РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно вноските в полза на Interbev
(нотифицирано под номер C(2011) 4923)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2012/131/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от ДФЕС и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След информацията, получена относно въпросната мярка, с писмо от 2 октомври 2001 г. Европейската комисия зададе въпроси на френските власти във връзка с нея. Постоянното представителство на Франция при Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 9 ноември 2001 г.
(2)
Тъй като е приведена в действие без предварително разрешение на Комисията, мярката е вписана в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 39/03.
(3)
Комисията откри процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, относно въпросната помощ с писмо № C(2003) 2057 окончателен от 9 юли 2003 г.
(4)
Решението за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани другите държави-членки и заинтересованите трети страни да представят своите мнения относно въпросната помощ. Комисията не получи мнения от заинтересованите страни. Френските власти изпратиха своите мнения с писма от 8 и 10 октомври 2003 г., от 13 септември и от 29 ноември 2005 г.
(5)
На 25 февруари 2011 г. на Франция бе изпратено искане за допълнителна информация; на 29 март 2011 г. бе проведена среща.
(6)
Френските власти отговориха с писмо от 24 май 2011 г.
II. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
1. ВНОСКИ В ПОЛЗА НА INTERBEV
1.1. МЕЖДУБРАНШОВИТЕ ОРГАНИЗАЦИИ (МБО) И СИСТЕМАТА ОТ ДОБРОВОЛНИ ВНОСКИ, НА КОИТО Е ПРИДАДЕН ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН ХАРАКТЕР
(7)
Междубраншовите организации (МБО) представляват групи по сектори на различни най-представителни браншове на селскостопанското производство и, в зависимост от случая, на преработката, пускането на пазара и разпространението, които са признати като междубраншови организации от компетентния административен орган. Тяхното съществуване, както и задачите и функционирането им, са регламентирани от член L.631-1 и следващите от Селскостопанския кодекс (code rural). За да бъде такава група призната, компетентните органи трябва да проверят дали са изпълнени различните критерии, и по-специално дали уставът им е законосъобразен (член L.632-1 от Селскостопанския кодекс) и дали организациите, влизащи в състава на МБО, са представителни.
(8)
МБО си поставят за цел да развиват дейности в интерес на всички звена в съответния сектор и могат да сключват споразумения с такава насоченост. На тези споразумения и събирането на доброволните вноски, предназначени за финансиране на дейностите, предвидени от споразуменията, може впоследствие да бъде придаден задължителен характер („да бъдат разширени“) с междуведомствено постановление за всички оператори от сектора, независимо дали са част от професионална организация, която е член на МБО, стига да съответстват на целите, определени от закона. Тези споразумения са насочени главно към по-добро опознаване на пазара, засилване на връзките между браншовете, подобряване на качеството и реклама на продуктите. Селскостопанският кодекс разрешава споразуменията да бъдат разширени само ако са насочени към „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L.632-3 от Селскостопанския кодекс).
(9)
Правилата за събиране и разпределяне на доброволните вноски, на които е придаден задължителен характер, са регламентирани поотделно от всяко споразумение на МБО.
1.2. РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(10)
Въпреки че МБО са частни юридически лица и че финансирането им е осигурено чрез вноски от съответния сектор, функционирането на системата на доброволни задължителни вноски изисква намесата на държавата, по-специално по следните правила:
а)
преди всяко искане за разширение МБО трябва да бъде призната от държавните органи и да бъде в съответствие с целите на националната селскостопанска политика и на Общата селскостопанска политика (вж. съображения 7 и 8);
б)
след като бъдат признати, МБО могат да поискат от държавата да придаде на споразуменията им задължителен характер с междуведомствено постановление за разширение. По този начин всеки оператор от съответната област на производство дължи доброволната задължителна вноска, събирана от представителна МБО (вж. съображение 8);
в)
в съответствие с член L.632-8-1 от Селскостопанския кодекс компетентните органи са адресати на отчетите за дейността на всяка МБО и за прилагането на всяко от разширените споразумения.
2. ЦЕЛ НА ПОМОЩТА
(11)
Целта на въпросната помощ е насърчаване на изследователската и развойната дейност, техническата помощ и рекламата в полза на животновъдния сектор.
2.1. ВНОСКИ, ВЪВЕДЕНИ ОТ INTERBEV
(12)
Предмет на настоящото решение са два вида междубраншови вноски, на които е придаден задължителен характер от държавните органи. Става въпрос, от една страна, за вноски за месо и карантия, предназначени за консумация от човека, от едър рогат добитък и от овце, и за живи животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, изпращани в държавите от ЕС или изнасяни („вноска за месото“), и, от друга страна, за вноска в полза на Националния фонд за животновъдство („вноска за НФЖ“).
(13)
Междубраншовите споразумения за въвеждане на вноските в полза на Interbev, предмет на настоящото решение, са, както следва:
Вноски за месото
Вноски в полза на Националния фонд за животновъдство (НФЖ)
Споразумения МБО
Постановление за разширение
Споразумения МБО
Постановление за разширение
25.7.1995 г.
18.12.1995 г.
15.6.1994 г.
18.12.1995 г.
12.6.2001 г.
19.9.2001 г.
19.4.2001 г.
(14)
Националното междубраншово сдружение за живи животни и месо (Interbev) е френската междубраншова организация за сектора на живите животни и месото. Тя е учредена на 9 октомври 1979 г. по инициатива на организациите, представляващи отрасъла на живите животни и месото в секторите говеда, овце и коне, и е призната с наредбата от 18 ноември 1980 г. (3) Нейната задача е да защитава и да развива общите интереси на животновъдството и на промишлените, занаятчийските и търговските дейности на сектора. Interbev бе призната през 1980 г. като междубраншова организация за сектора на живите животни и месото. В състава ѝ влизат 13 национални браншови организации, представляващи различните професии в стопанския сектор на живите животни и месото: животновъди, търговци на живи животни, касапи, търговци на едро, индустриалци, дистрибутори.
(15)
Двете ѝ основни задачи са сключването на междубраншови споразумения и взаимната комуникация. Към това се добавят програми за изследвания в сектора на месото. Междубраншовите споразумения, подписани в сдружението, определят правилата за дейността на сектора. Тези споразумения могат да бъдат представени на държавните органи в рамките на процедурата по разширение. След узаконяването на разширението със съвместно постановление на министрите на земеделието и на икономиката, мерките, предвидени от междубраншово споразумение, придобиват задължителен характер за всички оператори в сектора.
2.2. ВНОСКА ЗА МЕСОТО
(16)
С междубраншово споразумение от 25 юли 1995 г., което бе разширено с постановление от 18 декември 1995 г. (4), Interbev въведе вноска за месото и карантията, предназначени за консумация от човека, от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, както и върху живи животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, изпращани в държавите от ЕС или изнасяни
(17)
Вноската бе наложена върху три категории месо и/или животни, определени както следва:
а)
вноска за месото и карантията, предназначени за консумация от човека, от животни, заклани във Франция: опредена в размер на 0,084 френски франка (FRF) (5) на 1 kg кланичен труп и заплащана от физическото или юридическото лице, което е собственик или съсобственик на животното към момента на клането му;
б)
вноска за месото, вкарано или внесено за консумация във Франция: опредена в размер на 0,042 FRF/kg и заплащана от физическото или юридическото лице, което е първи собственик или съсобственик на месото на територията на страната;
в)
вноска върху живите животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, изпращани за държава от ЕС или изнасяни: опредена в размер на 7 FRF/kg и заплащана от физическото или юридическото лице, което е последен собственик или съсобственик на животните на територията на страната.
(18)
Междубраншовото споразумение от 25 юли 1995 г. бе заменено от друго междубраншово споразумение от 12 юни 2001 г., което бе разширено с постановление от 19 септември 2001 г. (6) В член 1 от постановлението се определя, че споразумението е разширено за период, който завършва три години след датата на публикуване на това постановление, т.е. на 30 септември 2004 г.
(19)
Междубраншовото споразумение от 12 юни 2001 г. предвиждаше продължаване на предишното положение относно категорията на съответните меса и/или животни при увеличаване на размера на вноската: 0,1574 FRF (0,024 EUR) за месото и карантията, предназначени за консумация от човека, от животни, заклани във Франция; 0,0656 FRF (0,010 EUR) за месото, вкарано или внесено за консумация във Франция; 11,15 FRF (1,7 EUR) за живите животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, изпращани в държава от ЕС или изнасяни.
(20)
Споразумението от 12 юни 2001 г. предвиждаше също възможност за частично възстановяване на вноската за месото в момента на изпращането му в държава от ЕС или на износа му в трети държави. Ставката на възстановяване беше 0,0656 FRF/kg (0,010 EUR).
(21)
Разширенията, извършени през 1995 г. и 2001 г., изключиха от механизма вноската за месото, вкарано или внесено за консумация във Франция. Следователно за тези продукти не се заплаща задължителната вноска за месото.
2.3. ВНОСКА ЗА НФЖ
(22)
С междубраншово споразумение от 15 юни 1994 г., разширено с постановление от 18 декември 1995 г. (7) и постановление от 19 септември 2001 г. (8), Interbev въведе вноска в полза на Националния фонд за животновъдство. Последното постановление определя, че споразумението е разширено за период, който завършва три години след датата на публикуване на това постановление, т.е. на 30 септември 2004 г.
(23)
Този браншови фонд, управляван в рамките на Националната конфедерация по животновъдство (НКЖ), е създаден за постигането на следните две основни цели: от една страна, да насърчи преструктурирането на организациите за услуги и да им помогне да се приспособят към бъдещите потребности на все по-малобройните животновъди, принудени да прилагат политиките на Общността за управление на производството, и, от друга страна, да допринесе за запазване на съвместните инструменти за генетично подобряване и приложни изследвания, които ще останат занапред ключови фактори за конкурентоспособността на животновъдството.
(24)
Вноска, предназначена за финансирането на този фонд, се събира от физическите или юридическите лица, които са собственици или съсобственици на животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, заклани във Франция. Съгласно последните данни, предоставени от френските власти, тази вноска е била определена в размер на 0,02 FRF/kg (0,003 EUR) за нето тегло на заклано животно (или на 7 FRF/глава за говеда, 2,40 FRF/глава за телета и 0,36 FRF/глава за овце - съответно 1,05, 0,36 и 0,054 EUR).
(25)
Според френските власти приходите от тази вноска се използват за генетичното подобряване, генетичната информационна система, биотехнологията и икономическите проучвания.
2.4. ДЕЙНОСТИ, ФИНАНСИРАНИ ОТ ТЕЗИ ВНОСКИ
(26)
Ресурсите на Interbev, постъпващи от вноските за месото, се използват за три вида дейности, а именно:
а)
комуникация и реклама в полза на сектора;
б)
техническа помощ;
в)
изследвания и експерименти.
(27)
Що се отнася до комуникацията и рекламата, става въпрос по-специално за финансиране на кампании по различни теми, свързани с качествените месни продукти, като по-общи кампании по телевизията и радиото за говеждото месо, както и дейности за връзки с обществеността. Финансират се също рекламни дейности на външните пазари, като участие в търговски изложения и реклама.
(28)
Дейностите за техническа помощ са свързани по-специално със сертифицирането и категоризирането на животновъдните стопанства, с оглед премахване на ограниченията пред операторите, участващи в тези дейности. Interbev изготвя освен това общи спецификации в полза на отраслите и участва в разпространението и въвеждането на харта на добрите практики на животновъдство и на кодекс за добри работни практики в сектора на месото, като взема накрая участие и в изясняване на трансакциите в целия сектор.
(29)
Изследователските и експерименталните дейности са най-подходящи за нуждите на отрасъла, тъй като са насочени по-специално към безопасността на храните, управлението на качеството и благосъстоянието на животните.
(30)
Ресурсите на Interbev, постъпващи от вноските за НФЖ, се използват за следните дейности:
а)
съвместни дейности за генетично подобряване;
б)
компютризирана система за управление на информационните системи за животновъдните стопанства;
в)
приложни изследвания;
г)
икономически проучвания;
д)
разни дейности.
3. ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА РАЗСЛЕДВАНАТА МЯРКА
(31)
Настоящото решение се отнася до периода 1996 г.-2004 г. - годината на изтичане на валидността на последното междубраншово споразумение, което е предмет на настоящата процедура.
4. ПОЛУЧАТЕЛИ
(32)
Получатели на разглежданата мярка за помощ са животновъдите на говеда и овце.
(33)
Основните крайни получатели на разглежданата мярка за помощ са производителите, преработвателите и дистрибуторите на селскостопански продукти. Предвидено е някои от дейности да могат да бъдат извършвани за сметка на последните от частни предприятия.
(34)
Настоящото решение не засяга становището на Комисията относно съвместимостта на процедурата по подбора на доставчиците на услуги, на които е възложено изпълнението на дейностите на Interbev, с правилата за възлагане на обществени поръчки.
5. ПРИЧИНИ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА (9)
(35)
Що се отнася преди всичко до характера на конкретните вноски, Комисията отбеляза, че на тях им е придаден задължителен характер от френското правителство в рамките на процедура по разширение на междубраншовите споразумения. Разширението на споразуменията е направено чрез приемане на постановление, публикувано в Официалния вестник на Френската република. Оттук следва, че за тези вноски е бил необходим акт на държавен орган, за да имат пълен ефект. Поради това при откриването на процедурата по разследване Комисията счете, че става въпрос за един вид парафискални вноски, т.е. за публични ресурси, и че тази помощ е неправомерна, тъй като за нея не е постъпило уведомление.
(36)
В съответствие с точка 194 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието и горското стопанство през 2007-2013 г. (10) (наричани по-долу „Насоките за земеделието“) всяка неправомерна помощ следва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, когато помощта е предоставена. Тези Насоки за земеделието се прилагат от 1 януари 2007 г. Предходните насоки, Насоки на Общността относно държавната помощ за земеделието през 2000-2006 г. (11), се прилагаха от 1 януари 2000 г. Следователно всяка помощ, предоставена след тази дата, следва да бъде оценявана в контекста на насоките от 2000 г. От друга страна, помощите, предоставени преди тази дата, следва да бъдат оценявани в контекста на разпоредбите и на установената съдебна практика, приложими преди 1 януари 2000 г. Разследваната помощ е предоставяна от 1996 г. нататък.
(37)
По отношение на държавната помощ, финансирана чрез парафискална вноска, финансираните с помощта дейности, както и финансирането на самата помощ следва да бъдат разследвани от Комисията.
5.1. ПОМОЩТА
5.1.1. Рекламни дейности
(38)
Комисията припомни, че съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена в контекста на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, които не са изброени в приложение II към Договора за ЕИО (12), и че съвместимостта на помощта, предоставена след тази дата, трябва да бъде проверена в контекста на Насоките на Общността, приложими към държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I от Договора за ЕО, и за някои продукти, които не са изброени в приложение I (13). Двата текста се основават по същество на едни и същи принципи, като предвиждат по-специално отрицателни и положителни критерии, които следва да бъдат спазвани. Що се отнася до тавана на помощта, тези дейности следва да бъдат финансирани от сектора в размер на не по-малко от 50 % от разходите. В конкретния случай мерките са били финансирани изцяло чрез парафискални вноски и финансовият принос на операторите достига по определение това равнище. Ето защо на етапа на откриване на процедура по разследване Комисията счете, че приложимите условия са изпълнени.
5.1.2. Дейности за осигуряване на техническа помощ
(39)
Комисията припомни, че съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2000 г., трябва да бъде проверена в контекста на практиката на Комисията, основана на предложението за полезни мерки във връзка с помощта, предоставена от държавите-членки в сектора на животновъдството и на продуктите от животновъдството (14), и че съвместимостта на помощта, предоставена след тази дата, трябва да бъде проверена в контекста на Насоките за земеделието. Практиката на Комисията, приложима до 2000 г., и Насоките за земеделието се основават по същество на едни и същи принципи. Следователно помощта, предоставена в размер на 100 % от допустимите разходи, е разрешена за този вид помощи. Освен това помощта следва да бъде достъпна за всички оператори, които са потенциално заинтересовани. Ето защо на етапа на откриване на процедура по разследване Комисията счете, че приложимите условия са изпълнени.
5.1.3. Изследователски и експериментални дейности
(40)
Комисията припомни, че съвместимостта на помощта трябва да бъде проверена в контекста на Рамката на Общността за държавните помощи за изследователска и развойна дейност (15) и на Съобщението на Комисията за изменение на тази рамка (16). Следователно съвместим с вътрешния пазар е размер на помощта, достигащ до 100 %, при условие че са изпълнени следните четири условия: помощта представлява общ интерес за сектора; информацията се публикува в подходящи всекидневници; резултатите от дейностите се представят по еднакъв начин - изразени както в стойност, така и в разход на време; помощта отговаря на международните търговски критерии, възприети от ЕС. Ето защо на етапа на откриване на процедура по разследване Комисията счете, че приложимите условия са изпълнени.
5.1.4. Дейности, финансирани от вноската за НФЖ
(41)
Комисията искаше да си изясни точния характер на дейностите, финансирани от вноската за НФЖ, чиято цел е да насърчи преструктурирането на организациите за услуги и да им помогне да се приспособят към бъдещите потребности на животновъдите, както и да допринесе за запазване на общите инструменти за подобряване на генетичния материал и за приложни изследвания. Приходите от тази вноска се използват според френските власти за генетичното подобряване, генетичната информационна система, биотехнологията и икономическите проучвания. Тези данни бяха недостатъчни, за да може Комисията да установи съвместимостта на въпросните действия с приложимите разпоредби на Общността. На етапа на откриване на процедура по разследване Комисията не можа следователно да достигне до заключението, че дейностите, финансирани от вноската за НФЖ, са съвместими с Договора за ЕО (17).
5.2. ФИНАНСИРАНЕ НА ПОМОЩТА
5.2.1. Вноска за месото
(42)
От 1 януари 1996 г. нататък вноската се налага, наред с другото, върху живи животни от рода на едрия рогат добитък и от рода на овцете, изпратени в други държави-членки, както и върху продукти от тяхното месо, изпращани в други държави-членки, въпреки че за последните през 2001 г. е въведено частично възстановяване на тази вноска. Съгласно решение на Съда на Европейския съюз (наричан по-долу „Съдът на ЕС“) (18) дадена такса следва да се разглежда като представляваща нарушение на забраната срещу дискриминация, установена в член 110 от ДФЕС, ако предимствата, свързани с насочването на постъпленията, са в полза на онези от облаганите национални продукти, които се преработват или пускат на националния пазар, като се компенсира частично понасяната от тези продукти тежест и така се поставят в по-неизгодно положение изнасяните национални продукти.
(43)
На етапа на процедурата по разследване Комисията счете, че постъпленията от таксата върху продуктите и живите животни, изпращани в други държави-членки, предназначена за финансиране на дейностите по реклама, техническа помощ, изследвания и експерименти, извършвани от Interbev, могат да представляват финансиране на помощ, несъвместимо с вътрешния пазар съгласно Договора и по-специално член 107 от него, и че следователно финансираната по този начин държавна помощ би била несъвместима с посочения договор. В действителност вноската би могла да постави в по-неблагоприятно положение производството на животни с оглед на износа им в други държави-членки, тъй като предназначението на приходите може по своята същност да постави в по-благоприятно положение националната продукция, пускана на пазара във Франция, за сметка на изнасяната национална продукция, и размерът на вноската не е съобразен с различните печалби, реализирани от националните продукти при пускането им в продажба във Франция или извън Франция.
5.2.2. Вноска за НФЖ
(44)
Въз основа на информацията, получена при откриването на официална процедура по разследване, Комисията не разполагаше при самата процедура по разследване с данни, сочещи, че тази вноска е била наложена за вносни животни или за животни, изпращани в други държави-членки.
6. СЪВМЕСТИМОСТ НА ДОБРОВОЛНИТЕ ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ВНОСКИ СЪС СИСТЕМАТА НА ОБЩАТА ОРГАНИЗАЦИЯ НА ПАЗАРА
(45)
По въпроса за съвместимостта на доброволните задължителни вноски със системата на общата организация на пазара (наричана по-долу „ООП“) в контекста на решението от 22 май 2003 г. по дело Freskot (19), Комисията счита, че в конкретния случай доброволните задължителни вноски не засягат, пряко или косвено, цените на въпросните крайни продукти, защото те не влияят върху цените на продуктите, които се определят от свободния пазар. Така тежестта върху месните продукти и отглежданите животни се неутрализира от предимството, предоставяно от финансираните дейности. Следователно може да се приеме, че въздействието на вноските върху цените е много ограничено или изобщо няма такова.
III. МНЕНИЯ НА ФРАНЦИЯ
(46)
С писма от 8 и 10 октомври 2003 г. френските власти представиха своите мнения относно решението на Комисията за откриване на процедурата, предвидена по член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на разглежданата тук мярка за помощ.
(47)
С писма от 13 септември и 29 ноември 2005 г. френските власти представиха други мнения в отговор на исканията за допълнителна информация, изпратени от Комисията.
(48)
В резултат на искането за допълнителна информация, изпратено от Комисията на 25 февруари 2011 г., и на срещата на 29 март 2011 г. френските власти представиха други мнения с писмо от 24 май 2011 г.
(49)
Френските власти отбелязват, че според Комисията ресурсите, постъпващи от такива междубраншови вноски, на които е придаден по този начин задължителен характер, могат да бъдат приравнени с парафискални такси, които могат да предизвикат нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар. Френските власти отбелязват също така, че за мерките е трябвало да бъде представено уведомление. По-нататък те изтъкват следните съображения:
1. ОБХВАТ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО НА КОМИСИЯТА СЪГЛАСНО ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ
(50)
Що се отнася до вноските, събрани по силата на междубраншовите споразумения от 15 юни 1994 г. в полза на фонда за животновъдство и от 18 декември 1995 г. в полза на Interbev, френските власти считат, че Комисията е започнала тяхното разследване с писма от 16 януари 1995 г. (помощ NN 34/95) и от 18 март1996 г., и го е приключила с писмо (SG (96) D/6396) от 15 юли 1996 г. със заключението, че „въпросните мерки попадат изключително в обхвата на Регламент (ЕИО) № 2328/91 на Съвета и следва да бъдат разследвани съгласно цитирания регламент. Всъщност член 35, параграф 2 от този регламент изключва прилагането на членове 92 и 93 от Договора“.
(51)
В отговор на Комисията, която изтъкна, че навремето не се е произнесла по другите мерки, осъществени от Interbev (тъй като досие NN 34/95 се е отнасяло само до инвестициите, насочени към преструктуриране на стопанствата за отглеждане на говеда с бозаещи малки), френските власти заявиха, че в отговор на писмо на Комисията от 18 март 1996 г. те са се произнесли, както следва: „Националният фонд за животновъдство има действително за цел […] да подобри селекцията в животновъдството и да подпомогне изследванията, и по-специално генетичните. […]“ (писмо от 13 септември 2005 г.).
(52)
Френските власти следователно считат, че Комисията е била много добре информирана относно наличието на дейности по комуникация, реклама, изследвания и експерименти, финансирани от Interbev, и е имала възможност в рамките на това досие да отправи към френските власти искания за допълнителна информация. Тъй като Комисията не е реагирала на това съобщение, френските власти са достигнали до заключението, че изпратената информация е била достатъчна за Комисията.
(53)
В по-късен отговор на Комисията, в който е изпратено искане за допълнителна информация (30 май 1996 г.) във връзка с горепосоченото писмо, френските власти, от една страна, твърдят, че така и не са получили искания за допълнителна информация, а, от друга страна, считат, че бездействието на Комисията между 30 май 1996 г. и 2 октомври 2001 г. представлява мълчаливо приемане на съвместимостта на мерките, за които е била уведомена.
(54)
Освен това френските власти заявяват, че Комисията е била уведомена за дейностите по комуникация, осъществени от Interbev в рамките на дело C 18/95, във връзка с мерките в полза на сектора на овцете.
(55)
Следователно, тъй като оттогава Комисията не е проучвала тези споразумения, според френските власти те правомерно са приели, че Комисията не се противопоставя на прилагането им.
