations and local authorities in partner countries pursuant to point (a) of this paragraph, countries eligible for Union financing under the instruments referred to in points (i) to (iii) of point (a) of this paragraph, and countries and territories falling within the scope of Council Decision 2013/755/EU (14);
(c)
a Pan-African programme to support the strategic partnership between Africa and the Union and subsequent modifications and additions thereto, to cover activities of a trans-regional, continental or global nature in and with Africa.
2. For the purposes of this Regulation, a region is a geographical entity comprising more than one developing country.
3. The countries and territories referred to in paragraph 1 are referred to in this Regulation as ‘partner countries’ or ‘partner regions’ as the case may be under the relevant geographic, thematic or Pan-African programme.
Article 2
Objectives and eligibility criteria
1. Within the framework of the principles and objectives of the Union's external action and of the European Consensus and agreed modifications thereto:
(a)
the primary objective of cooperation under this Regulation shall be the reduction and, in the long term, the eradication of poverty;
(b)
consistently with the primary objective referred to in point (a), cooperation under this Regulation shall contribute to:
(i)
fostering sustainable economic, social and environmental development, and
(ii)
consolidating and supporting democracy, the rule of law, good governance, human rights and the relevant principles of international law.
The achievement of the objectives referred to in the first subparagraph shall be measured using relevant indicators, including human development indicators, in particular MDG 1 for point (a) and MDGs 1 to 8 for point (b) and, after 2015, other indicators agreed at international level by the Union and the Member States.
2. Cooperation under this Regulation shall contribute to the achievement of the international commitments and objectives in the field of development that the Union has agreed to, in particular the MDGs, and post-2015 new development targets.
3. Actions under geographic programmes shall be designed so as to fulfil the criteria for ODA established by the OECD/DAC.
Actions under the thematic programmes and the Pan-African programme shall be designed so as to fulfil the criteria for ODA established by the OECD/DAC, unless:
(a)
the action applies to a beneficiary country or territory that does not qualify as an ODA recipient country or territory according to the OECD/DAC; or
(b)
the action implements a global initiative, a Union policy priority or an international obligation or commitment of the Union, as referred to in points (b) and (e) of Article 6(2), and the action does not have the characteristics to fulfil the criteria for ODA.
4. Without prejudice to point (a) of paragraph 3, at least 95 % of the expenditure foreseen under the thematic programmes and at least 90 % of the expenditure foreseen under the Pan-African programme shall fulfil the criteria for ODA established by the OECD/DAC.
5. Actions covered by Council Regulation (EC) No 1257/96 (15) and eligible for funding under that Regulation shall not be funded under this Regulation, except where there is a need to ensure continuity of cooperation from crisis to stable conditions for development. In such cases, special consideration shall be given to ensuring that humanitarian relief, rehabilitation and development assistance are effectively linked.
Article 3
General principles
1. The Union shall seek to promote, develop and consolidate the principles of democracy, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms on which it is founded, through dialogue and cooperation with partner countries and regions.
2. In the implementation of this Regulation, a differentiated approach amongst partner countries shall be pursued, in order to ensure that they are provided with specific, tailor-made cooperation based on:
(a)
their needs, based on criteria such as population, income per capita, the extent of poverty, income distribution and the level of human development;
(b)
their capacities to generate and access financial resources and on their absorption capacities;
(c)
their commitments and performance, based on criteria and indicators, such as political, economic and social progress, gender equality, progress in good governance and human rights, and the effective use of aid, in particular the way a country uses scarce resources for development, beginning with its own resources; and
(d)
the potential impact of Union assistance in partner countries.
The countries most in need, in particular the least developed countries, low income countries and countries in crisis, post-crisis, fragile and vulnerable situations, shall be given priority in the resource allocation process.
Criteria such as the Human Development Index, the Economic Vulnerability Index and other relevant indexes, including for measuring in-country poverty and inequality, shall be taken into account in order to underpin the analysis and identification of the countries most in need.
3. Throughout all programmes, cross-cutting issues as defined in the European Consensus shall be mainstreamed. In addition, conflict prevention, decent work and climate change shall be mainstreamed, where relevant.
