РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 септември 2010 година
относно схема за държавна помощ C 4/09 (ex N 679/97), приведена в действие от Франция в полза на радиоразпространението
(нотифицирано под номер C(2010) 6483)
(само текстът на френски е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/147/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него (2),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (3),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 октомври 1997 г. Френската република уведоми Комисията за схемата за помощи N 679/97 - проект на наредба за изменение на вече съществуваща схема за помощи за радиоразпространението (4). С решение от 10 ноември 1997 г. (5) Комисията одобри подновяването на тази схема за подпомагане на радиоразпространението за срок от десет години.
(2)
С решение от 28 юли 2003 г. (6) е позволено изменение на разглежданата схема за помощ. Предложеното от френските власти изменение се отнася, наред с другото, до промяна в условията за финансиране на схемата за помощи (7). В горепосоченото решение Комисията заключи, че изменената схема за помощи е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“). Тази промяна влиза в сила от 1 януари 2003 г. за период от десет години.
(3)
На 22 декември 2008 г. Съдът на Европейския съюз обяви за невалидно решението на Комисията от 10 ноември 1997 г., отнасящо се за периода 1997-2002 г. Поради това Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация (за подробно описание на тази процедура вж. раздел 3 „Основания за откриване на процедурата“).
(4)
С писмо от 11 февруари 2009 г. Комисията уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на тази помощ.
(5)
Решението на Комисията да открие горепосочената процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно разглежданата помощ.
(6)
С писмо от 23 април 2009 г. Френската република представи мнението си относно мярката.
(7)
Комисията не получи други мнения по този въпрос от трети заинтересовани страни.
2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(8)
Въпросната мярка се изразява в схема за помощ за подпомагане на малките местни радиостанции във Франция, които изпълняват функция за социално общуване на местно равнище и чиито търговски приходи от реклама и спонсорство не надвишават 20 % от оборота.
(9)
Помощта се финансира чрез постъпленията от парафискална такса, начислявана върху приходите от реклама, която се разпространява чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
(10)
Компетентният орган, а именно Фондът за подпомагане на радиоразпространението (FSER), може да отпуска три вида помощи:
а)
субсидия за започване на дейност по радиоразпръскване на равнище сдружения (radios associatives), с новоиздадена лицензия от Висшия съвет по аудиовизия, която не може да надвишава определен по скала таван;
б)
субсидия за осъществяване на дейност в размер, определен по възходяща, а впоследствие по низходяща скала, определена от комисията, отговаряща за отпускането на субсидии, като субсидията може да се увеличава в определените граници и се вземат предвид положените от службата усилия в областта на вътрешното управление и дейностите в областите на образованието, сдруженията, културата или социалното общуване на местно равнище;
в)
помощ за оборудване, която допринася за увеличение с 50 % на финансирането за обновяване на оборудването на допустими радиостанции, която се отпуска на всеки пет години и не може да надвишава определения в скалата таван.
(11)
Схемата е въведена от 1989 г. и е претърпяла определен брой промени, като Комисията е уведомена за всички тях и те са одобрени от нея през 1990, 1992, 1997 и 2003 г.
2.1. Бенефициери на схемата за помощи
(12)
С проекта, предмет на уведомлението от френските власти, се прилага схемата за помощи, предвидена в член 80 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, изменен с член 25 от Закон № 89-25 от 17 януари 1989 г. и член 27 от Закон № 90-1170 от 29 декември 1990 г., който предвижда:
„Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път, чиито търговски приходи, произлизащи от излъчвани съобщения, имащи характер на търговска реклама или спонсорство, са по-малко от 20 % от общия им оборот, подлежат на подпомагане съгласно условия, определени с наредба на Държавния съвет.
Средствата за тази помощ се осигуряват чрез такса, начислявана върху приходите от реклама, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Възнаграждението, получавано от службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път при излъчване на съобщения с цел да се подпомогнат колективни действия или действия от общ интерес, не се взема предвид при определяне на прага, посочен в първата алинея от настоящия член.“
2.2. Режим на финансиране на схемата за помощ
(13)
Що се отнася до финансовата част на схемата за помощи, проектът, за който френските власти са подали уведомление на 2 октомври 1997 г., се превръща в Наредба № 97-1263 от 29 декември 1997 г. за създаване на парафискална такса в полза на Фонд за подпомагане на радиоразпространението (9), член 1 от която предвижда:
„Считано от 1 януари 1998 г. и за срок от пет години се установява парафискална такса върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване (наричана по-нататък „такса върху дейността на рекламните агенции“), която е предназначена да финансира фонд, който да подпомага притежателите на разрешение за предоставяне на услуги за честотно радиоразпръскване, чиито търговски приходи от излъчени в ефир съобщения с характер на реклама на марка или на спонсорство представляват по-малко от 20 % от общия им оборот. С тази такса се цели насърчаване на радиоразпространението.“
Член 2 от същата наредба предвижда:
„Таксата е на база сумите, без включена комисионна на агенцията и без данък добавена стойност, платени от рекламодателите за излъчването на техните рекламни съобщения, предназначени за територията на Франция. и се дължи от рекламните агенти.
Съвместна наредба на министрите, отговорни съответно за бюджета и за съобщенията, определя ставката на таксата, която се променя в зависимост от приходите за тримесечие на задължените да заплащат таксата лица, като се прилагат следните граници:
[…]“
В член 4 от същата наредба се уточнява, че таксата, посочена в член 2 от наредбата, се изчислява, плаща и събира от Главна данъчна дирекция от името на Фонда за подпомагане на радиоразпространението по същите правила, гаранции и санкции като предвидените за данъка върху добавената стойност.
