РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 360/2012 НА КОМИСИЯТА
от 25 април 2012 година
относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към минималната помощ (de minimis) за предприятия, предоставящи услуги от общ икономически интерес
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 2, параграф 1 от него,
като публикува проект на настоящия регламент (2),
след консултации с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 994/98 упълномощава Комисията да определи чрез регламент прага, под който се счита, че мерките за помощ не отговарят на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и следователно не са обект на процедурата за уведомяване, предвидена в член 108, параграф 3 от Договора.
(2)
По-конкретно, въз основа на горепосочения регламент Комисията прие Регламент (ЕО) № 1998/2006 от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ (3), с който се установява общ таван за минималната помощ в размер на 200 000 EUR за получател за период от три данъчни години.
(3)
Опитът на Комисията в прилагането на правилата за държавната помощ, отпускана на предприятия, предоставящи услуги от общ икономически интерес, по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора, показа, че таванът, под който може да се сметне, че предоставените на тези предприятия предимства не засягат търговията между държавите членки и/или не нарушават или не заплашват да нарушат конкуренцията, може да се различава в някои случаи от общия таван за минималната помощ, установен в Регламент (ЕО) № 1998/2006. Вероятно е поне някои от тези предимства да представляват компенсация за допълнителните разходи, свързани с предоставянето на услуги от общ икономически интерес. Освен това много дейности, които могат да бъдат определени като предоставяне на услуги от общ икономически интерес, имат ограничен териториален обхват. Затова е целесъобразно успоредно със съществуващия Регламент (ЕС) № 1998/2006 да се въведе регламент, съдържащ конкретни правила за минималната помощ за предприятията, предоставящи услуги от общ икономически интерес. Следва да се определи таван за размера на минималната помощ, която всяко едно предприятие може да получи за определен период от време.
(4)
С оглед на опита на Комисията следва да се приеме, че помощта, отпусната на предприятия, предоставящи услуга от общ икономически интерес, не засяга търговията между държавите членки и/или не нарушава или не заплашва да наруши конкуренцията, при условие че общият размер на помощта, отпусната за извършване на услуги от общ икономически интерес от предприятието получател, не надвишава 500 000 EUR за период от три данъчни години. С оглед на развитието на сектора на пътническия сухопътен транспорт и на предимно местния характер на услугите от общ икономически интерес в тази област не е уместно прилагането на по-нисък таван за този сектор и следва да се прилага таванът от 500 000 EUR.
(5)
Годините, които трябва да бъде взети предвид за определяне дали е спазен този таван, следва да са данъчните години, използвани за данъчни цели от предприятието в съответната държава членка. Приложимият тригодишен период следва да бъде с текущо отчитане, така че при всяко ново предоставяне на минимална помощ да се изчислява общият размер на минималната помощ, предоставена през съответната данъчна година и през двете предшестващи данъчни години. Предоставените от държавата членка помощи следва да бъдат вземани предвид за тази цел дори ако са финансирани изцяло или частично с ресурси, произхождащи от Съюза. Следва да не съществува възможност мерки за помощ, които надвишават тавана за минималната помощ, да бъдат раздробявани на няколко по-малки части, за да могат тези части да попаднат в приложното поле на настоящия регламент.
(6)
Настоящият регламент следва да се прилага единствено по отношение на помощи, отпуснати за предоставянето на услуга от общ икономически интерес. За тази цел на предприятието получател следва писмено да му бъде възложена услугата от общ икономически интерес, по отношение на която се предоставя помощта. Актът за възлагане трябва да информира предприятието относно услугата от общ икономически интерес, за която се предоставя помощта, но не е необходимо да съдържа цялата подробна информация, посочена в Решение 2012/21/ЕС на Комисията от 20 декември 2011 г. относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (4).
(7)
Предвид на специалните правила, които се прилагат в сектора на първичното производство на селскостопански продукти, в секторите рибарство и аквакултури и в сектора на товарния сухопътен транспорт, и предвид на факта, че в тези сектори рядко се възлагат услуги от общ икономически интерес, както и на съществуващия риск помощи в размер, по-малък от предвидения в настоящия регламент таван, да изпълнят критериите по член 107, параграф 1 от Договора в горните сектори, настоящият регламент следва да не се прилага към тези сектори. Въпреки това, ако предприятията извършват дейност в сектора на първичното производство на селскостопански продукти, в секторите рибарство и аквакултури и в сектора на товарния сухопътен транспорт, както и в други сектори или дейности, настоящият регламент следва да се прилага за тези други сектори или дейности (като например събирането на отпадъци в моретата), при условие че държавите членки гарантират, че дейностите в изключените сектори не се възползват от минималната помощ съгласно настоящия регламент, посредством подходящи средства като например отделянето на дейности и разграничаването на разходи. Държавите членки могат да изпълнят това задължение като по-специално ограничат размера на минималната помощ до компенсацията на разходите за предоставянето на услугата, като се включи разумна печалба. Настоящият регламент не следва да се прилага за въгледобивния сектор с оглед на специфичните му особености и факта, че в този сектор в редки случаи се възлагат услуги от общ икономически интерес.
(8)
Предвид на сходствата между преработката и търговията със селскостопански продукти, от една страна, и на неселскостопански продукти, от друга страна, настоящият регламент следва да се прилага за преработката и търговията със селскостопански продукти, но при спазване на определени условия. В този смисъл за преработка и търговия следва да не се считат нито дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство по приготвяне на продукта за неговата първа продажба, например жътвата, прибирането и вършитбата на зърнени храни или опаковането на яйца и др., нито първата продажба на прекупвачи и преработватели.
(9)
Съдът на Европейския съюз е установил в своята практика (5), че след като веднъж Съюзът е приел законодателство за създаване на обща организация на пазара в даден селскостопански сектор, държавите членки са длъжни да се въздържат от всякакви мерки, които могат да я нарушат или да създадат изключение от нея. По тази причина настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, чийто размер се определя въз основа на цените или количествата на изкупуваните продукти или на продуктите, предлагани на пазара. Регламентът следва да не се прилага и за минималното подпомагане, което е свързано със задължение за споделяне на помощта с първични производители.
(10)
Настоящият регламент следва да не се прилага за минималната помощ за износ или за минималната помощ, при която се дава предпочитание на местни спрямо вносни продукти.
(11)
Настоящият регламент следва да не се прилага за предприятията в затруднение по смисъла на Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (6), тъй като не е уместно оперативна помощ да бъде предоставена на предприятия в затруднение извън рамките на план за преструктуриране и предвид на трудностите, свързани с определянето на брутния еквивалент безвъзмездни средства на помощ, предоставена за този тип предприятия.
(12)
В съответствие с принципите, които регламентират помощта, попадаща в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора, минималната помощ следва да се счита за предоставена в момента, когато на предприятието, в съответствие с националния правен режим, бъде предоставено юридическото право за получаване на помощта.