The cross-cutting issues referred to in the first subparagraph shall be understood to encompass the following dimensions, to which specific attention shall be given where circumstances so require: non-discrimination, the rights of persons belonging to minorities, the rights of persons with disabilities, the rights of persons with life-threatening diseases and of other vulnerable groups, core labour rights and social inclusion, the empowerment of women, the rule of law, capacity building for parliaments and civil society, and the promotion of dialogue, participation and reconciliation, as well as institution building, including at local and regional level.
4. In implementing this Regulation, policy coherence for development and consistency with other areas of Union external action and with other relevant Union policies shall be ensured, in accordance with Article 208 TFEU.
In this regard, measures financed under this Regulation, including those managed by the European Investment Bank (EIB), shall be based on the development cooperation policies set out in instruments such as agreements, declarations and action plans between the Union and the partner countries and regions concerned, and on the relevant Union decisions, specific interests, policy priorities and strategies.
5. The Union and the Member States shall seek regular and frequent exchanges of information, including with other donors, and shall promote better donor coordination and complementarity by working towards joint multiannual programming based on partner countries' poverty reduction or equivalent development strategies. They may undertake joint action, including joint analysis of and joint response to those strategies identifying priority sectors of intervention and in-country division of labour, by means of joint donor-wide missions and by the use of co-financing and delegated cooperation arrangements.
6. The Union shall promote a multilateral approach to global challenges and shall cooperate with Member States in that respect. Where appropriate, it shall foster cooperation with international organisations and bodies and other bilateral donors.
7. Relations between the Union and the Member States, on the one hand, and partner countries, on the other hand, shall be based on and shall promote the shared values of human rights, democracy and the rule of law as well as the principles of ownership and mutual accountability.
Furthermore, relations with partner countries shall take into account their commitment and track record in implementing international agreements and contractual relations with the Union.
8. The Union shall promote effective cooperation with partner countries and regions in line with international best practice. It shall align its support with their national or regional development strategies, reform policies and procedures wherever possible, and support democratic ownership, as well as domestic and mutual accountability. To that end, it shall promote:
(a)
a development process that is transparent and partner country- or region-led and owned, including the promotion of local expertise;
(b)
a rights-based approach encompassing all human rights, whether civil and political or economic, social and cultural, in order to integrate human rights principles in the implementation of this Regulation, to assist partner countries in implementing their international human rights obligations and to support the right holders, with a focus on poor and vulnerable groups, in claiming their rights;
(c)
the empowerment of the population of partner countries, inclusive and participatory approaches to development and a broad involvement of all segments of society in the development process and in national and regional dialogue, including political dialogue. Particular attention shall be given to the respective roles of parliaments, local authorities and civil society, inter alia regarding participation, oversight and accountability;
(d)
effective cooperation modalities and instruments as set out in Article 4 of Regulation (EU) No 236/2014, in line with OECD/DAC best practices, including the use of innovative instruments such as blending grants and loans and other risk-sharing mechanisms in selected sectors and countries and private-sector engagement, with due regard to the issues of debt sustainability, the number of such mechanisms, and the requirement for systematic assessment of the impact in accordance with the objectives of this Regulation, in particular poverty reduction.
All programmes, interventions and cooperation modalities and instruments shall be adapted to the particular circumstances of each partner country or region, with a focus on programme-based approaches, on the delivery of predictable aid funding, on the mobilisation of private resources, including from the local private sector, on universal and non-discriminatory access to basic services, and on the development and use of country systems;
(e)
mobilisation of domestic revenue through the reinforcement of partner countries' fiscal policy with the purpose of reducing poverty and aid dependence;
(f)
an improved impact of policies and programming through coordination, consistency and harmonisation between donors to create synergies and avoid overlap and duplication, to improve complementarity and to support donor-wide initiatives;
(g)
coordination in partner countries and regions using agreed guidelines and best practice principles on coordination and aid effectiveness;
(h)
results-based approaches to development, including through the use of transparent country-level results frameworks, based on, where appropriate, internationally agreed targets and indicators such as those of the MDGs, to assess and communicate the results, including the outputs, outcomes and impact of development aid.
9. The Union shall support, as appropriate, the implementation of bilateral, regional and multilateral cooperation and dialogue, the development dimension of partnership agreements, and triangular cooperation. The Union shall also promote South-South cooperation.