(56)
При тези условия френските власти считат, че настоящата процедура се отнася само до междубраншовото споразумение от 12 юни 2001 г.
(57)
В писмото си от 24 май 2011 г. и при срещата на 29 март 2011 г. френските власти най-после представиха на Комисията данни относно целия разглеждан период.
2. ПРИЧИНИ, ОБОСНОВАВАЩИ НЕПРЕДСТАВЯНЕТО НА УВЕДОМЛЕНИЕ ЗА ПОМОЩТА СПОРЕД ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ
(58)
Що се отнася до дейностите, осъществени благодарение на ресурсите от събраните вноски по силата на новите междубраншови споразумения от 12 юни 2001 г. в полза на Interbev и НФЖ, френските власти не са счели за необходимо да представят уведомление за тях, тъй като те са финансирани изключително от частни ресурси, получени от съответния сектор.
3. ДЕЙНОСТИ, ОСЪЩЕСТВЕНИ ОТ INTERBEV
(59)
Що се отнася до дейностите, осъществени от Interbev, френските власти отбелязват, че в резултат на анализа на представената им информация с писмо от 9 ноември Комисията счита, че те са съвместими с Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието през 2000-2006 г. и с Насоките на Общността, приложими към държавните помощи за реклама на селскостопанските продукти и на някои продукти, които не са изброени в приложение I. Френските власти потвърждават, че през периода, към който се отнася настоящото решение, Interbev е финансирал тези дейности по реклама, техническа помощ, изследвания и експерименти при същите условия, каквито са изложените в писмото от 9 ноември 2001 г.
4. ДЕЙНОСТИ ЗА ИЗСЛЕДВАНИЯ И ЕКСПЕРИМЕНТИ, ОСЪЩЕСТВЕНИ ЧРЕЗ НФЖ
(60)
Що се отнася до НФЖ, с писмо в отговор на решението за откриване на процедура (8 и 10 октомври 2003 г.) френските власти представиха следните обяснения.
(61)
Дейностите, осъществени благодарение на ресурсите на НФЖ, са дейности за техническа помощ и приложни изследвания. Френските власти потвърдиха, че те са разработени в съответствие с точки 14 и 17 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието през 2000-2006 г.
(62)
Прави се преди всичко уточнението, че ресурсите, събрани от НФЖ, са използвани за следните дейности:
а)
съвместни дейности за генетично подобряване;
б)
компютризирана система за управление и информационна система за животновъдните стопанства;
в)
приложни изследвания;
г)
икономически проучвания;
д)
разни дейности.
4.1. ДЕЙНОСТИ В ОБЛАСТТА НА ГЕНЕТИКАТА
(63)
В областта на генетиката участието на НФЖ е строго ограничено до участие в някои съвместни дейности, осъществявани в рамката на Националната система за генетично подобряване и определени от Националната комисия за генетично подобряване (CNAG), в която участват представители на държавата, на бранша, на изследователската дейност и на образователните институции.
(64)
Финансовите средства, предоставени от НФЖ, са предназначени основно за участие в дейностите на отдела по генетика на Института за животновъдство, чиито главни задачи са: подпомагане на организациите, които на място съдействат за генетичното подобрение на преживните животни; изготвяне, поддържане и актуализиране на спецификациите, определящи процедурите на място; контрол на процедурите по оползотворяване и регистриране на общите информационни системи за данните, необходими за генетична оценка на разплодните животни; адаптиране на процедурите за индексация в партньорство с INRA; въвеждане на процедури за обмен на данни на международно равнище и разпространение на официалния указател.
4.2. ОБНОВЯВАНЕ И РАЗВИТИЕ НА ИНФОРМАЦИОННИТЕ СИСТЕМИ В ЖИВОТНОВЪДСТВОТО
(65)
В рамките на дейността си по обновяване и развитие на информационните системи в животновъдството, НФЖ дава своя принос за обновяването на генетичната информационна система (ГИС). Започнало през 1995 г., това обновяване се наложи като начин за модернизиране на общата информационна система, въведена преди повече от 20 години, и нейното унифициране, с оглед да се осигури по-ефективно управление на генетичните данни, като се даде същевременно възможност за включване на новите функционалности, необходими за индексацията, и да се намалят разходите.
(66)
От друга страна, НФЖ взе участие в проучването на икономическата, техническата и правната целесъобразност на един проект за браншова информационна система в животновъдството (SPIE), чиято цел е да се осигури браншовото и междубраншовото оползотворяване на официалните данни за идентификация и на другите данни, които могат да се вземат.
4.3. УЧАСТИЕ В ОБЛАСТТА НА ПРИЛОЖНИТЕ ИЗСЛЕДВАНИЯ
(67)
Редица програми за приложни изследвания бяха подпомогнати от НФЖ, чиято задача е да продължи участието си в проучвания, насочени към теми от общ интерес за сектора на животновъдството, като например помощта за програмата за приложни изследвания и трансфер на биотехнологиите за репродукция (прехвърляне на ембриони, определяне на пола, оплождане ин витро). Тези работи се отнасят до новите техники в ембриологията, които са особено интересни с оглед бъдещото използване на молекулярните маркери и на дейностите по селекция, подпомогната от маркери. Програмата по-конкретно включва значително повишаване на резултатността при класическото прехвърляне на ембриони, разработване и оптимизиране на френския метод за определяне на пола на ембрионите, разработване на метода за овоцитна пункция при използване на ехограф, подобряване на техниката на оплождане ин витро.
(68)
НФЖ взе също участие в пилотния проект за изследвания на хомоложната рекомбинация. Проектът, управляван от INRA и използващ метода на трансгенезата, се отнасяше до контролирана модификация на генома на животните и бе насочен към включването на трансген на предварително избрано място в ДНК. Тази процедура имаше за цел да открие пътя за заместване на един ген с друг, без да се използват генетично модифицирани организми.
(69)
Освен това НФЖ взе участие в програмата IDEA за електронната идентификация на едрия рогат добитък и овцете. Той даде също принос за финансирането на националните проекти, одобрени в рамките на програмата на Общността IDEA, насочена към подобряване на надеждността на идентификацията на животните чрез използване на нови техники и електроника.
4.4. ИКОНОМИЧЕСКИ ПРОУЧВАНИЯ
(70)
НФЖ трябваше да участва във финансирането на икономически проучвания, необходими на животновъдните организации, по-специално за да се отговори на въпросите, поставяни от последователните реформи на ОСП, разширяването на Европа, кризите от последните години и развитието в международен контекст.
(71)
Всички тези проучвания са извършени под ръководството на група, наречена „Икономическа група за животновъдство“ (ИГЖ), под егидата на Института за животновъдство, който осигурява съгласуваността между различните изследвания, поискани от бранша, и взаимното им допълване с извършваните на други места изследвания.
(72)
Извършените проучвания се състоят от мониторинг на конюнктурата в секторите за мляко и за месо във Франция и в Европа, ежемесечни финансови справки със задълбочен анализ на икономическите аспекти на производството на животни във Франция, в Европа и в целия свят, специфични изследвания, като мониторинг на цените, на производствените разходи, на преговорите в Общността и в СТО.
(73)
Икономическата обсерватория, създадена в рамките на ИГЖ, обединява конкретните данни за функционирането на животновъдните стопанства, събрани чрез мрежите за животновъдство, и осигурява полезното взаимодействие между макроикономическия и микроикономическия подход.
4.5. РАЗНИ ДЕЙНОСТИ
(74)
НФЖ е призван, от друга страна, да подкрепя стриктно започването на новите обединителни проекти, имащи за цел да насърчат адаптирането на животновъдството към социално-икономическите промени, като например създаване на харта на добрите практики в животновъдството, които се налагат като най-важният общ подход от този вид в Европа, и започването на проекта за комуникация относно професията на животновъда след втората криза със СЕГ, за да се възстанови разбирателството между животновъди и граждани.
4.6. РАМКА НА ОБЩНОСТТА
(75)
Френските власти подчертаха, че всички финансирани дейности са наистина от общ интерес за всички говедовъди и овцевъди; никога не е ставало въпрос за дейности, ползата от които би се ограничила до единични оператори или до отделни групи оператори.
(76)
Финансовото участие на НФЖ е най-често под 50 % от разходите за тези работи и изследвания. То може да бъде над 50 % в някои единични проекти, но размерът на помощта не надвишава в никакъв случай 100 %.
4.6.1. Техническа помощ
(77)
Икономическите проучвания се финансират, като се спазва, от една страна, ограничението от 100 000 EUR на животновъд за период от три години и, от друга страна, правилото за достъп на всички животновъди до техните резултати.
4.6.2. Приложни изследвания
(78)
Френските власти потвърдиха, че данните от всяко икономическо проучване, както и събраните след завършването на всяка изследователска програма, когато са окончателни, получават широко разпространение. Систематично се публикуват и разпространяват резултатите от всички дейности, подпомогнати от фонда, за да могат животновъдите и техните организации по места да се възползват от тях и да имат достъп без никаква дискриминация.
(79)
Използват се два големи канала за разпространение: каналът на браншовите животновъдни организации и този на Института по животновъдство с помощта на технически и икономически публикации, разпространявани широко сред животновъдите и техниците.
(80)
Като се има предвид, че тези работи представляват общ интерес, не се предвижда употребата на резултатите за търговски цели. Същинската полза от тези дейности е за всички говедовъди и овцевъди, до които се разпространяват теоретичните и практическите резултати от тях.
(81)
За финансираните изследвания не се допуска пряко заплащане на производителите и преработвателите.
5. ВНОСКИ ЗА ВНОСА НА ЖИВОТНИ И МЕСО
5.1. ЗА ВНОСКИТЕ В ПОЛЗА НА INTERBEV
(82)
Относно таксуването на вкараното във Франция месо от животновъдни стопанства в други държави-членки или от трети държави, съгласно данните, изпратени на няколко пъти от френските власти, Комисията можа да установи, че междуведомствените постановления за разширение на междубраншовите споразумения от 1995 г. и 2001 г. винаги са изключвали от обхвата си вноските за вносното месо.
5.2. ЗА ВНОСКИТЕ В ПОЛЗА НА НФЖ
(83)
Комисията освен това установи, че вноската, събирана в полза на НФЖ, би могла да бъде приложена към животни, отгледани извън националната територия, но вкарани във Франция, за да бъдат заклани там.
(84)
В писмото си от 6 октомври 2003 г. френските власти признаха уместността на това възражение въз основа на принципите на правото на Общността. Затова те поеха задължението да изменят текста на споразумението, с оглед да се изключи каквато и да било вноска за животните, отгледани извън националната територия, но вкарани във Франция, за да бъдат заклани там. Френските власти предложиха да предоставят новия текст на Комисията, когато новото споразумение бъде окончателно договорено и подписано.
(85)
Те добавиха, че на практика вносът на живи животни е така или иначе много ограничен и не създава опасност от нарушаване на конкуренцията. По данни на митническите органи внесените „възрастни угоени говеда“ са били съответно 24 933 глави през 2001 г. и 22 250 глави през 2002 г. Общо в страната се колят от порядъка на 4 милиона глави, така че живият внос е само 0,58 % от общия брой на закланите животни. От друга страна, над 70 % от този внос е на животни с висок клас по конформация и висока цена, предназначени за потребителска ниша, характерна за Северна Франция. Като се имат предвид средните цени на вноса на тези животни (по данни на митниците 1,50 EUR/kg живо тегло или 2,5 EUR/kg нето), събраната вноска в полза на НФЖ за тези животни е била от порядъка на една хилядна от стойността на животното.
(86)
Според френските власти събраните доброволни задължителни вноски са, от една страна, минимални, тъй като неплащането им за вносните животни е било често явление, което после е станало систематично, а, от друга страна, размерът на въпросната доброволна задължителна вноска, отнесен към стойността на животните, е толкова малък, че не би могъл да доведе до нарушаване на конкуренцията. В своето писмо от 24 май 2011 г. френските власти представиха примерни изчисления на вноските и изявления на предприятия, доказващи, че практиката на възстановяване може да се прилага в някои случаи, без обаче да е задължителна.
(87)
С писма от 13 септември 2005 г. и 24 май 2011 г. френските власти потвърдиха, че от 2003 г. нататък вноската за НФЖ се събира само за животните, отгледани и заклани във Франция (20).
6. ВНОСКИ ЗА ЖИВОТНИТЕ И МЕСОТО, ИЗПРАЩАНИ В ДРУГИ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ
6.1. ЗА ВНОСКИТЕ В ПОЛЗА НА INTERBEV
(88)
Относно вноската за месото, изпращано в други държави-членки, Комисията обърна внимание върху възможен риск от дискриминация, свързан със система на вноски, която не взема под внимание изпращането извън националната територия на някои продукти, подлежащи на заплащане на вноски, и изрази опасения, че подобна мярка поставя в по-благоприятно положение националните продукти, пуснати на пазара във Франция.
(89)
Както е изложено в съображение 16 и следващите, за месото, изпращано в други държави-членки, се заплаща доброволна задължителна вноска от 0,0126 EUR/kg, а след междубраншовото споразумение от 12 юни 2001 г. - доброволна задължителна вноска от 0,024 EUR/kg. Освен това след посоченото споразумение бе предвидена система за възстановяване в размер на 0,010 EUR/kg.
(90)
Що се отнася до доброволните задължителни вноски, събирани за животните, изпращани в други държави-членки, в своето писмо от 24 май 2011 г. френските власти представиха обяснения, доказващи, че посочените доброволни задължителни вноски са пропорционални на печалбите от дейностите, финансирани от тези вноски.
(91)
Френските власти обясниха, че изпращаните живи животни са били неугоени отбити животни от рода на едрия рогат добитък. Както бе посочено в съображение 17 и следващите, за тези животни се е заплащала доброволна задължителна вноска, изчислявана на глава, а не на килограм месо.
(92)
Френските власти представиха тогава изчисление, което дава възможност да се прецени съответствието между вноската на глава и на килограм. В действителност в междубраншовото споразумение от 25 юли 1995 г. се посочва, че доброволната задължителна вноска е 0,084 FRF/kg от кланичен труп и че доброволната задължителна вноска при изпращане на живи животни е 7 FRF на глава възрастно говедо (член 4). От друга страна, едно неугоено отбито животно тежи от порядъка на 250 до 280 kg живо тегло, от което се получава средно 163 kg месо (коефициент 65 %). По този начин вноската от 7 FRF на глава съответства на вноска от 0,042 FRF/kg, което е около половината от вноската, дължима за месото.
(93)
Междубраншовото споразумение от 12 юни 2001 г. продължи действието на този механизъм при запазване на същото съответствие. Сумите (в евро) бяха, както следва: доброволна задължителна вноска (ДЗВ) при клане от 0,024 EUR/kg от кланичен труп (член 2) и ДЗВ при изпращане на живи животни от 1,7 EUR/глава възрастно говедо (член 4). По този начин вноската от 1,7 FRF на глава съответства на вноска от 0,0104 FRF/kg, което е около половината от вноската, дължима за месото.
(94)
Според френските власти общите постъпления (38 136 670 EUR) от доброволната задължителна вноска, получена от продуктите, изпращани в други държави-членки (живи животни и месо), представлява 15 % от общата сума на постъпленията от всички доброволни задължителни вноски, получени от Interbev през периода 1995-2004 г. (252 855 282 EUR). Следвайки общ подход за периода 1995-2004 г., френските власти считат, че посочените постъпления са определени правилно и в съответствие с дейностите, от които биха се облагодетелствали продуктите, изпращани в други държави-членки.
(95)
Освен това френските власти посочват, че животните и месото, изпращани извън Франция, са се облагодетелствали, от една страна, от действия, извършвани извън националната територия, в размер на 21 490 848 EUR, а, от друга страна, от дейностите, които са били от полза за всички животни и продукти, за където и да са били предназначени те. Френските власти смятат, че е правилно от тази сума от действия, полезни за всички животни и продукти и възлизаща на 91 231 075 EUR, да се счита, че само 28 280 000 EUR са финансирали дейности, осъществени извън националната територия.
(96)
Дейностите, отнасящи се конкретно до изнесените животни и продукти, са били по-специално рекламни операции (като например: международни изложения, дейности за браншова информация и връзки с обществеността, зелена седмица в Берлин, курсове за обучение по разфасовка в чужбина). Дейностите, отнасящи се до всички животни и продукти, за които и пазари да са били предназначени във Франция и извън Франция, са били по-специално рекламни дейности, като кампании за „качествено европейско говеждо“, карантията, „породите за месо“, и някои изследвания по безопасност на храните, благосъстояние на животните, управление на качеството, характеризиране на продукта, сертифициране или проследяване на говеждо и телешко месо, резултатите от които са широко разпространени както във Франция, така и извън Франция.
(97)
Френските власти считат, че продуктите, изпращани извън Франция, са спечелили от междубраншовите дейности общо сумата от 49 770 000 EUR. Тази сума следва да се съпостави с доброволните задължителни вноски, които те е трябвало за изплатят, в размер на 38 136 670 EUR. Частта от доброволните задължителни вноски, изплатена от изнесената френска продукция през периода 1995-2004 г., е сравнима с печалбите, които тя е получила от дейностите, финансирани от Interbev.
6.2. ЗА ВНОСКИТЕ В ПОЛЗА НА НФЖ
(98)
В писмото си от 13 септември 2005 г. френските власти потвърдиха, че за самите изпращани продукти не са се дължали вноски в полза на НФЖ.
IV. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
(99)
Членове 107 и 108 от ДФЕС се прилагат към всички селскостопански продукти от приложение I към него, обхванати от правилата на общата организация на пазара (всички селскостопански продукти, с изключение на конското месо, пчелния мед, кафето, алкохола от селскостопански произход, оцета, получен от алкохол, и корка), в съответствие с различните регламенти, уреждащи общата организация на съответните пазари.
1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(100)
В съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен изключенията, предвидени от посочения Договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(101)
Членове 107-109 от ДФЕС се прилагаха през разглеждания период в сектора на говеждото и телешкото месо в съответствие с член 40 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета (21) относно общата организация на пазара за тези продукти. До приемането на последния те се прилагаха в същия сектор в съответствие с член 24 от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета от 27 юни 1968 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (22). Същите членове се прилагаха в секторите на овчето и козето месо в съответствие с член 23 от Регламент (ЕО) № 2529/2001 на Съвета от 19 декември 2001 г. относно общата организация на пазара на овче и козе месо (23). До приемането на последния те се прилагаха в същия сектор в съответствие с член 22 от Регламент (ЕО) № 2467/98 на Съвета от 3 ноември 1998 г. относно общата организация на пазара на овче и козе месо (24), а до неговото приемане, в съответствие с член 27 от Регламент (ЕИО) № 3013/89 на Съвета от 25 септември 1989 г. относно общата организация на пазара на овче и козе месо (25).
(102)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими днес за двата сектора, посочени в съображение 32 и следващите от настоящото решение, в съответствие с член 180 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (наречен „Общ регламент за ООП“) (26) (27).
1.1. НАЛИЧИЕ НА СЕЛЕКТИВНО ПРЕДИМСТВО
(103)
Според Съда на ЕС за държавни помощи се считат намесите, които под каквато и да било форма са в състояние пряко или непряко да поставят определени предприятия в по-благоприятно положение или които трябва да се считат за икономическо предимство, което предприятието бенефициер не би получило в нормални пазарни условия (28). В конкретния случай предоставената подкрепа поставя в по-благоприятно положение предприятията, действащи в сектора на говедовъдството или овцевъдството, чрез осъществяването на мерки, които могат да бъдат от полза за производителите или за секторите, представлявани от Interbev.
(104)
Освен това, пак съгласно съдебната практика на Съда на ЕС, за помощи се считат намеси, облекчаващи под различна форма тежестите, които обичайно натоварват бюджета на едно предприятие и които, без да са субсидии в строгия смисъл на думата, имат същото естество и последици (29).
(105)
Що се отнася до наличието на предимство, последното следва да бъде определено на равнището на потенциално облагодетелстваните от дейностите в полза на сектора на месото, както и от въпросните междубраншови вноски и тяхното финансиране. В конкретния случай предоставената подкрепа е поставила в по-благоприятно положение предприятията, действащи в сектора на говедовъдството или овцевъдството, чрез осъществяването на мерки, които могат да бъдат от полза за производителите от сектора.
1.2. ПОМОЩ, ПРЕДОСТАВЕНА ОТ ДЪРЖАВАТА ИЛИ ПОСРЕДСТВОМ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ
(106)
Съгласно съдебната практика на Съда на ЕС, за да може едно предимство да бъде определено като държавна помощ, трябва, на първо място, то да бъде предоставено пряко или непряко посредством използването на държавни ресурси и, на второ място, да може да бъде приписано на държавата (30).
(107)
Що се отнася до характера на конкретните вноски (доброволни задължителни вноски), Комисията счита, че става въпрос за парафискални такси, т.е. за държавни ресурси. Комисията основава своята оценка на следните съображения.
(108)
Преди всичко трябва да се подчертае, че в съгласно съдебната практика, и по-специално точка 139 от решението по дело Salvat (31), разликата между частни и публични организации не е „определящ елемент за прилагането на Договора към държавните помощи“. В допълнение решението по дело Ladbroke (32) потвърждава по много ясен начин, че член 107, параграф 1 от ДФЕС „обхваща всички парични средства, които могат да бъдат използвани ефективно от публичния сектор за поддържането на предприятия, без значение дали тези средства трайно принадлежат или не на наследството на посочения сектор. Поради това макар сумите (…) да не са постоянно във владение на държавната хазна, фактът, че остават трайно под публичен контрол и следователно на разположение на компетентните национални органи, е достатъчен те да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата и посочената мярка да попадне в обхвата на член 107, параграф 1 от Договора“.
(109)
На първо място, в контекста на тази съдебна практика Комисията счита, че фактът, че въпросните доброволни задължителни вноски се състоят от вноски на частния сектор и че не са на постоянно разположение на държавата, не е достатъчен, за да се достигне до заключението, че те остават извън обхвата на член 107, параграф 1 от Договора. За тази цел Комисията следва да разследва и степента на контрол, упражняван от държавата по отношение на постъпленията от въпросните доброволни задължителни вноски, и правомощията на държавата да насочва използването на ресурсите за финансиране на мерките за помощ.
(110)
В разследвания случай Комисията отбелязва, че одобрението на правителството чрез признаването на Interbev представлява предварително условие за въвеждането на доброволните задължителни вноски. Поради това, макар Interbev да е административна единица от частното право, възможността му да въвежда доброволни задължителни вноски в своя сектор на дейност зависи от одобрението на държавата за неговото функциониране и целите му (вж. съображение 14 от настоящото решение).
(111)
Селскостопанският кодекс определя също, че на вноските се придава задължителен характер за всички членове на заинтересования бранш, когато тези вноски бъдат разширени с междуведомствено постановление (вж. съображение 10 от настоящото решение). Оттук следва, че за този вид вноски е необходим акт на държавен орган, за да имат пълно действие (33).
(112)
Въз основа на тези факти Комисията отбелязва, че разследваните ДЗВ могат да бъдат разглеждани като намиращи се под държавен контрол и като представляващи държавни ресурси.
(113)
Второ, използването на приходите от ДЗВ се определя от целите и рамката на функциониране на междубраншовите организации съгласно определенията в Селскостопанския кодекс (вж. съображения 7-10). Следователно държавата има правомощия да насочи използването на приходите от доброволните задължителни вноски за финансиране на мерките за помощ, осъществявани от Interbev. Предимствата, предоставени от Interbev, могат поради това да бъдат приписани на държавата.
(114)
Освен това следва да се припомни, че по дело C-345/02 Pearle (34) Съдът на ЕС посочи някои показатели, които дават възможност да се определи дали парафискалните такси трябва да бъдат разглеждани като държавни ресурси, които могат да бъдат приписани на държавата, когато те се събират в основната си част от междубраншова организация в полза на нейните членове.
