ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EÚ
z 20. októbra 2010
o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov členských štátov, ktorou sa zrušuje smernica 2002/6/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (2),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (3),
keďže:
(1)
V smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/6/ES z 18. februára 2002 o ohlasovacích formalitách lodí plávajúcich do prístavov a/alebo z prístavov Spoločenstva (4) sa od členských štátov vyžaduje, aby prijali určité normalizované formuláre (formuláre FAL), s cieľom uľahčiť dopravu tak, ako sa vymedzuje v Dohovore Medzinárodnej námornej organizácie (IMO - International Maritime Organisation) o uľahčení medzinárodnej námornej dopravy (dohovor FAL) prijatom 9. apríla 1965, v znení zmien a doplnení.
(2)
Na uľahčenie námornej dopravy a zníženie administratívneho zaťaženia spoločností lodnej dopravy sa ohlasovacie formality vyžadované právnymi aktmi Únie a členskými štátmi musia v čo najväčšej miere zjednodušiť a harmonizovať. Touto smernicou by však nemal byť dotknutý charakter a obsah požadovaných informácií a nemali by sa ňou zaviesť žiadne ďalšie požiadavky týkajúce sa ohlasovania v prípade lodí, ktoré zatiaľ nepodliehajú takejto povinnosti v súlade s právnymi predpismi platnými v členských štátoch. Jej predmetom by malo byť len to, ako možno zjednodušiť a harmonizovať postupy podávania informácií a ako možno tieto informácie zhromažďovať efektívnejšie.
(3)
Prenos informácií, ktoré sa požadujú pri príchode a/alebo odchode lodí z prístavu v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu (5), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/59/ES z 27. júna 2002 ktorou sa zriaďuje monitorovací a informačný systém spoločenstva pre lodnú dopravu (6), nariadením Európskeho parlamentu a rady (ES) č. 725/2004 z 31. marca 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a prístavných zariadení (7), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (8), prípadne v súlade s Medzinárodným námorným kódexom pre prepravu nebezpečného tovaru prijatým v roku 1965 a jeho prijatých a uplatňovaných zmien a doplnení, pokrývajú informácie požadované formulárom FAL. Preto ak uvedené informácie vyhovujú požiadavkám stanoveným v uvedených právnych aktoch, na účely ich poskytnutia by sa mali akceptovať formuláre FAL.
(4)
Vzhľadom na globálny rozmer námornej dopravy musia byť v právnych aktoch Únie v záujme zjednodušenia zohľadnené požiadavky IMO.
(5)
Členské štáty by mali prehĺbiť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi, ako sú orgány v colnej oblasti, v oblasti hraničných kontrol, verejného zdravia a dopravy, aby sa naďalej zjednodušovali a harmonizovali ohlasovacie formality v Únii a čo najefektívnejšie využívali systémy elektronického prenosu údajov a výmeny informácií v záujme pokiaľ možno súbežného odstraňovania prekážok v námornej doprave a vybudovania európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(6)
Mali by byť k dispozícii podrobné štatistiky o námornej doprave, aby bolo možné posúdiť účinnosť a potrebu politických opatrení zameraných na uľahčenie námornej dopravy v Únii, pričom by sa zohľadnila potreba nevytvárať nepotrebné dodatočné požiadavky vzhľadom na zbieranie štatistických údajov členskými štátmi a plne využívať údaje Eurostatu. Na účely tejto smernice je dôležité, aby sa zhromažďovali príslušné údaje týkajúce sa lodnej dopravy v Únii a/alebo lodí, ktoré zastavujú v prístavoch tretích krajín alebo vo voľných zónach.