(13)
За да не се заобикалят максималните интензитети на помощта, определени с различни инструменти на Съюза, минималната помощ следва да не се натрупва с държавна помощ за същите допустими разходи, ако в резултат на това натрупване интензитетът на помощта би превишил интензитета, определен за конкретните обстоятелства на всеки отделен случай с регламент или решение за групово освобождаване, приети от Комисията.
(14)
Настоящият регламент следва да не ограничава прилагането на Регламент (ЕО) № 1998/2006 до предприятията, които предоставят услуги от общ икономически интерес. Държавите членки следва да продължат да бъдат свободни да използват настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1998/2006 по отношение на помощи, отпуснати за предоставянето на услуги от общ икономически интерес.
(15)
В своето решение по делото Altmark (7) Съдът на Европейския съюз установи няколко условия, които трябва да бъдат изпълнени, за да не представлява държавна помощ компенсацията за предоставяне на услуга от общ икономически интерес. Тези условия гарантират, че компенсация, чийто размер е ограничен до нетните разходи, които извършва ефективно работещо предприятие за предоставянето на услуга от общ икономически интерес, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Компенсация, надхвърляща тези нетни разходи, представлява държавна помощ, която може да бъде определена като съвместима с вътрешния пазар въз основа на приложимите правила на Съюза. За да се избегне прилагането на настоящия регламент с цел заобикаляне на условията, установени в решението Altmark, както и за да се избегне нарушаване на търговията вследствие на минимална помощ, отпусната в съответствие с настоящия регламент, поради натрупването ѝ с друга компенсация за същата услуга от общ икономически интерес, минималната помощ, отпусната съгласно настоящия регламент следва да не се натрупва с друга компенсация за същата услуга, без значение дали тя представлява държавна помощ по смисъла на решението Altmark или съвместима помощ съгласно Решение 2012/21/ЕС или Съобщението на Комисията „Рамка на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.)“ (8). С оглед на това настоящият регламент следва да не се прилага за компенсация, получена за предоставянето на услуга от общ икономически интерес, за която се предоставят и други видове компенсация, освен в случаите, в които другата компенсация представлява минимална помощ, отпусната съгласно други регламенти за минимална помощ, и се спазват правилата за натрупване, посочени в настоящия регламент.
(16)
За целите на прозрачността, равнопоставеността и правилното прилагане на тавана за минималната помощ всички държави членки следва да прилагат един и същ изчислителен метод. За улесняване на изчислението и в съответствие със сегашната практика по прилагането на правилото за минималната помощ сумите на тези помощи, които не са под формата на парична безвъзмездна помощ, следва да бъдат преобразувани в съответния им брутен еквивалент безвъзмездни средства. За да се изчисли еквивалентът безвъзмездни средства на видовете прозрачна помощ, различна от безвъзмездна помощ, и помощ, изплащана на няколко части, е необходимо да се използват пазарните лихвени проценти, преобладаващи към момента на предоставянето на тази помощ. За да се осигури еднакво, прозрачно и опростено прилагане на правилата за държавните помощи, за пазарни лихвени проценти за целите на настоящия регламент следва да се приемат референтните лихвени проценти, както са определени понастоящем в Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (9).
(17)
За целите на прозрачността, равнопоставеността и ефективното наблюдение настоящият регламент следва да се прилага само към тези минимални помощи, които са прозрачни. Под „прозрачна помощ“ се разбира помощ, за която е възможно да се изчисли точно и предварително брутният еквивалент безвъзмездни средства, без да се налага извършване на оценка на риска. Това точно изчисление може да бъде направено, например, за безвъзмездни помощи, лихвени субсидии и ограничени до определен размер данъчни облекчения. Помощта под формата на капиталови инжекции следва да не се разглежда като прозрачна минимална помощ, с изключение на случаите, когато общият размер на публичната инжекция е под тавана за минималната помощ. Помощта под формата на мерки за рисков капитал, както е посочено в Насоките на Общността за държавната помощ за насърчаване на инвестициите в рисков капитал в малките и средните предприятия (10), следва да не се счита за прозрачна минимална помощ, освен ако в рамките на въпросната схема за рисков капитал се предоставя капитал само в размер, който не надвишава тавана за минималната помощ, на всяко целево предприятие. Помощите под формата на заеми следва да се считат за прозрачни минимални помощи, когато брутният еквивалент безвъзмездни средства е изчислен въз основа на преобладаващите в момента на предоставяне на помощта пазарни лихвени проценти.
(18)
Необходимо е да се предостави правна сигурност за гаранционните схеми, които нямат потенциал да повлияят на търговията и да нарушат конкуренцията и при които има достатъчно данни за надеждно оценяване на възможните последствия. Предвид на това в настоящия регламент следва да се транспонира таванът за минималната помощ от 500 000 EUR в специален за гаранциите таван въз основа на гарантираната сума на индивидуалния заем, за който се издава съответната гаранция. Този специален таван следва да бъде изчислен по методология за определяне размера на държавната помощ в гаранционни схеми във връзка със заеми, предоставяни в ползва на жизнеспособни предприятия. Методологията и данните, използвани за изчисляване на специалния таван за гаранции, следва да изключват предприятията в затруднено положение съгласно насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение. С оглед на това този специален таван следва да не се прилага към индивидуалните помощи, предоставяни извън обхвата на гаранционна схема, към помощите за предприятия в затруднение и към гаранциите за операции, различни от заеми, например гаранциите за капиталови трансакции. Специалният таван следва да бъде определен въз основа на факта, че при максимален лихвен процент (нетна наказателна лихва при просрочване) от 13 %, което представлява най-лошият сценарий за гаранционните схеми в Съюза, брутният еквивалент безвъзмездни средства на гаранция, възлизаща на 3 750 000 EUR, може да се приеме за равен на тавана за минималната помощ от 500 000 EUR. Само гаранциите, които покриват до 80 % от пораждащия ги заем, следва да бъдат обхванати от тези специални тавани. За да установят брутния еквивалент на помощта в безвъзмездни средства на гаранция, държавите членки могат да използват също и методология, одобрена от Комисията след нотифициране съгласно регламент на Комисията в областта на държавните помощи, ако одобрената методология се отнася изрично до съответния вид гаранции и вид пораждащи ги трансакции в контекста на прилагането на настоящия регламент.
(19)
След нотифициране от държава членка Комисията може да разгледа въпроса дали мярка за помощ, която не представлява безвъзмездна помощ, заем, гаранция, капиталова инжекция, мярка за рисков капитал или ограничено до определен размер данъчно облекчение, води до брутен еквивалент безвъзмездни средства, който не надвишава тавана за минималната помощ и следователно попада в приложното поле на разпоредбите на настоящия регламент.