(14)
Тези разпоредби са изменени във връзка с промяната на схемата за помощи, за която Комисията е била уведомена и която е одобрила с решението от 28 юли 2003 г. (10). Според новите правила парафискалната такса се начислява само за дейността на рекламните агенции, установени на френска територия.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(15)
През 1997 г. с решение N 679/97 Комисията одобри промяна в схемата за помощи, която се изразява в механизъм за финансиране чрез парафискална такса, начислявана върху рекламата, разпространявана чрез радиоразпръскване или телевизионно радиоразпръскване. Посоченото решение не съдържа никакъв анализ на метода на финансиране. Решението от 1997 г. беше в сила до 2003 г., когато е заменено от ново решение NN42/03 за одобряване на помощта (11).
(16)
На 3 август 2004 г. Régie Network, рекламно дъщерно дружество на голяма френска верига от радиостанции, а именно NRJ, оспори пред съда в Лион събраната през 2001 г. такса (152 524 EUR). Делото е било предмет на преюдициално запитване пред Съда за преценка на валидността на решението на Комисията от 10 ноември 1997 г. за одобряване на помощта.
(17)
С решение (12) на Съда от 22 декември 2008 г. решението от 1997 г. е обявено за недействително, тъй като Комисията е пропуснала да оцени метода на финансиране на разглежданата мярка.
(18)
Всъщност в точка 89 от решението си Съдът напомня, че когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ. В точка 99 от решението си Съдът уточнява, че таксата е съставна част от мярката за помощ, когато съществува задължителна връзка по предназначение между таксата и въпросната помощ по силата на разглежданата националната правна уредба, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар.
(19)
След като е проверил дали в настоящия случай всички тези условия са изпълнени, в точка 112 от решението си Съдът установи, че таксата върху дейността на рекламните агенции е съставна част от схемата за помощи за радиоразпространението, за чието финансиране е предназначена. Следователно когато разглежда въпросната мярка за помощ, Комисията трябва задължително да вземе под внимание посочената такса, което тя е пропуснала да направи в решение NN 42/03.
(20)
След решението на Съда за обявяване на решението ѝ от 10 ноември 1997 г. за недействително Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация. Вследствие това на 11 февруари 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС под номер на процедурата C4/2009 (13).
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
(21)
С писмо от 23 април 2009 г. френските власти изпратиха на Комисията следното мнение:
а)
Размерът на събраните и изплатени средства за съответния период годишно е средно 20 милиона EUR, разпределени между повече от 500 бенефициери.
б)
Не се оспорва фактът, че чуждестранни оператори, предоставящи услуги по радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, намиращи се в други държави-членки, също са платили тази парафискална такса, но не е възможно те да бъдат определени.
в)
Помощта не подлежи на възстановяване основно по две причини: първо, Комисията неколкократно е била уведомена за и е одобрила схемата за помощи, което е породило оправдани правни очаквания от страна на бенефициерите. Второ, поради финансовото състояние на бенефициерите в настоящияте условия за френските власти би било невъзможно да възстановят платените суми.
5. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
5.1. Правно основание за оценката
(22)
Оценката на въпросната схема за помощи се основава на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
5.2. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(23)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че:
„Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“
(24)
Анализ на настоящия случай от гледна точка на условията, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
а) Помощ, предоставена от държавата чрез държавни ресурси
Схемата за помощ се финансира посредством ресурси, произлизащи от парафискална такса, предвидена от законодателни и нормативни разпоредби, събирана от данъчната администрация и начислявана върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Следователно помощите са отпускани посредством публични ресурси на френската държава.
б) Нарушаване или заплаха от нарушаване на конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки
Схемата за помощи е в полза само на службите за предоставяне на услуги за звуково радиоразпръскване в ефира. Бенефициери на схемата за помощи са доставчиците на услуги, чиито приходи от реклами съставляват по-малко от 20 % от общия им оборот. Тези служби са в положение на конкуренция по отношение на привличането на слушатели и приходите от реклама, по-специално с други служби за звуково радиоразпръскване на френска територия, чиито търговски приходи надвишават прага и които не се ползват от публично подпомагане по схемата за помощи.
Въпросните помощи нарушават или поне заплашват да нарушат конкуренцията между доставчиците на услуги, които са бенефицери на посочените помощи, и онези доставчици, които не получават такива помощи.
в) Засягане на търговията между държавите-членки
Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път от френска територия, и по-специално бенефициерите по схемата за помощи, могат да бъдат приемани и в други държави-членки, макар и само в трансгранични зони. Освен това, изглежда че предвидената от законодателните и нормативните разпоредби парафискална такса, предмет на уведомлението, може да бъде в ущърб и спрямо рекламните приходи от услуги, предоставяни от други държави-членки към френска територия.
Поради това съществува риск търговията между държавите-членки да бъде засегната от схемата за помощи, предмет на уведомлението.
г) Заключение относно наличието на помощ
При тези обстоятелства Комисията счита, че схемата за помощи за радиоразпространението, предмет на уведомлението от френските власти, попада в обхвата на разпоредбите на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Доколкото посочената схема представлява държавна помощ, Комисията следва да анализира нейната съвместимост с вътрешния пазар. В съответствие с горепосоченото решение по дело Régie Networks, таксата върху дейността на рекламните агенции, с която се финансира разглежданата помощ, следва да бъде взета предвид при разглеждането на съвместимостта на тази схема.