(7)
Pre spoločnosti lodnej dopravy by malo byť jednoduchšie uplatňovať štatút povolených pravidelných služieb námornej dopravy v súlade s cieľom uvedeným v oznámení Komisie z 21. januára 2009 s názvom Oznámenie a akčný plán so zreteľom na vytvorenie európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(8)
V prípade všetkých ohlasovacích formalít by sa čo najskôr, najneskôr do 1. júna 2015 mali v čo najširšej miere používať elektronické prostriedky prenosu, pričom by sa vždy, keď je to možné, malo vychádzať z medzinárodných noriem vypracovaných v rámci dohovoru FAL. S cieľom zefektívniť a urýchliť prenos potenciálne veľmi veľkého množstva informácií by sa mali v rámci možnosti v prípade ohlasovacích formalít používať elektronické formáty. V Únii by malo byť poskytovanie informácií prostredníctvom formátov FAL v papierovej podobe výnimkou a malo by byť prijateľné len na obmedzený čas. Členské štáty by mali na presadzovanie používania elektronických formátov využívať administratívne prostriedky vrátane hospodárskych stimulov. Z uvedených dôvodov by mala výmena informácií medzi príslušnými orgánmi členských štátov prebiehať elektronickou formou. S cieľom uľahčiť tento vývoj musia byť elektronické systémy po technickej stránke čo najviac interoperabilné, a to pokiaľ možno do toho istého termínu, aby sa zaručilo bezproblémové fungovanie európskeho priestoru námornej dopravy bez prekážok.
(9)
Strany zúčastňujúce sa na obchodovaní a doprave by mali mať možnosť zadávať štandardizované informácie a dokumenty prostredníctvom elektronického kontaktného miesta s cieľom splniť ohlasovacie formality. Individuálne prvky údajov by sa mali predkladať len raz.
(10)
Systémy SafeSeaNet na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Únie by mali uľahčiť príjem, výmenu a distribúciu údajov medzi informačnými systémami členských štátov, pokiaľ ide o námorné aktivity. Systém SafeSeaNet by mal byť interoperabilný s inými systémami Únie pre ohlasovacie formality, aby sa uľahčila námorná doprava a znížilo administratívne zaťaženie, ktoré sa jej týka. Systém SafeSeaNet by sa mal využívať na doplnkovú výmenu informácií s cieľom uľahčiť námornú dopravu. Nemalo by byť potrebné, aby sa v systéme SafeSeaNet uvádzali ohlasovacie formality, ktoré sa týkajú informácií slúžiacich len na vnútroštátne účely.
(11)
Pri prijímaní nových opatrení Únie by sa malo zabezpečiť, aby členské štáty mohli naďalej využívať elektronický prenos údajov a nevyžadovalo sa od nich používanie papierovej formy.
(12)
Výhody elektronického prenosu údajov možno v plnej miere dosiahnuť len vtedy, ak medzi systémom SafeSeaNet, systémom elektronického colníctva a elektronickými systémami na vkladanie alebo vyhľadávanie údajov prebieha plynulá a efektívna komunikácia. Používajú sa pritom predovšetkým uplatniteľné normy s cieľom obmedziť administratívne zaťaženie.
(13)
Formuláre FAL sa pravidelne aktualizujú. Táto smernica by sa mala preto odvolať na platnú verziu týchto formulárov. Všetky informácie vyžadované právnymi predpismi členských štátov, ktoré idú nad rámec požiadaviek dohovoru FAL, by sa mali oznamovať vo formáte, ktorý sa vypracuje na základe noriem dohovoru FAL.
(14)
Touto smernicou by nemali byť ovplyvnené nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (9), nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (10), nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (11), alebo vnútroštátne právne predpisy v oblasti hraničných kontrol pre tie členské štáty, ktoré neuplatňujú schengenské acquis o hraničných kontrolách, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex) (12).
(15)
V záujme štandardizácie elektronického prenosu informácií a uľahčenia námornej dopravy by členské štáty mali rozšíriť používanie elektronických prostriedkov na prenos údajov podľa primeraného harmonogramu a v spolupráci s Komisiou prerokovať možnosť harmonizácie používania elektronických prostriedkov na prenos údajov. Na tento účel by sa pri prijímaní plánu pre SafeSeaNet mala zohľadniť práca riadiacej skupiny na vysokej úrovni pre systém SafeSeaNet týkajúca sa uvedeného plánu a mali by sa zohľadniť aj konkrétne požiadavky financovania a príslušné pridelenie finančných prostriedkov Únie na rozvoj elektronického prenosu údajov.
