РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 12 декември 2011 година
относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., по отношение на членове 10 и 11 от него
(2012/23/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 1 и член 81 параграф 2, букви а) и в) във връзка с член 218, параграф 6, буква а) и член 218, параграф 8, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Протоколът от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. („Атинският протокол“) представлява значително подобряване на режима по отношение на отговорността на превозвачите и обезщетението на пътници, превозвани по море.
(2)
Атинският протокол изменя Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. и предвижда в член 15, че двата инструмента се разглеждат и тълкуват заедно като един правен инструмент между страните по Атинския протокол.
(3)
Членове 10 и 11 от Атинския протокол засягат Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1). По този начин Съюзът притежава изключителна компетентност по отношение на членове 10 и 11 от Атинския протокол.
(4)
След присъединяването на Съюза към Атинския протокол правилата относно компетентността на съдилищата, определени в член 10 от Атинския протокол, следва да имат предимство пред съответните правила на Съюза.
(5)
Правилата относно признаването и изпълнението на съдебни решения, установени в член 11 от Атинския протокол, обаче не следва да имат предимство пред съответните правила на Съюза, обхващащи и Дания чрез Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността и признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (2), нито пред правилата на Конвенцията от Лугано относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 16 септември 1988 г. (3), нито на Конвенцията от Лугано относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 30 октомври 2007 г. (4), тъй като целта на прилагането на тези правила е да се гарантира, че съдебните решения се признават и изпълняват поне в същата степен, както и съобразно правилата на Атинския протокол.
(6)
Атинският протокол е открит за ратификация, приемане, утвърждаване или присъединяване от държави и от регионални организации за икономическа интеграция, които са създадени от суверенни държави, прехвърлили компетентност на тези организации по някои въпроси, уредени от Атинския протокол.
(7)
Съгласно член 17, параграф 2, буква б) и член 19 от Атинския протокол регионални организации за икономическа интеграция могат да сключат Атинския протокол.
(8)
Обединеното кралство и Ирландия, спрямо които се прилага Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, са обвързани като част от Европейския съюз от членове 10 и 11 от Атинския протокол.
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане, по отношение на членове 10 и 11 от Атинския протокол. Дания ще бъде обвързана от тези членове само като отделна договаряща се страна.
(10)
По-голямата част от правилата на Атинския протокол са включени в правото на Съюза посредством Регламент (ЕО) № 392/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия (5). По този начин Съюзът упражни компетентност по отношение на въпросите, уредени от този регламент. Отделно решение, отнасящо се до тези разпоредби, предстои да бъде прието, успоредно с настоящото решение.
(11)
Държавите-членки, които ще ратифицират или ще се присъединят към Атинския протокол, следва при възможност да го направят едновременно. Поради това държавите-членки следва да обменят информация относно състоянието на своите процедури за ратификация или присъединяване, за да подготвят, доколкото е възможно, едновременното депозиране на документите си за ратификация или присъединяване. При ратификация или присъединяване към Атинския протокол държавите-членки следва да направят резервата, която се съдържа в насоките на ИМО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. („Атинския протокол“) се одобрява от името на Европейския съюз по отношение на членове 10 и 11 от него.
Текстът на тези членове е възпроизведен в приложението.
Член 2
1. Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето или лицата, упълномощени да депозират документа за присъединяване на Съюза към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него, в съответствие с член 17, параграф 2, буква в), член 17, параграф 3 и член 19 от посочения протокол.
2. При депозиране на документа за присъединяване Съюзът прави следната декларация за компетентност:
„По отношение на въпросите, уредени в членове 10 и 11 от Атинския протокол от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., които са обхванати от член 81 от Договора за функционирането на ЕС, на Съюза е предоставена компетентност от държавите-членки на Европейския съюз, с изключение на Кралство Дания в съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на ЕС. Съюзът упражни тази компетентност, като прие Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела.“.
3. При депозиране на документа за присъединяване Съюзът прави следната декларация относно член 17а, параграф 3 от Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., изменен с член 11 от Атинския протокол:
„1.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., които са постановени от съд на Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция или Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, се признават и изпълняват в дадена държава-членка на Европейския съюз съгласно съответните правила на Европейския съюз по въпроса.