(20)
Задължение на Комисията е да осигури спазването на правилата за държавните помощи, и по-специално спазването на условията за отпускане за помощи, предоставени по правилата за минималната помощ. В съответствие с принципа за сътрудничество, посочен в член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, държавите членки следва да способстват за изпълнението на тази задача, като създадат необходимите механизми, за да не се допуска общият размер на минималната помощ, отпусната на едно и също предприятие за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, да надхвърли общия допустим праг. За тази цел и за да се осигури съответствие с разпоредбите относно натрупването с минималната помощ по силата на други регламенти за минимална помощ, когато предоставят минимална помощ съгласно настоящия регламент държавите членки следва да информират въпросното предприятие относно размера на помощта и нейния характер на минимална помощ, като се позоват на настоящия регламент. Освен това, преди да предостави такава помощ, съответната държава членка следва да получи от предприятието декларация относно получаването на друга минимална помощ, обхваната от настоящия регламент или от други регламенти за минимална помощ и получена през съответната данъчна година и през двете предходни данъчни години. Като алтернативен вариант държавата членка следва да има възможността да осигури спазването на тавана посредством централен регистър.
(21)
Настоящият регламент следва да се прилага, без да се засягат изискванията на правото на Европейския съюз в областта на обществените поръчки или допълнителните изисквания, произтичащи от Договора или от секторното законодателство на Съюза.
(22)
Настоящият регламент следва да се прилага за помощите, предоставени преди влизането му в сила в полза на предприятия, предоставящи услуги от общ икономически интерес.
(23)
Комисията възнамерява да преразгледа настоящия регламент пет години след неговото влизане в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле и определения
1. Настоящият регламент се прилага за помощите, отпуснати в полза на предприятия, които предоставят услуги от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
помощите, предоставени на предприятия, които извършват дейност в секторите рибарство и аквакултури, както са определени съгласно Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (11);
б)
помощите, предоставени на предприятия, които извършват дейност в областта на първичното производство на селскостопански продукти;
в)
помощи, предоставени на предприятия, които извършват дейности, свързани с преработката и търговията на селскостопански продукти, в следните случаи:
i)
когато размерът на помощта е определен въз основа на цените или количествата на продуктите, които биват изкупувани от първичните производители или предлагани на пазара от съответните предприятия,
ii)
когато помощта е свързана със задължението да бъде прехвърлена изцяло или частично на първичните производители;
г)
помощите за дейности, свързани с износ за трети държави или държави членки, по-конкретно помощите, свързани пряко с изнасяните количества, със създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи, свързани с експортната дейност;
д)
помощите, обвързани с условие за преференциално използване на национални пред вносни продукти;
е)
помощите, предоставени на предприятия, които извършват дейност в сектора на въгледобива, както е дефиниран в Решение 2010/787/ЕС на Съвета (12);
ж)
помощите, предоставени на предприятия, които извършват сухопътен транспорт на товари за чужда сметка или срещу възнаграждение;
з)
помощите, предоставени на предприятия в затруднение.
Ако предприятията извършват дейност в секторите, посочени в първа алинея, букви а), б), в) или г), и в секторите, които не са изключени от приложното поле на настоящия регламент, настоящият регламент се прилага само за помощите, предоставени във връзка с тези други сектори или дейности, при условие че държавите членки гарантират, че от минималната помощ съгласно настоящия регламент не произтичат ползи за дейностите в изключените сектори, посредством подходящи средства като например отделянето на дейности и разграничаването на разходи.
3. За целите на настоящия регламент:
а)
„селскостопански продукти“ означава продуктите, посочени в приложение I към Договора, с изключение на рибните продукти;
б)
„преработка на селскостопански продукти“ означава всяка една операция върху селскостопански продукт, от която се получава също селскостопански продукт, с изключение на дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство, необходими за приготвянето на животински или растителен продукт за първата му продажба;
в)
„търговия със селскостопански продукти“ означава държане или излагане с цел продажба, предлагане за продажба, доставяне или какъвто и да е друг начин за пласиране на пазара, с изключение на първата продажба, от първичния производител на прекупвач или преработвател, както и всяка една дейност по приготвяне на продукта за тази първа продажба; продажба от първичен производител на краен потребител се счита за търговия, ако се осъществява в самостоятелни помещения, предвидени за тази цел.
Член 2
Минимална помощ (de minimis)
1. Приема се, че помощта, отпусната на предприятия за предоставянето на услуга от общ икономически интерес, не отговаря на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора и следователно се освобождава от изискването за нотифициране съгласно член 108, параграф 3 от Договора, ако тя отговаря на условията, посочени в параграфи 2-8 от настоящия член.
2. Общият размер на минималната помощ, предоставена на всяко едно предприятие, предоставящо услуги от общ икономически интерес, не може да надхвърля 500 000 EUR за период от три данъчни години.
Този таван се прилага независимо от формата на минималната помощ и независимо от това дали предоставената от държавата членка помощ се финансира изцяло или частично с ресурси, произхождащи от Съюза. Периодът се определя на база данъчните години, използвани от предприятието в съответната държава членка.
3. Таванът по параграф 2 се изразява като парична безвъзмездна помощ. Всички използвани стойности са в брутно изражение, т.е. преди приспадане на данъци или други отчисления. В случаите, в които помощта се дава под форма, различна от безвъзмездни средства, размерът на помощта е брутният еквивалент безвъзмездни средства на помощта.
Помощ, изплащана на няколко части, се сконтира към стойността ѝ към момента на нейното предоставяне. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, е сконтовият процент, приложим към момента на отпускане на помощта.
4. Настоящият регламент се прилага само за помощите, при които брутният еквивалент безвъзмездни средства на помощта може да бъде изчислен точно и това може да стане предварително, без да е необходима оценка на риска („прозрачна помощ“). По-специално:
а)
помощите под формата на заеми се считат за прозрачни минимални помощи, когато брутният еквивалент безвъзмездни средства е изчислен въз основа на актуалните в момента на предоставяне на помощта референтни лихвени проценти;
б)
помощите под формата на капиталови инжекции не се считат за прозрачни минимални помощи, освен когато общият размер на публичната инжекция не надхвърля тавана за минималната помощ;
в)
помощите под формата на мерки за рисков капитал не се считат за прозрачни минимални помощи, освен когато съответната схема за рисков капитал осигурява капитал само до тавана за минималната помощ за всяко едно от предприятията, към които е насочена схемата;
г)
индивидуалните помощи, предоставени по гаранционни схеми в полза на предприятия, които не са предприятия в затруднение, се разглеждат като прозрачни минимални помощи, ако гарантираната част на пораждащия гаранцията заем, предоставен по такава схема, не надвишава сумата от 3 750 000 EUR на предприятие. Ако гарантираната част на пораждащия гаранцията заем възлиза само на определен процент от този таван, се приема, че брутният еквивалент безвъзмездни средства на тази гаранция съответства на същия процент от тавана, посочен в параграф 2. Гаранцията не може да превишава 80 % от заема, който я поражда. Гаранционните схеми се считат също за прозрачни, ако:
i)
преди изпълнението на схемата методологията за изчисляване на брутния еквивалент безвъзмездни средства на гаранциите е била одобрена, след като е била нотифицирана до Комисията в съответствие с регламент, приет от Комисията в областта на държавните помощи, както и
ii)
одобрената методология се отнася изрично до съответния вид гаранции и вид пораждащи ги операции в контекста на прилагането на настоящия регламент.