(16)
Je vhodné vyňať plavidlá plaviace sa medzi prístavmi nachádzajúcimi sa na colnom území Únie z povinnosti posielať informácie uvedené vo formulároch FAL, ak tieto plavidlá nepochádzajú z prístavu nachádzajúceho sa mimo tohto územia alebo bezcolného pásma podliehajúceho spôsobom kontroly typu I v zmysle colných právnych predpisov, nezastavujú sa v ňom, ani doň nevstupujú bez toho, aby boli dotknuté právne akty Únie a informácie, ktoré môžu členské štáty požadovať na ochranu vnútorného poriadku a bezpečnosti a na presadzovanie colných, fiškálnych, imigračných, environmentálnych, alebo sanitárnych právnych predpisov.
(17)
Oslobodenie od administratívnych formalít sa musí povoliť aj na základe nákladu lode, a nielen miesta určenia a/alebo miesta odchodu tejto lode. Toto je potrebné s cieľom zaručiť, aby sa minimalizovali dodatočné formality pre plavidlá, ktoré zastavili v prístave v tretej krajine alebo bezcolnom pásme. Komisia by mala túto otázku preskúmať v rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice.
(18)
Je vhodné zaviesť nový prechodný formulár s cieľom harmonizovať údaje požadované podľa predbežného vyhlásenia o bezpečnosti stanoveného v nariadení (ES) č. 725/2004.
(19)
Jazykové požiadavky jednotlivých štátov sú často problémom pre rozvoj siete príbrežnej dopravy. Členské štáty by mali v súlade s medzinárodnými postupmi vyvinúť maximálne úsilie na uľahčenie písomnej a ústnej komunikácie v námornej doprave medzi členskými štátmi s cieľom nájsť spoločné prostriedky komunikácie.
(20)
Komisia by mala byť splnomocnená prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o Fungovaní Európskej Únie, pokiaľ ide o prílohu k tejto smernici. Osobitne dôležité je, aby Komisia uskutočňovala v priebehu prípravných prác náležité konzultácie, a to aj na úrovni odborníkov.
(21)
V rôznych právnych aktoch Únie, na základe ktorých sa napríklad pri vstupe lodí do prístavov vyžadujú predbežné oznamovacie formality, ako v smernici 2009/16/ES, sa môžu stanovovať rôzne lehoty na splnenie týchto formalít. Komisia by v rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice mala preskúmať možnosť skrátenia a harmonizácie týchto lehôt, pričom by mala využiť neustály pokrok v oblasti elektronického spracovania údajov, a v prípade potreby by k tejto správe mala pripojiť legislatívny návrh.
(22)
V rámci správy pre Európsky parlament a Radu o fungovaní tejto smernice Komisia preskúma, do akej miery by sa účel tejto smernice, a to na zjednodušenie administratívnych formalít pre lode, ktoré prichádzajú do prístavov členských štátov a/alebo z nich odchádzajú, mal rozšíriť na vnútrozemie, najmä na riečnu dopravu, so zreteľom na rýchlejší a plynulejší pohyb námornej dopravy do vnútrozemia a na udržateľné riešenie preťaženia v námorných prístavoch a v ich okolí.
(23)
Keďže ciele tejto smernice, najmä uľahčenie námornej dopravy harmonizovaným spôsobom v celej Únii, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu alebo účinkov činnosti ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(24)
V prípade, že je transpozícia smernice z geografických dôvodov zbytočná, nie je podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie povinná. Preto sa požiadavky, ktoré sa ustanovujú v tejto smernici, netýkajú tých členských štátov, ktoré nemajú žiadne prístavy, v ktorých by sa lode patriace do rozsahu pôsobnosti tejto smernice mohli za bežných okolností zastaviť.
(25)
Opatrenia stanovené v tejto smernici prispievajú k dosiahnutiu cieľov Lisabonskej agendy.