2.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол, които са постановени от съд на Кралство Дания, се признават и изпълняват в дадена държава-членка на Европейския съюз в съответствие със Споразумението между Европейската общност и Кралство Дания относно компетентността и признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела.
3.
Съдебни решения по въпроси, уредени от Атинския протокол, които са постановени от съд на трета държава,
a)
обвързана от Конвенцията от Лугано относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 30 октомври 2007 г., се признават и изпълняват в държавите-членки на Европейския съюз в съответствие с тази конвенция;
б)
обвързана от Конвенцията от Лугано относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела от 16 септември 1988 г., се признават и изпълняват в държавите-членки на Европейския съюз в съответствие с тази конвенция.“
4. Лицето или лицата, определени съгласно параграф 1 от настоящия член, прави резервата, която се съдържа в насоките на ИМО, при депозирането на документа за присъединяване на Съюза към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него.
Член 3
Съюзът депозира документа за присъединяването си към Атинския протокол по отношение на членове 10 и 11 от него до 31 декември 2011 г.
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да депозират документите за ратификация или присъединяване към Атинския протокол в разумен срок и при възможност до 31 декември 2011 г.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2011 година.
ROZHODNUTIE RADY
z 12. decembra 2011
o pristúpení Európskej únie k protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974, pokiaľ ide o jeho články 10 a 11
(2012/23/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 1 a článok 81 ods. 2 písm. a) a c) v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a) a článkom 218 ods. 8 prvým pododsekom,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
keďže:
(1)
Protokolom z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 (ďalej len „Aténsky protokol“) sa výrazne vylepšuje režim, ktorý sa týka zodpovednosti prepravcov a odškodnenia cestujúcich po mori.
(2)
Aténskym protokolom sa upravuje Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974, pričom v jeho článku 15 sa ustanovuje, že zmluvné strany Aténskeho protokolu tieto dva nástroje chápu a vykladajú spolu ako jeden jediný dokument.
(3)
Články 10 a 11 Aténskeho protokolu majú vplyv na nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1). Únia má teda výlučnú právomoc, aj pokiaľ ide o články 10 a 11 Aténskeho protokolu.
(4)
Po pristúpení Únie k Aténskemu protokolu by pravidlá súdnej príslušnosti stanovené v jeho článku 10 mali mať prednosť pred príslušnými pravidlami Únie.
(5)
Pravidlá o uznávaní a výkone rozsudkov ustanovené v článku 11 Aténskeho protokolu by však nemali mať prednosť pred príslušnými pravidlami Únie, ktorých uplatňovanie sa rozšírilo na Dánsko na základe Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (2), ani pred pravidlami Dohovoru o právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach podpísaným 16. septembra 1988 v Lugane (3), či pred Dohovorom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach podpísaným 30. októbra 2007 v Lugane (4), keďže cieľom uplatňovania týchto pravidiel je zabezpečiť uznávanie a vykonávanie rozsudkov prinajmenšom v tom istom rozsahu ako podľa pravidiel Aténskeho protokolu.
(6)
Aténsky protokol môžu ratifikovať, prijať, schváliť alebo k nemu pristúpiť štáty a organizácie regionálnej ekonomickej integrácie tvorené zvrchovanými štátmi, ktoré na tieto organizácie preniesli právomoc v určitých záležitostiach, ktoré upravuje Aténsky protokol.
(7)
Podľa článku 17 ods. 2 písm. b) a článku 19 Aténskeho protokolu môžu Aténsky protokol uzavrieť organizácie regionálnej ekonomickej integrácie.
(8)
Spojené kráľovstvo a Írsko, na ktoré sa uplatňuje Protokol (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti,, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, budú ako súčasť Európskej únie viazané článkami 10 a 11 Aténskeho protokolu.
(9)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu, pokiaľ ide o články 10 a 11 Aténskeho protokolu. Dánsko bude viazané týmito článkami len ako samostatná zmluvná strana.
(10)
Väčšina pravidiel Aténskeho protokolu sa začlenila do právnych predpisov Únie nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 z 23. apríla 2009 o zodpovednosti osobných prepravcov v preprave po mori v prípade nehôd (5). Únia teda uplatnila svoju právomoc, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré sa upravujú uvedeným nariadením. V súvislosti s uvedenými ustanoveniami sa prijme osobitné rozhodnutie paralelne s týmto rozhodnutím.