10. The Commission shall inform and have regular exchanges of views with the European Parliament.
11. The Commission shall have regular exchanges of information with civil society and local authorities.
12. In its development cooperation activities the Union shall, as appropriate, draw from and share the reform and transition experiences of Member States and the lessons learned.
13. Union assistance under this Regulation shall not be used to finance the procurement of arms or ammunition, or operations having military or defence purposes.
TITLE II
PROGRAMMES
Article 4
Implementation of Union Assistance
Union assistance shall be implemented, in accordance with Regulation (EU) No 236/2014, through:
(a)
geographic programmes;
(b)
thematic programmes, composed of:
(i)
a ‘Global Public Goods and Challenges’ programme, and
(ii)
a ‘Civil Society Organisations and Local Authorities’ programme, and
(c)
a Pan-African programme.
Article 5
Geographic programmes
1. Union cooperation activities under this Article shall be implemented for activities of a national, regional, trans-regional and continental nature.
2. A geographic programme shall encompass cooperation in appropriate areas of activity:
(a)
regionally with partner countries referred to in point (a) of Article 1(1), in particular with a view to easing the impact of graduation in partner countries showing high and growing inequalities; or
(b)
bilaterally:
(i)
with partner countries that are not upper middle income countries on the OECD/DAC list of developing countries, or do not have a gross domestic product greater than one per cent of global gross domestic product;
(ii)
in exceptional cases, including with a view to phasing out development grant aid, bilateral cooperation may also be undertaken with a limited number of partner countries when duly justified in accordance with Article 3(2). Phasing-out shall take place in close coordination with other donors. Ending that type of cooperation shall, where appropriate, be accompanied by a policy dialogue with the countries concerned, focusing on the needs of the poorest and most vulnerable groups.
3. In order to attain the objectives laid down in Article 2, geographic programmes shall be drawn from the areas of cooperation contained in the European Consensus and subsequent agreed modifications thereto as well as from the following areas of cooperation:
(a)
human rights, democracy and good governance:
(i)
human rights, democracy and the rule of law;
(ii)
gender equality, empowerment of and equal opportunities for women;
(iii)
public sector management at central and local level;
(iv)
tax policy and administration;
(v)
fight against corruption;
(vi)
civil society and local authorities;
(vii)
the promotion and protection of the rights of children;
(b)
inclusive and sustainable growth for human development:
(i)
health, education, social protection, employment and culture;
(ii)
business environment, regional integration and world markets;
(iii)
sustainable agriculture; food and nutrition security;
(iv)
sustainable energy;
(v)
natural resources management, including land, forestry and water;
(vi)
climate change and environment;
(c)
other areas of significance for development:
(i)
migration and asylum;
(ii)
linking humanitarian relief and development cooperation;
(iii)
resilience and disaster risk reduction;
(iv)
development and security, including conflict prevention.
4. Further details of the areas of cooperation referred to in paragraph 3 are set out in Annex I.
5. Within each bilateral programme, the Union shall, in principle, concentrate its assistance on a maximum of three sectors, to be agreed with the partner country concerned where possible.
Article 6
Thematic programmes
1. Actions undertaken through thematic programmes shall add value to, and be complementary to and coherent with, actions funded under geographic programmes.
2. At least one of the following conditions shall apply to the programming of thematic actions:
(a)
Union policy objectives under this Regulation cannot be achieved in an appropriate or effective manner through geographic programmes, including, where appropriate, where there is no geographic programme or where it has been suspended or where there is no agreement on the action with the partner country concerned;
(b)
the actions address global initiatives supporting internationally agreed development goals or global public goods and challenges;
(c)
the actions have a multi-regional, multi-country and/or cross-cutting nature;
(d)
the actions implement innovative policies or initiatives with the objective of informing future actions;
(e)
the actions reflect a Union policy priority or an international obligation or commitment of the Union relevant to development cooperation.
3. Unless otherwise provided for in this Regulation, thematic actions shall directly benefit countries or territories specified in point (b) of Article 1(1) and shall be carried out in those countries or territories. Such actions may be carried out outside those countries or territories when it is the most effective way of achieving the objectives of the programme concerned.