(26)
Prístup k systému SafeSeaNet a k iným elektronickým systémom by sa mal regulovať v záujme ochrany obchodných a dôverných údajov a nemalo by ním byť dotknuté rozhodné právo o ochrane obchodných údajov, a pokiaľ ide o osobné údaje, bez toho, aby boli dotknuté smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (13) a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (14). Členské štáty a inštitúcie a orgány Únie by mali venovať osobitnú pozornosť potrebe chrániť komerčné a dôverné informácie prostredníctvom vhodných systémov na kontrolu prístupu.
(27)
V súlade s bodom 34 Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (15) by členské štáty mali pre svoje vlastné potreby a v záujme Únie vypracovávať a zverejňovať vlastné tabuľky, ktoré budú čo najlepšie vyjadrovať vzájomný vzťah medzi touto smernicou a opatreniami na jej transpozíciu.
(28)
V záujme zrozumiteľnosti by sa smernica 2002/6/ES mala nahradiť touto smernicou,
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Účelom tejto smernice je zjednodušiť a harmonizovať administratívne postupy uplatňované v námornej doprave prostredníctvom štandardizácie elektronického prenosu informácií a racionalizácie ohlasovacích formalít.
2. Táto smernica sa vzťahuje na ohlasovacie formality uplatniteľné v námornej doprave na lode plaviace sa do prístavov a/alebo z prístavov, ktoré sa nachádzajú v členských štátoch.
3. Táto smernica sa nevzťahuje na lode, ktoré sú oslobodené od ohlasovacích formalít.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
„ohlasovacie formality“ sú informácie uvedené v prílohe, ktoré sa podľa právnych predpisov uplatniteľných v členskom štáte musia poskytnúť na administratívne a procesné účely, keď loď prichádza do prístavu tohto členského štátu alebo z neho odchádza;
b)
„dohovor FAL“ je Dohovor IMO o uľahčení medzinárodnej námornej dopravy, ktorý bol prijatý 9. apríla 1965, v znení zmien a doplnení;
c)
„formuláre FAL“ sú normalizované formuláre ustanovené v dohovore FAL;
d)
„loď“ je akákoľvek námorná loď alebo plavidlo;
e)
„SafeSeaNet“ je systém Únie na výmenu námorných informácií, ktorý sa vymedzuje v smernici 2002/59/ES;
f)
„elektronický prenos údajov“ je proces prenosu informácií, ktoré boli digitálne zakódované s použitím upraviteľného štruktúrovaného formátu, ktorý je možné priamo použiť na ukladanie a spracovávanie počítačmi.
Článok 3
Harmonizácia a koordinácia ohlasovacích formalít
1. Každý členský štát prijme opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa ohlasovacie formality v rámci tohto členského štátu vyžadovali harmonizovaným a koordinovaným spôsobom.
2. Komisia v spolupráci s členskými štátmi vyvinie mechanizmy na harmonizáciu a koordináciu ohlasovacích formalít v rámci Únie.
Článok 4
Oznámenie pred príchodom do prístavov
S výhradou osobitných ustanovení o oznamovaní ustanovených v uplatniteľných právnych aktoch Únie alebo medzinárodných právnych nástrojov, ktoré sa vzťahujú na námornú dopravu a sú pre členské štáty záväzné, vrátane ustanovení o kontrole osôb a tovaru, členské štáty zabezpečia, aby kapitán lode alebo iná osoba, riadne splnomocnená prevádzkovateľom lode, pred príchodom do prístavu nachádzajúceho sa v členskom štáte oznámila príslušnému orgánu, ktorý bol určený daným členským štátom, informácie požadované v rámci ohlasovacích formalít:
a)
aspoň 24 hodín vopred alebo
b)
najneskôr v čase, keď loď opúšťa predchádzajúci prístav, ak je doba plavby kratšia ako 24 hodín, alebo
c)
ak prístav, v ktorom sa loď zastavuje, nie je známy alebo sa zmenil počas plavby, len čo sú tieto informácie k dispozícii.
Článok 5
Elektronický prenos údajov
1. Členské štáty akceptujú splnenie ohlasovacích formalít v elektronickom formáte a prenos cez kontaktné miesto bez omeškania, najneskôr však do 1. júna 2015.