(115)
Съгласно критерия, предложен от Съда на ЕС по това дело, задължителните вноски, събирани от посредник, представляващ предприятията от някои стопански сектори, не се разглеждат като държавни ресурси, ако са изпълнени всички следни условия:
а)
въпросната мярка е въведена от браншови орган, който представлява предприятията и работниците в сектора и не служи като инструмент за провеждане на политики, определени от държавата;
б)
целите на въпросната мярка са финансирани изцяло чрез вноски на предприятия от сектора;
в)
начините на финансиране и процентът/размерът на вноските се определят в рамките на браншовия орган от представителите на работодателите и работниците, без държавна намеса;
г)
вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без възможност за държавна намеса.
(116)
Става ясно обаче, че разглежданата мярка не отговаря на всички условия на решението по дело Pearle. На първо място, съществуването, задачите и функционирането на Interbev са уредени от националното законодателство (вж. съображения 10 и 14) и финансирането му чрез доброволната задължителна вноска изисква намесата на държавата (вж. съображение 10). Освен това член 632-2-1 от Селскостопанския кодекс определя, че междубраншовите организации допринасят за осъществяването на национални икономически политики и икономически политики на Европейския съюз и могат да се ползват с приоритети при предоставяне на държавни помощи. Interbev може следователно да бъде разглеждан като инструмент за провеждане на подкрепяна от държавата политика, осъществяващ дейности от общ интерес за междубраншовата организация (вж. съображения 40, 61 и следващите). Освен това, както е определено в устава на Interbev, бюджетите на междубраншовата организация могат да се захранват с пряка държавна субсидия. Накрая, с оглед на общия интерес на финансираните изследователски дейности (вж. съображение 10), в конкретния случай не може да бъде установено със сигурност, че получателите на помощта са винаги субектите, задължени да плащат вноските.
(117)
Като има предвид гореизложените съображения, Комисията достига до заключението, че разглежданите мерки могат да бъдат приписани на държавата и са финансирани посредством държавни ресурси.
1.3. ЗАСЯГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА И НАРУШАВАНЕ НА КОНКУРЕНЦИЯТА
(118)
За да попаднат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, помощите трябва освен това да засягат конкуренцията и търговията между държавите-членки. Този критерий предполага, че получателите на помощите осъществяват икономическа дейност.
(119)
За да се установи дали тази помощ попада в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, като последна стъпка трябва да се провери дали въпросната помощ може за засегне търговията между държавите-членки и да предизвика нарушаване на конкуренцията.
(120)
Съдът на ЕС констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (35), което е достатъчно доказателство за наличието на нарушаване на конкуренцията.
(121)
Достатъчно доказателство за факта, че има търговия между държавите-членки в сектора на месото, е съществуването на обща организация на пазарите в този сектор (36). Така например вътрешнообщностната търговия на месни продукти във Франция е представлявала около 15 % от общата търговия на Съюза за тези продукти (37).
(122)
Предоставената помощ може следователно да засегне търговията между държавите-членки, доколкото тя поставя в по-благоприятно положение националните продукти за сметка на продуктите на другите държави-членки. Всъщност секторът на месото е бил по времето на фактите, разглеждани в настоящото решение, изключително отворен за конкуренцията на общностно равнище и следователно много чувствителен към всяка мярка в полза на продуктите на една или друга държава-членка.
1.4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТНОСНО ХАРАКТЕРА НА „ПОМОЩТА“ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(123)
В контекста на изложените съображения Комисията счита, че мерките, въведени в конкретния случай в полза на получателите, им предоставя предимство, от каквото други оператори не могат да се ползват, и нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията, като поставят в по-благоприятно положение някои предприятия и някои продукти поради това, че биха могли да засегнат търговията между държавите-членки.
(124)
На тези основания Комисията достига до заключението, че въпросната мярка попада в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС и представлява държавна помощ.
2. РАЗСЛЕДВАНЕ НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩТА
2.1. ОБХВАТ НА РЕШЕНИЕТО
(125)
Френските власти считат, че въпросното решение следва да се отнася само до междубраншовото споразумение от 12 юни 2001 г., както е обяснено по-горе (вж. съображение 56).
(126)
В рамките на помощ NN 34/95 Комисията не разполагаше с данни относно вноските за НФЖ, нито за системата на финансиране на помощта от това досие (38). Освен това нейната позиция се отнасяше само до инвестициите в полза на някои животновъди, по-специално с оглед на първата покупка на животни. Комисията нямаше становище и по отношение на системата за доброволни задължителни вноски, нито за помощта за генетично подобряване, генетичната информационна система, биотехнологията и икономическите проучвания, нито пък за рекламните дейности, дейностите за техническа помощ, изследвания и експерименти, финансирани от вноските в полза на Interbev, които не подлежаха на уведомление по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(127)
Тези дейности бяха посочени от Франция в нейното писмо от 29 април 1996 г. в рамките на досие NN 49/96, но само онези от тях, свързани с НФЖ.
(128)
В отговор на това писмо Комисията поиска все пак допълнителна информация с писмо от 30 май 1996 г. (VI/021559), с цел да разбере характера и обхвата на финансовите инструменти за подпомагане на организациите за животновъдство, участващи в идентификацията и селекцията на животните, както и развойните дейности. Комисията поиска също така да бъде попълнен описателен документ. Въпреки това френските власти оставиха това писмо без отговор и Комисията така и не се произнесе относно съвместимостта на въпросните дейности с вътрешния пазар. Комисията откри процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС относно въпросната помощ, с писмо от 9 юли 2003 г. (39)
(129)
Междубраншовите споразумения от 15 юни 1994 г. в полза на фонда за животновъдство и от 18 декември 1995 г. в полза на Interbev, както и държавната помощ, финансирана по силата на тези споразумения, трябваше също да бъдат разследвани с оглед на правилата за държавните помощи, тъй като те не са били представени за одобрение от Комисията.
(130)
Следователно настоящото решение се отнася също до споразуменията от 15 юни 1994 г. в полза на НФЖ и от 18 декември 1995 г. в полза на Interbev. При анализа на тези споразумения Комисията не се произнесе по дейностите, финансирани от въпросните междубраншови вноски.
(131)
Както е посочено в съображение 57, френските власти приеха мълчаливо това тълкуване.
2.2. ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 3 ОТ ДФЕС
(132)
Член 107 от ДФЕС предвижда изключения от общия принцип на несъвместимостта на държавните помощи с ДФЕС, въпреки че някои от тях са определено неприложими, по-специално предвидените в параграф 2 от същия член. Френските власти също не се позоваха на тези изключения.
(133)
Що се отнася до изключенията, посочени в член 107, параграф 3, те следва да бъдат тълкувани стриктно при разследването на всяка програма за помощ за даден регион или сектор, както и във всеки отделен случай на прилагане на общи схеми за помощ. Такива помощи могат всъщност да бъдат предоставени само ако Комисията може да установи, че помощта е необходима за постигане на една от посочените цели. Признаването на право на посочените изключения за помощ, при която това условие не е изпълнено, би означавало да се допусне засягане на търговията между държавите-членки и нарушаване на конкуренцията, лишени от основание с оглед на интереса на Общността, и съответно предимства за операторите на някои държави-членки.
(134)
Комисията счита, че въпросната помощ не е предназначена за насърчаване на икономическото развитие на регион, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, по смисъла на член 107, параграф 3, буква а). Тази помощ не е предназначена и за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държавата-членка по смисъла на член 107, параграф 3, буква б). Помощта не е предназначена и за насърчаване на културата и опазване на наследството по смисъла на член 107, параграф 3, буква г).
(135)
В член 107, параграф 3, буква в) обаче се предвижда, че за съвместима с вътрешния пазар може да се приеме помощта, която има за цел да улесни развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тази помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която да противоречи на общия интерес. За да може да се възползва от изключението, посочено в цитирания член, помощта трябва да допринася за развитието на въпросния сектор.
2.3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НАСОКИТЕ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ МЕРКИТЕ, ЗА КОИТО НЕ Е ПОСТЪПИЛО УВЕДОМЛЕНИЕ
(136)
В съответствие с точка 194 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието и горското стопанство през периода 2000-2006 г. (наричани по-долу: „Насоките за земеделието 2000-2006 г.“) и на Съобщението на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на неправомерната държавна помощ (40), всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (41) трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, в който помощта е предоставена (42).
(137)
Специфичните насоки за земеделския сектор се прилагат от 1 януари 2000 г. Поради това всяка помощ, предоставена след тази дата, следва да бъде оценена в контекста на насоките, приложими през съответния период. От 1 януари 2000 г. до 31 декември 2006 г. бяха приложими Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието. От 1 януари 2007 г. се прилагат Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието и горското стопанство през периода 2007-2013 г.
(138)
От друга страна, помощите, предоставени преди тази дата, следва при необходимост да бъдат оценявани в контекста на разпоредбите и на установената съдебна практика, приложими преди 1 януари 2000 г.
2.4. СЪВМЕСТИМОСТ НА ДОБРОВОЛНИТЕ ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ВНОСКИ СЪС СИСТЕМАТА НА ОБЩАТА ОРГАНИЗАЦИЯ НА ПАЗАРА (ООП)
(139)
По въпроса за съвместимостта на доброволните задължителни вноски със системата на ООП в контекста на решението по дело Freskot от 22 май 2003 г. (43), Комисията счита, че в конкретния случай доброволните задължителни вноски не засягат пряко или косвено цените на въпросните крайни продукти, защото те не влияят върху цените на продуктите, които се определят от свободния пазар. Така тежестта върху месните продукти и отглежданите животни се неутрализира от предимството, предоставяно от финансираните дейности. Следователно може да се приеме, че въздействието на вноските върху цените е много ограничено.
(140)
В контекста на предоставената информация по финансирането на тази схема няма възражения.
2.5. АНАЛИЗ НА ДЕЙНОСТИТЕ В КОНТЕКСТА НА ПРИЛОЖИМИТЕ РАЗПОРЕДБИ
2.5.1. Дейности, осъществени чрез вноските за месото
2.5.1.1. Реклама
(141)
Що се отнася до помощта за рекламна дейност, съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена в контекста на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, които не са включени в приложение II към Договора за ЕИО (44), а съвместимостта на помощта, предоставена след тази дата, трябва да бъде проверена в контекста на Насоките на общността, приложими към държавните помощи за реклама на продуктите, включени в приложение I от Договора за ЕО, и за някои продукти, които не са включени в приложение I (45).
(142)
Рамката от 1987 г. и Насоките от 2002 г. се основават по същество на едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които следва да бъдат спазвани от всички национални схеми за помощ. Така например не трябва да става въпрос за рекламни дейности в противоречие с член 34 от ДФЕС или с вторичното право на Общността, нито за дейности, насочени към определени предприятия. Според данните, изпратени от френските власти, възможно е да се достигне до заключението, че тези мерки ще имат цели, съответстващи на редица положителни критерии, изложени в рамката и насоките, посочени по-горе, тъй като някои от тях ще се впишат в целта за намаляване на свръхпроизводството на земеделски продукти, а други - в целта за разработване на продукти с високо качество за здравословно хранене.
(143)
Френските власти обясниха освен това, че посланията, отправени чрез рекламните дейности, няма да имат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки, нито да омаловажават тези продукти, и че няма да донесат полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(144)
Що се отнася до тавана на помощта, рекламните дейности могат да бъдат финансирани в размер на 50 % от държавни ресурси, като разликата се поема от браншовите и междубраншовите организации, получаващи помощта, било чрез доброволни вноски, било чрез събиране на парафискални такси или задължителни вноски. В конкретния случай мерките са финансирани изцяло чрез парафискални вноски и финансовият принос на операторите в тези кампании достига по определение размер от 50 % от техните разходи.
(145)
Комисията счита, че държавната помощ, предоставена за финансиране на рекламни дейности, е спазила в конкретния случай критериите, установени в законодателството на Общността, приложимо в тази област.
2.5.1.2. Техническа помощ
(146)
Съвместимостта на мярката за техническа помощ, предоставена до 1 януари 2000 г., следва да бъде проверена в контекста на практиката на Комисията, основана на предложението за полезни мерки във връзка с помощта, предоставена от държавите-членки в сектора на животновъдството и на продуктите от животновъдството (46), а за помощта, предоставена след тази дата, в контекста на Насоките за земеделието (47).
(147)
Практиката на Комисията, приложима до 2000 г., и Насоките за земеделието, приети през 2000 г., се основават по същество на едни и същи принципи. По този начин помощта, предоставена в размер на 100 % от допустимите разходи, е разрешена във връзка, по-специално, с мерките за техническа помощ чрез информация и счетоводно съдействие, дейностите за популяризиране на нови техники, както и за обучение на земеделски работници.
(148)
С приемането на насоките през 2000 г. бе добавено ново условие в смисъл, че помощта следва да бъде достъпна за всички отговарящи на условията лица, които осъществяват дейност в съответната зона при обективно определени условия, и че общият размер на помощта не може да надвишава 100 000 EUR на получател за период от три години, или за МСП - 50 % от допустимите разходи, като се прилага по-голямата сума. Френските власти поясниха, че критерият за достъп до осъществените дейности за всички оператори, които са потенциално заинтересовани, е изцяло изпълнен. Въз основа на информацията, предоставена от френските власти, и по-специално за твърде високия брой на получателите, Комисията счита, че критерият относно тавана на помощта е изпълнен.
(149)
Комисията счита, че държавната помощ, предоставена за финансиране на дейностите за техническа помощ, е спазила в конкретния случай критериите, установени от правилата на Общността, приложими в тази област.
2.5.1.3. Изследвания и експерименти
(150)
Що се отнася до дейностите за изследвания и експерименти, съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2000 г., трябва да бъде проверена в контекста на Рамката на Общността за държавна помощ за научноизследователска и развойна дейност и на Съобщението на Комисията за изменение на тази рамка, а за помощта, предоставена след тази дата, в контекста на Насоките за земеделието, които в точка 17 се позовават на посочената рамка.
(151)
В рамката на Общността се уточнява, че съвместим с вътрешния пазар е размер на помощта, който може да достигне до 100 %, дори когато научноизследователската и развойната дейност се осъществява от предприятия, стига във всички случаи да бъдат изпълнени следните четири условия:
а)
помощта да представлява общ интерес за конкретния сектор, без да причинява нежелано нарушаване на конкуренцията в други сектори;
б)
информацията се публикува в подходящи всекидневници с национално разпространение, неограничено до членовете на една организация, за да има гаранция, че всеки оператор, който е потенциално заинтересован от тази дейност, може лесно да се информира, че тя се осъществява или е била осъществена и че резултатите са или ще бъдат предоставени при поискване на всяка заинтересована страна. Тази информация ще бъде публикувана на не по-късна дата от всяка информация, която може да бъде предоставена на членовете на дадена организация;
в)
резултатите от дейностите се представят за ползване на всички заинтересовани страни, включително на получателя на помощта, по еднакъв начин - изразени както в стойност, така и в разход на време;
г)
помощта отговаря на условията, изложени в приложение 2, „Вътрешна помощ: основания за освобождаване от задълженията за намаляване“ към Споразумението за селското стопанство, сключено в рамките на многостранните търговски преговори от Уругвайския кръг (48).
(152)
Френските власти обясниха в тази връзка, че дейностите за технически изследвания и експерименти на Interbev се осъществяват в полза на всички оператори от отрасъла. Освен това сдружението разпространява придобитите знания и техническите препоръки, като провежда учебни курсове и разпространява информационни документи, листовки, резюмета и диплянки, както и на електронни носители. Всеки животновъд, касапин, месар, преработвател или търговец в сектора на едрия рогат добитък и овцете може да бъде информиран за резултатите и да получи достъп до основните резултати от изследванията без дискриминация, едновременно с всички останали и след обикновено поискване. Накрая френските власти уверяват, че въпросните дейности не са свързани с пряко заплащане на производителите, нито на преработвателите, и че отговарят на международните търговски критерии, възприети от Европейския съюз.
(153)
Комисията счита, че държавната помощ, предоставена за финансиране на дейностите за изследвания и експерименти, е спазила в конкретния случай критериите, установени от правилата на Общността, приложими в тази област.
2.5.2. Дейности, осъществени от НФЖ
2.5.2.1. Техническа помощ
(154)
Що се отнася до мярката за техническа помощ, съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2000 г., трябва да бъде проверена в контекста на практиката на Комисията, основана на предложението за полезни мерки във връзка с помощта, предоставена от държавите-членки в сектора на животновъдството и на продуктите от животновъдството (49), а за помощта, предоставена след тази дата, в контекста на Насоките за земеделието (50).
(155)
Практиката на Комисията, приложима до 2000 г., и Насоките за земеделието, приети през 2000 г., се основават по същество на едни и същи принципи. По този начин помощта, предоставена в размер на 100 % от допустимите разходи, е разрешена във връзка, по-специално, с мерките за техническа помощ чрез информация и счетоводно съдействие, дейностите за популяризиране на нови техники, както и за обучение на земеделски работници.
(156)
С приемането на насоките през 2000 г. бе добавено ново условие в смисъл, че помощта следва да бъде достъпна за всички отговарящи на условията лица, които осъществяват дейност в съответната зона при обективно определени условия, и че общият размер на помощта не може да надвишава 100 000 EUR на получател за период от три години, или за МСП - 50 % от допустимите разходи, като се прилага по-голямата сума.
(157)
Френските власти подчертаха, че всички финансирани дейности са наистина от общ интерес за всички говедовъди и овцевъди; никога не е ставало въпрос за дейности, ползата от които би се ограничила до индивидуални оператори или до отделни групи оператори.
(158)
Финансовото участие на НФЖ е най-често под 50 % от разходите за тези работи и изследвания. То може да бъде над 50 % по някои единични проекти, но размерът на помощта не надвишава в никакъв случай 100 %.
(159)
Икономическите проучвания се финансират, като се спазва, от една страна, ограничението от 100 000 EUR на животновъд за период от три години и, от друга страна, правилото за достъп на всички животновъди до техните резултати.
(160)
Комисията счита, че държавната помощ, предоставена за финансиране на дейностите за техническа помощ, е спазила в конкретния случай критериите, установени от правилата на Общността, приложими в тази област.
2.5.2.2. Изследвания и експерименти
(161)
Що се отнася до дейностите за изследвания и експерименти, съвместимостта на помощта, предоставена до 1 януари 2000 г., трябва да бъде проверена в контекста на Рамката на Общността за държавна помощ за научноизследователска и развойна дейност и на съобщението на Комисията за изменение на тази рамка, а за помощта, предоставена след тази дата, в контекста на Насоките за земеделието, които в точка 17 се позовават на посочената рамка.
(162)
В рамката на Общността се уточнява, че съвместим с вътрешния пазар е размер на помощта, който може да достигне до 100 %, дори когато научноизследователската и развойната дейност се осъществява от предприятия, стига във всички случаи да бъдат изпълнени следните четири условия:
а)
помощта да представлява общ интерес за конкретния сектор, без да причинява нежелано нарушаване на конкуренцията в други сектори;
б)
информацията се публикува в подходящи всекидневници с национално разпространение, неограничено до членовете на една организация, за да има гаранция, че всеки оператор, който е потенциално заинтересован от тази дейност, може лесно да се информира, че тя се осъществява или е била осъществена и че резултатите са или ще бъдат предоставени при поискване на всяка заинтересована страна. Тази информация ще бъде публикувана на не по-късна дата от всяка информация, която може да бъде предоставена на членовете на дадена организация;
в)
резултатите от дейностите се представят за ползване на всички заинтересовани страни, включително на получателя на помощта, по еднакъв начин - изразени както в стойност, така и в разход на време;
г)
помощта отговаря на условията, изложени в приложение 2, „Вътрешна помощ: основания за освобождаване от задълженията за намаляване“ към Споразумението за селското стопанство, сключено в рамките на многостранните търговски преговори от Уругвайския кръг.
(163)
В конкретния случай данните от всяко икономическо проучване, както и събраните след завършването на всяка изследователска програма, когато са окончателни, получават широко разпространение. Резултатите от всички дейности, подпомогнати от фонда, действително се публикуват и разпространяват систематично, за да могат животновъдите и техните организации по места да се възползват от тях и да имат достъп без никаква дискриминация.
(164)
Използват се два големи канала за разпространение: каналът на браншовите животновъдни организации и този на Института по животновъдство с помощта на технически и икономически публикации, разпространявани широко сред животновъдите и техниците.
(165)
Като се има предвид, че тези работи представляват общ интерес, не се предвижда употребата на резултатите за търговски цели. Въпросът за разходите за отстъпване на правото на ползване или за условията за получаване на право на ползване не се поставя изобщо. Същинската полза от тези дейности е за всички говедовъди и овцевъди, до които се разпространяват теоретичните и практическите резултати от тях.
(166)
За финансираните изследвания не се допуска директно заплащане на производителите и преработвателите. Те отговарят на общите и специфичните критерии, посочени в приложение 2, „Вътрешна помощ: основания за освобождаване от задълженията за намаляване“ към Споразумението за селското стопанство, сключено в Маракеш в рамките на многостранните търговски преговори от Уругвайския кръг.
(167)
Комисията счита, че държавната помощ, предоставена за финансиране на дейностите за изследвания и експерименти, е спазила в конкретния случай критериите, установени от правилата на Общността, приложими в тази област.
2.6. ФИНАНСИРАНЕ НА ПОМОЩТА
(168)
Като се има предвид, че държавната помощ е финансирана чрез парафискална такса (доброволните задължителни вноски), Комисията трябва да разследва едновременно финансираните мерки, т.е. помощта, и начина, по който те са финансирани. Съгласно Съда на ЕС (51), ако начинът на финансиране на помощта, по-специално когато става въпрос за задължителни вноски, е съставна част от мярката за помощ, Комисията следва да има предвид този начин на финансиране, когато разследва помощта.
(169)
Редица елементи са от значение, за да се определи дали начинът на финансиране е съставна част от мярката за помощ: приходът от таксата трябва да бъде запазен за финансирането на помощта и да бъде задължително отпуснат за финансирането на помощта (52), таксата трябва да бъде предоставена на мярката за помощ при спазване на съответните национални разпоредби (53) и размерът на таксата трябва има пряко въздействие върху размера на държавната помощ (54).
(170)
Прилагането на тези критерии към въпросните мерки даде повод на Комисията да отбележи следните елементи. Първо, правното основание на разглежданите мерки, а именно междубраншовите споразумения, разширени с постановление, определят задължителните вноски. Това означава, че всяка вноска се събира изключително в полза на съответния фонд, без да бъде внасяна в общия бюджет на Interbev или в държавния бюджет. Вноската трябва следователно да се разглежда като запазена за финансирането на помощта и отпусната за финансирането на помощта въз основа на действащите национални разпоредби. Второ, мерките за помощ се финансират изключително чрез браншовите вноски. Interbev не прибягва по никакъв начин до другите си източници на финансиране, за да допълва финансирането на предвидените дейности. Може следователно да се достигне до заключението, че размерът на таксата има пряко въздействие върху размера на държавната помощ.
(171)
Въз основа на тези елементи Комисията достига до заключението, че начинът на финансиране на помощта, в конкретния случай чрез доброволните задължителни вноски, е съставна част от мярката за помощ и следователно трябва да се има предвид при разследване на съвместимостта на помощта. Тъй като този начин на финансиране може да е в противоречие с член 110 от ДФЕС, Комисията не може да твърди, че схемата за помощ е съвместима, ако тя установява дискриминация между вносните и националните продукти (55) или между изнасяните и националните продукти (56).
(172)
В конкретния случай вноската е събирана за националните продукти, както и за износа на месо и животни (в рамката на доброволните задължителни вноски за месото) и вноса на месо и животни (в рамката на доброволните задължителни вноски, събирани от НФЖ).
(173)
Разследването на Комисията се отнася до няколко аспекта, свързани с вноските за месото и вноската в полза на НФЖ, доколкото вътреобщностната търговия би могла да бъде засегната от посочените вноски.