Article 7
Global Public Goods and Challenges
1. The objective of Union assistance under the ‘Global Public Goods and Challenges’ programme shall be to support actions in areas to be drawn from:
(a)
environment and climate change;
(b)
sustainable energy;
(c)
human development, including decent work, social justice and culture;
(d)
food and nutrition security and sustainable agriculture; and
(e)
migration and asylum.
2. Further details of the areas of cooperation referred to in paragraph 1 are set out in Part A of Annex II.
Article 8
Civil Society Organisations and Local Authorities
1. The objective of Union assistance under the ‘Civil Society Organisations and Local Authorities’ programme shall be to strengthen civil society organisations and local authorities in partner countries and, where provided for in this Regulation, in the Union and in the beneficiaries eligible under Regulation (EU) No 231/2014.
The actions to be financed shall be primarily carried out by civil society organisations and local authorities. Where appropriate, in order to ensure their effectiveness, actions may be carried out by other actors for the benefit of the civil society organisations and the local authorities concerned.
2. Further details of the areas of cooperation under this Article are set out in Part B of Annex II.
Article 9
Pan-African Programme
1. The objective of Union assistance under the Pan-African programme shall be to support the strategic partnership between Africa and the Union, and subsequent modifications and additions thereto, to cover activities of a trans-regional, continental or global nature in and with Africa.
2. The Pan-African programme shall be complementary to and consistent with other programmes under this Regulation, as well as other Union's instruments for financing external action, in particular the European Development Fund and the European Neighbourhood Instrument.
3. Further details of the areas of cooperation under this Article are set out in Annex III.
TITLE III
PROGRAMMING AND ALLOCATION OF FUNDS
Article 10
General framework
1. For geographic programmes, multiannual indicative programmes for partner countries and regions shall be drawn up on the basis of a strategy document as provided for in Article 11.
For thematic programmes, multiannual indicative programmes shall be drawn up as provided for in Article 13.
The Pan-African multiannual indicative programme shall be drawn up as provided for in Article 14.
2. The Commission shall adopt the implementing measures referred to in Article 2 of Regulation (EU) No 236/2014 on the basis of the programming documents referred to in Articles 11, 13 and 14 of this Regulation.
3. Union support may also take the form of measures not covered in the programming documents referred to in Articles 11, 13 and 14 of this Regulation, as provided for in Article 2 of Regulation (EU) No 236/2014.
4. The Union and the Member States shall consult each other at an early stage of and throughout the programming process in order to promote coherence, complementarity and consistency among their cooperation activities. Such consultation may lead to joint programming between the Union and the Member States. The Union shall also consult other donors and development actors, including representatives of civil society, local authorities and other implementing bodies. The European Parliament shall be informed.
5. Programming under this Regulation shall have due regard to human rights and democracy in partner countries.
6. Funds provided for by this Regulation may be left unallocated in order to ensure an appropriate response of the Union in the event of unforeseen circumstances, in particular in fragile, crisis and post-crisis situations, as well as to allow for the synchronisation with partner countries' strategy cycles and the modification of indicative financial allocations as a result of the reviews carried out pursuant to Article 11(5), Article 13(2) and Article 14(3). Subject to their subsequent allocation or re-allocation in accordance with the procedures provided for in Article 15, the use of those funds shall be decided at a later date in accordance with Regulation (EU) No 236/2014.
The part of funds left unallocated at the level of each type of programme shall not exceed 5 %, except for the purpose of synchronisation and for countries referred to in Article 12(1).
7. Without prejudice to Article 2(3), the Commission may include a specific financial allocation to assist partner countries and regions in strengthening their cooperation with neighbouring Union outermost regions.
8. Any programming or review of programmes taking place after the publication of the mid-term review report referred to in Article 17 of Regulation (EU) No 236/2014 shall take into account the results, findings and conclusions of that report.
Article 11
Programming documents for geographic programmes
1. The preparation, implementation and review of all programming documents under this Article shall comply with the principles of policy coherence for development and those of aid effectiveness, namely democratic ownership, partnership, coordination, harmonisation, alignment with partner country or regional systems, transparency, mutual accountability and results orientation as laid down in Article 3(4) to (8). Where possible, the programming period shall be synchronised with partner country strategy cycles.