5.3. Съвместимост на помощта от гледна точка на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС
(25)
От гледна точка на нейния предмет и приложното ѝ поле мярката за помощ, предмет на уведомлението, очевидно не изпълнява условията, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС, и член 107, параграф 3, букви а) и б) от ДФЕС.
(26)
Поради целта си за насърчаване на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия, и по-специално чрез подпомагане на тези, чиито рекламни приходи са по-ниски, схемата за помощ има за цел да гарантира многообразието на медиите на френска територия, което е легитимна цел от общ интерес. Поради това разглеждането на тази част на помощта за бенефициерите може да се извършва спрямо условията, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. В него се предвижда, че: „За съвместими с вътрешния пазар могат да се приемат: (…) помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес (…)“. В този случай Комисията трябва да прецени положителните ефекти на мярката спрямо отрицателните ѝ ефекти.
(27)
В предходните се решения Комисията е заключила, че въпросната схема за помощи има положителни ефекти и е съвместима с вътрешния пазар, по-специално поради факта, че тази схема за помощи допринася за ясно определена цел от общ интерес. Всъщност предназначението ѝ е да насърчи многообразието на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия. Подпомагането на малките радиостанции с местна аудитория, като се отчитат социалните, културните и местните интереси, представлява легитимна цел от общ интерес. Освен това евентуалното нарушаване на конкуренцията вследствие на схемата за помощи в полза на тези радиостанции за социално общуване е незначително и не се отразява отрицателно върху условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Предвид мисията и размера на посочените радиостанции нарушаването на конкуренцията между тях и доставчиците на същите видове услуги от друга държава-членка е изключително ограничено. Поради това вследствие на тази схема търговията е засегната изключително слабо.
(28)
При все това при разглеждането на членове 3 и 6 от Наредба № 97-1263 става ясно, че методът на финансиране на схемата за помощи посредством въпросната парафискална такса представлява съставна част от мярката, както вече е установил Съдът в решението си по дело Régie Networks (точки 99-112).
(29)
Всъщност, както се напомня в точка 89 от решението по дело Régie Networks: „Методът на финансиране на дадена държавна помощ може да доведе до несъвместимост на цялата финансирана по този начин схема за помощи с общия пазар. Ето защо дадена помощ не може да бъде разгледана без да се вземат предвид последиците от метода на финансирането ѝ. Напротив, когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ (вж. в тази връзка, а именно постановленията van Calster и др., горепосочената точка 49, както и от 15 юли 2004 г., Pearle и др., C-345/02, Recueil, стр. I-7139, точка 29)“.
(30)
В резултат от това Комисията следва да вземе предвид посочената по-горе такса при проучването на съвместимостта на схемата за помощи с вътрешния пазар. В това отношение таксата върху дейността на въпросните рекламни агенции е в противоречие с общия принцип, редовно утвърждаван от Комисията и потвърден от Съда в решението му от 25 юни 1970 г. по дело France/Commission (47/69, Сборник съдебна практика, стр. 487), според което внасяните продукти и услуги трябва да бъдат освободени от всякаква парафискална такса, предназначена за финансиране на схема за помощи, от които се ползват само националните предприятия. Съдът се позовава на този анализ в точка 115 от решението му по дело Régie Networks.
(31)
Комисията счита, че липсата на освобождаване на услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път, предоставяни във Франция от намиращи се в други държави-членки радиостанции, и които не могат да се ползват от помощи, отпуснати по схемата, предмет на уведомлението, нарушава условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Дори ако общата цел на такава помощ за бенефициерите, предвидена по схемата, предмет на уведомлението, е легитимна и може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар, това не се отнася и за метода на финансиране на посочената схема.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(32)
При тези обстоятелства Комисията заключава, че схемата за помощи може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, по-специално спрямо критериите, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Комисията обаче не може да одобри метода на финансиране на схемата.
(33)
В тази връзка Комисията отбелязва твърдението на френските власти в тяхното писмо от 23 април 2009 г., че е невъзможно да бъдат определени (измежду платците на парафискална такса за финансиране на схемата за помощи) чуждестранните оператори, предоставящи услуги за радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, разположени в други държави-членки по време на периода, обхванат от въпросната схема за помощи. Комисията може да приеме наличието на административни затруднения, които възпрепятстват определянето на тези оператори, като се има предвид, че фактите са се случили отдавна. Все пак въз основа на предоставени обяснения от страна на френските власти изтичането на определен период от време само по себе си не представлява непреодолимо препятствие за определянето на платците на таксата. От друга страна френските власти са посочили, че невинаги е възможно от данните, с които разполагат, да се определи дали платците са агенции, разпространяващи рекламни съобщения от френска територия или от друга държава-членка. В такъв случай френските власти са длъжни лично да информират платеца на таксата в срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, за неговото специално право на възстановяване на платена такса, ако е излъчвал към Франция от друга държава-членка. Администрацията следва да използва всички налични средства за установяване на платците на таксата. При все това, тъй като не е сигурно, че френските власти могат да установят сами всички платци на тази такса, ще се наложи също така да се предприеме подходящо разгласяване на мерките за възстановяване на платени такси, така че засегнатите оператори да се отзоват на поканата.