2.6.1. Вноски за месото (вноски в полза на Interbev)
2.6.1.1. Вносно месо
(174)
Както е посочено в съображение 82, в периода 1996-2004 г. на вноската за вносното месо не е бил придаден задължителен характер от френското законодателство. Следователно тя е изключена от обхвата на настоящото решение, тъй като не съставлява, сама по себе си, държавна помощ. Липсва всъщност един от определящите елементи, посочени в съображение 10, т.е. задължителният характер. Поради това и въз основа на гореизложеното, мерките, финансирани от таксата, наложена върху вносните продукти, не съставляват държавна помощ и затова не са предмет на настоящото решение.
2.6.1.2. Изнасяни продукти
(175)
Както е посочено в съображение 16 и следващите (57), считано от 1 януари 1996 г., вноската бе наложена върху продукти, изпращани в други държави-членки, въпреки че през 2001 г. бе въведено частично възстановяване на тази вноска. Според съдебната практика на Съда на ЕС тази вноска би могла да доведе до дискриминация спрямо износителите, ако дейностите, финансирани от вноската, не са предназначени за тях и не компенсират понасяната от тези износители тежест (58). Необходимо е следователно да се докаже, че предназначението на приходите от тази вноска не е поставила в по-благоприятно положение националните продукти, пускани на пазара във Франция, за сметка на изнасяните национални продукти.
(176)
Действията, отнасящи се конкретно до изнасяните животни и продукти, са били по-специално рекламни операции (като например: международни изложения, дейности за браншова информация и връзки с обществеността, зелена седмица в Берлин, курсове за обучение по разфасовка в чужбина).
(177)
Дейностите, отнасящи се до всички животни и продукти, за които и пазари да са били предназначени във Франция и извън Франция, са били по-специално рекламни дейности, като кампании за „качественото европейско говеждо“, карантията, „породите за месо“, и някои изследвания във връзка с безопасността на храните, благосъстоянието на животните, управлението на качеството, характеризирането на продукта, сертифицирането или проследяването на говеждото и телешкото месо, резултатите от които са широко разпространени както във Франция, така и извън Франция.
i) Месо и животни, изпращани в други държави-членки
(178)
Според френските власти дейностите, от които са се възползвали продуктите и животните, изпращани в други държави-членки, изключително или съвместно с националните продукти, не са обхващали всички дейности, финансирани от доброволните задължителни вноски.
(179)
Целесъобразно е да се установи по години и общо дали продуктите, изпращани в други държави-членки, са се облагодетелствали от дейностите на междубраншовата организация.
(180)
В следващата таблица е показано разпределението на приходите в евро, постъпващи от доброволните задължителни вноски, между различните дейности на Interbev, разбити по години, както и процентът на дейностите, предназначени изключително за изнасяните меса и животни или заедно с националните продукти и животни.
Година
Дейности в полза на всички продукти
Дейности в полза само на продуктите във Франция
Дейности в полза само на изнасяните продукти
Общо за дейностите през годината
В % от всички финансирани дейности
(закръглено)
1996 г.
5 517 088,95
13 308 769,70
2 101 111,35
20 926 970,00
36
1997 г.
9 244 861,43
8 723 278,25
2 104 379,32
20 072 518,99
56
1998 г.
8 995 703,14
11 214 605,23
927 146,63
21 137 455,00
46
1999 г.
9 780 064,41
10 308 559,00
1 058 778,36
21 447 401,76
50
2000 г.
8 245 970,18
10 126 453,50
991 754,32
19 264 178,00
47
2001 г.
9 447 359,23
15 115 169,26
1 720 267,50
26 282 796,00
42
2002 г.
10 553 240,96
24 553 282,92
4 326 569,12
39 433 093,00
37
2003 г.
12 626 096,22
21 010 195,68
3 761 566,70
37 398 458,60
43
2004 г.
11 288 281,00
20 527 149,24
4 045 129,24
35 860 559,48
42
(181)
От таблицата излиза, че за целия разглеждан период в полза на изнасяните продукти са били около 44 % от всички дейности, финансирани от доброволните задължителни вноски. Следва да се уточни, че според данни на френските власти за същия период общите приходи от събраните вноски за изнасяните продукти са били 15 % (59). Освен това френските власти посочиха, че делът от 15 % е средна стойност и предоставиха числени данни за всяка година, от които се вижда, че размерът на вноските, събрани за изнасяните продукти, не е бил никога над 18 %.
ii) Съвместимост с член 110 от ДФЕС
(182)
Като взе предвид последиците от решението на Съда на ЕС по дело Nygard (60), както и факта, че мерките, финансирани от таксата, представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС и че таксата няма дискриминационен характер в противоречие с член 110 от ДФЕС, тъй като е била наложена също върху изнасяните продукти и животни, които са се възползвали пропорционално от свързаните с нея предимства, Комисията счита, че приходите от таксата върху изнасяните продукти, предназначена за финансиране на дейностите на Interbev, представляват финансиране на помощта, съвместимо с разпоредбите на ДФЕС, и по-специално на член 107 от него, и че следователно финансираната по този начин държавна помощ е съвместима с посочения договор.
2.6.2. Вноските в полза на НФЖ
2.6.2.1. Внасяни животни
(183)
Според френските власти до 2003 г. вноските, събирани в полза на НФЖ, са можели да бъдат приложени и към животни, отгледани извън националната френска територия, но вкарани във Франция, за да бъдат заклани там.
(184)
В отговор на изразените от Комисията съмнения френските власти заявиха, че са изменили текста на междубраншовото споразумение, с оглед да бъде изключена всяка вноска за вносните или вкараните във Франция животни. Според френските власти тези вноски се прилагат само за животните, които са отгледани и заклани във Франция.
(185)
Комисията не бе уведомена за измененията на това междубраншово споразумение. Представено бе само указанието с циркулярно писмо от 2 февруари 2005 г. (вж. съображение 87), в което се посочва, че вноските в полза на НФЖ се прилагат само за всяко месо от животни, заклани на националната територия и отгледани във Франция.
(186)
Следователно през периода от 1 януари 1996 г. и 30 септември 2004 г. вноската за месото е била налагана и за месото от животни, заклани във Франция, но отгледани извън националната територия.
(187)
Френските власти не можаха да докажат, че дейностите, финансирани от тези вноски, са били от полза за животновъдите, които са осъществявали своята дейност извън националната територия. Всъщност задължените да заплащат доброволната задължителна вноска, които са изнасяли продуктите си, не са се ползвали от никакво възстановяване или намаление, въпреки че не са получавали всички облаги от съответните дейности. Що се отнася до изследователските и развойните дейности, както и за техническата помощ, те могат по принцип да бъдат от полза само за националните продукти (месо и животни, отгледани и заклани във Франция).
(188)
Фактът, че вносът на живи животни е бил по онова време много ограничен (61) и че на практика вносителите на живи животни са имали възможността, ако искат, да декларират тонажа на внесените животни, за да намалят основата за начисляване на вноската и да подадат заявление за възстановяване, няма преки последици за оценката на Комисията по същество. Освен това всяка дискриминация, дори и най-малката, попада в обхвата на член 110 от ДФЕС.
(189)
Като взе предвид последиците от решението на Съда на ЕС по дело Nygard (62), както и факта, че мерките, финансирани от таксата, представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС и че таксата има дискриминационен характер в противоречие с член 110 от ДФЕС, тъй като е била прилагана за продукти от другите държави-членки, които обаче не са се възползвали изцяло от свързаните с нея предимства, Комисията счита, че приходите от таксата върху изнасяните продукти, предназначена за финансиране на дейностите на Interbev, представляват финансиране на помощта, несъвместимо с вътрешния пазар съгласно Договора, и по-специално член 107 от него, и че следователно финансираната по този начин държавна помощ е несъвместима с посочения договор.
2.6.2.2. Изнасяни животни
(190)
Тъй като вноските в полза на НФЖ се прилагат за животните, отгледани и заклани във Франция, Комисията може да достигне до заключението, че изпращаните продукти не подлежат сами по себе си на вноска в полза на НФЖ и следователно се изключват от обхвата на настоящото решение.
3. НЕПРАВОМЕРНОСТ НА ПОМОЩТА
(191)
Комисията подчертава, както бе вече посочено в решението за откриване на процедура, че не е била уведомена от Франция в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС относно постановленията за разширение, придали задължителен характер на доброволните вноски, и за дейностите, които те финансират, преди тяхното прилагане (вж. съображение 2 от настоящото решение).
(192)
Член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 определя точно понятието „неправомерна помощ“ като нова помощ, която е приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС. Задължението за уведомяване на Комисията за държавна помощ е установено в член 2 от цитирания регламент.
(193)
Що се отнася преди всичко до характера на разследваните тук вноски, Комисията отбелязва, че те изискват акт на държавен орган, за да имат пълно въздействие. Поради това Комисията счита, че в конкретния случай става въпрос за парафискални такси, т.е. за държавни ресурси.
(194)
Доколкото доброволните задължителни вноски са държавни ресурси (както е посочено в съображение 106 и следващите), представляващи съставна част от схема за помощ (съображение 171 и следващите), и са били използвани за финансиране на предимства в полза на предприятията от сектора на месото, уведомяването на Комисията за тях представлява задължение по силата на член 108, параграф 3 от Договора.
(195)
Както е посочено в съображения 123 и 124, тъй като мерките, приведени в действие от Франция, съдържат елементи на държавна помощ, следва, че става въпрос за нова помощ, за която Комисията не е уведомена, и поради това тя е неправомерна по смисъла на Договора.
(196)
Съгласно Съобщението на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на неправомерната държавна помощ (63), всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, в който помощта е предоставена.
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(197)
В контекста на гореизложеното Комисията счита, че финансирането на тази схема чрез доброволни задължителни вноски не поражда възражения, доколкото те се прилагат за националните продукти и за изнасяните продукти и животни (в конкретния случай „вноските за месото“ през периода 1996-2004 г.).
(198)
Тъй като вноски се събират и за вносните животни (в конкретния случай за животните в полза на НФЖ през периода 1996-2004 г.), от гореизложените съображения следва, че системата на доброволни задължителни вноски е несъвместима с вътрешния пазар поради неспазване на член 110 от ДФЕС, защото Франция не можа да докаже, че и вносните продукти са се възползвали от помощта по същия начин, както националните продукти.
(199)
Освен това за разследваната тук помощ не е била уведомена Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС и поради това тя съставлява неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(200)
Комисията изразява съжаление, че Френската република е привела в действие посочената помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(201)
Тъй като става въпрос за привеждане в действие на помощ, без да се изчака окончателното решение на Комисията, уместно е да се напомни, че поради задължителния характер на процедурните правила, изложени в член 108, параграф 3 от ДФЕС - правила, чието пряко действие Съдът на Европейския съюз е признал в редица решения (64), неправомерността на въпросната помощ не може да бъде коригирана с обратна сила (65).
(202)
Съдът на ЕС припомни, че когато една мярка за помощ, чийто начин на финансиране е съставна част от нея, се прилага, без да се изпълни задължението за уведомяване, националните съдилища са длъжни по принцип да разпоредят възстановяването на таксите или вноските, събрани специално за финансирането на тази помощ. Той припомня също, че националните съдилища са тези, които трябва да защитават правата на лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност, срещу евентуално незачитане от страна на националните власти на забраната за привеждане в действие на помощи, която е посочена в член 108, параграф 3, последно изречение от ДФЕС, и има пряк ефект. Подобно незачитане, съобщено от страна на лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност, на което те могат да се позоват и което е установено от националните съдилища, следва да води до това последните да носят всички последствия от него съгласно своето национално право, що се отнася както до валидността на актовете, включващи привеждането в действие на въпросните мерки за помощ, така и до възстановяването на предоставеното финансово подпомагане (66).
(203)
Комисията счита за уместно в конкретния случай да приеме условно решение, като използва възможността, предоставена от член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999, според който Комисията може да прибави към решението си условия, съгласно които дадена помощ може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и може да определи задължения, които да ѝ позволят да контролира спазването на своето решение.
(204)
С цел да коригира нарушението на член 110 от ДФЕС и по този начин да премахне дискриминацията със задна дата, Франция трябва да възстанови частта от таксата, събрана за вносните продукти (вноски за животните в полза на НФЖ през периода 1996-2004 г.), пропорционално на предимствата от помощта, които те не са получили. Коригирането на това нарушение ще направи въпросната помощ съвместима с член 107 от ДФЕС.
(205)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото възстановяване. Франция трябва да възстанови на задължените лица частта от таксата за горепосочените продукти, внесени през периода от въвеждането на таксата до 30 септември 2004 г., при пълно спазване на следните условия:
а)
ако могат да представят доказателство, че доброволните задължителни вноски са били събирани за вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на дейностите, извършени в полза изключително на националните продукти, в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение;
б)
Франция ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Франция ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
в)
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
г)
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти;
д)
френските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват сумата, платена от тях за таксата върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
е)
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна;
ж)
когато задълженото лице още не е платило таксата, френските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
з)
при поискване от страна на Комисията, Франция се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
и)
ако в друга държава-членка е била наложена сходна такса върху същите продукти, които са били облагани с таксата във Франция, френските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
й)
Франция поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавната помощ за насърчаване, реклама, техническа помощ, изследователска и развойна дейност, приведена неправомерно в действие от Франция в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, и финансирана чрез парафискална такса (доброволна задължителна вноска за месото и живите животни, изпращани в други държави-членки през периода 1996-2004 г., и за живите животни, внасяни през периода 1996-2004 г.), е държавна помощ, съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, що се отнася до периода от датата на влизане в сила на таксата до 30 септември 2004 г., при условие че Франция спазва условията, изложени в параграф 2 на настоящия член.
2. Франция трябва да възстанови на задължените лица частта от таксата за горепосочените продукти, внесени през периода от въвеждането на таксата до 30 септември 2004 г., при пълно спазване на следните условия:
а)
ако могат да представят доказателство, че доброволните задължителни вноски са били събирани за вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на дейностите, извършени в полза изключително на националните продукти, в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение;
б)
Франция ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Франция ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
в)
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
г)
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти;
д)
френските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват сумата, платена от тях за таксата върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
е)
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна;
ж)
когато задълженото лице още не е платило таксата, френските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
з)
при поискване от страна на Комисията Франция се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
и)
ако в друга държава-членка е била наложена сходна такса върху същите продукти, които са били облагани с таксата във Франция, френските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
й)
Франция поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 2
Франция уведомява Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за мерките, предприети от нея за неговото спазване.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 13. júla 2011
týkajúce sa príspevkov pre Interbev
[oznámené pod číslom C(2011) 4923]
(Iba francúzske znenie je autentické)
(2012/131/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek (1),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s článkom 108 ods. 2 prvým pododsekom ZFEÚ a so zreteľom na tieto pripomienky,
keďže:
I. POSTUP
(1)
Po prijatí informácií týkajúcich sa uvedeného opatrenia sa Európska komisia v súvislosti s ním obrátila s otázkami na francúzske orgány listom z 2. októbra 2001. Stále zastúpenie Francúzska pri Európskej únii odpovedalo Komisii listom z 9. novembra 2001.
(2)
Keďže dané opatrenie sa začalo vykonávať bez predchádzajúceho povolenia Komisie, bolo zapísané do registra neoznámenej pomoci pod číslom NN 39/03.
(3)
Komisia začala voči uvedenej pomoci konanie ustanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ listom č. K(2003) 2057 v konečnom znení z 9. júla 2003.
(4)
Rozhodnutie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (2). Komisia vyzvala ostatné členské štáty a zainteresované tretie strany, aby predložili svoje pripomienky k uvedenej pomoci. Komisia nedostala žiadne pripomienky od tretích strán. Francúzske orgány zaslali svoje pripomienky listami z 8. a 10. októbra 2003, z 13. septembra a 29. novembra 2005.
(5)
Žiadosť o doplňujúce informácie bola Francúzsku zaslaná 25. februára 2011, dňa 29. marca 2011 sa uskutočnilo stretnutie.
(6)
Francúzske orgány odpovedali listom z 24. mája 2011.
II. OPIS UVEDENÉHO OPATRENIA
1. PRÍSPEVKY PRE INTERBEV
1.1. MEDZIODVETVOVÉ ZDRUŽENIA „INTERPROFESSIONS“ (IPO) A SYSTÉM DOBROVOĽNÝCH PRÍSPEVKOV, KTORÉ SA STALI POVINNÝMI
(7)
„Interprofessions“ (IPO) sú medziodvetvové združenia združujúce podľa odvetví jednotlivé odborné zoskupenia najreprezentatívnejšie pre poľnohospodársku výrobu alebo spracovanie, uvádzanie na trh a distribúciu, a príslušný správny orgán ich uznal za medziodvetvovú organizáciu. Ich vznik, poslanie a fungovanie sa upravujú v článkoch L. 631-1 a nasl. poľnohospodárskeho zákonníka („code rural“). Na to, aby príslušné orgány uznali takéto združenie, musia overiť, či sú splnené rôzne kritériá, predovšetkým či sú jeho stanovy v súlade so zákonom (článok L.632-1 poľnohospodárskeho zákonníka) a či majú zakladajúce organizácie daného IPO charakter zastupiteľských organizácií.
(8)
Cieľom IPO je konať v záujme všetkých subjektov odvetvia a s týmto cieľom môžu uzatvárať dohody. Tieto dohody a odvádzanie dobrovoľných príspevkov na financovanie akcií ustanovených v týchto dohodách sa následne môžu medzirezortnou vyhláškou stať záväznými („nadobudnúť širšiu platnosť“) pre všetky subjekty odvetvia, bez ohľadu na to, či patria do niektorej profesijnej organizácie, ktorá je členom IPO, ak je ich činnosť v súlade s cieľmi, ktoré sa uvádzajú v zákone. Tieto dohody sa zameriavajú najmä na zlepšenie znalosti trhu, vzťahov medzi odborníkmi, kvality a propagácie výrobkov. Poľnohospodársky zákonník umožňuje rozšírenie platnosti dohôd len v prípade, že sledujú „spoločný záujem“ zakladajúci sa na akciách „v súlade so všeobecným záujmom a zlučiteľných s pravidlami Spoločnej poľnohospodárskej politiky“ (pozri článok L.632-3 poľnohospodárskeho zákonníka).
(9)
Podrobné pravidlá vyberania a prerozdeľovania dobrovoľných príspevkov, ktoré sa stali povinnými, sa ustanovujú osobitne v každej dohode IPO.
1.2. ÚLOHA ŠTÁTU
(10)
Hoci IPO sú právnické osoby podľa súkromného práva a ich financovanie je zabezpečené z príspevkov daného sektora, na fungovanie systému povinných dobrovoľných príspevkov sú potrebné kroky prijímané na úrovni štátu, a to najmä v týchto ohľadoch:
a)
pred podaním žiadosti o rozšírenie musí byť IPO uznané verejnými orgánmi a jeho činnosť musí byť v súlade s cieľmi vnútroštátnej poľnohospodárskej politiky a Spoločnej poľnohospodárskej politiky (pozri odôvodnenia 7 a 8);
b)
uznané IPO môžu požiadať štát o vydanie medzirezortnej vyhlášky, ktorou sa ich dohody stávajú záväznými. Každý prevádzkovateľ v danej oblasti výroby sa tak stáva platcom povinného dobrovoľného príspevku, ktorý vyberá niektoré zastupiteľské IPO (pozri odôvodnenie 8);
c)
podľa článku L.632-8-1 poľnohospodárskeho zákonníka sa príslušným orgánom predkladajú správy o činnosti každého IPO a hodnotiace správy o uplatňovaní každej dohody s rozšírenou platnosťou.
2. ÚČEL POMOCI
(11)
Cieľom uvedenej pomoci je podporiť výskum a rozvoj, technickú pomoc a propagáciu (reklama) v prospech sektora chovu hospodárskych zvierat.
2.1. PRÍSPEVKY, KTORÉ ZAVIEDOL INTERBEV
(12)
Predmetom tohto rozhodnutia sú dva druhy medziodvetvových príspevkov, ktoré sa rozhodnutím verejných orgánov stali povinnými. Ide o príspevky za hovädzie a ovčie mäso a droby určené na ľudskú spotrebu a za živý hovädzí dobytok a ovce odoslané do krajín EÚ alebo vyvezené do tretích krajín („príspevok za mäso“) a takisto o príspevok v prospech národného chovateľského fondu „Fonds National de l’Élevage“ („príspevok FNE“).
(13)
Medziodvetvové dohody, ktorými sa zavádzajú príspevky pre Interbev, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, sú:
Príspevky za mäso
Príspevok v prospech národného chovateľského fondu „Fonds National de l’Élevage“ (FNE)
Dohody IPO
Vyhláška o rozšírení platnosti
Dohoda IPO
Vyhláška o rozšírení platnosti
25.7.1995
18.12.1995
15.6.1994
18.12.1995
12.6.2001
19.9.2001
19.4.2001
(14)
„Association Nationale Interprofessionnelle du Bétail et des Viandes“ (Interbev) je francúzska medziodvetvová organizácia pre sektor chovu hospodárskych zvierat a produkcie mäsa. Bola založená 9. októbra 1979 na podnet zastupiteľských organizácií odvetvia chovu hovädzieho dobytka, oviec a koní a produkcie mäsa z týchto zvierat a uznaná vyhláškou z 18. novembra 1980 (3). Jej úlohou je chrániť a zhodnocovať spoločné záujmy pri chove a priemyselnej, remeselnej a obchodnej činnosti v tomto odvetví. V roku 1980 bol Interbev uznaný za medziodvetvovú organizáciu pre sektor chovu hospodárskych zvierat a produkcie mäsa. Združuje trinásť vnútroštátnych profesijných organizácií zastupujúcich odborníkov jednotlivých povolaní hospodárskeho sektora chovu hospodárskych zvierat a produkcie mäsa: chov, obchod so živými zvieratami, bitúnky, veľkoobchod, priemysel, distribúcia.
(15)
Medzi dve hlavné úlohy Interbevu patrí vypracovávanie medziodvetvových dohôd a kolektívna komunikácia. Zodpovedá aj za výskumné programy v sektore produkcie mäsa. Medziodvetvové dohody podpísané v rámci združenia obsahujú pravidlá, ktorými sa riadi činnosť odvetvia. Tieto dohody možno predložiť verejným orgánom v rámci postupu rozšírenia platnosti. Po vyhlásení rozšírenia platnosti spoločnou vyhláškou ministerstva pôdohospodárstva a ministerstva hospodárstva sa opatrenia ustanovené v medziodvetvovej dohode stávajú záväznými pre všetkých prevádzkovateľov tohto odvetvia.
2.2. PRÍSPEVOK ZA MÄSO
(16)
Medziodvetvovou dohodou z 25. júla 1995, ktorej platnosť bola rozšírená vyhláškou z 18. decembra 1995 (4), Interbev zaviedol príspevok za hovädzie a ovčie mäso a droby určené na ľudskú spotrebu, ako aj za živý hovädzí dobytok a ovce odoslané do krajín EÚ alebo vyvezené do tretích krajín.
(17)
Príspevok sa odvádzal za tieto tri kategórie mäsa a/alebo zvierat:
a)
Príspevok za mäso a droby určené na ľudskú spotrebu zo zvierat zabitých vo Francúzsku: stanovený na 0,084 francúzskych frankov („FRF“) (5) na kilogram jatočného tela, odvádzaný fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá bola vlastníkom alebo spoluvlastníkom zvieraťa v čase jeho zabitia;
b)
Príspevok za mäso dovezené na spotrebu vo Francúzsku: stanovený na 0,042 FRF/kg, odvádzaný fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá bola prvým vlastníkom alebo spoluvlastníkom mäsa na vnútroštátnom území;
c)
Príspevok za živý hovädzí dobytok a ovce odoslané do krajín EÚ alebo vyvezené do tretích krajín: stanovený na 7 FRF/kus, odvádzaný fyzickou alebo právnickou osobou, ktorá bola posledným vlastníkom alebo spoluvlastníkom zvierat na vnútroštátnom území.