5. Когато общият размер на минималната помощ по смисъла на настоящия регламент, отпусната на предприятие за предоставянето на услуги от общ икономически интерес, превиши тавана, определен в параграф 2, тази помощ не може да се възползва от настоящия регламент, дори за частта, която не превишава този таван. В такива случаи мярката за помощ не може да се възползва от предимствата на настоящия регламент.
6. Минималната помощ по смисъла на настоящия регламент не се натрупва с държавна помощ за същите приемливи разходи, ако в резултат на това натрупване интензитетът на помощта би превишил интензитета, определен за конкретните обстоятелства на отделния случай с регламент или решение за групово освобождаване, приети от Комисията.
7. Минималната помощ съгласно настоящия регламент може да се натрупва с минимална помощ в съответствие с други регламенти за минимална помощ до тавана, определен в параграф 2.
8. Минималната помощ съгласно настоящия регламент не може да се натрупва с компенсация за същата услуга от общ икономически интерес, независимо от това дали представлява държавна помощ или не.
Член 3
Мониторинг
1. Когато държава членка възнамерява да предостави минимална помощ на предприятие съгласно настоящия регламент, тя уведомява писмено предприятието относно вероятния размер на помощта, изразен в брутен еквивалент безвъзмездни средства, относно услугата от общ икономически интерес, за която тя се отпуска, както и относно нейния минимален характер, като изрично се позовава на настоящия регламент и посочва неговото заглавие и данните за публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Когато минимална помощ съгласно настоящия регламент се предоставя на различни предприятия въз основа на схема за помощ и по тази схема на предприятията се предоставят индивидуални помощи в различни размери, съответната държава членка може по свой избор да изпълни това задължение, като съобщи на предприятията фиксирана сума, съответстваща на максималния размер на помощта, която ще бъде отпусната по схемата. В този случай фиксираната сума се използва за определяне на това дали е достигнат таванът, определен в член 2, параграф 2. Освен това, преди да предостави такава помощ, съответната държава членка трябва да получи от предприятието, предоставящо услугата от общ икономически интерес, писмено или в електронна форма, декларация относно евентуалната минимална помощ, получена съгласно настоящия регламент или съгласно друг регламент за минимална помощ през двете предходни данъчни години и през текущата данъчна година.
Държавата членка предоставя новата минимална помощ съгласно настоящия регламент само след като е проверила, че с нея общият размер на минималната помощ, предоставена на съответното предприятие, няма да се повиши до равнище, надхвърлящо тавана, определен в член 2, параграф 2, и че се спазват правилата за натрупване, посочени в член 2, параграфи 6, 7 и 8.
2. Ако държавата членка е създала централен регистър на минималните помощи, съдържащ пълна информация за всички минимални помощи, отпуснати на предприятия, които предоставят услуги от общ икономически интерес, от всеки един орган в тази държава членка, първата алинея от параграф 1 спира да се прилага от момента, в който регистърът обхване период от три години.
3. Държавите членки документират и събират цялата информация относно прилагането на настоящия регламент. Така съставените документи съдържат цялата информация, необходима за установяване дали са спазени условията на настоящия регламент. Документацията относно индивидуалните минимални помощи се съхранява в продължение на 10 бюджетни години, считано от датата на тяхното предоставяне. Документацията относно схемите за минимална помощ се пази за период от 10 години от датата, на която е предоставена последната индивидуална помощ по такава схема. По писмено искане съответната държава членка предоставя на Комисията в срок до 20 работни дни или в по-дълъг срок, ако такъв бъде определен с искането, цялата информация, която Комисията счита за необходима, за да прецени дали са спазени условията по настоящия регламент, по-специално относно общия размер на минималната помощ съгласно настоящия регламент и други регламенти за минимална помощ, получена от всяко едно предприятие.
Член 4
Преходни разпоредби
Настоящият регламент се прилага за минималната помощ, отпусната за предоставяне на услуги от общ икономически интерес преди влизането му в сила, ако тя отговаря на условията, предвидени в членове 1 и 2. Всяка помощ за предоставяне на услуги от общ икономически интерес, която не отговаря на тези условия, се оценява в съответствие със съответните решения, рамки, насоки, съобщения и известия.
След изтичане на срока на действие на настоящия регламент всяка минимална помощ, която изпълнява условията на регламента, може да бъде изпълнена законосъобразно за допълнителен период от шест месеца.
Член 5
Влизане в сила и срок на действие
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага до 31 декември 2018 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 април 2012 година.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 360/2012
z 25. apríla 2012
o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na pomoc de minimis v prospech podnikov poskytujúcich služby všeobecného hospodárskeho záujmu
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 994/98 zo 7. mája 1998 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci (1), a najmä na jeho článok 2 ods. 1,
po uverejnení návrhu tohto nariadenia (2),
po konzultácii s Poradným výborom pre štátnu pomoc,
keďže:
(1)
Nariadením (ES) č. 994/98 sa Komisia splnomocňuje stanoviť nariadením prah, pod ktorým sa opatrenia pomoci považujú za opatrenia, ktoré nespĺňajú všetky kritériá článku 107 ods. 1 zmluvy, a preto nepodliehajú notifikačnému postupu ustanovenému v článku 108 ods. 3 zmluvy.
(2)
Na základe uvedeného nariadenia Komisia prijala predovšetkým nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (3), ktorým sa stanovuje všeobecný strop pomoci de minimis vo výške 200 000 EUR na príjemcu za obdobie troch fiškálnych rokov.
(3)
Skúsenosti Komisie s uplatňovaním pravidiel štátnej pomoci na podniky poskytujúce služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 106 ods. 2 zmluvy ukazujú, že strop, pod ktorým výhody udelené takýmto podnikom možno považovať za výhody, ktoré neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi a/alebo za výhody, ktoré nenarúšajú hospodársku súťaž a ani nehrozí, že by ju narušili, sa môže v niektorých prípadoch líšiť od všeobecného stropu pomoci de minimis stanoveného v nariadení Komisie (ES) č. 1998/2006. Je pravdepodobné, že minimálne niektoré z týchto výhod predstavujú náhradu za dodatočné náklady spojené s poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu. Okrem toho mnoho činností klasifikovaných ako poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu má obmedzenú územnú pôsobnosť. Preto je vhodné popri nariadení Komisie (ES) č. 1998/2006 zaviesť nariadenie obsahujúce osobitné pravidlá de minimis pre podniky poskytujúce služby všeobecného hospodárskeho záujmu. Mal by sa stanoviť strop pomoci de minimis, ktorú môžu jednotlivé podniky dostať za určité obdobie.