(34)
В действителност няма пречка Франция да накара тези неизвестни оператори да упражнят правото си на възстановяване на неоснователно платени такси за периода 1997-2002 г. Франция би могла да поправи несъвместимостта на метода на финансиране на схемата за помощи чрез възстановяване на сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, като спази следните условия:
-
Франция отправя покана към засегнатите оператори и лично ги уведомява за специалното им право на възстановяване всеки път, когато френските власти могат да ги определят и посредством подходящо разгласяване, по-специално чрез публикации в специализирани списания в целия Европейски съюз (14);
-
платците разполагат със срок от 3 години, считано от подходящото разгласяване, за да подадат искане за възстановяване (15);
-
възстановяването се извършва в рамките на максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането (16);
-
възстановените суми се увеличават с действително начислените лихви, считано от датата на събиране на сумите до датата на действителното им възстановяване, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (17);
-
френските власти приемат всяко разумно доказателство, предоставено от въпросните оператори, с което се доказва плащането на таксата;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия;
-
считано от датата на уведомлението за настоящото решение, френските власти изпращат до Комисията на всеки 6 месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата за помощи, приведена в действие от Франция, е съвместима с вътрешния пазар съгласно предвидените в член 2 условия.
Член 2
С цел премахване на дискриминацията на чуждестранните разпространители, които са заплатили на френската държава такси върху дейността на рекламните агенции, без да се ползват от схемата за помощи, френските власти възстановяват парафискалните такси, платени от чуждестранни оператори за периода 1997-2002 г. В срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, те информират всички подлежащи на облагане с таксите оператори за възстановяването при всеки случай, в който те могат да ги определят и отправят покана чрез подходящо разгласяване, с цел засегнатите оператори да се отзоват на поканата в срок от три години за подаване на искане за възстановяване на такси (18). След тази покана и въз основа на предоставени от въпросните оператори доказателства, Франция, в максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането за възстановяване, възстановява сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, увеличени с действително начислени лихви, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
Франция уведомява Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Тя изпраща до Комисията на всеки шест месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, относно състоянието на предвидената в член 2 процедура по възстановяване, до изтичане на срока от три години, считано от най-скорошните мерки за подходящо разгласяване, посочени в член 2.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2010 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 29. septembra 2010
o schéme pomoci C 4/09 (ex N 679/97), ktorú Francúzsko zaviedlo v prospech rozhlasového vysielania
[oznámené pod číslom K(2010) 6483]
(Iba francúzske znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2011/147/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek (1),
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a) (2),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými článkami (3),
keďže:
1. POSTUP
(1)
Listom z 2. októbra 1997 Francúzska republika oznámila Komisii schému pomoci č. N 679/97 - návrh dekrétu na úpravu už existujúcej schémy pomoci pre rozhlasové vysielanie (4). Rozhodnutím z 10. novembra 1997 (5) Komisia schválila predĺženie platnosti tejto schémy na podporu rozhlasového vysielania na dobu desiatich rokov.
(2)
Úprava uvedenej schémy pomoci bola schválená rozhodnutím Komisie z 28. júla 2003 (6). Úprava navrhovaná francúzskymi orgánmi sa okrem iného týkala zmeny pravidiel financovania schémy pomoci (7). V uvedenom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že takto upravená schéma pomoci je zlučiteľná s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Táto úprava nadobudla účinnosť 1. januára 2003 na obdobie desiatich rokov.
(3)
Dňa 22. decembra 2008 Súdny dvor Európskej únie vyhlásil rozhodnutie Komisie z 10. novembra 1997 týkajúce sa obdobia rokov 1997 - 2002 za neplatné. Komisia následne prijala všetky potrebné opatrenia na nápravu zistenej neoprávnenosti schémy pomoci a preskúmala informácie, ktoré jej poskytli francúzske orgány (podrobný opis tohto postupu pozri v oddiele 3 - Dôvody na začatie konania).
(4)
Listom z 11. februára 2009 Komisia informovala Francúzsku republiku o svojom rozhodnutí začať konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, pokiaľ ide o túto pomoc.
(5)
Rozhodnutie Komisie začať uvedené konanie bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (8). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k uvedenej pomoci.
(6)
Listom z 23. apríla 2009 Francúzska republika zaslala svoje pripomienky k opatreniu.
(7)
Komisia nedostala v tejto veci žiadne ďalšie pripomienky od tretích zainteresovaných strán.
2. PODROBNÝ OPIS POMOCI
(8)
Uvedeným opatrením je schéma pomoci na podporu malých francúzskych miestnych rozhlasových staníc, ktoré plnia úlohu sociálnej komunikácie na lokálnej úrovni a ktorých zdroje z komerčnej a sponzorskej reklamy nepresahujú 20 % obratu.
(9)
Pomoc sa financovala z výnosu z parafiškálnej dane vyberanej zo zdrojov, ktoré pochádzajú z reklamy šírenej prostredníctvom rozhlasového a televízneho vysielania.
(10)
Príslušný orgán, t. j. Fond na podporu rozhlasového vysielania (FPRV), môže udeliť tri druhy pomoci:
a)
grant na zriadenie neziskových rozhlasových staníc nedávno povolených Najvyššou radou pre audiovíziu, ktorý nesmie presiahnuť strop stanovený v stupnici;
b)
grant na prevádzku, ktorého výška sa stanovuje podľa vzostupnej a potom zostupnej stupnice určenej výborom pre prideľovanie grantov, ktorú môže výbor zvýšiť v rozsahu stanovenom so zreteľom na úsilie vynaložené prevádzkovateľom v oblasti vnútorného riadenia a akcií uskutočňovaných v oblasti vzdelávania, neziskových činností a kultúry alebo lokálnej sociálnej komunikácie;
c)
pomoc na vybavenie podieľajúca sa 50 % na financovaní obnovy technického vybavenia oprávnených rozhlasových staníc, ktorá môže byť pridelená iba raz za päť rokov a nesmie presiahnuť strop stanovený v stupnici.