(18)
Medziodvetvová dohoda z 25. júla 1995 bola nahradená inou medziodvetvovou dohodou z 12. júna 2001, ktorej platnosť bola rozšírená vyhláškou z 19. septembra 2001 (6). V prvom článku vyhlášky sa ustanovuje, že platnosť dohody je rozšírená na obdobie, ktoré uplynie tri roky od uverejnenia danej vyhlášky, teda do 30. septembra 2004.
(19)
V medziodvetvovej dohode z 12. júna 2001 sa ustanovilo zachovanie predchádzajúcej situácie, pokiaľ ide o uvedené kategórie mäsa a/alebo zvierat, pri zvýšení príspevku: 0,1574 FRF (0,024 EUR) za mäso a droby určené na ľudskú spotrebu zo zvierat zabitých vo Francúzsku; 0,0656 FRF (0,010 EUR) za mäso dovezené na spotrebu vo Francúzsku; 11,15 FRF (1,7 EUR) za živý hovädzí dobytok a ovce odoslané do krajín EÚ alebo vyvezené do tretích krajín.
(20)
Dohodou z 12. júna 2001 sa takisto zaviedla možnosť čiastočného vrátenia príspevku za mäso pri jeho odoslaní do niektorej krajiny EÚ alebo vývoze do tretích krajín. Sadzba náhrady bola stanovená na 0,0656 FRF/kg (0,010 EUR).
(21)
Pri rozšíreniach platnosti z roku 1995 a 2001 bol zrušený príspevok za mäso dovezené na spotrebu vo Francúzsku. Povinný príspevok za mäso sa už teda na tieto výrobky nevzťahuje.
2.3. PRÍSPEVOK FNE
(22)
Medziodvetvovou dohodou z 15. júna 1994, ktorej platnosť bola rozšírená vyhláškou z 18. decembra 1995 (7) a vyhláškou z 19. septembra 2001 (8), Interbev zaviedol príspevok v prospech národného chovateľského fondu „Fonds national de l’élevage“. V poslednej vyhláške sa ustanovuje, že platnosť dohody je rozšírená na obdobie troch rokov od uverejnenia danej vyhlášky, teda do 30. septembra 2004.
(23)
Tento profesijný fond, ktorý spravuje národná chovateľská konfederácia „Confédération Nationale de l’Élevage“ (CNE), bol zriadený na účely plnenia dvoch hlavných cieľov: na jednej strane má podnecovať reštrukturalizáciu organizácií poskytujúcich služby a podporovať ich prispôsobovanie sa budúcim potrebám čoraz menej početnejších chovateľov, ktorí čelia politikám Spoločenstva v oblasti riadenia produkcie; na strane druhej má prispieť k trvalému zachovaniu spoločných prostriedkov v oblasti napredovania v genetike a aplikovanom výskume, ktoré budú v budúcnosti naďalej kľúčovými faktormi konkurencieschopnosti chovu hospodárskych zvierat.
(24)
Príspevok určený na financovanie tohto fondu odvádzajú fyzické alebo právnické osoby, ktoré boli vlastníkmi alebo spoluvlastníkmi hovädzieho dobytka a oviec zabitých vo Francúzsku. Podľa posledných údajov poskytnutých francúzskymi orgánmi bol tento príspevok stanovený na 0,02 FRF/kg (0,003 EUR) čistej hmotnosti jatočného mäsa (alebo 7 FRF/kus za veľký hovädzí dobytok, 2,40 FRF/kus za teľatá a 0,36 FRF/kus za ovce - teda 1,05; 0,36 a 0,054 EUR v tomto poradí).
(25)
Podľa francúzskych orgánov sa príjmy z tohto príspevku využívajú na zlepšovanie genetických kvalít, na genetický informačný systém, biotechnológie a hospodárske štúdie.
2.4. AKCIE FINANCOVANÉ Z TÝCHTO PRÍSPEVKOV
(26)
Finančné prostriedky, ktoré Interbev získava z príspevkov za mäso, sa využívajú na tieto tri druhy akcií:
a)
komunikácia a propagácia v prospech daného sektora;
b)
technická pomoc;
c)
výskum a experimentálna činnosť.
(27)
Na úrovni komunikácie a propagácie ide najmä o financovanie informačných kampaní na rôzne témy spojené s kvalitnými mäsovými výrobkami, dokonca aj všeobecnejších kampaní na hovädzie mäso v televíznom a rádiovom vysielaní, ako aj akcií zameraných na styk s verejnosťou. Financujú sa aj propagačné akcie zamerané na zahraničné trhy, účasť na odborných veľtrhoch a výstavách.
(28)
Technická pomoc je spojená najmä s certifikáciou a označovaním chovov, najmä v snahe odstrániť prekážky, s ktorými sa stretávajú prevádzkovatelia zapojení do úkonov certifikácie a označovania. Interbev takisto vypracováva kolektívne špecifikácie pre jednotlivé odvetvia a podieľa sa na šírení a uplatňovaní charty správnych chovateľských postupov a kódexu správnych postupov spracovania mäsa, a napokon sa podieľa na objasňovaní transakcií v rámci celého výrobného reťazca.
(29)
Výskum a experimentálna činnosť najviac zodpovedajú potrebám odvetvia, pričom záujem sa sústreďuje najmä na bezpečnosť potravín, riadenie kvality a dobré životné podmienky zvierat.
(30)
Finančné zdroje, ktoré Interbev získava z príspevkov FNE, sa využívajú na tieto akcie:
a)
kolektívne akcie zamerané na zlepšovanie genetickej kvality;
b)
počítačový systém riadenia chovateľských informačných systémov;
c)
aplikovaný výskum;
d)
hospodárske štúdie;
e)
rôzne akcie.
3. TRVANIE UVEDENÉHO OPATRENIA
(31)
Toto rozhodnutie sa vzťahuje na obdobie rokov 1996 až 2004, keď skončila platnosť poslednej medziodvetvovej dohody, na ktorú sa vzťahuje tento postup.
4. PRÍJEMCOVIA POMOCI
(32)
Príjemcami uvedenej pomoci sú chovatelia hovädzieho dobytka a oviec.
(33)
Hlavnými konečnými príjemcami uvedenej pomoci sú výrobcovia, spracovatelia a distribútori poľnohospodárskych výrobkov. Je ustanovené, že niektoré činnosti môžu pre nich vykonávať súkromné podniky.
(34)
Týmto rozhodnutím nie je dotknuté stanovisko Komisie vo veci zlučiteľnosti postupu výberu poskytovateľov služieb, ktorí sú poverení realizáciou aktivít Interbevu, s pravidlami verejného obstarávania.
5. DÔVODY VEDÚCE K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA (9)
(35)
V súvislosti s povahou príspevkov v danom prípade Komisia zistila, že francúzska vláda vyhlásila tieto príspevky za povinné v rámci postupu rozšírenia platnosti medziodvetvových dohôd. Platnosť dohôd bola rozšírená prijatím vyhlášky uverejnenej v Úradnom vestníku Francúzskej republiky. Z toho vyplýva, že na to, aby boli tieto príspevky účinné v celom rozsahu, bolo potrebné prijatie aktu štátnym orgánom. Z tohto dôvodu Komisia v štádiu začatia konania vo veci zisťovania usúdila, že v danom prípade ide o parafiškálne dane, teda o verejné zdroje, a že táto pomoc bola poskytnutá neoprávnene, pretože nebola oznámená.
(36)
V zmysle bodu 194 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva a lesného hospodárstva na roky 2007 - 2013 (10) (ďalej len „usmernenia pre poľnohospodárstvo“) sa má každá neoprávnene poskytnutá pomoc posudzovať v súlade s pravidlami a usmerneniami platnými v čase, keď bola pomoc poskytnutá. Usmernenia pre poľnohospodárstvo sa uplatňujú od 1. januára 2007. Predchádzajúce usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva (2000 - 2006) (11) sa uplatňovali od 1. januára 2000. Každá pomoc poskytnutá po tomto dátume sa teda musí posudzovať na základe usmernení z roku 2000. Naopak, každá pomoc poskytnutá pred týmto dátumom, sa musí posudzovať na základe ustanovení a postupov uplatniteľných do 1. januára 2000. Uvedená pomoc bola poskytovaná od roku 1996.
(37)
Keďže ide o štátnu pomoc financovanú prostredníctvom parafiškálnej dane, Komisia musí preskúmať akcie financované touto pomocou, ako aj financovanie samotnej pomoci.
5.1. POMOC
5.1.1. Propagačné akcie
(38)
Komisia pripomenula, že zlučiteľnosť pomoci poskytnutej pred 1. januárom 2002 by sa mala overiť na základe rámca pre štátnu pomoc na propagáciu poľnohospodárskych výrobkov a určitých výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe II k Zmluve o EHS (12), a že zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume by sa mala overiť na základe usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na propagáciu výrobkov uvedených v prílohe I k Zmluve o ES a niektorých výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe I (13). Oba texty vychádzajú v podstate z rovnakých zásad, pričom sú v nich ustanovené najmä negatívne a pozitívne kritériá, ktoré sa musia dodržať. Pokiaľ ide o určenie stropu pomoci, tieto akcie sa musia financovať do výšky minimálne 50 % nákladov zo zdrojov sektora. V danom prípade boli opatrenia v plnej miere financované z parafiškálnych daní, z čoho vyplýva, že financovanie zo strany podnikov teda dosahuje tento podiel. V štádiu začatia konania vo veci zisťovania Komisia preto usúdila, že príslušné podmienky boli splnené.
5.1.2. Akcie v oblasti technickej podpory
(39)
Komisia pripomenula, že zlučiteľnosť pomoci poskytnutej pred 1. januárom 2000, by sa mala overiť na základe postupu Komisie vychádzajúceho z návrhu vhodných opatrení vzhľadom na pomoc poskytnutú členskými štátmi v sektore chovu a produktov živočíšnej výroby (14) a že zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume by sa mala overiť na základe usmernení pre poľnohospodárstvo. Postup Komisie pred rokom 2000 a usmernenia pre poľnohospodárstvo v podstate vychádzajú z rovnakých zásad. Pomoc poskytnutá vo výške 100 % oprávnených výdavkov je teda pre tento typ pomoci povolená. Okrem toho pomoc musí byť dostupná pre všetky podniky, ktoré by o ňu mohli mať záujem. V štádiu začatia konania vo veci zisťovania Komisia preto usúdila, že príslušné podmienky boli splnené.
5.1.3. Výskumná a experimentálna činnosť
(40)
Komisia pripomenula, že zlučiteľnosť tejto pomoci by sa mala overiť na základe rámca Spoločenstva pre štátnu pomoc na výskum a rozvoj (15) a oznámenia Komisie o zmene a doplnení uvedeného rámca (16). S vnútorným trhom je tak zlučiteľná miera pomoci až do výšky 100 %, pokiaľ sú splnené tieto štyri podmienky: pomoc musí byť vo všeobecnom záujme sektora; informácia je uverejnená v príslušných denníkoch; výsledky prác sa poskytnú na rovnakom základe z hľadiska nákladov aj času; pomoc spĺňa medzinárodné obchodné podmienky, ku ktorým sa EÚ zaviazala. V štádiu začatia konania vo veci zisťovania Komisia preto usúdila, že príslušné podmienky boli splnené.
5.1.4. Akcie financované z príspevku FNE
(41)
Komisia položila otázky týkajúce sa presnej povahy akcií financovaných z príspevku FNE, ktorého účelom bolo podnecovať reštrukturalizáciu organizácií poskytujúcich služby a podporovať ich prispôsobovanie sa budúcim potrebám chovateľov, ako aj prispieť k trvalému zachovaniu spoločných prostriedkov oblasti napredovania v genetike a aplikovanom výskume. Podľa francúzskych orgánov boli príjmy z tohto príspevku použité na zlepšovanie genetických kvalít, genetický informačný systém, biotechnológie a hospodárske štúdie. Tieto informácie nepostačovali Komisii na to, aby mohla posúdiť zlučiteľnosť týchto akcií s prípadne uplatniteľnými ustanoveniami Spoločenstva. V štádiu začatia konania vo veci zisťovania Komisia teda nemohla posúdiť, či akcie financované z príspevku FNE boli zlučiteľné so Zmluvou o ES (17).
5.2. FINANCOVANIE POMOCI
5.2.1. Príspevok za mäso
(42)
Od 1. januára 1996 sa príspevok odvádza okrem iného za živý hovädzí dobytok a ovce vyvezené do iných členských štátov, ako aj za výrobky z hovädzieho a ovčieho mäsa vyvezené do iných členských štátov, hoci pokiaľ ide o tieto výrobky, v roku 2001 sa zaviedlo čiastočné vrátenie tohto príspevku. Podľa rozsudku Súdneho dvora Európskej únie (ďalej len „Súdny dvor“) (18) sa daň považuje za porušenie zákazu diskriminácie ustanoveného v článku 110 ZFEÚ, pokiaľ výhody plynúce z pridelenia príjmu zo zdaňovania prinášajú zisk tým zdaneným domácim výrobkom, ktoré sú spracovávané alebo uvádzané na trh na vnútroštátnom trhu, pričom tieto výhody čiastočne kompenzujú náklady, ktoré im vznikli, čím znevýhodňujú vyvezené domáce výrobky.
(43)
V štádiu začatia konania vo veci zisťovania Komisia usúdila, že príjmy plynúce zo zdaňovania výrobkov a živých zvierat vyvážaných do iných členských štátov, určené na financovanie akcií Interbevu v oblasti propagácie, technickej pomoci a výskumu a experimentálnej činnosti, mohli predstavovať financovanie pomoci nezlučiteľnej s vnútorným trhom v zmysle zmluvy a najmä jej článku 107, a v dôsledku toho by takto financovaná štátna pomoc bola nezlučiteľná s touto zmluvou. Daň by v skutočnosti mohla znevýhodňovať chov týchto zvierat s cieľom ich vývozu do iných členských štátov, pretože pridelenie príjmov mohlo svojou povahou zvýhodňovať domácu produkciu uvádzanú na trh vo Francúzsku na úkor vyvezenej domácej produkcie, a výška dane nezohľadňovala rôzne výhody domácich výrobkov plynúce z ich uvedenia na trh vo Francúzsku alebo mimo Francúzska.
5.2.2. Príspevok FNE
(44)
Na základe informácií dostupných v čase začatia konania vo veci zisťovania Komisia nemala v štádiu konania vo veci zisťovania k dispozícii informácie o tom, že by sa tento príspevok vzťahoval na zvieratá dovezené alebo vyvezené do iných členských štátov.
6. ZLUČITEĽNOSŤ POVINNÝCH DOBROVOĽNÝCH PRÍSPEVKOV SO SYSTÉMOM SPOLOČNEJ ORGANIZÁCIE TRHOV
(45)
V otázke zlučiteľnosti povinných dobrovoľných príspevkov so systémom spoločnej organizácie trhov v kontexte rozsudku z 22 mája 2003 vo veci Freskot (19) Komisia usúdila, že v danom prípade povinné dobrovoľné príspevky priamo ani nepriamo neovplyvňovali ceny dotknutých konečných výrobkov, pretože platby neovplyvňovali ceny výrobkov stanovené voľným trhom. Náklady zaťažujúce upravené mäsové výrobky a chované zvieratá sú neutralizované výhodou v podobe financovaných činností. Vplyv výberu príspevkov na ceny možno teda považovať za veľmi obmedzený až žiadny.
III. PRIPOMIENKY FRANCÚZSKA
(46)
Listami z 8. a 10. októbra 2003 francúzske orgány zaslali pripomienky k rozhodnutiu Komisie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci uvedeného opatrenia pomoci.
(47)
Listami z 13. septembra a 29. novembra 2005 francúzske orgány vyjadrili ďalšie pripomienky v reakcii na žiadosti Komisie o doplňujúce informácie.
(48)
V nadväznosti na žiadosť Komisie o doplňujúce informácie zaslanú 25. februára 2011 a na stretnutie z 29. marca 2011 francúzske orgány predložili ďalšie pripomienky listom z 24. mája 2011.
(49)
Francúzske orgány uviedli, že Komisia usúdila, že finančné zdroje z takýchto medziodvetvových príspevkov, vyhlásených za povinné, sú porovnateľné s parafiškálnymi daňami, ktoré môžu narušiť hospodársku súťaž na vnútornom trhu. Francúzske orgány takisto uviedli, že opatrenia sa mali oznámiť. Ďalej uviedli:
1. ROZSAH ZISŤOVANIA KOMISIE PODĽA FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV
(50)
Francúzske orgány usúdili, že Komisia začala zisťovanie vo veci príspevkov, ktoré sa odvádzajú na základe medziodvetvových dohôd z 15. júna 1994 v prospech chovateľského fondu a z 18. decembra 1995 v prospech Interbevu, listami zo 16. januára 1995 (pomoc NN 34/95) a z 18. marca 1996 a uzavrela ho listom (SG (96) D/6396) z 15. júla 1996, v ktorom dospela k záveru, že „uvedené opatrenia patria výlučne do rozsahu pôsobnosti nariadenia (EHS) č. 2328/91 a musia byť predmetom skúmania na základe uvedeného nariadenia. Článkom 35 ods. 2 tohto nariadenia sa totiž vylučuje uplatňovanie článkov 92 a 93 zmluvy“.
(51)
V odpovedi Komisii, ktorá tvrdila, že v tom čase sa vyjadrila iba k ostatným akciám Interbevu (pretože spis NN 34/95 sa týkal iba investícií do reštrukturalizácie chovu dojníc hovädzieho dobytka), francúzske orgány tvrdili, že v reakcii na list Komisie z 18. marca 1996 sa vyjadrili v tomto zmysle: „cieľom národného chovateľského fondu je […] zlepšovať šľachtenie v chove a podporovať výskum, najmä v oblasti genetiky. […]“ (list z 13. septembra 2005).
(52)
Francúzske orgány sa preto domnievajú, že Komisia bola veľmi dobre informovaná o akciách zameraných na komunikáciu, propagáciu, výskum a experimentálnu činnosť, ktoré financoval Interbev, a v rámci tohto spisu mohla francúzskym orgánom zaslať žiadosť o doplňujúce informácie. Keďže Komisia už na toto oznámenie nereagovala, dospeli k záveru, že poskytnuté informácie boli pre Komisiu postačujúce.
(53)
V ďalšej odpovedi Komisii, ktorá tvrdila, že v odpovedi na uvedený list zaslala žiadosť o doplňujúce informácie (30. máj 1996), francúzske orgány tvrdili, že žiadosť o doplňujúce informácie nikdy nedostali, a zároveň usúdili, že nečinnosť Komisie v období od 30. mája 1996 do 2. októbra 2001 v podstate znamenala súhlas so zlučiteľnosťou akcií, o ktorých bola informovaná.
(54)
Okrem toho francúzske orgány tvrdili, že v rámci spisu C 18/95 týkajúceho sa akcií v prospech sektora oviec bola Komisia informovaná o akciách Interbevu zameraných na komunikáciu.
(55)
Keďže Komisia odvtedy nepokračovala v skúmaní týchto dohôd, francúzske orgány sa domnievajú, že oprávnene usúdili, že Komisia nenamieta proti ich uplatňovaniu.
(56)
Za týchto podmienok francúzske orgány usúdili, že tento postup sa vzťahuje len na medziodvetvovú dohodu z 12. júna 2001.
(57)
V liste z 24. mája 2011 a na stretnutí 29. marca 2011 francúzske orgány napokon odovzdali Komisii údaje za celé dotknuté obdobie.
2. DÔVOD NEOZNÁMENIA POMOCI PODĽA FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV
(58)
Pokiaľ ide akcie realizované z finančných zdrojov z príspevkov, ktoré sa odvádzajú na základe nových medziodvetvových dohôd z 12. júna 2001 v prospech Interbevu a FNE, francúzske orgány nepovažovali za potrebné ich oznámiť, pretože sú financované výlučne zo súkromných zdrojov daného odvetvia.
3. AKCIE REALIZOVANÉ INTERBEVOM
(59)
Francúzske orgány berú na vedomie, že Komisia po rozbore informácií, ktoré jej poskytli listom z 9. novembra 2001, považuje akcie Interbevu za kompatibilné s usmerneniami Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva (2000 - 2006) a usmerneniami Spoločenstva o štátnej pomoci na propagáciu poľnohospodárskych výrobkov a určitých výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe I. Potvrdzujú, že v období dotknutom týmto rozhodnutím Interbev financoval tieto akcie zamerané na propagáciu, technickú pomoc, výskum a experimentálnu činnosť za rovnakých podmienok, ako boli podmienky uvedené v liste z 9. novembra 2001.
4. VÝSKUM A TECHNICKÁ POMOC REALIZOVANÉ PROSTREDNÍCTVOM FNE
(60)
Pokiaľ ide o FNE, francúzske orgány poskytli v odpovedi listom na rozhodnutie o začatí konania (8. a 10. október 2003) tieto vysvetlenia.
(61)
Akcie realizované z prostriedkov FNE sa týkajú technickej pomoci a aplikovaného výskumu. Francúzske orgány potvrdili, že pri ich programovaní boli dodržané body 14 a 17 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva (2000 - 2006).
(62)
Predovšetkým spresnili, že zdroje, ktoré FNE vyzbieral, slúžili na tieto akcie:
a)
kolektívne činnosti zamerané na zlepšovanie genetickej kvality;
b)
počítačový systém riadenia a chovateľské informačné systémy;
c)
aplikovaný výskum;
d)
hospodárske štúdie;
e)
rôzne akcie.
4.1. OBLASŤ GENETIKY
(63)
V oblasti genetiky je účasť FNE striktne vymedzená na sprevádzanie niektorých kolektívnych akcií realizovaných v rámci národných opatrení na zlepšovanie genetickej kvality a špecifikovaných Národnou komisiou pre zlepšovanie genetickej kvality (CNAG), ktorá združuje predstaviteľov štátu, odboru, výskumu a vzdelávania.
(64)
Financovanie zo zdrojov FNE je určené predovšetkým na účasť na akciách útvaru genetiky Chovateľského ústavu, ktorého poslaním je najmä: podpora organizáciám z praxe, ktoré prispievajú ku genetickému pokroku prežúvavcov; vypracovávanie, udržiavanie a vývoj špecifikácií vymedzujúcich postupy v praxi; kontrola postupov zhodnocovania a zadávania údajov do kolektívnych počítačových reťazcov potrebných na genetické hodnotenie plemenníkov; zosúlaďovanie postupov indexácie v spolupráci s INRA, uplatňovanie postupov výmeny údajov na medzinárodnej úrovni a oznamovanie oficiálnych indexov vo Francúzsku.
4.2. OBNOVA A ROZVOJ INFORMAČNÝCH SYSTÉMOV V CHOVATEĽSTVE
(65)
V zmysle činnosti obnovy a rozvoja informačných systémov v chovateľstve sa FNE podieľa na obnove genetického informačného systému (SIG). Táto obnova, ktorá sa začala v roku 1995, sa ukázala byť nevyhnutnou v záujme modernizácie kolektívneho informačného systému vytvoreného pred viac ako 20 rokmi a jeho zjednotenia s cieľom zabezpečiť účinnejšiu správu genetických údajov, pričom sa vytvorila možnosť integrovať nové funkcie potrebné pri indexácii a znížiť náklady.
(66)
FNE sa takisto podieľal na štúdii ekonomickej, technickej a právnej uskutočniteľnosti projektu profesionálneho informačného systému v chovateľstve (SPIE), ktorého cieľom je zabezpečiť odborné a medziodvetvové zhodnotenie oficiálnych identifikačných údajov a ostatných údajov, ktoré možno zabezpečiť.
4.3. ZÁSAHY V OBLASTI APLIKOVANÉHO VÝSKUMU
(67)
FNE podporil niekoľko programov aplikovaného výskumu, keďže jeho poslaním je naďalej sa podieľať na štúdiách zaoberajúcich sa otázkami všeobecného významu pre sektor chovu, ako napríklad program aplikovaného výskumu a transferu reprodukčných biotechnológií (prenos embryí, zisťovanie pohlavia, oplodnenie in vitro, klonovanie). Tieto práce sa zameriavajú na nové techniky vychádzajúce z embryológie, mimoriadne zaujímavé z hľadiska využívania molekulárnych markerov a šľachtenia za pomoci markerov v budúcnosti. Program viedol konkrétne k významnému zvýšeniu úspešnosti klasického prenosu embryí, vývoju a optimalizácii francúzskej metódy zisťovania pohlavia embryí, vývoju metódy punkcie ovocytov pomocou ultrazvuku, zdokonaleniu techniky oplodnenia in vitro.