Programming documents for geographic programmes, including joint programming documents, shall be based, to the extent possible, on a dialogue between the Union, the Member States and the partner country or region concerned, including national and regional parliaments, and shall involve civil society and local authorities and other parties so as to enhance ownership of the process and to encourage support for national development strategies, particularly for those aimed at reducing poverty.
2. Strategy papers shall be drawn up by the Union for the partner country or region concerned to provide a coherent framework for development cooperation between the Union and that partner country or region, consistent with the overall purpose and scope, objectives, principles and policy provisions set out in this Regulation.
3. No strategy paper shall be required for:
(a)
countries having a national development strategy in the form of a national development plan or a similar development document accepted by the Commission as a basis for the corresponding multiannual indicative programme, at the time of adoption of the latter document;
(b)
countries or regions for which a joint framework document laying down a comprehensive Union strategy, including a specific chapter on development policy, has been drawn up;
(c)
countries or regions for which a joint multiannual programming document between the Union and Member States has been agreed;
(d)
regions having a jointly agreed strategy with the Union;
(e)
countries where the Union intends to synchronise its strategy with a new national cycle starting before 1 January 2017; in such cases the multiannual indicative programme for the interim period between 1 January 2014 and the beginning of the new national cycle shall contain the Union's response for that country;
(f)
countries or regions receiving an allocation of Union funds under this Regulation not exceeding EUR 50 000 000 for the 2014-2020 period.
In the cases referred to in points (b) and (f) of the first subparagraph, the multiannual indicative programme for the country or region concerned shall contain the Union's development strategy for that country or region.
4. Strategy papers shall be reviewed at their mid-term or on an ad hoc basis as necessary, in accordance, as appropriate, with the principles and procedures laid down in the partnership and cooperation agreements concluded with the partner country or region concerned.
5. Multiannual indicative programmes for geographic programmes shall be drawn up for each of the countries or regions receiving an indicative financial allocation of Union funds under this Regulation. Except for countries or regions referred to in points (e) and (f) of the first subparagraph of paragraph 3, those documents shall be drawn up on the basis of the strategy papers or equivalent documents as referred to in paragraph 3.
For the purpose of this Regulation, the joint multiannual programming document referred to in point (c) of the first subparagraph of paragraph 3 of this Article may be considered as the multiannual indicative programme, provided that it complies with the principles and conditions established in this paragraph, including an indicative allocation of funds, and with the procedures provided for in Article 15.
Multiannual indicative programmes for geographic programmes shall set out the priority areas selected for Union financing, the specific objectives, the expected results, clear, specific and transparent performance indicators, the indicative financial allocations, both overall and per priority area and, where applicable, aid modalities.
The Commission shall adopt the multiannual indicative financial allocations within each geographic programme in accordance with the general principles of this Regulation, based on the criteria laid down in Article 3(2), and taking into account, alongside the specificity of the different programmes, the particular difficulties faced by countries or regions that are in crisis, are vulnerable, fragile, in conflict or are disaster prone.
Where appropriate, the financial allocations may be given in the form of a range and/or some funds may be left unallocated. No indicative financial allocations may be foreseen beyond the period 2014-2020, unless they are specifically subject to the availability of resources beyond that period.
The multiannual indicative programmes for geographic programmes may be reviewed where necessary, including for effective implementation, taking into account mid-term or ad hoc reviews of the strategy document on which they are based.
Indicative financial allocations, priorities, specific objectives, expected results, performance indicators and, where applicable, aid modalities may also be adapted as a result of reviews, in particular following a crisis or post-crisis situation.
Such reviews should cover needs as well as the commitment and progress with regard to agreed objectives for development, including those referring to human rights, democracy, the rule of law and good governance.
6. The Commission shall report on joint programming with Member States in the mid-term review report referred to in Article 17 of Regulation (EU) No 236/2014 and shall include recommendations in cases where joint programming was not fully achieved.
Article 12
Programming for countries and regions in crisis, post-crisis or situations of fragility
1. When drawing up the programming documents for countries and regions in crisis, post-crisis or situations of fragility or prone to natural disasters, due account shall be taken of the vulnerability, special needs and circumstances of the countries or regions concerned.