(11)
Schéma sa uplatňuje od roku 1989 a bola predmetom istého počtu úprav, ktoré boli všetky notifikované Komisii a schválené Komisiou v rokoch 1990, 1992, 1997 a 2003.
2.1. Príjemcovia pomoci v rámci schémy
(12)
Návrhom, ktorý notifikovali francúzske orgány, sa zavádza schéma pomoci ustanovená v článku 80 zákona č. 86-1067 z 30. septembra 1986 o slobode prejavu, v znení článku 25 zákona č. 89-25 zo 17. januára 1989 a článku 27 zákona č. 90-1170 z 29. decembra 1990, v ktorom sa uvádza:
„Prevádzkovatelia rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn, ktorých obchodné zdroje pochádzajúce z oznamov vysielaných anténou a majúce charakter známkovej alebo sponzorskej reklamy sú nižšie ako 20 % ich celkového obratu, majú nárok na pomoc v súlade s podmienkami stanovenými dekrétom štátnej rady (Conseil d’État).
Financovanie tejto pomoci je zaistené odvodom zo zdrojov pochádzajúcich z reklamy šírenej rozhlasovým a televíznym vysielaním.
Na príjem prevádzkovateľov rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn počas vysielania oznamov určených na podporu kolektívnych alebo všeobecne prospešných akcií sa na účely stanovenia hornej hranice uvedenej v odseku 1 tohto článku neprihliada.“
2.2. Spôsob financovania schémy pomoci
(13)
Pokiaľ ide o oblasť financovania schémy pomoci, v článku 1 návrhu notifikovaného francúzskymi orgánmi 2. októbra 1997, ktorý sa stal dekrétom č. 97-1263 z 29. decembra 1997 a ktorým sa zaviedla parafiškálna daň v prospech fondu na podporu rozhlasového vysielania (9), sa uvádza:
„Od 1. januára 1998 sa na dobu piatich rokov zriaďuje parafiškálna daň z reklamy šírenej rozhlasovým a televíznym vysielaním (ďalej len ‚daň z reklamy‘), určená na financovanie fondu pomoci držiteľom povolenia na prevádzkovanie rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn, ktorých obchodné zdroje pochádzajúce z oznamov vysielaných anténou a majúce charakter známkovej reklamy alebo sponzorskej reklamy sú nižšie ako 20 % ich celkového obratu. Účelom tejto dane je podporovať rozhlasové vysielanie.“
V článku 2 uvedeného dekrétu sa ustanovuje:
„Daň sa vyrubí zo súm, ktoré platia zadávatelia reklamy za vysielanie svojich reklamných oznamov určených pre územie Francúzska, po odpočítaní odmeny za sprostredkovanie agentúre a dane z pridanej hodnoty.
Daň odvádzajú osoby zodpovedné za uvedenie týchto reklamných oznamov na trh.
Sadzba dane sa stanoví spoločnou vyhláškou ministrov rozpočtu a komunikácií a bude odstupňovaná podľa trojmesačných príjmov zdaniteľných subjektov zodpovedných za uvedenie reklamných oznamov na trh s nasledujúcimi obmedzeniami:
[…].“
V článku 4 uvedeného dekrétu sa spresňuje, že daň uvedenú v jeho článku 2 vyrubí, vymeria a vyberie v prospech fondu na podporu rozhlasového vysielania generálne riaditeľstvo daňovej správy podľa rovnakých pravidiel a s rovnakými zárukami a sankciami, aké sú stanovené pre daň z pridanej hodnoty.
(14)
Tieto ustanovenia boli zmenené a doplnené v rámci úpravy schémy pomoci notifikovanej Komisii a schválenej rozhodnutím z 28. júla 2003 (10). Podľa nových pravidiel sú parafiškálnou daňou zaťažené iba subjekty zodpovedné za uvedenie reklamných oznamov na trh usadené na území Francúzska.
3. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA
(15)
Komisia v roku 1997 rozhodnutím č. N 679/97 schválila úpravu schémy pomoci, ktorú predstavuje mechanizmus financovania prostredníctvom parafiškálnej dane z reklamy vysielanej v rozhlase alebo televízii. Uvedené rozhodnutie neobsahuje žiadnu analýzu spôsobu financovania. Rozhodnutie z roku 1997 bolo účinné do roku 2003, kedy ho nahradilo nové rozhodnutie o schválení úpravy č. NN 42/03 (11).
(16)
Dňa 3. augusta 2004Régie Network - reklamná dcérska spoločnosť veľkej francúzskej rozhlasovej siete, t. j. NRJ, napadla pred súdom v Lyone odvod, ktorý zaplatila v roku 2001 (152 524 EUR). Vec bola predmetom návrhu na prejudiciálne konanie, podaného na Súdny dvor s cieľom posúdiť platnosť rozhodnutia Komisie o schválení pomoci z 10. novembra 1997.
(17)
Súdny dvor rozsudkom (12) vyneseným 22. decembra 2008 vyhlásil rozhodnutie z roku 1997 za neplatné, pretože Komisia opomenula posúdiť spôsob financovania skúmaného opatrenia.
