РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 116/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета във връзка със списъка на хранителните претенции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се установява, че хранителните претенции се разрешават единствено ако са изброени в приложението към същия регламент, в което са определени и условията за използването им.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда също така, че при необходимост измененията на приложението към него се приемат след консултиране с Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (наричан по-долу „Органът“).
(3)
Преди приемането на Регламент (ЕО) № 1924/2006 Комисията поиска становището на Органа по въпроса за хранителните претенции и условията за използването им относно омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини.
(4)
В приетото на 6 юли 2005 г. (2) становище Органът излага заключението си, че омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини имат важни функции в хранителния режим. Някои ненаситени мазнини, например омега-3 мастните киселини, понякога са консумирани в количество, по-малко от препоръчваното. Поради тази причина хранителните претенции за храни, които са източник на тези хранителни вещества или са богати на същите хранителни вещества, биха могли да помогнат на потребителите да направят по-здравословен избор. Тези хранителни претенции обаче не бяха включени в списъка, установен в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006, приет от Европейския парламент и от Съвета, тъй като условията за използването им не можеха все още да бъдат ясно определени.
(5)
Тъй като бяха уточнени условията за използването, като беше взето под внимание също приетото на 30 юни 2009 г. (3) становище на Органа относно етикетирането на референтните стойности за прием на омега-3 и омега-6 мастните киселини, е целесъобразно тези претенции да бъдат включени в списъка.
(6)
Относно претенциите „Източник на омега-3 мастни киселини“ и „Високо съдържание на омега-3 мастни киселини“ в условията за използването следва да се прави разграничение между двата вида омега-3 мастни киселини, които имат различни физиологични функции и за които се препоръчват различни равнища на консумация. Освен това в условията за използването следва да се установи минимално количество, изисквано за 100 g и 100 kcal от продукта, за да се гарантира, че тези претенции могат да се отнасят единствено за храни, които при равнището на консумацията им осигуряват значително количество омега-3 мастни киселини.
(7)
Относно претенциите „Високо съдържание на мононенаситени мазнини“, „Високо съдържание на полиненаситени мазнини“ и „Високо съдържание на ненаситени мазнини“ в условията за използването следва да се изисква минимално съдържание на ненаситени мазнини в съответната храна и по този начин да се гарантира, че количеството, посочено в претенцията, винаги съответства на значително количество при равнището на консумацията им при балансиран хранителен режим.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 116/2010
z 9. februára 2010,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokiaľ ide o zoznam výživových tvrdení
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 2,
keďže:
(1)
V článku 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1924/2006 sa uvádza, že výživové tvrdenia o potravinách sú povolené len v tom prípade, ak sú uvedené v jeho prílohe, v ktorej sa uvádzajú aj podmienky ich použitia.
(2)
V nariadení (ES) č 1924/2006 sa takisto stanovuje, že zmeny a doplnenia tejto prílohy sa v prípade potreby prijímajú po konzultácii s Európskym úradom pre bezpečnosť potravín (European Food Safety Authority, EFSA, ďalej len „úrad“).
(3)
Pred prijatím nariadenia (ES) č. 1924/2006 Komisia požiadala úrad o stanovisko k výživovým tvrdeniam a podmienkam ich používania týkajúcim sa omega-3 mastných kyselín, mono-nenasýteného tuku, poly-nenasýteného tuku a nenasýteného tuku.
(4)
Úrad vo svojom stanovisku zo 6. júla 2005 (2) dospel k záveru, že omega-3 mastné kyseliny, mono-nenasýtený tuk, poly-nenasýtený tuk a nenasýtený tuk zohrávajú v strave dôležitú úlohu. Niektoré nenasýtené tuky, ako sú omega-3 mastné kyseliny, sa niekedy konzumujú v množstve nižšom, ako sa odporúča. Z tohto dôvodu by výživové tvrdenia označujúce potraviny, ktoré sú zdrojom týchto živín alebo sú bohaté na tieto živiny, mohli spotrebiteľom pomôcť rozhodnúť sa pre zdravšie výrobky. Tieto výživové tvrdenia však neboli zahrnuté do zoznamu uvedeného v prílohe k nariadeniu (ES) č. 1924/2006 prijatému Európskym parlamentom a Radou, keďže zatiaľ nebolo možné jasne definovať podmienky ich používania.
(5)
Tieto podmienky používania sa už zadefinovali, pričom sa zohľadnilo aj stanovisko úradu týkajúce sa označovania referenčných denných dávok omega-3 a omega-6 mastných kyselín prijaté 30. júna 2009 (3), a preto sa odporúča predmetné tvrdenia zahrnúť do zoznamu.
(6)
Pokiaľ ide o tvrdenia „zdroj omega-3 mastných kyselín“, a „s vysokým obsahom omega-3 mastných kyselín“, malo by sa v podmienkach používania rozlišovať medzi dvoma typmi omega-3 mastných kyselín, ktoré zohrávajú odlišnú fyziologickú úlohu, a v prípade každej sa odporúča konzumovať odlišné množstvo. Okrem toho by sa týmito podmienkami používania malo zaviesť minimálne množstvo požadované na 100 g a 100 kcal výrobku, aby sa zabezpečilo, že takéto tvrdenia sa môžu uvádzať len pri potravinách, ktoré poskytujú významné množstvo omega-3 mastných kyselín v konzumovanom množstve.
(7)
Pokiaľ ide o tvrdenia „s vysokým obsahom mono-nenasýteného tuku“, „s vysokým obsahom poly-nenasýteného tuku“ a „s vysokým obsahom nenasýteného tuku“, podmienky používania by mali vyžadovať minimálne množstvo nenasýteného tuku v potravinách, a teda zabezpečiť, že vyžadované množstvo sa vždy zhoduje s významným množstvom v konzumovanom množstve, ktoré možno dosiahnuť vyváženou stravou.
(8)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha k nariadeniu (ES) č. 1924/2006 sa mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 9. februára 2010