Proper attention should be given to conflict prevention, State and peace building, post-conflict reconciliation and reconstruction measures, as well as to the role of women and the rights of children in those processes.
Where partner countries or regions are directly involved in, or affected by, a crisis, post-crisis or situation of fragility, special emphasis shall be placed on stepping up coordination between relief, rehabilitation and development amongst all relevant actors to help the transition from an emergency situation to the development phase.
Programming documents for countries and regions in a situation of fragility or prone to natural disasters shall provide for disaster preparedness and prevention and for managing the consequences of such disasters and shall address vulnerability to shocks and strengthen resilience.
2. On duly justified imperative grounds of urgency, such as crises or immediate threats to democracy, the rule of law, human rights or fundamental freedoms, the Commission may adopt immediately applicable implementing acts in accordance with the procedure referred to in Article 16(4) of Regulation (EU) No 236/2014 in order to modify strategy papers and multiannual indicative programmes referred to in Article 11 of this Regulation.
Such reviews may entail a specific and adapted strategy to ensure the transition to long-term cooperation and development, promoting a better coordination and transition between the humanitarian and development policy instruments.
Article 13
Programming documents for thematic programmes
1. Multiannual indicative programmes for thematic programmes shall set out the Union's strategy for the theme concerned and, with regard to the ‘Global Public Goods and Challenges’ programme, for each area of cooperation, the priorities selected for financing by the Union, the specific objectives, the expected results, clear, specific and transparent performance indicators, the international situation and the activities of the main partners and, where applicable, aid modalities.
Where applicable, resources and intervention priorities shall be laid down for participation in global initiatives.
Multiannual indicative programmes for thematic programmes shall be complementary to geographic programmes and shall be consistent with the strategy papers referred to in Article 11(2).
2. The multiannual indicative programmes for thematic programmes shall give the indicative financial allocation, overall, by area of cooperation and by priority. Where appropriate, the indicative financial allocation may be given in the form of a range and/or some funds may be left unallocated.
Multiannual indicative programmes for thematic programmes shall be reviewed where necessary for effective implementation, taking into account mid-term or ad hoc reviews.
Indicative financial allocations, priorities, specific objectives, expected results, performance indicators and, where applicable, aid modalities may also be adapted as a result of reviews.
Article 14
Programming documents for the Pan-African programme
1. The preparation, implementation and review of the programming documents for the Pan-African programme shall comply with the principles of aid effectiveness as laid down in Article 3(4) to (8).
Programming documents for the Pan-African programme shall be based on a dialogue involving all relevant stakeholders, such as the Pan-African Parliament.
2. The multiannual indicative programme for the Pan-African programme shall set out the priorities selected for financing, the specific objectives, the expected results, clear, specific and transparent performance indicators and, where applicable, aid modalities.
The multiannual indicative programme for the Pan-African programme shall be coherent with geographic and thematic programmes.
3. The multiannual indicative programme for the Pan-African programme shall give the indicative financial allocations, overall, by area of activity and by priority. Where appropriate, the indicative financial allocation may be given in the form of a range.
The multiannual indicative programme for the Pan-African programme may be reviewed where necessary, to respond to unforeseen challenges or implementation problems, and to take into account any review of the strategic partnership.
Article 15
Approval of strategy papers and adoption of multiannual indicative programmes
1 The Commission shall approve strategy papers referred to in Article 11 and shall adopt multiannual indicative programmes referred to in Articles 11, 13 and 14 by means of implementing acts. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 16(3) of Regulation (EU) No 236/2014. That procedure shall also apply to reviews which have the effect of significantly modifying the strategy or its programming.
2. On duly justified imperative grounds of urgency, such as crises or immediate threats to democracy, the rule of law, human rights or fundamental freedoms, the Commission may review strategy papers referred to in Article 11 of this Regulation and multiannual indicative programmes referred to in Articles 11, 13 and 14 of this Regulation in accordance with the procedure referred in Article 16(4) of Regulation (EU) No 236/2014.