(4)
Na základe skúseností Komisie by sa pomoc v prospech podnikov poskytujúcich služby všeobecného hospodárskeho záujmu mala považovať za pomoc, ktorá neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a/alebo za pomoc, ktorá nenarúša hospodársku súťaž a ani nehrozí, že by ju narušila, a to za predpokladu, že celková výška pomoci za služby všeobecného hospodárskeho záujmu udelená príjemcovi nepresiahne 500 000 EUR za akékoľvek obdobie troch fiškálnych rokov. Vzhľadom na vývoj sektora cestnej osobnej dopravy a prevažne miestny charakter služieb všeobecného hospodárskeho záujmu v tejto oblasti nie je vhodné uplatňovať nižší strop pre tento sektor, a preto by sa mal uplatniť strop 500 000 EUR.
(5)
Na účely zistenia, či sa tento strop dodržuje, sa zohľadňujú fiškálne roky, ktoré sa používajú na fiškálne účely podniku v príslušnom členskom štáte. Príslušné obdobie troch rokov sa musí priebežne hodnotiť, pretože pre každý nový grant pomoci de minimis je potrebné stanoviť celkovú výšku pomoci de minimis poskytnutú počas príslušného fiškálneho roka, ako aj počas dvoch predchádzajúcich fiškálnych rokov. Na tento účel by sa mala zohľadniť pomoc poskytnutá zo strany členského štátu aj vtedy, keď je financovaná úplne alebo čiastočne zo zdrojov Únie. Opatrenia pomoci prekračujúce strop de minimis nie je možné rozdeliť do menších častí tak, aby sa tieto časti zosúladili s rozsahom pôsobnosti tohto nariadenia.
(6)
Toto nariadenie by sa malo vzťahovať iba na pomoc pridelenú na poskytovanie služby všeobecného hospodárskeho záujmu. Podnik, ktorý je príjemcom pomoci, by preto mal byť písomne poverený službou všeobecného hospodárskeho záujmu, na ktorú sa pomoc poskytuje. Hoci poverovací dokument by mal informovať príslušný podnik o službe všeobecného hospodárskeho záujmu, na ktorú sa pomoc poskytuje, nemusí nevyhnutne obsahovať všetky podrobné informácie určené v rozhodnutí Komisie 2012/21/EÚ z 20. decembra 2011 o uplatňovaní článku 106 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na štátnu pomoc vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme, udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (4).
(7)
Vzhľadom na osobitné pravidlá uplatňované v sektore prvovýroby poľnohospodárskych produktov, rybného hospodárstva, akvakultúry a cestnej nákladnej dopravy, ďalej na skutočnosť, že podniky v týchto sektoroch sú zriedka poverované službami všeobecného hospodárskeho záujmu, ako aj na riziko, že aj objemy pomoci určené pre tieto sektory, ktoré nedosahujú strop stanovený v tomto nariadení, by mohli spĺňať kritériá článku 107 ods. 1 zmluvy, by sa toto nariadenie nemalo vzťahovať na uvedené sektory. Ak však podniky pôsobia v sektore prvovýroby poľnohospodárskych produktov, rybného hospodárstva, akvakultúry a cestnej nákladnej dopravy, ako aj v ďalších sektoroch alebo činnostiach, potom by sa toto nariadenie malo vzťahovať aj na tieto ďalšie sektory alebo činnosti (ako napríklad zbieranie odpadu na mori) za podmienky, že členské štáty zabezpečia, aby činnosti patriace do vylúčeného sektora (vylúčených sektorov) neparticipovali na pomoci de minimis podľa tohto nariadenia, primeranými opatreniami ako je oddelenie činností alebo odlíšenie nákladov. Členské štáty môžu túto povinnosť splniť najmä tým, že obmedzia výšku pomoci de minimis na náhradu nákladov na poskytovanie služby, vrátane primeraného zisku. Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na sektor uhlia vzhľadom na jeho osobitné charakteristiky, ako aj na skutočnosť, že podniky v týchto sektoroch sú zriedka poverované službami všeobecného hospodárskeho záujmu.
(8)
Vzhľadom na podobnosti medzi spracovaním a marketingom poľnohospodárskych produktov na jednej strane a spracovaním a marketingom nepoľnohospodárskych produktov na strane druhej, by sa toto nariadenie malo uplatňovať na spracovanie a marketing poľnohospodárskych produktov za predpokladu, že sa splnia určité podmienky. V tejto súvislosti by sa za spracovanie alebo marketing nemali považovať poľnohospodárske činnosti potrebné na prípravu produktu na prvý predaj ako zber, sekanie a mlátenie obilnín alebo balenie vajec, ani prvotný predaj ďalším predajcom alebo spracovateľom.
(9)
Súdny dvor stanovil (5), že hneď ako Únia prijme právny predpis týkajúci sa zriadenia spoločnej organizácie trhu v príslušnom sektore poľnohospodárstva, sú členské štáty povinné zdržať sa prijatia akéhokoľvek opatrenia, ktoré by ho mohlo narušiť alebo vytvoriť k nemu výnimky. Z tohto dôvodu by sa toto nariadenie nemalo vzťahovať na pomoc, ktorej výška je stanovená na základe ceny alebo množstva kúpených produktov alebo produktov umiestnených na trhu. Rovnako by sa nemalo vzťahovať na podporu de minimis, ktorá súvisí s povinnosťou podieľať sa na pomoci s prvovýrobcami.
(10)
Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na pomoc de minimis pri vývoze alebo na pomoc de minimis uprednostňujúcu domáce produkty pred dovážanými.
(11)
Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na podniky v ťažkostiach v zmysle usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (6), keďže nie je vhodné poskytovať prevádzkovú pomoc podnikom v ťažkostiach mimo reštrukturalizačnej koncepcie, ako aj vzhľadom na ťažkosti súvisiace so stanovením ekvivalentu hrubého grantu pomoci poskytnutej tomuto druhu podnikov.
(12)
V súlade so zásadami, ktoré sa vzťahujú na pomoc podľa článku 107 ods. 1 zmluvy, by sa pomoc de minimis mala považovať za poskytnutú v okamihu, keď je podniku priznané právo prijať pomoc podľa uplatniteľného vnútroštátneho právneho poriadku.
(13)
S cieľom vyhnúť sa obchádzaniu maximálnych intenzít pomoci stanovených v rôznych nástrojoch Únie, by sa pomoc de minimis nemala kumulovať so štátnou pomocou, pokiaľ ide o rovnaké oprávnené výdavky, ak by takáto kumulácia viedla k intenzite pomoci, ktorá presahuje intenzitu pomoci stanovenú v závislosti od osobitných okolností jednotlivých prípadov v nariadení alebo rozhodnutí o skupinovej výnimke prijatom Komisiou.
(14)
Týmto nariadením by sa uplatňovanie nariadenia Komisie (ES) č. 1998/2006 nemalo obmedzovať výlučne na podniky poskytujúce služby všeobecného hospodárskeho záujmu. V súvislosti s pomocou za služby všeobecného hospodárskeho záujmu by členské štáty mali mať možnosť vychádzať buď z tohto nariadenia alebo z nariadenia Komisie (ES) č. 1998/2006.