(68)
FNE sa takisto podieľal na pilotnom výskumnom projekte v oblasti homologickej rekombinácie. Projekt, ktorý vedie INRA, využívajúci metódu transgenézy, sa zaoberal kontrolovanou modifikáciou genómu zvierat, zameriavajúc sa na zabudovanie transgénu na určené miesto v DNA. Toto zameranie má otvoriť cestu nahrádzaniu jedného génu iným bez využitia geneticky modifikovaných organizmov.
(69)
Okrem toho sa FNE zúčastnil na programe IDEA, pokiaľ ide o elektronickú identifikáciu hovädzieho dobytka a oviec. Podieľal sa takisto na financovaní národných projektov schválených v rámci programu Spoločenstva IDEA so zameraním na zvýšenie spoľahlivosti identifikácie zvierat za použitia nových techník využívania elektroniky.
4.4. HOSPODÁRSKE ŠTÚDIE
(70)
FNE sa takisto musel finančne podieľať na hospodárskych štúdiách potrebných pre chovateľské organizácie, ktoré mali poskytnúť odpovede na otázky, ktoré sa vynorili v súvislosti s postupnými reformami SPP, rozširovaním Európy, krízami posledných rokov a vývojom medzinárodného kontextu.
(71)
Realizáciu všetkých týchto štúdií koordinuje skupina zvaná hospodárska skupina pre dobytok „Groupe Économique du Bétail“ (GEB), ktorú riadi Chovateľský ústav, ktorý je zárukou súladu jednotlivých štúdií požadovaných odborníkmi z odvetvia a ich komplementárnosti so štúdiami realizovanými inde.
(72)
Realizované práce sa konkretizujú monitorovaním vývoja v odvetviach mlieka a mäsa vo Francúzsku a v Európe, mesačnými hospodárskymi správami, ktoré podrobne analyzujú aspekty hospodárstva živočíšnej výroby vo Francúzsku, v Európe a vo svete, špecifickými prácami, ako je sledovanie cien, výrobných nákladov, rokovaní Spoločenstva a rokovaní WTO.
(73)
Hospodárske stredisko, zriadené v rámci GEB, začleňuje konkrétne poznatky z fungovania prevádzok, získané chovateľskými sieťami, a zabezpečuje súčinnosť medzi makro a mikroekonomickým prístupom.
4.5. RÔZNE AKCIE
(74)
FNE takisto musí ojedinele podporovať nové projekty združujúce jednotlivých aktérov sektora, ktorých cieľom je uľahčiť prispôsobenie živočíšnej výroby sociálno-ekonomickému vývoju, ako je uplatňovanie charty správnych postupov chovu, ktoré sa javia ako najvýznamnejší spoločný postup tohto typu v Európe, a následkom druhej krízy BSE spustenie projektu informovanosti o práci chovateľa s cieľom obnovy porozumenia medzi chovateľmi a občanmi.
4.6. RÁMEC SPOLOČENSTVA
(75)
Francúzske orgány zdôraznili, že všetky financované akcie sú skutočne vo všeobecnom záujme všetkých chovateľov hovädzieho dobytka alebo oviec; v žiadnom prípade nejde o akcie, ktoré by sa vzťahovali len na jednotlivých prevádzkovateľov alebo osobité skupiny prevádzkovateľov.
(76)
Finančná účasť FNE väčšinou nedosahuje 50 % nákladov na prácu a výskumy. V niektorých ojedinelých projektoch môže presiahnuť 50 %, ale miera pomoci v žiadnom prípade nepresahuje 100 %.
4.6.1. Technická pomoc
(77)
Pri financovaní hospodárskych štúdií sa na jednej strane dbá na dodržanie stropu 100 000 EUR na chovateľa na obdobie troch rokov, na druhej strane na dodržanie pravidla prístupu všetkých chovateľov k ich výsledkom.
4.6.2. Aplikovaný výskum
(78)
Francúzske orgány potvrdili, že údaje z každej hospodárskej štúdie, ako aj údaje získané na záver každého výskumného programu, sú v konečnej podobe šírené širokému okruhu odborníkov. Výsledky všetkých prác, na ktoré fond poskytol pomoc, sa pravidelne uverejňujú a šíria, aby ich chovatelia a ich organizácie z praxe mohli využívať a mali k nich neobmedzený prístup.
(79)
Využívajú sa dva veľké informačné kanály: kanál profesijných chovateľských organizácií a kanál chovateľského ústavu, prostredníctvom technických a hospodárskych publikácií hromadne poskytovaných chovateľom a odborným pracovníkom.
(80)
Vzhľadom na to, že práce majú charakter všeobecného významu, nepredpokladá sa žiadne komerčné využitie výsledkov. Skutočný prospech z týchto akcií majú všetci chovatelia hovädzieho dobytka a oviec, ktorým sú sprostredkované teoretické aj praktické výsledky prác.
(81)
Financované štúdie nevedú k žiadnym priamym platbám výrobcom ani spracovateľom.
5. PRÍSPEVKY ZA DOVEZENÉ ZVIERATÁ A MÄSO
5.1. K PRÍSPEVKOM PRE INTERBEV
(82)
Vo veci zdaňovania mäsa dovezeného do Francúzska pochádzajúceho z chovov iných členských štátov alebo tretích krajín Komisia mohla na základe informácií opakovane poskytnutých francúzskymi orgánmi konštatovať, že medzirezortnými vyhláškami o rozšírení platnosti medziodvetvových dohôd z roku 1995 a 2001 boli z rozsahu pôsobnosti vždy vylúčené príspevky za dovezené mäso.
5.2. K PRÍSPEVKOM FNE
(83)
Komisia napokon zdôraznila skutočnosť, že príspevky odvádzané v prospech FNE sa mohli uplatňovať na zvieratá chované mimo štátneho územia, ale dovezené do Francúzska s cieľom ich zabitia na bitúnkoch.
(84)
V liste zo 6. októbra 2003 si francúzske orgány uvedomili závažnosť tejto námietky z hľadiska zásad práva Spoločenstva. Zaviazali sa teda zmeniť a doplniť znenie dohody v zmysle vylúčenia príspevkov za zvieratá chované mimo vnútroštátneho územia, ale dovezené do Francúzska s cieľom ich zabitia na bitúnkoch. Francúzske orgány navrhli, že doručia Komisii nové znenie hneď po formálnom schválení a podpise novej dohody.
(85)
Dodali však, že dovoz živých zvierat bol v praxi len okrajovou záležitosťou, a nevznikalo ním riziko narušenia hospodárskej súťaže. Podľa colných orgánov predstavoval dovezený „vykŕmený hovädzí dobytok“24 933 kusov v roku 2001 a 22 250 kusov v roku 2002. Počet zvierat zabitých na území Francúzska predstavuje rádovo 4 milióny kusov, dovoz živých zvierat teda tvorí len 0,58 % z celkového počtu zabitých zvierat. Okrem toho viac než 70 % dovozu tvoria zvieratá vysokej mäsitosti a ceny, určené špecifickej skupine spotrebiteľov na severe Francúzska. Vzhľadom na priemerné ceny dovozu týchto zvierat (podľa colných orgánov: 1,50 EUR/kg živej hmotnosti, teda 2,5 EUR/kg netto) musel byť poplatok FNE odvádzaný za tieto zvieratá rádovo na úrovni tisíciny hodnoty zvieraťa.
(86)
Podľa francúzskych orgánov boli získané povinné dobrovoľné príspevky na jednej strane minimálne, pretože často, neskôr sústavne, sa platby za dovezené zvieratá neodvádzali, a na strane druhej výška dotknutého povinného dobrovoľného príspevku v pomere k hodnote zvierat bola tak nízka, že nemohla spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže. Francúzske orgány v liste z 24. mája 2011 predložili príklady výpočtu príspevkov a vyhlásenia podnikov preukazujúce, že v niektorých prípadoch bolo možné uplatniť postup vrátenia tohto príspevku hoci to nebolo povinné.
(87)
Listom z 13. septembra 2005 a z 24. mája 2011 francúzske orgány potvrdili, že od roku 2003 sa príspevok FNE odvádzal len za zvieratá chované a zabité vo Francúzsku (20).
6. PRÍSPEVKY ZA ZVIERATÁ A MÄSO VYVEZENÉ DO INÝCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV
6.1. K PRÍSPEVKOM PRE INTERBEV
(88)
Pokiaľ ide o príspevok odvádzaný za mäso vyvezené do iných členských štátov, Komisia pripomenula riziko diskriminácie spojené so systémom príspevkov, ktorý by nezohľadňoval vývoz niektorých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje príspevok, mimo vnútroštátneho územia, a vyjadrila obavu, že takéto opatrenie zvýhodňuje domáce výrobky uvádzané na trh vo Francúzsku.
(89)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 16 a nasl., na mäso vyvezené do iných členských štátov sa vzťahoval povinný dobrovoľný príspevok vo výške 0,0126 EUR/kg a na základe medziodvetvovej dohody z 12. júna 2001, povinný dobrovoľný príspevok vo výške 0,024 EUR/kg. Na základe uvedenej medziodvetvovej dohody bol stanovený takisto systém náhrady vo výške 0,010 EUR/kg.
(90)
V liste z 24. mája 2011 francúzske orgány poskytli vysvetlenie, pokiaľ ide o povinné dobrovoľné príspevky vzťahujúce sa na zvieratá vyvážané do iných členských štátov, s cieľom dokázať, že uvedené povinné dobrovoľné príspevky boli úmerné ziskom z akcií financovaných z týchto príspevkov.
(91)
Francúzske orgány vysvetlili, že vývoz živých zvierat sa týkal odstavených teliat. Ako sa uvádza v odôvodneniach 17 a nasl., na tieto zvieratá sa vzťahoval povinný dobrovoľný príspevok, ktorý sa počítal na základe počtu kusov a nie na kilogram mäsa.
(92)
Francúzske orgány predložili výpočet umožňujúci posúdiť rovnocennosť hmotnosti na kus a na kilogram. V medziodvetvovej dohode z 25. júla 1995 sa totiž uvádza, že povinný dobrovoľný príspevok za zabitie na bitúnku bol 0,084 FRF/kg jatočného tela a že povinný dobrovoľný príspevok za vývoz živých zvierat bol 7 FRF za kus veľkého hovädzieho dobytka (článok 4). Odstavené teľa váži asi 250 až 280 kg živej hmotnosti, čo predstavuje priemernú hmotnosť mäsa (pomer 65 %) 163 kg. Vzhľadom na to sa príspevok 7 FRF za kus rovnal príspevku vo výške 0,042 FRF/kg, porovnateľnému s polovicou príspevku odvádzaného za mäso.
(93)
V medziodvetvovej dohode z 12. júna 2001 sa táto úprava prevzala, pričom bola dodržaná rovnaká ekvivalencia. Sumy (v eurách) boli takéto: povinný dobrovoľný príspevok za porážku vo výške 0,024 EUR/kg jatočného tela (článok 2) a povinný dobrovoľný príspevok za vývoz živých zvierat vo výške 1,7 EUR/kus veľkého hovädzieho dobytka (článok 4). Príspevok 1,7 EUR/kus veľkého hovädzieho dobytka sa rovnal príspevku vo výške 0,0104 EUR/kg, porovnateľnému s polovicou príspevku odvádzaného za mäso.
(94)
Francúzske orgány odhadujú, že celkové príjmy (38 136 670 EUR) pochádzajúce z povinného dobrovoľného príspevku, ktorý sa odviedol za výrobky vyvezené do iných členských štátov (živé zvieratá a mäso), predstavoval 15 % celkovej výšky príjmov pochádzajúcich zo všetkých povinných dobrovoľných príspevkov odvedených Interbevu v období od roku 1995 do 2004 (teda 252 855 282 EUR). Vzhľadom na uplatňovanie komplexného prístupu v rokoch 1995 - 2004 sa francúzske orgány domnievajú, že uvedené príjmy sú stanovené primerane v pomere k akciám, ktoré by sa vzťahovali na výrobky vyvezené do iných členských štátov.
(95)
Francúzske orgány takisto uviedli, že na zvieratá a mäso odoslané mimo Francúzska sa vzťahovali jednak akcie realizované mimo vnútroštátneho územia, predstavujúce 21 490 848 EUR, a zároveň akcie v prospech všetkých zvierat a výrobkov bez ohľadu na ich určenie. Francúzske orgány sa domnievajú, že z tejto sumy vynaloženej na akcie v prospech všetkých zvierat a výrobkov vo výške 91 231 075 EUR, sa možno oprávnene domnievať, že na financovanie akcií realizovaných mimo vnútroštátneho územia sa použilo iba 28 280 000 EUR.
(96)
Akciami osobitne zameranými na vyvezené zvieratá a výrobky boli najmä propagačné akcie (napríklad: medzinárodné veľtrhy, odborné informačné semináre a akcie zamerané na styk s verejnosťou, zelený týždeň v Berlíne, kurzy porciovania v zahraničí). Akciami zameranými na všetky zvieratá a výrobky bez ohľadu na trh určenia, vo Francúzsku a mimo Francúzska, boli najmä reklamné akcie ako kampaň týkajúca sa „hovädzieho mäsa vysokej kvality európskeho pôvodu“, drobov, „plemien na mäso“, a niekoľko výskumov v oblasti bezpečnosti potravín, dobrých životných podmienok zvierat, riadenia kvality, typických vlastností výrobkov, postupov certifikácie a vysledovateľnosti hovädzieho mäsa, ktorých výsledky boli sprostredkované širokej verejnosti vo Francúzsku, ako aj mimo Francúzska.
(97)
Francúzske orgány odhadujú, že na výrobky vyvezené mimo Francúzska sa vzťahovali akcie medziodvetvia v celkovej výške 49 770 000 EUR. Túto sumu je potrebné porovnať s povinnými dobrovoľnými príspevkami, ktoré bolo potrebné za ne odviesť, teda 38 136 670 EUR. Podiel povinných dobrovoľných príspevkov uhradených za francúzske výrobky vyvezené v období rokov 1995 - 2004 bol vyvážený v pomere k úžitku z akcií financovaných Interbevom.
6.2. K PRÍSPEVKOM FNE
(98)
V liste z 13. septembra 2005 francúzske orgány potvrdili, že za vyvezené výrobky ako také sa neodvádzal žiadny príspevok v prospech FNE.
IV. POSÚDENIE POMOCI
(99)
Články 107 a 108 ZFEÚ sa uplatňujú na všetky poľnohospodárske výrobky uvedené v jej prílohe I, podliehajúce spoločnej organizácii trhu (všetky poľnohospodárske výrobky, okrem konského mäsa, medu, kávy, alkoholu poľnohospodárskeho pôvodu, octu získaného z alkoholu a korku) v súlade s jednotlivými nariadeniami, ktoré upravujú spoločnú organizáciu príslušných trhov.
1. EXISTENCIA POMOCI V ZMYSLE ČLÁNKU 107 ODS. 1 ZFEÚ
(100)
Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ak nie je touto zmluvou ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(101)
Články 107 až 109 ZFEÚ sa v čase rozhodujúcom pre dané skutočnosti stali uplatniteľnými v sektore hovädzieho mäsa článkom 40 nariadenia Rady (ES) č. 1254/99 (21) o spoločnej organizácii trhu s týmito výrobkami. Pred prijatím tohto nariadenia sa stali uplatniteľnými v tom istom sektore článkom 24 nariadenia Rady (EHS) č. 805/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím mäsom (22). V sektore ovčieho a kozieho mäsa sa stali uplatniteľnými článkom 23 nariadenia Rady (ES) č. 2529/2001 z 19. decembra 2001 o spoločnej organizácii trhu s ovčím a kozím mäsom (23). Pred prijatím tohto nariadenia sa stali uplatniteľnými v tom istom sektore článkom 22 nariadenia Rady (ES) č. 2467/98 z 3. novembra 1998 o spoločnej organizácii trhu s ovčím a kozím mäsom (24) a pred jeho prijatím článkom 27 nariadenia Rady (EHS) č. 3013/89 z 25. septembra 1989 o spoločnej organizácii trhu s ovčím a kozím mäsom (25).
(102)
Články 107 až 109 ZFEÚ sa v súčasnosti stali uplatniteľnými v oboch sektoroch uvedených v odôvodneniach 32 a nasl. tohto rozhodnutia článkom 180 nariadenia (26) Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhu) (27).
1.1. EXISTENCIA SELEKTÍVNEJ VÝHODY
(103)
Podľa Súdneho dvora sa za pomoc považujú zásahy, ktoré v akejkoľvek podobe môžu priamo alebo nepriamo zvýhodňovať niektoré podniky, alebo ktoré možno považovať za hospodárske zvýhodnenie, ktoré by prijímajúci podnik nedostal v bežných trhových podmienkach (28). V danom prípade poskytnutá podpora zvýhodnila niektoré podniky pôsobiace v sektore chovu hovädzieho dobytka alebo oviec uskutočnením akcií, ktoré by mohli byť prospešné pre výrobcov alebo pre sektory odvetví, ktoré zastupuje Interbev.
(104)
Rovnako podľa judikatúry Súdneho dvora sa za pomoc považujú aj zásahy, ktoré v rozličných formách zmierňujú náklady, ktoré bežne zaťažujú rozpočet podniku a ktoré takto, aj keď nie sú dotáciou v presnom zmysle slova, majú podobný charakter a rovnaké účinky (29).
(105)
Pokiaľ ide o existenciu výhody, o tej je potrebné rozhodnúť na úrovni možných príjemcov akcií v prospech odvetvia mäsa, ako aj predmetných medziodvetvových príspevkov a ich financovania. V danom prípade poskytnutá podpora zvýhodnila niektoré podniky pôsobiace v sektore chovu hovädzieho dobytka alebo oviec uskutočnením akcií, ktoré by mohli byť prospešné pre výrobcov v tomto odvetví.
1.2. POMOC POSKYTNUTÁ ŠTÁTOM ALEBO ZO ŠTÁTNYCH PROSTRIEDKOV
(106)
V súlade s judikatúrou Súdneho dvora, aby sa výhoda mohla kvalifikovať ako štátna pomoc, je v prvom rade potrebné, aby bola udelená priamo alebo nepriamo prostredníctvom štátnych zdrojov a v druhom rade, aby za ňu bol zodpovedný štát (30).
(107)
Pokiaľ ide o povahu príspevkov v danom prípade (povinné dobrovoľné príspevky), Komisia usudzuje, že ide o parafiškálne dane, teda o verejné zdroje. Komisia založila svoje posúdenie na týchto odôvodneniach.
(108)
Predovšetkým je potrebné zdôrazniť, že v súlade s ustálenou judikatúrou a najmä bodom 139 v rozsudku Salvat (31) nie je rozlišovanie medzi súkromnými a verejnými inštitúciami „určujúci prvok na uplatňovanie pravidiel zmluvy o štátnej pomoci“. V rozsudku Ladbroke (32) sa okrem toho veľmi jasne uvádza, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ „zahŕňa všetky peňažné prostriedky, ktoré môže verejný sektor skutočne použiť na podporu podnikov, pričom nie je podstatné, či tieto prostriedky sú trvalou súčasťou majetku tohto sektora, alebo nie. Preto aj keď prostriedky […] nie sú trvale v držbe štátu, skutočnosť, že sú neustále pod verejnou kontrolou, a teda k dispozícii príslušným vnútroštátnym orgánom, stačí na to, aby boli kvalifikované ako štátne prostriedky a aby uvedené opatrenie patrilo do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 zmluvy.“
(109)
Na základe tejto judikatúry Komisia predovšetkým usudzuje, že skutočnosť, že dané povinné dobrovoľné príspevky sú príspevkami súkromného sektora a nie sú v trvalej držbe štátu, nepostačuje k záveru, že nepatria do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Komisia na tieto účely musí preskúmať aj úroveň kontroly vykonávanej štátom vzhľadom na príjmy z uvedených povinných dobrovoľných príspevkov a schopnosť štátu smerovať využívanie prostriedkov na financovanie opatrení pomoci.
(110)
V skúmanom prípade Komisia uvádza, že súhlas vlády, vyjadrený uznaním Interbevu, je nevyhnutným predpokladom pre zavedenie povinných dobrovoľných príspevkov. Preto aj keď je Interbev subjektom súkromného práva, jeho spôsobilosť ustanoviť povinné dobrovoľné príspevky vo svojom sektore činnosti je podriadená schváleniu jeho fungovania a jeho cieľov štátom (pozri odôvodnenie 14 tohto rozhodnutia).
(111)
V poľnohospodárskom zákonníku sa takisto ustanovuje, že príspevky sa stávajú povinnými pre všetkých členov zainteresovaného odvetvia rozšírením ich platnosti medzirezortnou vyhláškou (pozri odôvodnenie 10 tohto rozhodnutia). Z toho vyplýva, že na to, aby bol tento druh príspevkov účinný v celom rozsahu, je potrebné prijatie aktu štátnym orgánom (33).
(112)
Na základe týchto skutočností Komisia konštatuje, že posudzované povinné dobrovoľné príspevky možno považovať za štátne zdroje pod kontrolou štátu.
(113)
V druhom rade, využívanie príjmov z povinných dobrovoľných príspevkov je určené cieľmi a rámcom fungovania medziodvetvia, ako sú ustanovené v poľnohospodárskom zákonníku (pozri odôvodnenia 7 až 10). Štát má tak schopnosť smerovať využívanie prostriedkov získaných z povinných dobrovoľných príspevkov na financovanie opatrení pomoci realizovaných Interbevom. Výhody, ktoré Interbev poskytol, tak možno považovať za výhody, za ktoré je zodpovedný štát.
(114)
Okrem toho je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor vo veci C-345/02 Pearle (34) vyčlenil niekoľko znakov, na základe ktorých možno určiť, či parafiškálne dane treba, alebo nie považovať za štátne zdroje, za ktoré je zodpovedný štát, ak ich vyberá medziodvetvová organizácia v prospech svojich členov.
(115)
V súlade s kontrolnými otázkami, ktoré navrhol Súdny dvor v tejto veci, sa povinné príspevky vyzbierané sprostredkovateľskou organizáciou zastupujúcou podniky určitých hospodárskych sektorov nepovažujú za štátne zdroje, ak sú splnené všetky tieto podmienky:
a)
uvedené opatrenie je ustanovené profesijnou skupinou, ktorá zastupuje podniky a zamestnancov v danom sektore a nie je len nástrojom uplatňovania politík štátu;
b)
ciele uvedeného opatrenia sú v celom rozsahu financované z príspevkov podnikov v danom sektore;
c)
podmienky financovania a percento/výška príspevkov sú ustanovené zástupcami zamestnávateľov a zamestnancov v rámci profesijnej skupiny, bez zásahu štátu;
d)
príspevky sa musia použiť na financovanie opatrenia bez toho, aby do toho mohol zasahovať štát.
(116)
Je však zrejmé, že dané opatrenie nespĺňa všetky podmienky rozsudku Pearle. Predovšetkým, vznik, poslanie a fungovanie Interbevu sa riadia vnútroštátnymi právnymi predpismi (pozri odôvodnenia 10 a 14) a na jeho financovanie z povinného dobrovoľného príspevku je potrebný zásah na úrovni štátu (pozri odôvodnenie 10). Okrem toho, v článku 632-2-1 poľnohospodárskeho zákonníka sa ustanovuje, že medziodvetvia prispievajú k vykonávaniu národných hospodárskych politík a politík Európskej únie a môžu byť uprednostnené pri poskytovaní štátnej pomoci. Interbev teda možno považovať za nástroj vykonávania politiky podporovanej štátom na realizáciu aktivít vo všeobecnom záujme medziodvetvia (pozri odôvodnenia 40 a 61 a nasl.). Okrem toho, v zmysle stanov Interbevu môže byť rozpočet medziodvetvia dotovaný priamou subvenciou štátu. Napokon, pokiaľ ide o všeobecný význam financovaného výskumu (pozri odôvodnenie 10), nemožno ho v danom prípade s istotou potvrdiť, keďže príjemcovia pomoci sú vždy platiteľmi daní.