(18)
Súdny dvor v bode 89 svojho rozsudku pripomína, že pri skúmaní opatrenia pomoci musí Komisia nevyhnutne vziať do úvahy spôsob financovania pomoci, ak je tento spôsob financovania neoddeliteľnou súčasťou opatrenia. V bode 99 svojho rozsudku Súdny dvor spresňuje, že daň je neoddeliteľnou súčasťou opatrenia pomoci, pokiaľ medzi daňou a uvedenou pomocou existuje záväzný vzťah určenia v zmysle príslušných vnútroštátnych právnych predpisov v tom zmysle, že výnos z parafiškálnej dane sa povinne použije na financovanie pomoci a priamo určí výšku tejto pomoci a následne bude mať vplyv na posúdenie zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom.
(19)
Po preskúmaní, či sú v danom prípade splnené všetky tieto podmienky, Súdny dvor v bode 112 svojho rozsudku rozhodol, že daň z reklamy je neoddeliteľnou súčasťou schémy pomoci na rozhlasové vysielanie, na ktorého financovanie slúži. Z uvedeného vyplýva, že pri skúmaní uvedenej schémy pomoci by Komisia mala nevyhnutne zohľadniť uvedenú daň, čo v rozhodnutí č. NN 42/03 opomenula urobiť.
(20)
Na základe rozsudku, ktorým sa rozhodnutie Komisie z 10. novembra 1997 vyhlasuje za neplatné, Komisia prijala všetky potrebné opatrenia na nápravu zistenej neoprávnenosti schémy pomoci a znova preskúmala informácie, ktoré jej poskytli francúzske orgány. Následkom toho Komisia začala 11. februára 2009 konanie vo veci formálneho zisťovania v súlade s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ pod číslom konania C4/2009 (13).
4. PRIPOMIENKY FRANCÚZSKA
(21)
Listom z 23. apríla 2009 francúzske orgány zaslali Komisii tieto pripomienky:
a)
Výška finančných prostriedkov zozbieraných a vyplatených v priebehu posudzovaného obdobia predstavuje ročne v priemere 20 miliónov EUR rozdelených medzi viac ako 500 príjemcov.
b)
Francúzske orgány nepopierajú, že zahraničné hospodárske subjekty poskytujúce vo Francúzsku služby rozhlasového vysielania zo staníc alebo prevádzok so sídlom v iných členských štátoch tiež zaplatili túto parafiškálnu daň, ale údajne ich nie je možné identifikovať.
c)
Pomoc nie je možné vymáhať predovšetkým z týchto dvoch dôvodov: po prvé, schéma pomoci bola niekoľkokrát riadne notifikovaná a schválená Komisiou, čo údajne vzbudilo legitímnu dôveru na strane jej príjemcov. Po druhé, bonita príjemcov by v súčasnom kontexte znemožnila francúzskym orgánom vymôcť vyplatené sumy.
5. POSÚDENIE POMOCI
5.1. Právny základ na posúdenie pomoci
(22)
Posúdenie uvedenej schémy pomoci sa zakladá na článku 107 ods. 3 ZFEÚ.
5.2. Existencia pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
(23)
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa uvádza:
„Ak nie je touto zmluvou ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
(24)
Analýza tohto prípadu z hľadiska podmienok uvedených v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
a) Pomoc poskytovaná štátom zo štátnych prostriedkov
Schéma pomoci je financovaná zo zdrojov, ktoré pochádzajú z odvodu parafiškálnej dane ustanovenej v zákonoch a iných právnych predpisoch, ktorú vyberá daňová správa a ktorou je zaťažená reklama šírená rozhlasovým a televíznym vysielaním.
Pomoc sa teda poskytuje z verejných prostriedkov francúzskeho štátu.
b) Účinok narušenia hospodárskej súťaže alebo hrozby narušenia hospodárskej súťaže pre zvýhodňovanie určitých podnikateľov alebo výroby určitých druhov tovaru
Zo schémy pomoci má prospech iba poskytovanie služieb rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn. Príjemcami pomoci v rámci schémy sú poskytovatelia takýchto služieb, ktorých zdroje z reklamy sú nižšie ako 20 % ich celkového obratu. Títo poskytovatelia služieb konkurujú, pokiaľ ide o prilákanie poslucháčov a zisk z reklamy, iným poskytovateľom služieb rozhlasového vysielania na území Francúzska, ktorých obchodné zdroje presahujú túto hornú hranicu a ktorí nemajú nárok na štátnu podporu v rámci schémy pomoci.
Uvedená pomoc nenarúša a ani prinajmenšom nehrozí narušením hospodárskej súťaže medzi poskytovateľmi služieb, ktorí sú príjemcami uvedenej pomoci, a poskytovateľmi služieb, ktorí nie sú príjemcami uvedenej pomoci.
c) Ovplyvňovanie obchodu medzi členskými štátmi
Služby rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn poskytované z územia Francúzska najmä príjemcami pomoci v rámci schémy sa môžu prijímať v iných členských štátoch, a to len v cezhraničných oblastiach. Okrem toho sa ukazuje, že parafiškálnou daňou ustanovenou v notifikovaných zákonoch a iných právnych predpisoch sú zaťažené aj zdroje z reklamy zabezpečovanej v rámci služieb poskytovaných z iných členských štátov do Francúzska.