(15)
Súdny dvor vo svojom rozhodnutí vo veci Altmark (7) stanovil viaceré podmienky, ktoré sa musia splniť, aby sa náhrada za poskytovanie služby všeobecného hospodárskeho záujmu nepovažovala za štátnu pomoc. Tieto podmienky zaručujú, že náhrada obmedzená na čisté náklady vynaložené efektívnymi podnikmi na poskytovanie služby všeobecného hospodárskeho záujmu nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy. Náhrada presahujúca tieto čisté náklady predstavuje štátnu pomoc, ktorá môže byť vyhlásená za zlučiteľnú na základe platných pravidiel Únie. S cieľom vyhnúť sa tomu, aby sa toto nariadenie uplatňovalo so zámerom obísť podmienky stanovené v rozsudku vo veci Altmark, ako aj s cieľom vyhnúť sa tomu, aby pomoc de minimis poskytnutá na základe tohto nariadenia narušila obchod v dôsledku jej kumulácie s inou náhradou za tú istú službu všeobecného hospodárskeho záujmu, pomoc de minimis na základe tohto nariadenia by sa nemala kumulovať so žiadnou inou náhradou týkajúcou sa tej istej služby bez ohľadu na to, či predstavuje štátnu pomoc v zmysle rozsudku vo veci Altmark, alebo zlučiteľnú pomoc v zmysle rozhodnutia 2012/21/EÚ či oznámenia Komisie - Rámec Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011) (8). Toto nariadenie by sa preto nemalo uplatňovať na náhrady prijaté za poskytovanie služby všeobecného hospodárskeho záujmu, na ktoré sa poskytujú aj iné druhy náhrad, s výnimkou prípadu, keď táto iná náhrada predstavuje pomoc de minimis podľa iných predpisov o pomoci de minimis, pričom pravidlá kumulácie stanovené v tomto nariadení sú dodržané.
(16)
Na účely transparentnosti, rovnakého zaobchádzania a správneho uplatňovania stropu de minimis by všetky členské štáty mali uplatňovať tú istú metódu výpočtu. S cieľom uľahčiť tento výpočet a v súlade so súčasnou praxou uplatňovania pravidla de minimis je vhodné, aby sumy pomoci, ktoré sa neposkytujú formou hotovostného grantu, boli prekonvertované na ich ekvivalent hrubého grantu. Výpočet ekvivalentu grantu v prípade transparentných druhov pomoci iných než granty a v prípade pomoci splatnej v niekoľkých splátkach si vyžaduje používanie trhových sadzieb platných v čase poskytnutia takejto pomoci. S cieľom zabezpečiť jednotné, transparentné a jednoduché uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci by sa na účely tohto nariadenia mali za trhové sadzby považovať referenčné sadzby, ktoré sú v súčasnosti stanovené v oznámení Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (9).
(17)
Na účely transparentnosti, rovnakého zaobchádzania a účinného monitorovania by sa toto nariadenie malo vzťahovať iba na pomoc de minimis, ktorá je transparentná. Transparentná pomoc je pomoc, v prípade ktorej je možné vopred presne vypočítať hrubý ekvivalent grantu bez toho, aby bolo potrebné vykonať hodnotenie rizika. Takýto presný výpočet možno uskutočniť, ak ide napríklad o granty, bonifikáciu úrokových sadzieb alebo o obmedzené oslobodenia od dane. Pomoc v rámci kapitálových injekcií by sa nemala považovať za transparentnú pomoc de minimis, pokiaľ celková suma verejnej injekcie nie je nižšia ako strop de minimis. Pomoc vo forme opatrení rizikového kapitálu, ako sa uvádza v usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci a rizikovom kapitáli pre malé a stredné podniky (10), by sa nemala považovať za transparentnú pomoc de minimis s výnimkou prípadu, keď sa v rámci príslušnej schémy rizikového kapitálu poskytuje kapitál pre jednotlivé cieľové podniky iba do výšky stropu de minimis. Pomoc vo forme pôžičiek by sa mala považovať za transparentnú pomoc de minimis, ak je ekvivalent hrubého grantu vypočítaný na základe trhových úrokových sadzieb platných v čase poskytnutia grantu.
(18)
Záručným schémam, ktoré nemajú potenciál ovplyvňovať obchod a narušiť hospodársku súťaž a v súvislosti s ktorými je k dispozícii dostatok údajov na spoľahlivé posúdenie všetkých potenciálnych účinkov, je potrebné dodať právnu istotu. Toto nariadenie by preto malo transponovať strop de minimis500 000 EUR do stropu založeného na garantovanej výške individuálnej pôžičky, ktorá tvorí základ takejto záruky. Tento osobitný strop by sa mal vypočítať s použitím metodiky na posúdenie výšky štátnej pomoci zahrnutej v záručných schémach, ktoré sa vzťahujú na pôžičky pre životaschopné podniky. Metodika a údaje použité pri výpočte osobitného stropu pre záruku by mali vylúčiť podniky v ťažkostiach, ako sa uvádza v usmerneniach Spoločenstva pre štátnu pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach. Tento osobitný strop by sa preto nemal vzťahovať na individuálnu pomoc, ktorá patrí mimo rámca záručnej schémy, ani na pomoc poskytnutú podnikom v ťažkostiach, ani na záruky príslušných transakcií, ktoré nepredstavujú pôžičku, ako sú napríklad záruky na majetkové transakcie. Osobitný strop by mal byť stanovený na základe skutočnosti, že ak sa berie do úvahy horná sadzba (čistá úroková sadzba v prípade omeškania) 13 %, ktorá predstavuje najhorší variant pre záručné schémy v Únii, možno sa domnievať, že záruka vo výške 3 750 000 EUR má rovnaký ekvivalent hrubého grantu ako všeobecný strop de minimis vo výške 500 000 EUR. Tieto osobitné stropy by sa mali vzťahovať iba na záruky pokrývajúce príslušnú pôžičku až do výšky 80 %. Členské štáty môžu na stanovenie ekvivalentu hrubého grantu obsiahnutého v záruke použiť aj metodiku schválenú Komisiou po jej notifikácii na základe nariadenia Komisie v oblasti štátnej pomoci, ak sa schválená metodika výslovne týka príslušného druhu záruk a typu príslušných súvisiacich transakcií v kontexte uplatňovania tohto nariadenia.
(19)
Po notifikácii zo strany členského štátu môže Komisia preskúmať, či opatrenie pomoci, ktoré nespočíva vo finančnej pomoci, pôžičke, záruke, kapitálovej injekcii alebo opatrení rizikového kapitálu, vedie k ekvivalentu hrubého grantu, ktorý nepresahuje strop de minimis, a preto by sa na predmetné opatrenie mohli vzťahovať ustanovenia tohto nariadenia.