(117)
So zreteľom na uvedené odôvodnenia Komisia dospela k názoru, že za uvedené opatrenia zodpovedá štát a sú financované zo štátnych zdrojov.
1.3. OVPLYVNENIE OBCHODU A NARUŠENIE HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE
(118)
Do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ patrí pomoc, ktorá okrem iného narúša hospodársku činnosť a obchod medzi členskými štátmi. Toto kritérium predpokladá, že príjemcovia pomoci vykonávajú hospodársku činnosť.
(119)
S cieľom stanoviť, či táto pomoc patrí do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ, treba napokon zistiť, či táto pomoc môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.
(120)
Súdny dvor konštatoval, že ak výhoda poskytnutá niektorým členským štátom posilňuje postavenie niektorej kategórie podnikov v porovnaní s inými konkurenčnými podnikmi pri obchodovaní v rámci Spoločenstva, tieto podniky treba považovať za ovplyvnené touto výhodou (35), čo stačí ako dôkaz existencie narušenia hospodárskej súťaže.
(121)
Skutočnosť, že dochádza k obchodu medzi členskými štátmi v sektore mäsa je dostatočne preukázaná existenciou spoločnej organizácie trhu v tomto sektore (36). Pre ilustráciu, obchodné výmeny v rámci Spoločenstva v sektore mäsových výrobkov vo Francúzsku predstavovali približne 15 % všetkých obchodných výmen v Únii, pokiaľ ide o uvedené výrobky (37).
(122)
Poskytnutá pomoc teda môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, keďže zvýhodňuje domácu produkciu na úkor produkcie iných členských štátov. Sektor mäsa bol totiž v čase rozhodujúcom pre dané skutočnosti, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, mimoriadne otvorený hospodárskej súťaži na úrovni Spoločenstva, a teda veľmi citlivý na všetky opatrenia v prospech produkcie v niektorom členskom štáte.
1.4. ZÁVERY O CHARAKTERE „POMOCI“ V ZMYSLE ČLÁNKU 107 ODS. 1 ZFEÚ
(123)
Na základe uvedených odôvodnení sa Komisia domnieva, že v danom prípade opatrenia v prospech prijímateľov poskytujú týmto prijímateľom výhodu, ktorú iné subjekty nemôžu získať, a narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov výrobkov, pokiaľ narúša obchod medzi členskými štátmi.
(124)
Vzhľadom na tieto dôvody Komisia dospela k názoru, že na uvedené opatrenie sa vzťahuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ a že uvedené opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
2. SKÚMANIE ZLUČITEĽNOSTI POMOCI
2.1. DOSAH ROZHODNUTIA
(125)
Francúzske orgány usudzujú, že uvedené rozhodnutie by sa malo vzťahovať iba na medziodvetvovú dohodu z 12. júna 2001, ako sa už vysvetlilo (pozri odôvodnenie 56).
(126)
Komisia v rámci pomoci NN 34/95 nemala k dispozícii informácie týkajúce sa príspevkov FNE alebo systému financovania pomoci v tomto prípade (38). Okrem toho sa jej stanovisko týkalo iba podpory investícií v prospech niektorých chovateľov, najmä na účely prvého nákupu zvierat. Komisia takisto nezaujala stanovisko k systému povinného dobrovoľného príspevku alebo k pomoci na zlepšovanie genetických kvalít, genetickému informačnému systému, biotechnológiám a hospodárskym štúdiám, ako aj k propagačným akciám, technickej pomoci, výskumu a experimentálnej činnosti financovaným z príspevkov pre Interbev, ktoré neboli oznámené v zmysle článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
(127)
Francúzsko uviedlo tieto akcie v liste z 29. apríla 1996 v rámci spisu NN 49/1996, ale len pokiaľ ide o aktivity organizované prostredníctvom FNE.
(128)
V odpovedi na tento list si Komisia listom z 30. mája 1996 (VI/021559) ešte vyžiadala doplňujúce informácie s cieľom pochopiť charakter a dosah finančných nástrojov, ktoré uľahčujú reštrukturalizáciu chovateľských subjektov zapojených do identifikácie a šľachtenia zvierat, ako aj akcie zamerané na rozvoj. Komisia takisto požiadala o vyplnenie popisného hárku. Francúzske orgány však na tento list neodpovedali a Komisia sa nikdy nevyjadrila k zlučiteľnosti uvedených činností s vnútorným trhom. Komisia začala voči uvedenej pomoci konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ listom z 9. júla 2003 (39).
(129)
Medziodvetvové dohody z 15. júna 1994 v prospech chovateľského fondu a z 18. decembra 1995 v prospech Interbevu, ako aj štátna pomoc financovaná na základe týchto dohôd by sa teda mali preskúmať na základe pravidiel o štátnej pomoci, keďže neboli predmetom schvaľovania Komisiou.
(130)
V dôsledku toho sa toto rozhodnutie vzťahuje takisto na dohodu z 15. júna 1994 v prospech FNE a na dohodu z 18. decembra 1995 v prospech Interbevu. Pri skúmaní týchto dohôd sa Komisia nevyjadrila k akciám financovaným z uvedených medziodvetvových príspevkov.
(131)
Ako sa uvádza v odôvodnení 57, francúzske orgány implicitne prijali tento výklad.
2.2. UPLATŇOVANIE ČLÁNKU 107 ODS. 3 ZFEÚ
(132)
V článku 107 ZFEÚ sa uvádzajú výnimky zo všeobecnej zásady nezlučiteľnosti štátnej pomoci so ZFEÚ, hoci niektoré z nich sa zjavne neuplatňujú, najmä výnimky uvedené v odseku jeho 2. Ani francúzske orgány sa na ne neodvolali.
(133)
Výnimky uvedené v článku 107 ods. 3 zmluvy sa musia striktne vyložiť pri skúmaní každého programu pomoci určeného regiónu alebo sektoru, alebo každého individuálneho prípadu uplatnenia všeobecných schém pomoci. Môžu sa udeliť najmä a výlučne v prípade, keď by Komisia mohla preukázať, že pomoc je potrebná na uskutočnenie jedného z uvedených cieľov. Udelenie uvedených výnimiek z pomoci, ktorá nezahŕňa takúto protihodnotu, by znamenalo umožniť zásah do obchodu medzi členskými štátmi a bezdôvodné narušenie hospodárskej súťaže vzhľadom na záujem Spoločenstva, a v tejto súvislosti umožniť neoprávnené výhody hospodárskym subjektom niektorých členských štátov.
(134)
Komisia sa domnieva, že uvedená pomoc nie je určená na podporu hospodárskeho rozvoja regiónov s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou v súlade s článkom 107 ods. 3 písm. a). Nie je určená ani na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu v súlade s článkom 107 ods. 3 písm. b). Pomoc nie je určená ani na podporu kultúry alebo zachovania kultúrneho dedičstva v súlade s článkom 107 ods. 3 písm. d).
(135)
V článku 107 ods. 3 písm. c) sa však ustanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať pomoc určenú na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. Na udelenie výnimky ustanovenej v uvedenom článku je nevyhnutné, aby pomoc prispela k rozvoju uvedeného sektora.
2.3. URČENIE USMERNENÍ UPLATNITEĽNÝCH NA NEOZNÁMENÉ OPATRENIA
(136)
V súlade s bodom 194 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a oznámenia Komisie o určení pravidiel uplatniteľných na posúdenie neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci (40) sa má každá neoprávnene poskytnutá pomoc v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (41) posudzovať v súlade s pravidlami a usmerneniami platnými v čase, keď bola pomoc poskytnutá (42).
(137)
Osobitné usmernenia pre poľnohospodárstvo sa uplatňujú od 1. januára 2000. Každá pomoc poskytnutá po tomto dátume musí sa teda musí posudzovať na základe usmernení uplatniteľných v danom období. Od 1. januára 2000 do 31. decembra 2006 sa uplatňovali usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva. Od 1. januára 2007 sa uplatňujú usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva a lesného hospodárstva na roky 2007 - 2013.
(138)
Naopak, každá pomoc poskytnutá pred týmto dátumom sa musí prípadne posudzovať na základe ustanovení a postupov uplatniteľných do 1. januára 2000.
2.4. ZLUČITEĽNOSŤ POVINNÝCH DOBROVOĽNÝCH PRÍSPEVKOV SO SYSTÉMOM SPOLOČNEJ ORGANIZÁCIE TRHU
(139)
V otázke zlučiteľnosti povinných dobrovoľných príspevkov so systémom spoločnej organizácie trhu v kontexte rozsudku Freskot z 22. mája 2003 (43) Komisia usudzuje, že v danom prípade povinné dobrovoľné príspevky priamo ani nepriamo neovplyvňujú ceny dotknutých konečných výrobkov, pretože odvádzané platby neovplyvňovali ceny výrobkov stanovené voľným trhom. Náklady zaťažujúce upravené mäsové výrobky a chované zvieratá sú tak neutralizované výhodou plynúcou z financovaných aktivít. Vplyv príspevkov na ceny možno teda považovať za veľmi obmedzený.
(140)
Na základe poskytnutých informácií nevznikli proti financovaniu tohto režimu žiadne námietky.
2.5. ANALÝZA AKCIÍ NA ZÁKLADE UPLATNITEĽNÝCH USTANOVENÍ
2.5.1. Akcie realizované z príspevkov za mäso
2.5.1.1. Propagácia
(141)
Zlučiteľnosť pomoci na propagáciu poskytnutej pred 1. januárom 2002 by sa mala overiť na základe rámca pre štátnu pomoc na propagáciu poľnohospodárskych výrobkov a určitých výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe II k Zmluve o EHS (44) a zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume na základe usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na propagáciu výrobkov uvedených v prílohe I k Zmluve o ES a niektorých výrobkov, ktoré nie sú uvedené v prílohe I (45).
(142)
Rámec z roku 1987, ako aj usmernenia z roku 2002 vychádzajú v podstate z rovnakých zásad. Sú v nich ustanovené negatívne a pozitívne kritériá, ktoré musia dodržiavať všetky vnútroštátne schémy pomoci. Nesmie ísť o propagačné akcie v rozpore s článkom 34 ZFEÚ alebo so sekundárnym právom Spoločenstva, ani o akcie zamerané v závislosti od určených podnikov. Z informácií, ktoré zaslali francúzske orgány, možno usúdiť, že ciele týchto opatrení budú zhodné s viacerými pozitívnymi kritériami uvedenými v uvedenom rámci a usmerneniach, pretože niektoré z nich budú v súlade s cieľom vysporiadania sa s prebytkovými poľnohospodárskymi výrobkami, a iné s cieľom vývoja vysoko kvalitných výrobkov a výrobkov zdravej výživy.
(143)
Francúzske orgány okrem toho vysvetlili, že cieľom odkazov propagačných akcií nie je odradiť spotrebiteľov od kúpy výrobkov iných členských štátov ani poškodiť povesť uvedených výrobkov, a že ich cieľom nie je zvýhodniť značku konkrétneho podniku alebo individuálneho výrobcu.
(144)
Pokiaľ ide o určenie stropu pomoci, reklamná činnosť môže byť financovaná do výšky 50 % zo štátnych zdrojov, pričom zostatok musia poskytnúť profesijné a medziodvetvové organizácie, ktoré sú príjemcami pomoci, buď z dobrovoľných príspevkov, alebo z výberu parafiškálnych daní, alebo povinných príspevkov. V danom prípade sú opatrenia v plnej miere financované z parafiškálnych daní, a financovanie zo strany podnikov tak dosahuje podiel 50 % nákladov na ne.
(145)
Komisia usudzuje, že v danom prípade štátna pomoc poskytnutá na financovanie propagačných akcií splnila kritériá ustanovené v príslušných právnych predpisoch Spoločenstva.
2.5.1.2. Technická pomoc
(146)
Zlučiteľnosť pomoci na technickú podporu poskytnutej pred 1. januárom 2000 by sa mala preskúmať na základe postupu Komisie vychádzajúceho z návrhu vhodných opatrení vzhľadom na pomoc poskytnutú členskými štátmi v sektore chovu a produktov živočíšnej výroby (46) a zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume na základe usmernení pre poľnohospodárstvo (47).
(147)
Postup Komisie pred rokom 2000 a usmernenia pre poľnohospodárstvo prijaté v roku 2000 v podstate vychádzajú z rovnakých zásad. Poskytnutá pomoc vo výške 100 % oprávnených výdavkov je teda povolená najmä pokiaľ ide o technickú pomoc spočívajúcu v poskytovaní informácií a pomoci v oblasti účtovníctva, akcie zamerané na popularizáciu nových postupov, ako aj na odbornú prípravu pracovníkov v poľnohospodárstve.
(148)
Súčasne s prijatím usmernení v roku 2000 bola pridaná nová podmienka v tom zmysle, že pomoc musí byť dostupná všetkým oprávneným osobám, ktoré pôsobia v danej oblasti na základe objektívne stanovených podmienok, a že celková výška udelenej pomoci nesmie presiahnuť 100 000 EUR na príjemcu na obdobie troch rokov alebo v prípade malých a stredných podnikov 50 % oprávnených nákladov, pričom sa uplatňuje najvyššia suma. Francúzske orgány vysvetlili, že kritérium prístupu všetkých odborníkov, ktorí by mohli mať záujem, k realizovaným prácam je v plnej miere splnené. Na základe informácií, ktoré poskytli francúzske orgány, najmä pokiaľ ide o veľmi vysoký počet príjemcov pomoci, Komisia usudzuje, že kritérium týkajúce sa stropu pomoci je splnené.
(149)
Komisia usudzuje, že v danom prípade štátna pomoc poskytnutá na financovanie technickej pomoci splnila kritériá ustanovené v príslušných uplatniteľných právnych predpisoch Spoločenstva.
2.5.1.3. Výskum a experimentálna činnosť
(150)
Zlučiteľnosť pomoci na výskum a experimentálnu činnosť poskytnutej pred 1. januárom 2000 by sa mala overiť na základe rámca Spoločenstva pre štátnu pomoc na výskum a rozvoj a oznámenia Komisie o zmene a doplnení uvedeného rámca, a zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume na základe usmernení pre poľnohospodárstvo, ktoré v bode 17 odkazujú na uvedený rámec.
(151)
V rámcových ustanoveniach Spoločenstva sa spresňuje, že miera pomoci až do výšky 100 % je zlučiteľná s vnútorným trhom aj v prípade, ak by sa výskumu a rozvoju venovali podniky, pokiaľ sú vo všetkých prípadoch splnené tieto štyri podmienky:
a)
pomoc musí byť vo všeobecnom záujme príslušného konkrétneho sektora, pričom nesmie spôsobiť neoprávnené narušenie hospodárskej súťaže v iných sektoroch;
b)
informácia musí byť uverejnená v príslušných denníkoch s aspoň celoštátnou distribúciou, ktorá sa neobmedzuje na členov konkrétnej organizácie tak, aby sa zaručilo, že každý prevádzkovateľ, ktorý by sa o túto činnosť mohol prípadne zaujímať, môže byť jednoducho informovaný o tom, že bola alebo je zavedená a že výsledky sú alebo budú zainteresovaným stranám poskytnuté na požiadanie. Táto informácia sa neuverejní neskôr ako akákoľvek informácia, ktorá by sa mohla poskytnúť členom konkrétnej organizácie;
c)
výsledky prác sa poskytnú na účely ich využívania všetkým zúčastneným stranám, vrátane príjemcu pomoci, za rovnakých podmienok z hľadiska nákladov aj času;
d)
pomoc spĺňa podmienky ustanovené v prílohe 2 Vnútorná podpora: základ pre oslobodenie od záväzkov na zníženie k dohode o poľnohospodárstve uzatvorenej počas uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní (48).
(152)
Francúzske orgány v tejto veci vysvetlili, že výskum a technické experimenty, ktoré realizuje Interbev, sú prospešné pre všetky subjekty odvetvia. Okrem toho, združenie šíri získané poznatky a technické odporúčania prostredníctvom školení a distribúciou dokumentácie, oznamov, zhrnutí, informačných letákov, a na elektronických médiách. Každý chovateľ, prevádzkovateľ bitúnku, mäsiar, spracovateľ alebo predajca v odvetví hovädzieho dobytka a oviec môže na požiadanie, bez rozdielu a v rovnakom čase ako ktokoľvek iný, získať informácie o výsledkoch výskumov a má prístup k syntézam výskumov. Francúzske orgány napokon ubezpečili o tom, že na uvedené akcie sa výrobcom ani spracovateľom neposkytuje žiadna priama platba a že spĺňajú medzinárodné obchodné podmienky, ku ktorým sa Európska únia zaviazala.
(153)
Komisia usudzuje, že v danom prípade štátna pomoc poskytnutá na financovanie výskumu a experimentálnej činnosti splnila kritériá ustanovené v príslušných právnych predpisoch Spoločenstva.
2.5.2. Akcie, ktorých realizáciu zabezpečuje FNE
2.5.2.1. Technická pomoc
(154)
Zlučiteľnosť pomoci na technickú pomoc poskytnutej pred 1. januárom 2000 by sa mala preskúmať na základe postupu Komisie vychádzajúceho z návrhu vhodných opatrení vzhľadom na pomoc poskytnutú členskými štátmi v sektore chovu a produktov živočíšnej výroby (49) a zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume na základe usmernení pre poľnohospodárstvo (50).
(155)
Postup Komisie uplatniteľný pred rokom 2000 a usmernenia pre poľnohospodárstvo prijaté v roku 2000 v podstate vychádzajú z rovnakých zásad. Poskytnutá pomoc vo výške 100 % oprávnených výdavkov je teda povolená, najmä pokiaľ ide o technickú pomoc spočívajúcu v poskytovaní informácií a pomoci v oblasti účtovníctva, akcie zamerané na popularizáciu nových postupov, ako aj na odbornú prípravu pracovníkov v poľnohospodárstve.
(156)
Súčasne s prijatím usmernení v roku 2000 bola pridaná nová podmienka v tom zmysle, že pomoc musí byť dostupná všetkým oprávneným osobám, ktoré pôsobia v danej oblasti na základe objektívne stanovených podmienok, a že celková výška udelenej pomoci nesmie presiahnuť 100 000 EUR na príjemcu na obdobie troch rokov alebo v prípade malých a stredných podnikov 50 % oprávnených nákladov, pričom sa uplatňuje najvyššia suma.
(157)
Francúzske orgány zdôraznili, že všetky financované akcie sú skutočne vo všeobecnom záujme všetkých chovateľov hovädzieho dobytka alebo oviec; v žiadnom prípade nejde o akcie, ktoré by prinášali úžitok jednotlivým prevádzkovateľom alebo osobitným skupinám prevádzkovateľov.
(158)
Finančná účasť FNE väčšinou nedosahuje 50 % nákladov na prácu a výskumy. V niektorých ojedinelých projektoch môže presiahnuť 50 %, ale miera pomoci v žiadnom prípade nepresahuje 100 %.
(159)
Pri financovaní hospodárskych štúdií sa na jednej strane dbá na dodržanie stropu 100 000 EUR na chovateľa na obdobie troch rokov, na druhej strane na dodržanie pravidla prístupu všetkých chovateľov k ich výsledkom.
(160)
Komisia usudzuje, že v danom prípade štátna pomoc poskytnutá na financovanie technickej pomoci splnila kritériá ustanovené v príslušných uplatniteľných právnych predpisoch Spoločenstva.
2.5.2.2. Výskum a experimentálna činnosť
(161)
Zlučiteľnosť pomoci na výskum a experimentálnu činnosť poskytnutej pred 1. januárom 2000 by sa mala overiť na základe rámca Spoločenstva pre štátnu pomoc na výskum a rozvoj a oznámenia Komisie o zmene a doplnení uvedeného rámca, a zlučiteľnosť pomoci poskytnutej po tomto dátume na základe usmernení pre poľnohospodárstvo, ktoré v bode 17 odkazujú na uvedený rámec.
(162)
V rámci Spoločenstva sa upresňuje, že miera pomoci, ktorá môže dosiahnuť 100 %, je zlučiteľná s vnútorným trhom, a to aj v prípade, ak by sa výskumu a rozvoju venovali podniky, pokiaľ sú vo všetkých prípadoch splnené tieto štyri podmienky:
a)
pomoc musí byť vo všeobecnom záujme príslušného konkrétneho sektora, pričom nesmie spôsobiť neoprávnené narušenie hospodárskej súťaže v iných sektoroch;
b)
informácia musí byť uverejnená v príslušných denníkoch s aspoň celoštátnou distribúciou, ktorá sa neobmedzuje na členov konkrétnej organizácie tak, aby sa zaručilo, že každý subjekt, ktorý by sa o túto činnosť mohol prípadne zaujímať, môže byť jednoducho informovaný o tom, že bola alebo je zavedená a že výsledky sú alebo budú zainteresovaným stranám poskytnuté na požiadanie. Táto informácia sa neuverejní neskôr ako akákoľvek informácia, ktorá by sa mohla poskytnúť členom konkrétnej organizácie;
c)
výsledky prác sa poskytnú na účely ich využívania všetkým zúčastneným stranám, vrátane príjemcu pomoci, za rovnakých podmienok z hľadiska nákladov aj času;
d)
pomoc spĺňa podmienky ustanovené v prílohe 2 Vnútorná podpora: základ pre oslobodenie od záväzkov na zníženie k dohode o poľnohospodárstve uzatvorenej počas uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní.
(163)
V danom prípade sa údaje z každej hospodárskej štúdie, ako aj údaje zozbierané k záveru každého výskumného programu, sú v konečnej podobe šírené širokému okruhu odborníkov. Výsledky všetkých prác, na ktoré fond poskytol pomoc, sa systematicky uverejňujú a šíria, aby ich chovatelia a ich organizácie z praxe mohli využívať a mali k nich rovnocenný prístup.
(164)
Využívajú sa dva veľké informačné kanály: kanál profesijných chovateľských organizácií a kanál chovateľského ústavu, prostredníctvom technických a hospodárskych publikácií hromadne poskytovaných chovateľom a odborným pracovníkom.
(165)
Vzhľadom na charakter všeobecného významu daných prác sa nepredpokladá žiadne komerčné využitie výsledkov. Otázka ceny odstúpenia práva na využívanie alebo podmienok prístupu k právu na využívanie sa teda nekladie. Skutočný prospech z tejto činnosti majú chovatelia hovädzieho dobytka a oviec, ktorým sú sprostredkované teoretické aj praktické výsledky prác.
(166)
Financované štúdie nevedú k žiadnej priamej platbe výrobcom ani spracovateľom. Štúdie spĺňajú všeobecné a osobitné kritériá ustanovené v prílohe 2 Vnútorná podpora: základ pre oslobodenie od záväzkov na zníženie k dohode o poľnohospodárstve uzatvorenej v Marakeši počas uruguajského kola multilaterálnych obchodných rokovaní.
(167)
Komisia usudzuje, že v danom prípade štátna pomoc poskytnutá na financovanie výskumu a experimentálnej činnosti splnila kritériá ustanovené v príslušných právnych predpisoch Spoločenstva.
2.6. FINANCOVANIE POMOCI
(168)
Keďže štátna pomoc bola financovaná z parafiškálnej dane (povinné dobrovoľné príspevky), Komisia musí súčasne preskúmať financované opatrenia, teda pomoc, aj spôsob, akým sú financované. Podľa Súdneho dvora (51) ak spôsob financovania pomoci, najmä ak ide o povinné príspevky, je neoddeliteľnou súčasťou opatrenia pomoci, Komisia pri skúmaní pomoci musí vziať do úvahy spôsob jej financovania.