Z uvedeného vyplýva, že notifikovaná schéma pomoci ovplyvňuje alebo môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
d) Záver týkajúci sa existencie štátnej pomoci
Za týchto podmienok sa Komisia domnieva, že na schému pomoci na rozhlasové vysielanie, ktorú notifikovali francúzske orgány, sa vzťahujú ustanovenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Keďže uvedená schéma pomoci predstavuje štátnu pomoc, Komisia je povinná posúdiť zlučiteľnosť tejto schémy s vnútorným trhom. V súlade s uvedeným rozsudkom vo veci Régie Networks sa pri skúmaní zlučiteľnosti tejto schémy musí zohľadniť daň z reklamy, prostredníctvom ktorej sa financuje uvedená pomoc.
5.3. Zlučiteľnosť pomoci v zmysle článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ
(25)
Z hľadiska svojho cieľa a rozsahu pôsobnosti notifikované opatrenie pomoci zjavne nezodpovedá podmienkam ustanoveným v článku 107 ods. 2 ZFEÚ a v článku 107 ods. 3 písm. a) a b) ZFEÚ.
(26)
S cieľom podporovať stanice poskytujúce služby rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn na území Francúzska, najmä tých, ktorých zdroje z reklamy sú najmenšie, sa schéma pomoci zameriava na zabezpečenie rozmanitosti médií na území Francúzska, ktorá je všeobecným legitímnym cieľom. Časť pomoci pre príjemcov by sa mohla posudzovať so zreteľom na podmienky uvedené v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. V písmene c) sa uvádza: „Za zlučiteľné s vnútorným trhom možno považovať: […] pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom […].“ V tomto prípade Komisia musí zvážiť pozitívny a negatívny vplyv opatrenia.
(27)
Vo svojich predchádzajúcich rozhodnutiach Komisia dospela k záveru, že uvedená schéma pomoci má pozitívny vplyv a je zlučiteľná s vnútorným trhom, najmä preto, lebo prispieva ku konkrétnemu všeobecne prospešnému cieľu. Táto schéma pomoci sa totiž zameriava na podporu rozmanitosti staníc poskytujúcich služby rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn na území Francúzska. Podporuje malé stanice zamerané na miestnych poslucháčov, pričom prihliada na sociálne, kultúrne a miestne záujmy, čo predstavuje hlavný legitímny cieľ. Okrem toho je narušenie hospodárskej súťaže, ktoré by mohla spôsobiť schéma pomoci podporujúca tieto lokálne stanice, nepatrné a nepriaznivo neovplyvňuje podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. Vzhľadom na poslanie a veľkosť uvedených staníc je narušenie hospodárskej súťaže medzi týmito stanicami a poskytovateľmi služieb rovnakého typu v inom členskom štáte zvlášť obmedzené. V dôsledku toho je nepriaznivé ovplyvňovanie obchodu touto schémou nepatrné.
(28)
Z preskúmania článkov 3 a 6 dekrétu č. 97-1263 však vyplýva, že spôsob financovania schémy pomoci prostredníctvom uvedenej parafiškálnej dane je neoddeliteľnou súčasťou opatrenia, ako už rozhodol Súdny dvor vo svojom rozsudku vo veci Régie Networks (body 99 až 112).
(29)
Ako Súdny dvor pripomenul v bode 89 rozsudku vo veci Régie Networks: „Spôsob financovania pomoci môže spôsobiť nezlučiteľnosť celého takto financovaného systému pomoci so spoločným trhom. Preto sa skúmanie pomoci nedá oddeliť od účinkov spôsobu jeho financovania. Naopak, pri skúmaní opatrenia predstavujúceho pomoc Komisia musí nutne zohľadniť spôsob financovania pomoci, ak je neoddeliteľnou súčasťou daného opatrenia (pozri v tomto zmysle najmä už citovaný rozsudok vo veci van Calster a i., bod 49, ako aj rozsudok z 15. júla 2004 vo veci C-345/02 Pearle a i., Zb. 2004, s. I-7139, bod 29).“
(30)
Z uvedeného vyplýva, že pri skúmaní zlučiteľnosti schémy pomoci s vnútorným trhom má Komisia povinnosť prihliadať na uvedenú daň. Z tohto hľadiska sa ukazuje, že uvedená daň z reklamy je v rozpore so všeobecnou zásadou, ktorú riadne znova potvrdila Komisia a ktorú potvrdil aj Súdny dvor vo svojom rozsudku z 25. júna 1970 vo veci 47/69, Francúzsko/Komisia, Zb. 1970, s. 487, podľa ktorej dovážané tovary alebo služby musia byť oslobodené od akejkoľvek parafiškálnej dane určenej na financovanie schémy pomoci, ktorej jedinými príjemcami sú vnútroštátne podniky. Súdny dvor pripomína túto analýzu v bode 115 svojho rozsudku vo veci Régie Networks.
(31)
Komisia sa domnieva, že neoslobodenie služieb rozhlasového vysielania prostredníctvom hertzových vĺn vo Francúzsku zo staníc so sídlom v iných členských štátoch, ktoré nemajú nárok na pomoc poskytovanú v rámci notifikovanej schémy, nepriaznivo ovplyvňuje podmienky obchodu tak, že je to v rozpore so spoločným záujmom. Aj keby bol všeobecný cieľ časti pomoci príjemcom, na ktorý sa zameriava notifikovaná schéma, legitímny a schéma by sa dala považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom, to isté sa nedá povedať o spôsobe financovania uvedenej schémy.
6. ZÁVERY
(32)
Za týchto podmienok Komisia dospela k záveru, že táto schéma pomoci môže byť vyhlásená za zlučiteľnú s vnútorným trhom, najmä vzhľadom na kritériá uvedené v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Komisia, naopak, nemôže schváliť spôsob financovania tejto schémy.