(20)
Povinnosťou Komisie je zabezpečiť, aby sa dodržiavali pravidlá štátnej pomoci, a najmä podmienky, za ktorých je pomoc v rámci pravidiel de minimis poskytovaná. V súlade so zásadou spolupráce stanovenou v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii by mali členské štáty uľahčiť plnenie tejto úlohy zriadením potrebných nástrojov, ktoré by zabezpečili, aby celková suma pomoci de minimis v prospech toho istého podniku na poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu nepresiahla celkový povolený strop. Na tieto účely a na zabezpečenie súladu s ustanoveniami o kumulácii s poskytnutou pomocou de minimis podľa predpisov o pomoci de minimis by mali členské štáty pri poskytovaní pomoci de minimis podľa tohto nariadenia informovať príslušný podnik o výške pomoci, ako aj o jej povahe de minimis, a to s odkazom na toto nariadenie. Okrem toho by mal príslušný členský štát pred poskytnutím takejto pomoci získať od podniku vyhlásenie o ďalšej pomoci de minimis, na ktorú sa vzťahuje toto nariadenie alebo iné predpisy o pomoci de minimis a ktorú podnik prijal počas príslušného fiškálneho roka a počas dvoch predchádzajúcich fiškálnych rokov. Ako alternatívu by mal mať členský štát možnosť zabezpečiť, aby na dodržiavanie stropu slúžila centrálna evidencia.
(21)
Toto nariadenie by sa malo uplatňovať bez toho, aby boli dotknuté požiadavky práva Únie v oblasti verejného obstarávania, alebo dodatočné požiadavky vyplývajúce zo zmluvy či zo sektorových právnych predpisov Únie.
(22)
Toto nariadenie by sa malo uplatňovať na pomoc, ktorá bola pred nadobudnutím jeho účinnosti udelená podnikom poskytujúcim služby všeobecného hospodárskeho záujmu.
(23)
Komisia má v úmysle preskúmať toto nariadenie päť rokov po nadobudnutí jeho účinnosti,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov
1. Toto nariadenie sa uplatňuje na pomoc v prospech podnikov poskytujúcich služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 106 ods. 2 zmluvy.
2. Toto nariadenie sa nevzťahuje na:
a)
pomoc v prospech podnikov pôsobiacich v sektore rybného hospodárstva a akvakultúry, vymedzených v nariadení Rady (ES) č. 104/2000 (11);
b)
pomoc poskytnutú podnikom pôsobiacim v oblasti prvovýroby poľnohospodárskych produktov;
c)
pomoc poskytovanú podnikom zaoberajúcim sa spracovaním a marketingom poľnohospodárskych výrobkov, a to v týchto prípadoch:
i)
ak je výška pomoci stanovená na základe ceny alebo množstva týchto produktov kúpených od prvovýrobcu alebo umiestnených na trhu príslušnými podnikmi,
ii)
ak je pomoc podmienená tým, že je čiastočne alebo úplne postúpená prvovýrobcom;
d)
pomoc na činnosti súvisiace s vývozom do tretích krajín alebo členských štátov, konkrétne na pomoc priamo súvisiacu s vyvážanými množstvami, zriadením a prevádzkovaním distribučnej siete alebo inými bežnými výdavkami súvisiacimi s vývoznou činnosťou;
e)
pomoc, ktorá je podmienená uprednostňovaním používania domáceho tovaru pred dovážaným;
f)
pomoc v prospech podnikov pôsobiacich v uhoľnom sektore, ako je vymedzená v rozhodnutí Rady 2010/787/EÚ (12);
g)
pomoc v prospech podnikov vykonávajúcich nákladnú prepravu v prenájme alebo za úhradu;
h)
pomoc v prospech podnikov v ťažkostiach.
Ak podniky pôsobia v sektoroch uvedených v bodoch a), b), c) alebo g) prvého pododseku, ako aj v sektoroch, ktoré nie sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, potom sa toto nariadenie vzťahuje len na pomoc v týchto ďalších sektoroch alebo na tieto činnosti za podmienky, že členské štáty zabezpečia, aby činnosti patriace do vylúčených sektorov neparticipovali na pomoci de minimis podľa tohto nariadenia, a to primeranými opatreniami, ako je oddelenie činností alebo odlíšenie nákladov.
3. Na účely tohto nariadenia:
a)
„poľnohospodárske produkty“ sú produkty vymenované v prílohe I k zmluve, s výnimkou produktov rybolovu;
b)
„spracovanie poľnohospodárskych produktov“ je akékoľvek pôsobenie na poľnohospodársky produkt, výsledkom ktorého je takisto poľnohospodársky produkt, s výnimkou poľnohospodárskych činností potrebných na prípravu živočíšneho alebo rastlinného produktu na prvý predaj;
c)
„marketing poľnohospodárskych produktov“ je prechovávanie alebo vystavovanie produktu v záujme jeho predaja, ponúkanie produktu na predaj, jeho dodanie alebo akýkoľvek iný spôsob uvádzania produktu na trh, s výnimkou prvého predaja zo strany prvovýrobcu obchodníkom alebo spracovateľom a akákoľvek činnosť, ktorou sa produkt pripravuje na prvý predaj; ak prvovýrobca predáva produkt konečnému spotrebiteľovi, považuje sa to za marketing v prípade, že sa predaj uskutočňuje v osobitných priestoroch vyhradených na tento účel.
Článok 2
Pomoc de minimis
1. Pomoc v prospech podnikov na poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu sa považuje za pomoc, ktorá nespĺňa všetky kritériá článku 107 ods. 1 zmluvy, a preto sa vyníma z notifikačnej povinnosti podľa článku 108 ods. 3 zmluvy, ak spĺňa podmienky ustanovené v odsekoch 2 až 8 tohto článku.
2. Celková suma pomoci de minimis udelená akémukoľvek podniku poskytujúcemu služby všeobecného hospodárskeho záujmu nesmie prekročiť 500 000 EUR v priebehu troch fiškálnych rokov.
Tento strop by sa mal uplatňovať bez ohľadu na formu pomoci de minimis, ako aj nezávisle od toho, či je pomoc poskytnutá členským štátom financovaná úplne alebo čiastočne zo zdrojov Únie. Obdobie, ktoré sa má zohľadniť, sa určí podľa fiškálnych rokov, ktoré daný podnik používa v príslušnom členskom štáte.
3. Strop uvedený v odseku 2 sa vyjadrí ako hotovostný grant. Všetky použité čísla sú hrubé sumy, to znamená pred zdanením alebo bez zníženia o ďalšie poplatky. Ak sa pomoc poskytuje inou formou než formou grantu, výška pomoci sa rovná ekvivalentu hrubého grantu pomoci.
Hodnota pomoci splatnej v niekoľkých splátkach sa diskontuje v okamihu, keď je poskytnutá. Ako úroková sadzba na diskontné účely sa použije diskontná sadzba uplatniteľná v čase poskytnutia grantu.
