РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 19 май 2011 година
относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки
(2011/308/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че държавите-членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз.
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ дава на Съюза възможност да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от високи равнища на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (4) (наричани по-нататък „насоки за заетост“). Заедно тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Петте водещи цели, изброени в съответните интегрирани насоки, представляват споделените цели, от които се ръководят действията на държавите-членки, като се отчитат относителните им изходни позиции и национални условия, и от които се ръководят и действията на Съюза. Европейската стратегия по заетостта има водеща роля в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юли 2010 г. Интегрираните насоки съдържат точни указания за държавите-членки във връзка с разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички конкретни за отделните държави препоръки, които Съветът може да отправи към държавите-членки съгласно член 148, параграф 4 ДФЕС, успоредно с конкретните за отделните държави препоръки, отправени към държавите-членки съгласно член 121, параграф 4 от същия договор. Насоките за заетостта следва също така да служат като основа за изготвянето на съвместния доклад за заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и Комисията до Европейския съвет.
(4)
Анализът на проектите за национални програми за реформи на държавите-членки, съдържащ се в съвместния доклад за заетостта, приет от Съвета на 7 март 2011 г., показва, че държавите-членки следва да продължат да полагат всички възможни усилия за отчитане на следните приоритети: засилване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, отговаряща на нуждите на пазара на труда, и насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на резултатите в системите за образование и обучение на всички нива и засилване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Приетите през 2010 г. насоки за заетостта не следва да се изменят до 2014 г., за да се осигури приоритетно внимание за изпълнението им. В периода до края на 2014 г. тяхното актуализиране следва да продължи да бъде строго ограничено.
(6)
Държавите-членки следва да проучат възможността да използват Европейския социален фонд при изпълнението на насоките за заетостта,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетост на държавите-членки, изложени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, продължават да се прилагат през 2011 г. и се вземат предвид от държавите-членки във връзка с политиките им за заетост.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 2011 година.
ROZHODNUTIE RADY
z 19. mája 2011
o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov
(2011/308/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 148 ods. 2,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (2),
po porade s Výborom regiónov,
so zreteľom na stanovisko Výboru pre zamestnanosť,
keďže:
(1)
V článku 145 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa ustanovuje, že členské štáty a Únia pracujú na rozvoji koordinovanej stratégie zamestnanosti, a najmä na podpore kvalifikovanej, vyškolenej a pružnej pracovnej sily a pracovných trhov reagujúcich na podmienky hospodárskych zmien so zreteľom na dosiahnutie cieľov vymedzených v článku 3 Zmluvy o Európskej únii.
(2)
Stratégia Európa 2020, ktorú navrhla Komisia, umožní Únii nasmerovať jej hospodárstvo smerom k inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu, ktorý bude sprevádzať vysoká miera zamestnanosti, produktivity a sociálnej súdržnosti. Rada prijala 13. júla 2010 odporúčanie o hlavných smeroch hospodárskych politík členských štátov a Únie (3). Okrem toho Rada prijala 21. októbra 2010 rozhodnutie 2010/707/EÚ o usmerneniach pre politiky zamestnanosti členských štátov (4) (ďalej len „usmernenia pre zamestnanosť“). Tento súbor usmernení spoločne tvorí integrované usmernenia na vykonávanie stratégie Európa 2020. Päť hlavných cieľov uvedených v rámci príslušných integrovaných usmernení predstavuje spoločné ciele, ktorými sa riadia opatrenia členských štátov, pričom sa berie do úvahy ich východisková situácia a vnútroštátne okolnosti, a ktorými sa riadi aj činnosť Únie. Európska stratégia zamestnanosti zohráva vedúcu úlohu pri plnení cieľov stratégie Európa 2020 v oblasti zamestnanosti a pracovného trhu.
(3)
Integrované usmernenia sú v súlade so závermi Európskej rady zo 17. júna 2010. Integrované usmernenia poskytujú členským štátom presné smerovanie, pokiaľ ide o vymedzenie národných programov reforiem a uskutočnenie reforiem, a to s ohľadom na ich vzájomnú závislosť a v súlade s Paktom stability a rastu. Usmernenia pre zamestnanosť by mali byť základom pre všetky odporúčania špecifické pre jednotlivé krajiny, ktoré môže Rada určiť jednotlivým členským štátom podľa článku 148 ods. 4 ZFEÚ, a to popri špecifických odporúčaniach pre jednotlivé krajiny, ktoré sú určené členským štátom podľa článku 121 ods. 4 uvedenej zmluvy. Usmernenia pre zamestnanosť by tiež mali byť základom pre vypracovanie spoločnej správy o zamestnanosti, ktorú Rada a Komisia každoročne zasielajú Európskej rade.
(4)
Z preskúmania navrhovaných národných programov reforiem členských štátov, ktoré je súčasťou spoločnej správy o zamestnanosti prijatej Radou 7. marca 2011, vyplýva, že členské štáty by mali aj naďalej vyvíjať maximálne úsilie na riešenie týchto priorít: zvyšovanie účasti na trhu práce a znižovanie štrukturálnej nezamestnanosti, rozvoj kvalifikovanej pracovnej sily zodpovedajúcej potrebám trhu práce a podpora kvality pracovných miest a celoživotného vzdelávania, zlepšovanie výkonnosti systémov vzdelávania a odbornej prípravy na všetkých úrovniach a zvyšovanie účasti na terciárnom vzdelávaní, podpora sociálneho začlenenia a boj proti chudobe.
(5)
Usmernenia pre zamestnanosť prijaté v roku 2010 by mali zostať stabilné až do roku 2014, aby bolo možné sústrediť sa na ich vykonávanie. V medziobdobí až do konca roka 2014 by ich aktualizácia mala byť aj naďalej prísne obmedzená.
(6)
Členské štáty by pri vykonávaní usmernení pre zamestnanosť mali preskúmať možnosť využitia Európskeho sociálneho fondu,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Usmernenia pre politiky zamestnanosti členských štátov, ktoré sú stanovené v prílohe k rozhodnutiu 2010/707/EÚ, sú naďalej platné aj v roku 2011 a členské štáty ich zohľadňujú vo svojich politikách zamestnanosti.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 19. mája 2011