(33)
Z tohto hľadiska Komisia vzala na vedomie tvrdenie francúzskych orgánov v ich liste z 23. apríla 2009, že (spomedzi platiteľov parafiškálnej dane, prostredníctvom ktorej sa financuje schéma pomoci) nie je možné identifikovať zahraničné hospodárske subjekty, ktoré poskytli služby rozhlasového vysielania vo Francúzsku zo staníc alebo prevádzok nachádzajúcich sa v iných členských štátoch počas obdobia, na ktoré sa vzťahuje uvedená schéma pomoci. Komisia môže pripustiť existenciu administratívnych ťažkostí, ktoré bránia ich identifikácii vzhľadom na časový úsek od vzniku skutkových okolností. Na základe vysvetlení francúzskych orgánov sa však v danom prípade samotný čas nejaví ako neprekonateľná prekážka identifikácie daňovníkov podliehajúcich dani. Francúzske orgány naproti tomu uviedli, že na základe údajov, ktoré majú k dispozícii, sa vždy nedá určiť, či daňovníkmi boli subjekty vysielajúce z francúzskeho územia alebo z iného členského štátu. V takom prípade sú povinné individuálne oznámiť daňovníkovi podliehajúcemu dani v lehote šiestich mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia jeho osobitné právo na vrátenie dane, ak vysielal do Francúzska z iného členského štátu. Daňová správa je povinná vynaložiť na identifikáciu daňovníkov podliehajúcich dani všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii. Keďže však nie je isté, či francúzske orgány môžu identifikovať všetkých daňovníkov podliehajúcich tejto dani, tieto orgány budú tiež povinné zabezpečiť primeranú publicitu opatrenia týkajúceho sa vrátenia dane tak, aby o vrátenie dane mohli požiadať všetky hospodárske subjekty, ktorých sa to týka.
(34)
V skutočnosti nič nebráni tomu, aby Francúzsko umožnilo týmto hospodárskym subjektom uplatniť si právo na vrátenie daní neprávom zaplatených počas obdobia rokov 1997 - 2002. Francúzsko bude môcť vykonať nápravu nezlučiteľnosti spôsobu financovania schémy pomoci s vnútorným trhom prostredníctvom vrátenia sumy daní nezlučiteľných s vnútorným trhom, pričom musia byť splnené tieto podmienky:
-
Francúzsko musí oznámiť dotknutým subjektom ich osobitné právo na vrátenie daní prostredníctvom individuálnych oznámení vždy, keď sú francúzske orgány schopné ich identifikovať, a s primeranou publicitou, najmä formou uverejnenia oznámenia v odborných časopisoch vychádzajúcich v celej Európskej únii (14),
-
daňovníci musia mať na podanie žiadosti o vrátenie daní lehotu tri roky odo dňa primeraného zverejnenia (15),
-
dane musia byť vrátené najneskôr do šiestich mesiacov po podaní žiadosti (16),
-
vrátené sumy musia byť zvýšené o úroky skutočne splatné odo dňa, keď boli vybrané, do dňa ich skutočného vrátenia, vypočítané na zloženom základe, analogicky vychádzajúc z objektívnej úrokovej sadzby uvedenej v článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (17),
-
francúzske orgány musia prijať každý primeraný dôkaz o zaplatení daní, ktorý im poskytnú uvedené hospodárske subjekty,
-
právo na vrátenie daní nesmie podliehať ďalším podmienkam,
-
francúzske orgány sú povinné zasielať Komisii každých šesť mesiacov od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia pravidelné správy o stave postupu vracania daní,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Schéma pomoci, ktorú zaviedlo Francúzsko, je zlučiteľná s vnútorným trhom za podmienok ustanovených v článku 2.
Článok 2
Francúzske orgány musia pristúpiť k vráteniu parafiškálnych daní, ktoré vybrali od zahraničných hospodárskych subjektov v období rokov 1997 - 2002, aby odstránili diskrimináciu zahraničných prevádzkovateľov vysielania, ktorí francúzskemu štátu zaplatili dane z reklamy. V lehote šiestich mesiacov od dátumu notifikácie tohto rozhodnutia sú povinné informovať všetky hospodárske subjekty daňovníkov o ich práve na vrátenie daní vo všetkých prípadoch, keď ich budú môcť identifikovať, a s primeranou publicitou zverejniť toto právo, aby dotknuté hospodárske subjekty mohli požiadať o vrátenie daní, pričom sú povinné poskytnúť im trojročnú lehotu na podanie žiadosti o vrátenie daní (18). Po takejto výzve a na základe dôkazov poskytnutých uvedenými hospodárskymi subjektmi Francúzsko v lehote najneskôr do šesť mesiacov po podaní žiadosti o vrátenie daní bude môcť vrátiť sumu daní nezlučiteľných s vnútorným trhom, zvýšenú o skutočne splatné úroky vypočítané na základe zloženej úrokovej sadzby, analogicky vychádzajúc z objektívnej úrokovej sadzby uvedenej v článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004.
Článok 3
Francúzsko je povinné do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia informovať Komisiu o opatreniach, ktoré prijalo na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím.
Francúzsko je povinné zasielať Komisii každých šesť mesiacov od dátumu oznámenia tohto rozhodnutia pravidelné správy o stave postupu vracania daní uvedeného v článku 2, až do uplynutia lehoty troch rokov od prijatia posledných opatrení primeranej publicity uvedených v článku 2.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.
V Bruseli 29. septembra 2010