Toto kontaktné miesto, v ktorom je prepojený systém SafeSeaNet, systém elektronického colníctva a iné elektronické systémy, je miestom, kde sa v súlade s touto smernicou jednorazovo ohlasujú všetky informácie a sprístupňujú sa rôznym príslušným orgánom a členským štátom.
2. Formát uvedený v odseku 1 je v súlade s článkom 6 bez toho, aby bol dotknutý príslušný formát ustanovený v dohovore FAL.
3. Ak sa v právnych aktoch Únie a v rozsahu, ktorý je potrebný na riadne fungovanie kontaktného miesta podľa odseku 1, vyžadujú ohlasovacie formality, elektronické systémy uvedené v odseku 1 musia byť interoperabilné, dostupné a zlučiteľné so systémom SafeSeaNet zriadeným v súlade so smernicou 2002/59/ES, ako aj v náležitých prípadoch s informačnými systémami stanovenými rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 70/2008/ES z 15. januára 2008 o colnom a obchodnom prostredí bez dokladov v papierovej forme (16).
4. Bez toho, aby boli dotknuté osobitné ustanovenia o clách a hraničných kontrolách ustanovené v nariadení (EHS) č. 2913/92 a v nariadení (ES) č. 562/2006, sa členské štáty radia s hospodárskymi prevádzkovateľmi a informujú Komisiu o dosiahnutom pokroku podľa postupov stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
Článok 6
Výmena údajov
1. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie získané v súlade s ohlasovacími formalitami ustanovenými v právnom akte Únie sprístupnili v ich vnútroštátnych systémoch SafeSeaNet a príslušné časti týchto informácií sprístupnia ostatným členským štátom prostredníctvom systému SafeSeaNet. Nevzťahuje sa to na informácie získané podľa nariadenia (EHS) č. 2913/92, nariadenia (EHS) č. 2454/93, nariadenia (ES) č. 562/2006 a nariadenia (ES) č. 450/2008, pokiaľ členský štát neustanoví inak.
2. Členské štáty zabezpečia, aby sa informácie získané v súlade s odsekom 1 na požiadanie sprístupnili príslušným vnútroštátnym orgánom.
3. Základný digitálny formát správ, ktorý sa má v súlade s odsekom 1 používať v rámci vnútroštátnych systémov SafeSeaNet, sa vytvorí na základe ustanovení článku 22a smernice 2002/59/ES.
4. Členské štáty môžu príslušný prístup k informáciám, na ktoré sa odkazuje v odseku 1, poskytnúť cez vnútroštátne kontaktné miesto prostredníctvom elektronického systému na výmenu údajov alebo prostredníctvom vnútroštátnych systémov SafeSeaNet.
Článok 7
Informácie vo formulároch FAL
Členské štáty akceptujú formuláre FAL na splnenie ohlasovacích formalít. Členské štáty môžu súhlasiť s tým, aby sa informácie požadované podľa právneho aktu Únie poskytovali v papierovej podobe len do 1. júna 2015.
Článok 8
Dôvernosť
1. Členské štáty v súlade s platnými právnymi aktmi Únie alebo vnútroštátnymi právnymi predpismi prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie dôvernosti obchodných alebo iných dôverných informácií, ktoré sa vymieňajú v súlade s touto smernicou.
2. Členské štáty venujú osobitnú pozornosť ochrane obchodných údajov získaných podľa tejto smernice. V prípade osobných údajov členské štáty zaručia ich súlad so smernicou 95/46/ES. Inštitúcie a orgány Únie zaručia ich súlad s nariadením (ES) č. 45/2001.
Článok 9
Výnimky
Členské štáty zabezpečia, aby lode, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice 2002/59/ES a ktoré vykonávajú plavby medzi prístavmi nachádzajúcimi sa v rámci colného územia Únie, avšak nepochádzajú z prístavu nachádzajúceho sa mimo tohto územia alebo bezcolného pásma podliehajúceho spôsobom kontroly typu I v zmysle colných právnych predpisov, ani sa v nich nezastavujú alebo do nich nevstupujú, boli oslobodené od povinnosti prenosu informácií nachádzajúcich sa vo formulároch FAL bez toho, aby boli dotknuté platné právne akty Únie a možnosť členských štátov požiadať o informácie z formulárov FAL uvedených v bodoch 1 až 6 časti B prílohy k tejto smernici, ktoré sú potrebné na ochranu vnútorného poriadku a bezpečnosti a na presadzovanie colných, fiškálnych, imigračných, environmentálnych, alebo sanitárnych právnych predpisov.