(169)
Pri skúmaní, či je spôsob financovania neoddeliteľnou súčasťou opatrenia pomoci, je rozhodujúcich viacero kritérií: výťažok z dane musí byť určený na financovanie pomoci a musí byť nevyhnutne vyčlenený na financovanie pomoci (52), daň musí byť pridelená na opatrenie pomoci v súlade s príslušnými vnútroštátnymi predpismi (53) a výška dane musí priamo ovplyvňovať výšku štátnej pomoci (54).
(170)
Uplatnenie týchto kritérií na uvedené opatrenie vedie Komisiu k tomu, aby zohľadnila tieto skutočnosti. V prvom rade, v právnom základe dotknutých opatrení, teda medziodvetvových dohodách, ktorých platnosť bola rozšírená vyhláškou, sa stanovujú povinné platby. To znamená, že každá odvedená platba je realizovaná výlučne v prospech daného fondu, a nie je pridelená do všeobecného rozpočtu Interbevu alebo štátu. Platbu je teda treba považovať za určenú na financovanie pomoci a vyčlenenú na financovanie pomoci na základe platných vnútroštátnych predpisov. V druhom rade, opatrenia pomoci sú financované výlučne z platieb sektora. Interbev v žiadnom prípade nevyužíva svoje ďalšie zdroje financovania na doplnenie financovania plánovaných akcií. V dôsledku toho možno usúdiť, že výška dane má priamy vplyv na výšku štátnej pomoci.
(171)
Na základe týchto skutočností Komisia usudzuje, že spôsob financovania pomoci, v danom prípade povinné dobrovoľné príspevky, je neoddeliteľnou súčasťou opatrenia pomoci, a preto je potrebné ho zohľadniť pri skúmaní zlučiteľnosti pomoci. Keďže tento spôsob financovania by mohol byť v rozpore s článkom 110 ZFEÚ, Komisia nemôže potvrdiť zlučiteľnosť schémy pomoci, ak táto schéma vytvára diskrimináciu medzi dovezenými výrobkami a domácimi výrobkami (55) alebo vyvezenými výrobkami a domácimi výrobkami (56).
(172)
V danom prípade bola platba odvedená za domáce výrobky a takisto za vyvezené mäso alebo zvieratá (v rámci povinných dobrovoľných príspevkov za mäso) a dovezené mäso a zvieratá (v rámci povinných dobrovoľných príspevkov pre FNE).
(173)
Skúmanie Komisie sa zaoberá niektorými aspektmi v súvislosti s príspevkami za mäso a príspevkom FNE v rozsahu, v akom by uvedené príspevky mohli ovplyvniť obchod v rámci Spoločenstva.
2.6.1. Príspevky za mäso (príspevky Interbev)
2.6.1.1. Dovezené mäso
(174)
Ako sa uvádza v odôvodnení 82, v období rokov 1996 až 2004 nebol príspevok za dovezené mäso zahrnutý na základe francúzskych právnych predpisov medzi povinné príspevky. Tento príspevok je teda vylúčený z rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia, keďže vo svojej podstate nepredstavuje štátnu pomoc. Nie je totiž splnené jedno z rozhodujúcich kritérií uvedených v odôvodnení 10, a to záväzný charakter. Vzhľadom na to a na základe uvedeného, opatrenia financované z dane uloženej na dovezené výrobky nepredstavujú štátnu pomoc, a teda sa na ne toto rozhodnutie nevzťahuje.
2.6.1.2. Vyvezené výrobky
(175)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 16 a nasl. (57), od 1. januára 1996 sa príspevok vzťahuje na výrobky vyvezené do iných členských štátov, hoci v roku 2001 bola zavedená čiastočná náhrada tohto príspevku. Tento príspevok by mohol z hľadiska judikatúry Súdneho dvora viesť k diskriminácii vývozcov, pokiaľ im akcie financované z príspevku nie sú určené a nenahrádzajú sa im nimi náklady, ktoré im vznikli (58). Je teda potrebné preukázať, že využitie príjmov z tohto príspevku nezvýhodnilo domáce výrobky uvádzané na trh vo Francúzsku na úkor vyvezených domácich výrobkov.
(176)
Akciami osobitne zameranými na vyvezené zvieratá a výrobky boli najmä propagačné akcie (napríklad medzinárodné veľtrhy, odborné informačné semináre a akcie zamerané na styk s verejnosťou, zelený týždeň v Berlíne, kurzy porciovania v zahraničí).
(177)
Akcie zamerané na všetky zvieratá a výrobky bez ohľadu na trh určenia, vo Francúzsku a mimo Francúzska, boli najmä reklamné akcie ako kampane týkajúce sa „hovädzieho mäsa vysokej kvality európskeho pôvodu“, drobov, „plemien na mäso“, a niekoľko výskumov v oblasti bezpečnosti potravín, dobrých životných podmienok zvierat, riadenia kvality, typických vlastností výrobkov, postupov certifikácie a vysledovateľnosti hovädzieho mäsa, ktorých výsledky boli sprostredkované širokej verejnosti vo Francúzsku, ako aj mimo Francúzska.
i) Mäso a zvieratá vyvezené do iných členských štátov
(178)
Podľa francúzskych orgánov nepredstavovali všetky akcie financované z povinných dobrovoľných príspevkov akcie, z ktorých mali prospech výlučne alebo spoločne s domácimi výrobkami, výrobky a zvieratá vyvezené do iných členských štátov.
(179)
Je potrebné ustanoviť, či výrobky vyvezené do iných členských štátov mali prospech z akcií medziodvetvia, a to v jednotlivých rokoch aj celkovo.
(180)
Táto tabuľka zobrazuje prerozdelenie príjmov v eurách pochádzajúcich z povinných dobrovoľných príspevkov medzi rôzne akcie Interbevu v jednotlivých rokoch, ako aj percentuálny podiel akcií určených výhradne na podporu vyvezeného mäsa a zvierat alebo zároveň aj na podporu domácich výrobkov a zvierat.
Roky
Akcie zamerané na všetky výrobky
Akcie zamerané len na výrobky vo Francúzsku
Akcie zamerané len na vyvezené výrobky
Akcie za rok spolu
Podiel v % na financovaných akciách spolu
(zaokrúhlené)
1996
5 517 088,95
13 308 769,70
2 101 111,35
20 926 970,00
36 %
1997
9 244 861,43
8 723 278,25
2 104 379,32
20 072 518,99
56 %
1998
8 995 703,14
11 214 605,23
927 146,63
21 137 455,00
46 %
1999
9 780 064,41
10 308 559,00
1 058 778,36
21 447 401,76
50 %
2000
8 245 970,18
10 126 453,50
991 754,32
19 264 178,00
47 %
2001
9 447 359,23
15 115 169,26
1 720 267,50
26 282 796,00
42 %
2002
10 553 240,96
24 553 282,92
4 326 569,12
39 433 093,00
37 %
2003
12 626 096,22
21 010 195,68
3 761 566,70
37 398 458,60
43 %
2004
11 288 281,00
20 527 149,24
4 045 129,24
35 860 559,48
42 %
(181)
Z tabuľky vyplýva, že za celé posudzované obdobie bolo na vyvezené výrobky zameraných v priemere okolo 44 % všetkých akcií financovaných z povinných dobrovoľných príspevkov. Je potrebné spresniť, že francúzske orgány uviedli, že celkové príjmy z príspevkov vybratých za vyvezené výrobky za rovnaké obdobie predstavoval 15 % (59). Okrem toho francúzske orgány uviedli, že percentuálny podiel 15 % predstavuje priemernú hodnotu a poskytli údaje za každý rok, z ktorých vyplýva, že objem príspevkov vybratých za vyvezené výrobky nikdy neprekročil 18 %.
ii) Zlučiteľnosť pomoci s článkom 110 ZFEÚ
(182)
Vzhľadom na dôsledky rozsudku Nygard (60) Súdneho dvora, ako aj na skutočnosť, že opatrenia financované z dane predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ a že daň nemá diskriminačný charakter v rozpore s článkom 110 ZFEÚ, keďže sa výhody z nej plynúce uplatnili pomernou časťou aj na vyvezené výrobky a zvieratá, Komisia usudzuje, že príjmy pochádzajúce z dane z vyvezených výrobkov, určenej na financovanie akcií Interbevu predstavujú financovanie pomoci zlučiteľné z hľadiska pravidiel ZFEÚ a najmä jej článku 107 a v dôsledku toho je takto financovaná štátna pomoc zlučiteľná s uvedenou zmluvou.
2.6.2. Príspevky FNE
2.6.2.1. Dovezené zvieratá
(183)
Podľa francúzskych orgánov sa až do roku 2003 mohli príspevky odvádzané v prospech FNE uplatňovať aj na zvieratá chované mimo francúzskeho štátneho územia, ale dovezené do Francúzska s cieľom ich zabitia na bitúnku.
(184)
V nadväznosti na pochybnosti Komisie francúzske orgány potvrdili, že zmenili a doplnili znenie medziodvetvovej dohody v zmysle vylúčenia akýchkoľvek príspevkov za zvieratá dovezené do Francúzska. Podľa francúzskych orgánov sa tieto príspevky uplatňujú len na zvieratá chované a zabité vo Francúzsku.
(185)
Zmeny a doplnenia tejto medziodvetvovej dohody neboli Komisii poskytnuté. Poskytnutý bol iba obežník z 2. februára 2005 (pozri odôvodnenie 87), v ktorom sa spresňuje, že príspevky pre FNE sa uplatňujú len na mäso zo zvierat chovaných vo Francúzsku a zabitých na kontinentálnom území.
(186)
V období od 1. januára 1996 do 30. septembra 2004 sa príspevok za mäso teda vzťahoval aj na mäso zo zvierat zabitých vo Francúzsku, ale chovaných mimo vnútroštátneho územia.
(187)
Francúzske orgány nevedeli dokázať, že akcie financované z týchto príspevkov boli v prospech chovateľov, ktorí vykonávali svoju činnosť mimo vnútroštátneho územia. Platcovia povinného dobrovoľného príspevku, ktorí vyvážali svoje výrobky, totiž nemali nárok na vrátenie alebo zníženie dane, hoci nevyužívali výhody z daných akcií v plnom rozsahu. Vzhľadom na to, že išlo o výskum a rozvoj a technickú pomoc, výhody z týchto akcií sa môžu zo zásady vzťahovať len na domáce výrobky (mäso z hovädzieho dobytka chovaného a zabitého vo Francúzsku).
(188)
Skutočnosť, že dovoz živých zvierat mal v tom čase len okrajový charakter (61) a že v praxi mohli dovozcovia živých zvierat, ak chceli, využiť možnosť nahlásiť tonáž dovezených zvierat a znížiť si tak základ príspevku a požiadať o vrátenie, nemá priamy vplyv na vecné posúdenie Komisiou. Okrem toho, každý prejav diskriminácie, aj ten najmenší, patrí do rozsahu pôsobnosti článku 110 ZFEÚ.
(189)
Vzhľadom na dôsledky rozsudku Nygard (62) Súdneho dvora, ako aj na skutočnosť, že opatrenia financované z dane predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ a že daň má diskriminačný charakter v rozpore s článkom 110 ZFEÚ, keďže sa uplatňovala aj na výrobky pochádzajúce z iných členských štátov, ktoré však nevyužívali výhody z nej plynúce v plnom rozsahu, Komisia usudzuje, že príjmy pochádzajúce z dane zo zvierat dovezených z iných členských štátov, určenej na financovanie akcií FNE predstavujú financovanie pomoci nezlučiteľné s vnútorným trhom z hľadiska zmluvy a najmä jej článku 107, a v dôsledku toho je takto financovaná štátna pomoc nezlučiteľná s touto zmluvou.
2.6.2.2. Vyvezené zvieratá
(190)
Vzhľadom na to, že sa príspevky FNE uplatňujú na zvieratá chované alebo zabité vo Francúzsku, Komisia môže dospieť k záveru, že na vyvezené výrobky ako také sa nevzťahuje príspevok pre FNE, a teda sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia.
3. PROTIPRÁVNOSŤ POMOCI
(191)
Ako sa už uviedlo v rozhodnutí o začatí konania, Komisia zdôraznila, že Francúzsko jej neposkytlo informácie podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ o vyhláškach, ktorými sa rozšírila platnosť dobrovoľných príspevkov a tieto sa stali záväznými, ani o akciách, ktoré sa z nich financovali, predtým, ako sa začali uplatňovať (pozri odôvodnenie 2 tohto rozhodnutia).
(192)
V článku 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 659/1999 sa protiprávna pomoc presne vymedzuje ako nová pomoc poskytnutá v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ. Povinnosť notifikovať štátnu pomoc sa ustanovuje v článku 2 uvedeného nariadenia.
(193)
Pokiaľ ide najmä o povahu príspevkov v tomto prípade, Komisia uviedla, že na to, aby boli tieto príspevky účinné v celom rozsahu, bolo potrebné prijatie aktu štátnym orgánom. Z tohto dôvodu Komisia usúdila, že v danom prípade ide o parafiškálne dane, teda o verejné zdroje.
(194)
Z článku 108 ods. 3 zmluvy vyplýva povinnosť oznámiť Komisii povinné dobrovoľné príspevky, keďže sú to verejné zdroje (ako sa uvádza v odôvodnení 106 a nasl.), ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou schémy pomoci (odôvodnenie 171 a nasl.) a boli použité na financovanie výhod v prospech podnikov v sektore mäsa.
(195)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 123 a 124, keďže opatrenia prijaté Francúzskom vykazujú prvky štátnej pomoci, ide o novú pomoc, neoznámenú Komisii, a preto protiprávnu v zmysle zmluvy.
(196)
Podľa oznámenia Komisii o určení pravidiel uplatniteľných na posúdenie neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci (63) sa má každá neoprávnene poskytnutá pomoc v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 659/1999 posudzovať v súlade s pravidlami a usmerneniami platnými v čase, keď bola pomoc poskytnutá.
V. ZÁVERY
(197)
Na základe uvedeného Komisia usudzuje, že financovanie tejto schémy z povinných dobrovoľných príspevkov nevyvoláva námietky, keďže uvedené príspevky sa uplatňujú na domáce výrobky a na vyvezené zvieratá (v tomto prípade „príspevky za mäso“ v rokoch 1996 až 2004).
(198)
Pokiaľ sa však príspevky odvádzajú aj za dovezené zvieratá (v tomto prípade príspevky za zvieratá v prospech FNE v rokoch 1996 až 2004), z predchádzajúcich odôvodnení vyplýva, že systém povinných dobrovoľných príspevkov je nezlučiteľný s vnútorným trhom z dôvodu porušenia článku 110 ZFEÚ, pretože Francúzsko nevedelo dokázať, že pomoc sa vzťahovala aj na vyvezené výrobky v rovnakej miere ako na domáce výrobky.
(199)
Okrem toho, predmetná pomoc nebola oznámená Komisii podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ, a preto predstavuje neoprávnene poskytnutú pomoc v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 659/1999.
(200)
Komisia vyjadruje poľutovanie nad tým, že Francúzska republika poskytla uvedenú pomoc v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ.
(201)
Pokiaľ ide o pomoc poskytnutú bez toho, aby sa počkalo na konečné rozhodnutie Komisie, je potrebné pripomenúť, že vzhľadom na imperatívny charakter pravidiel konania uvedených v článku 108 ods. 3 ZFEÚ, ktorých priamy účinok Súdny dvor uznal vo viacerých rozsudkoch (64), protiprávnosť posudzovanej pomoci nemožno dodatočne napraviť (65).
(202)
Súdny dvor pripomenul, že pokiaľ sa prijalo opatrenie pomoci, ktorého spôsob financovania je jeho neoddeliteľnou súčasťou, pričom nebola dodržaná oznamovacia povinnosť, vnútroštátne súdy sú v zásade povinné nariadiť vrátenie daní alebo príspevkov osobitne vyberaných na financovanie tejto pomoci. Takisto pripomína, že je úlohou vnútroštátnych súdov chrániť práva osôb podliehajúcich ich právomoci pred prípadným porušovaním zo strany vnútroštátnych orgánov zákazu poskytnutia pomoci, ktorý je ustanovený v poslednej vete článku 108 ods. 3 ZFEÚ a má priamy účinok. Ak sa na takéto porušenie odvolajú osoby podliehajúce súdnej právomoci, ktoré sú na to oprávnené, a ak vnútroštátne súdy takéto porušenie skonštatujú, musí toto porušenie viesť tieto vnútroštátne súdy k vyvodeniu všetkých dôsledkov v súlade s ich vnútroštátnym právom, tak vo vzťahu k platnosti aktov zahŕňajúcich vykonávanie uvedených opatrení pomoci, ako aj vo vzťahu k vymáhaniu poskytnutej finančnej podpory (66).
(203)
V tomto prípade Komisia považuje za vhodné prijať podmienečné rozhodnutie, využijúc tak možnosť poskytnutú v článku 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999, podľa ktorého Komisia môže doplniť svoje rozhodnutie o podmienky, podľa ktorých môže uznať zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom, a o povinnosti, ktoré jej umožnia kontrolu dodržiavania jej rozhodnutia.
(204)
S cieľom napraviť porušenie článku 110 ZFEÚ a takto spätne odstrániť diskrimináciu musí Francúzsko v lehote a za podmienok ustanovených Komisiou vrátiť časť dane, ktorou sa zaťažili dovezené výrobky (príspevky za zvieratá v prospech FNE v rokoch 1996 až 2004), a to pomerne k výhodám pomoci, ktoré sa na ne nevzťahovali. Nápravou tohto porušenia sa uvedená pomoc stane zlučiteľnou s článkom 107 ZFEÚ.
(205)
Komisia ustanovuje podmienky, ktoré sa musia pri uvedenom vrátení dodržať. Francúzsko tak musí vrátiť platiteľom dane časť dane, ktorou sa zaťažili uvedené dovezené výrobky v období od zavedenia dane do 30. septembra 2004 pri splnení týchto podmienok v plnom rozsahu:
a)
pokiaľ platitelia zodpovední za úhradu dane môžu dokázať, že povinné dobrovoľné príspevky boli uložené na dovezené výrobky, môžu požadovať vrátenie pomernej časti výnosu z dane určenej na financovanie služieb, z ktorých mali prospech výlučne domáce výrobky, a to v lehote stanovenej v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorá v žiadnom prípade nesmie byť kratšia ako šesť mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia;
b)
Francúzsko určí mieru prípadnej diskriminácie dovezených výrobkov. Na účely toho Francúzsko počas referenčného obdobia overí finančnú rovnocennosť medzi sumami, ktoré sa celkovo vybrali za domáce výrobky v rámci posudzovanej dane, a výhodami, ktoré sa vzťahovali jedine na tieto výrobky;
c)
vrátenie sa musí uskutočniť v maximálnej lehote šiestich mesiacov po podaní žiadosti;
d)
vrátené sumy musia byť aktualizované, pričom sa musia brať do úvahy úroky od dátumu, ku ktorému boli sumy vybrané, po dátum ich skutočného vrátenia. Tieto úroky sa vypočítajú na základe referenčnej sadzby Komisie, stanovenej metódou určenia referenčných a diskontných sadzieb;
e)
francúzske orgány prijmú akýkoľvek primeraný dôkaz od platiteľov, ktorým platitelia preukážu výšku odvedenej dane, ktorou sa zaťažili výrobky pochádzajúce z iných členských štátov;
f)
právo na vrátenie nemôže podliehať ďalším podmienkam, najmä podmienke, že nedošlo k prevedeniu dane;
g)
v prípade, že platiteľ ešte daň nezaplatil, francúzske orgány sa formálne vzdávajú úhrady jej pomernej časti, ktorou sa zaťažili výrobky dovezené z iných členských štátov a v súvislosti s ktorou je preukázané, že je určená na financovanie časti pomoci výlučne v prospech domácich výrobkov. Súčasne sa vzdávajú aj prípadných prislúchajúcich úrokov z omeškania;
h)
ak o to Komisia požiada, Francúzsko sa zaväzuje predložiť úplnú správu potvrdzujúcu riadne vykonanie opatrenia vrátenia dane;
i)
ak bola v inom členskom štáte uložená podobná daň na tie isté výrobky, na ktoré sa uplatnila daň vo Francúzsku, francúzske orgány sa zaväzujú vrátiť platiteľom časť dane, ktorou sa zaťažili výrobky pochádzajúce z tohto iného členského štátu;
j)
Francúzsko sa zaväzuje, že toto rozhodnutie oznámi všetkým potenciálnym platiteľom dane,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Štátna pomoc na propagáciu, reklamu, technickú pomoc, výskum a rozvoj, ktorú Francúzsko poskytlo neoprávnene v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, financovaná z parafiškálnej dane (povinný dobrovoľný príspevok za mäso a živé zvieratá vyvezené do iných členských štátov v období rokov 1996 až 2004, a za živé zvieratá dovezené v období rokov 1996 až 2004), predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pokiaľ ide o obdobie od zavedenia dane do 30. septembra 2004 za predpokladu, že Francúzsko splní podmienky uvedené v odseku 2 tohto článku.
2. Francúzsko musí vrátiť platiteľom dane časť dane, ktorou sa zaťažili dovezené výrobky v období od zavedenia dane do 30. septembra 2004 pri splnení týchto podmienok v plnom rozsahu:
a)
pokiaľ platitelia zodpovední za úhradu dane môžu dokázať, že povinné dobrovoľné príspevky boli uložené na dovezené výrobky, môžu požadovať vrátenie pomernej časti výnosu z dane určenej na financovanie služieb, ktoré sa vzťahovali výlučne na domáce výrobky, a to v lehote stanovenej v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorá v žiadnom prípade nesmie byť kratšia ako šesť mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia;
b)
Francúzsko určí mieru prípadnej diskriminácie dovezených výrobkov. Na tieto účely Francúzsko počas referenčného obdobia overí finančnú rovnocennosť medzi sumami, ktoré sa celkovo vybrali za domáce výrobky v rámci posudzovanej dane, a výhodami, ktoré sa vzťahovali jedine na tieto výrobky;
c)
vrátenie sa musí uskutočniť v maximálnej lehote šiestich mesiacov po podaní žiadosti;
d)
vrátené sumy musia byť aktualizované, pričom sa musia brať do úvahy úroky od dátumu, ku ktorému boli sumy vybrané, po dátum ich skutočného vrátenia. Tieto úroky sa vypočítajú na základe referenčnej sadzby Komisie stanovenej metódou určenia referenčných a diskontných sadzieb;
e)
francúzske orgány prijmú akýkoľvek primeraný dôkaz od platiteľov, ktorým platitelia preukážu výšku odvedenej dane, ktorou sa zaťažili výrobky pochádzajúce z iných členských štátov;
f)
právo na vrátenie nemôže podliehať ďalším podmienkam, najmä podmienke, že nedošlo k prevedeniu dane;
g)
ak platiteľ ešte daň nezaplatil, francúzske orgány sa formálne vzdávajú úhrady jej pomernej časti, ktorou sa zaťažili výrobky dovezené z iných členských štátov a v súvislosti s ktorou sa preukázalo, že je určená na financovanie časti pomoci výlučne v prospech domácich výrobkov. Súčasne sa vzdávajú aj prípadných prislúchajúcich úrokov z omeškania;
h)
ak o to Komisia požiada, Francúzsko sa zaväzuje predložiť úplnú správu potvrdzujúcu riadne vykonanie opatrenia vrátenia dane;
i)
ak bola v inom členskom štáte uložená podobná daň na tie isté výrobky, na ktoré sa uplatnila daň vo Francúzsku, francúzske orgány sa zaväzujú vrátiť platiteľom časť dane, ktorou sa zaťažili výrobky pochádzajúce z tohto iného členského štátu;
j)
Francúzsko sa zaväzuje, že toto rozhodnutie oznámi všetkým potenciálnym platiteľom dane.
Článok 2
Francúzsko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia informuje Komisiu o opatreniach, ktoré prijalo na jeho vykonanie.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.
V Bruseli 13. júla 2011