TITLE IV
FINAL PROVISIONS
Article 16
Participation by a third country not eligible under this Regulation
In exceptional and duly justified circumstances, and without prejudice to Article 2(3) of this Regulation, in order to ensure the coherence and effectiveness of Union financing or to foster regional or trans-regional cooperation, the Commission may decide, within the multiannual indicative programmes in accordance with Article 15 of this Regulation or the relevant implementing measures in accordance with Article 2 of Regulation (EU) No 236/2014, to extend the eligibility of actions to countries and territories which otherwise would not be eligible for financing pursuant to Article 1 of this Regulation, where the action to be implemented is of a global, regional, trans-regional or cross-border nature.
Article 17
Delegation of power to the Commission
1. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 18 to amend:
(a)
the details of areas of cooperation referred to in:
(i)
Article 5(3) as set out in Part A and Part B of Annex I;
(ii)
Article 7(2) as set out in Part A of Annex II;
(iii)
Article 8(2) as set out in Part B of Annex II;
(iv)
Article 9(3) as set out in Annex III, in particular in follow-up to Africa-EU Summits;
(b)
indicative financial allocations under the geographic programmes and under the thematic programme ‘Global Public Goods and Challenges’, as set out in Annex IV. The amendments shall not have the effect of decreasing the initial amount by more than 5 %, except for allocations under point (b) of Annex IV(1).
2. In particular, following the publication of the mid-term review report referred to in Article 17 of Regulation (EU) No 236/2014, and based on the recommendations contained in that report, the Commission shall adopt the delegated acts referred to in paragraph 1 of this Article by 31 March 2018.
Article 18
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 17 shall be conferred on the Commission for the period of validity of this Regulation.
3. The delegation of power referred to in Article 17 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 17 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 19
Committee
1. The Commission shall be assisted by a committee (the ‘DCI committee’). That committee shall be a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011.
2. An observer from the EIB shall take part in the DCI committee's proceedings with regard to questions concerning the EIB.
Article 20
Financial envelope
1. The financial envelope for the implementation of this Regulation for the period 2014-2020 shall be EUR 19 661 639 000.
The annual appropriations shall be authorised by the European Parliament and the Council within the limits of the multiannual financial framework.
2. The indicative amounts allocated to each programme referred to in Articles 5 to 9 for the period 2014-2020 are laid down in Annex IV.
3. In accordance with Article 18(4) of Regulation (EU) No 1288/2013 of the European Parliament and of the Council (16), an indicative amount of EUR 1 680 000 000 from the different instruments for financing external action (Development Cooperation Instrument, European Neighbourhood Instrument, Partnership Instrument and Instrument for Pre-accession Assistance) shall be allocated to actions in respect of learning mobility to or from partner countries within the meaning of Regulation (EU) No 1288/2013, and to cooperation and policy dialogue with authorities, institutions and organisations from those countries.
Regulation (EU) No 1288/2013 shall apply to the use of those funds.
The funding shall be made available through two multiannual allocations covering the first four years and the remaining three years respectively. The allocation of that funding shall be reflected in the multiannual indicative programming provided for in this Regulation, in line with the identified needs and priorities of the countries concerned. The allocations may be revised in the event of major unforeseen circumstances or important political changes in line with the priorities of the Union's external action.
4. The funding under this Regulation for actions referred to in paragraph 3 shall not exceed EUR 707 000 000. The funds shall be drawn from the financial allocations for geographic programmes, and the expected regional distribution and the types of actions shall be specified. Funding pursuant to this Regulation aimed at financing actions covered by Regulation (EU) No 1288/2013 shall be used for actions for the benefit of the partner countries which are covered by this Regulation, with particular attention paid to the poorest countries. The student and staff mobility actions funded through the allocation from this Regulation shall focus on areas that are relevant to the inclusive and sustainable development of developing countries.
5. The Commission shall include in its annual report on the implementation of this Regulation, as provided for in Article 13 of Regulation (EU) No 236/2014, a list of all actions referred to in paragraph 3 of this Article the funding of which is derived from this Regulation, including their compliance with the objectives and principles set out in Articles 2 and 3 of this Regulation.
Article 21
European External Action Service
This Regulation shall apply in accordance with Decision 2010/427/EU.
Article 22
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2014 until 31 December 2020.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 11 March 2014.