Článok 10
Postup pri zmene a doplnení
1. Komisia môže prijať delegované akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o prílohu k tejto smernici, aby zabezpečila, že sa zohľadnia všetky relevantné zmeny formulárov FAL zavedené Medzinárodnou námornou organizáciou. Tieto zmeny neovplyvnia rozšírenie rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
2. V prípade delegovaných aktov uvedených v tomto článku sa uplatnia postupy ustanovené v článkoch 11, 12 a 13.
Článok 11
Vykonávanie delegovania právomoci
1. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 10 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 18. novembra 2010. Komisia predloží správu týkajúcu sa delegovaných právomocí najneskôr šesť mesiacov pred uplynutím tohto päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na rovnako dlhé obdobia, pokiaľ ho Európsky parlament alebo Rada v súlade s článkom 12 neodvolajú.
2. Komisia oznamuje delegovaný akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
3. Právomoc prijímať delegované akty udelená Komisii podlieha podmienkam stanoveným v článkoch 12 a 13.
Článok 12
Odvolanie delegovania právomoci
1. Európsky parlament alebo Rada môžu delegovanie právomoci uvedené v článku 10 kedykoľvek odvolať.
2. Inštitúcia, ktorá začala vnútorný postup s cieľom rozhodnúť, či delegovanie právomoci odvolať, o tom informuje druhú inštitúciu a Komisiu v primeranom čase pred prijatím konečného rozhodnutia, pričom uvedie delegované právomoci, ktorých by sa odvolanie mohlo týkať, a možné dôvody odvolania.
3. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomocí v ňom uvedených. Rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 13
Námietky voči delegovaným aktom
1. Európsky parlament alebo Rada môžu voči delegovanému aktu vzniesť námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.
Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
2. Ak do uplynutia počiatočnej lehoty dvoch mesiacov alebo prípadne predĺženej lehoty Európsky parlament ani Rada nevzniesli námietku voči delegovanému aktu, tento akt sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom, ktorý je v ňom stanovený.
Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím počiatočnej lehoty dvoch mesiacov alebo prípadne predĺženej lehoty, ak Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o tom, že nemajú v úmysle vzniesť námietku.
3. Delegovaný akt nenadobudne účinnosť v prípade, ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu vzniesli námietku. Inštitúcia, ktorá vznesie námietku voči delegovanému aktu, uvedie dôvody jej vznesenia.
Článok 14
Transpozícia
1. Členské štáty prijmú a uverejnia do 19. mája 2012 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uplatňujú tieto predpisy od 19. mája 2012.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
Článok 15
Správa
Komisia predloží do 19. novembra 2013 Európskemu parlamentu a Rade správu o fungovaní tejto smernice vrátane:
a)
možnosti rozšíriť zjednodušenie zavedené touto smernicou na vnútrozemskú lodnú dopravu;
b)
súladu riečnych informačných služieb s postupom elektronického presunu údajov uvedeným v tejto smernici;
c)
napredovania v oblasti harmonizácie a koordinácie ohlasovacích formalít dosiahnutého v zmysle článku 3;
d)
možnosti nepoužívať alebo zjednodušiť formality v prípade lodí, ktoré sa zastavili v prístave v tretej krajine alebo v bezcolnom pásme;
e)
dostupných údajov o lodnej doprave/pohybe lodí v rámci Únie a/alebo zastavovania v prístavoch tretích krajinách alebo v bezcolných pásmach.
Ak je to vhodné, k správe sa pripojí legislatívny návrh.
Článok 16
Zrušenie smernice 2002/6/ES
Smernica 2002/6/ES sa zrušuje od 19. mája 2012. Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu.
Článok 17
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Štrasburgu 20. októbra 2010