4. Toto nariadenie sa uplatňuje iba na pomoc, pri ktorej je možné vopred presne vypočítať ekvivalent hrubého grantu pomoci bez toho, aby bolo potrebné vykonať posúdenie rizika („transparentná pomoc“). Konkrétne:
a)
pomoc skladajúca sa z pôžičiek sa považuje za transparentnú pomoc de minimis, ak bol ekvivalent hrubého grantu vypočítaný na základe referenčných sadzieb platných v čase poskytnutia grantu;
b)
pomoc skladajúca sa z kapitálových injekcií sa nepovažuje za transparentnú pomoc de minimis s výnimkou prípadu, keď celková výška verejných injekcií nepresahuje strop de minimis;
c)
pomoc skladajúca sa z opatrení rizikového kapitálu sa nepovažuje za transparentnú pomoc de minimis s výnimkou prípadu, keď príslušná schéma rizikového kapitálu poskytuje jednotlivým cieľovým podnikom kapitál iba do výšky stropu de minimis;
d)
individuálna pomoc poskytnutá v rámci záručnej schémy podnikom, ktoré nie sú podnikmi v ťažkostiach, sa považuje za transparentnú pomoc de minimis, ak garantovaná časť príslušnej poskytnutej pôžičky v rámci tejto schémy nepresahuje 3 750 000 EUR na podnik. Ak záručná časť príslušnej základnej pôžičky tvorí len určitú pomernú časť tohto stropu, ekvivalent hrubého grantu tejto záruky sa považuje za ekvivalent zodpovedajúci tej istej pomernej časti stropu vymedzeného v odseku 2. Výška záruky nesmie presiahnuť 80 % príslušnej pôžičky. Záručné schémy sa takisto považujú za transparentné, ak:
i)
pred realizáciou schémy bola metodika na výpočet ekvivalentu hrubého grantu záruk schválená po jej notifikácii Komisii podľa nariadenia prijatého Komisiou v oblasti štátnej pomoci, a
ii)
schválená metodika sa výslovne týka druhu záruk a typu súvisiacich transakcií v kontexte uplatňovania tohto nariadenia.
5. Ak celková výška pomoci de minimis v prospech podniku poskytujúceho služby všeobecného hospodárskeho záujmu presahuje strop stanovený v odseku 2, toto nariadenie sa na túto sumu pomoci neuplatňuje, a to ani na tú jej časť, ktorá strop nepresahuje. V takom prípade si nemožno nárokovať výhody tohto nariadenia na predmetné opatrenie pomoci.
6. Pomoc de minimis sa nemôže kumulovať so štátnou pomocou na rovnaké oprávnené výdavky, ak by takáto kumulácia viedla k intenzite pomoci, ktorá by prekračovala intenzitu pomoci stanovenú v závislosti od osobitných okolností jednotlivých prípadov v nariadení alebo rozhodnutí o skupinovej výnimke prijatých Komisiou.
7. Pomoc de minimis podľa tohto nariadenia sa môže kumulovať s pomocou de minimis podľa iných predpisov o pomoci de minimis až do stropu stanoveného v odseku 2.
8. Pomoc de minimis v rámci tohto nariadenia sa však nesmie kumulovať so žiadnou náhradou súvisiacou s tou istou službou všeobecného hospodárskeho záujmu bez ohľadu na to, či predstavuje štátnu pomoc alebo nie.
Článok 3
Monitorovanie
1. Ak členský štát mieni poskytnúť určitému podniku pomoc de minimis podľa tohto nariadenia, písomne informuje tento podnik o predpokladanej výške pomoci vyjadrenej ako ekvivalent hrubého grantu, o službe všeobecného hospodárskeho záujmu, na ktorú sa pomoc udeľuje a o tom, že ide o pomoc de minimis, pričom výslovne uvedie odkaz na toto nariadenie, jeho presný názov a údaje o jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Ak sa pomoc de minimis podľa tohto nariadenia poskytuje rôznym podnikom na základe určitej schémy a v rámci tejto schémy sa týmto podnikom poskytujú rôzne sumy individuálnej pomoci, príslušný členský štát sa môže rozhodnúť, že si splní uvedenú povinnosť informovaním podnikov o pevne stanovenej sume zodpovedajúcej maximálnej výške pomoci, ktorá sa má poskytnúť v rámci tejto schémy. V takom prípade sa prostredníctvom tejto pevne stanovenej sumy zisťuje, či sa dodržal strop uvedený v článku 2 ods. 2. Pred poskytnutím pomoci by mali členské štáty takisto získať v písomnej alebo elektronickej forme vyhlásenie od príslušného podniku o akejkoľvek inej pomoci de minimis prijatej na základe tohto nariadenia alebo na základe iných predpisov o pomoci de minimis počas predchádzajúcich dvoch fiškálnych rokov a počas prebiehajúceho fiškálneho roka.
Členský štát poskytne novú pomoc de minimis podľa tohto nariadenia až po tom, ako si overí, že táto nezvýši celkový objem pomoci de minimis pridelený podniku poskytujúcemu služby všeobecného hospodárskeho záujmu podľa tohto nariadenia nad úroveň stropu uvedeného v článku 2 ods. 2, a že sa dodržiavajú kumulačné pravidlá uvedené v článku 2 ods. 6, 7 a 8.
2. Ak členský štát zaviedol centrálnu evidenciu pomoci de minimis obsahujúcu úplné informácie o každej pomoci de minimis podnikom poskytujúcim služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorú poskytol akýkoľvek orgán v rámci daného členského štátu, požiadavka v prvom pododseku odseku 1 sa prestáva uplatňovať od okamihu, odkedy táto evidencia pokrýva obdobie troch rokov.
3. Členské štáty zaznamenávajú a zhromažďujú všetky informácie, ktoré sa týkajú uplatňovania tohto nariadenia. Tieto záznamy obsahujú všetky informácie potrebné na preukázanie splnenia podmienok tohto nariadenia. Záznamy týkajúce sa individuálnej pomoci de minimis sa uchovajú po dobu 10 fiškálnych rokov od dátumu jej poskytnutia. Záznamy týkajúce sa schémy pomoci de minimis sa uchovajú po dobu 10 rokov od dátumu, kedy sa poskytla posledná individuálna pomoc v rámci takejto schémy. Na písomnú žiadosť predloží príslušný členský štát Komisii do 20 pracovných dní alebo v rámci dlhšej lehoty uvedenej v žiadosti všetky informácie, ktoré Komisia považuje za potrebné na posúdenie, či boli dodržané podmienky tohto nariadenia, najmä celková výška pomoci de minimis, ktorú podnik prijal v súlade s týmto nariadením alebo inými predpismi o pomoci de minimis.
Článok 4
Prechodné ustanovenia
Toto nariadenie sa uplatňuje na pomoc de minimis poskytnutú na služby všeobecného verejného záujmu pred nadobudnutím jeho účinnosti v prípade, ak takáto pomoc spĺňa podmienky ustanovené v článkoch 1 a 2. Každá pomoc na poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorá nespĺňa tieto podmienky, sa posudzuje v súlade s príslušnými rozhodnutiami, rámcami, usmerneniami, oznámeniami a upozorneniami.
Po ukončení obdobia platnosti tohto nariadenia sa každá pomoc de minimis, ktorá spĺňa podmienky tohto nariadenia, bude môcť naďalej platne implementovať počas obdobia nasledujúcich šiestich mesiacov.
Článok 5
Nadobudnutie účinnosti a obdobie platnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa do 31. decembra 2018.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 25. apríla 2012