(11)
Členské štáty, ktoré majú Aténsky protokol ratifikovať alebo k nemu pristúpiť, by tak mali podľa možnosti urobiť súčasne. Členské štáty by si preto mali vymieňať informácie o stave svojich procesov ratifikácie alebo pristúpenia s cieľom pripraviť, pokiaľ je to možné, súčasné uloženie listín o ratifikácii alebo pristúpení. Členské štáty by pri ratifikácii Aténskeho protokolu alebo pristúpení k nemu mali vzniesť výhradu uvedenú v usmerneniach IMO,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Týmto sa v mene Európskej únie schvaľuje pristúpenie Európskej únie k protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 (ďalej len „Aténsky protokol“), pokiaľ ide o jeho články 10 a 11.
Text týchto článkov sa uvádza v prílohe.
Článok 2
1. Týmto sa predseda Rady oprávňuje určiť osobu alebo osoby splnomocnenú(-é) na uloženie listiny o pristúpení Únie k Aténskemu protokolu, pokiaľ ide o jeho články 10 a 11 v súlade s článkom 17 ods. 2 písm. c), článkom 17 ods. 3 a článkom 19 uvedeného protokolu.
2. Únia v čase uloženia listiny o pristúpení vydá toto vyhlásenie o právomoci:
„Členské štáty Európskej únie s výnimkou Dánskeho kráľovstva v súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, preniesli v záležitostiach, ktoré sa upravujú v článkoch 10 a 11 Aténskeho protokolu k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 a na ktoré sa vzťahuje článok 81 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, svoje právomoci na Úniu. Únia túto právomoc uplatnila prijatím nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach.“.
3. Únia vydá v čase uloženia listiny o pristúpení toto vyhlásenie k článku 17a ods. 3 Aténskeho dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 zmeneného a doplneného článkom 11 Aténskeho protokolu:
„1.
Rozsudky v záležitostiach upravovaných Aténskym protokolom k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974, ktoré vydá súd Belgického kráľovstva, Bulharskej republiky, Českej republiky, Spolkovej republiky Nemecko, Estónskej republiky, Írska, Helénskej republiky, Španielskeho kráľovstva, Francúzskej republiky, Talianskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Luxemburského veľkovojvodstva, Maďarskej republiky, Malty, Holandského kráľovstva, Rakúskej republiky, Poľskej republiky, Portugalskej republiky, Rumunska, Slovinskej republiky, Slovenskej republiky, Fínskej republiky, Švédskeho kráľovstva a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, sa uznávajú a vykonávajú v ktoromkoľvek členskom štáte Európskej únie v súlade s príslušnými pravidlami Európskej únie vzťahujúcimi sa na danú oblasť.
2.
Rozsudky v záležitostiach upravovaných Aténskym protokolom, ktoré vydá súd Dánskeho kráľovstva, sa uznávajú a vykonávajú v ktoromkoľvek členskom štáte Európskej únie v súlade s Dohodou medzi Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach.
3.
Rozsudky v záležitostiach upravovaných Aténskym protokolom, ktoré vydá súd tretieho štátu
a)
viazaného Dohovorom o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach podpísaným 30. októbra 2007 v Lugane, sa v členských štátoch Európskej únie uznávajú a vykonávajú v súlade s týmto dohovorom;
b)
viazaného Dohovorom o právomoci a o výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach podpísaným 16. septembra 1988 v Lugane, sa v členských štátoch Európskej únie uznávajú a vykonávajú v súlade s týmto dohovorom.“.
4. Osoba alebo osoby určená(-é) podľa odseku 1 tohto článku vznesie(-ú) pri ukladaní listiny o pristúpení Únie k Aténskemu protokolu výhradu uvedenú v usmerneniach IMO, pokiaľ ide o jeho články 10 a 11.
Článok 3
Únia uloží svoju listinu o pristúpení k Aténskemu protokolu, pokiaľ ide o jeho články 10 a 11 do 31. decembra 2011.
Článok 4
Členské štáty podniknú kroky potrebné na uloženie listiny o ratifikácii Aténskeho protokolu alebo o pristúpení k nemu v primeranej lehote a pokiaľ možno do 31. decembra 2011.
V Bruseli 12. decembra 2011