РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
ROZHODNUTIE RADY
z 9. júna 2011
o schválení Haagskeho dohovoru z 23. novembra 2007 o medzinárodnom vymáhaní výživného na deti a iných členov rodiny v mene Európskej únie
(2011/432/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 81 ods. 3 prvý pododsek v spojení s článkom 218 ods. 6 druhým pododsekom písm. b) a článkom 218 ods. 8 druhým pododsekom prvou vetou,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
keďže:
(1)
Únia sa usiluje o vytvorenie spoločného justičného priestoru založeného na zásade vzájomného uznávania rozhodnutí.
(2)
Haagsky dohovor z 23. novembra 2007 o medzinárodnom vymáhaní výživného na deti a iných členov rodiny (ďalej len „dohovor“) predstavuje dobrý základ pre celosvetový systém administratívnej spolupráce a uznávanie a výkon rozhodnutí a dohôd týkajúcich sa výživného, pretože ustanovuje bezplatnú právnu pomoc prakticky vo všetkých veciach týkajúcich sa výživného na deti a zjednodušené konanie pri uznávaní a výkone.
(3)
Článok 59 dohovoru umožňuje regionálnym organizáciám hospodárskej integrácie, akou je Únia, podpísať, prijať alebo schváliť tento dohovor, alebo k nemu pristúpiť.
(4)
Na záležitosti, ktoré sa upravujú dohovorom, sa vzťahuje aj nariadenie Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (2). Ako sa dohodlo pri prijatí rozhodnutia Rady 2011/220/EÚ (3) o podpise dohovoru, Únia by mala sama schváliť dohovor a vykonávať svoju právomoc vo všetkých otázkach, ktoré dohovor upravuje. V dôsledku toho by mali členské štáty byť viazané dohovorom na základe jeho schválenia Úniou.
(5)
Únia by preto pri schválení dohovoru mala vydať vyhlásenie o právomoci podľa článku 59 ods. 3 dohovoru.
(6)
Únia by okrem toho mala pri schválení dohovoru vzniesť všetky výhrady a vydať vyhlásenia, ktoré umožňujú články 62 a 63 dohovoru a ktoré považuje za potrebné.
(7)
Únia by mala v tejto súvislosti v súlade s článkom 2 ods. 3 dohovoru vyhlásiť, že rozšíri rozsah pôsobnosti kapitol II a III dohovoru na vyživovaciu povinnosť medzi manželmi a rozvedenými manželmi. Zároveň by mala vydať jednostranné vyhlásenie, v ktorom uvedie, že v neskoršom štádiu preskúma možnosť rozsiahlejšieho rozšírenia rozsahu pôsobnosti.
(8)
Únia by mala vzniesť výhradu podľa článku 44 ods. 3 dohovoru o jazykoch akceptovaných pre komunikáciu medzi ústrednými orgánmi. Členské štáty, ktoré si želajú, aby Únia vzniesla takúto výhradu, ktorá by sa ich týkala, by mali vopred informovať Komisiu a uviesť znenie výhrady, ktorá sa má vzniesť.
(9)
Únia by mala pri uzavretí dohovoru vydať vyhlásenia podľa článku 11 ods. 1 písm. g) a článku 44 ods. 1 a 2 dohovoru. Členské štáty, ktoré si želajú, aby Únia vydala takéto vyhlásenia, ktoré by sa ich týkali, by o tom mali vopred informovať Komisiu a uviesť znenie vyhlásení, ktoré sa majú vydať.
(10)
Členský štát, ktorý následne potrebuje odvolať výhradu, ktorá sa ho týka a ktorá sa uvádza v prílohe II, alebo zmeniť alebo odvolať vyhlásenie, ktoré sa ho týka a ktoré sa uvádza v prílohe III alebo doplniť vyhlásenie, ktoré sa ho týka v prílohe III, by o tom mal informovať Radu a Komisiu. Únia by na základe toho mala zodpovedajúcim spôsobom informovať depozitára.
(11)
Členské štáty by mali Komisii oznámiť údaje týkajúce sa ústredných orgánov určených v súlade s článkom 4 ods. 3 dohovoru a informácie týkajúce sa právnych predpisov, konaní a služieb uvedených v článku 57 dohovoru. Komisia by mala tieto informácie postúpiť Stálemu byru Haagskej konferencie medzinárodného práva súkromného (ďalej len „stále byro“) v čase, keď Únia uloží listiny o schválení, ako sa požaduje v dohovore.
(12)
Členské štáty by pri oznamovaní informácií týkajúcich sa ich ústredných orgánov a právnych predpisov, konaní a služieb Komisii mali používať tlačivo profilu krajiny odporúčané a uverejnené Haagskou konferenciou medzinárodného práva súkromného, pokiaľ je to možné v elektronickej podobe.
(13)
Členský štát, ktorý následne potrebuje zmeniť informácie týkajúce sa jeho ústredného orgánu alebo právnych predpisov, konaní a služieb, by ich mal oznámiť priamo stálemu byru a zároveň o zmenách informovať Komisiu.
(14)
V súlade s článkom 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Spojené kráľovstvo a Írsko zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.
(15)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Týmto sa v mene Európskej únie schvaľuje Haagsky dohovor z 23. novembra 2007 o medzinárodnom vymáhaní výživného na deti a iných členov rodiny (ďalej len „dohovor“).
Text dohovoru je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Predseda Rady sa týmto poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) uložiť v mene Únie listinu uvedenú v článku 58 ods. 2 dohovoru.
Článok 3
Únia pri uložení listiny uvedenej v článku 58 ods. 2 dohovoru vydá vyhlásenie o právomoci podľa článku 59 ods. 3 dohovoru.
Znenie tohto vyhlásenia je uvedené v písmene A prílohy I k tomuto rozhodnutiu.
Článok 4
1. Únia v súlade s článkom 2 ods. 3 dohovoru pri uložení listiny uvedenej v článku 58 ods. 2 dohovoru vyhlási, že rozšíri rozsah pôsobnosti kapitol II a III dohovoru na vyživovaciu povinnosť medzi manželmi a rozvedenými manželmi.
Text tohto vyhlásenia je pripojený ako časť B prílohy I k tomuto rozhodnutiu.
2. Únia pri uložení listiny uvedenej v článku 58 ods. 2 dohovoru vydá jednostranné vyhlásenie, ktorého text je pripojený ako príloha IV k tomuto rozhodnutiu.
Článok 5
Únia pri uložení listiny uvedenej v článku 58 ods. 2 dohovoru vznesie výhradu uvedenú v článku 44 ods. 3 dohovoru, ktorá sa týka členských štátov, ktoré nesúhlasia s používaním francúzskeho alebo anglického jazyka v komunikácii medzi ústrednými orgánmi.
Text tejto výhrady je pripojený ako príloha II k tomuto rozhodnutiu.
Článok 6
Únia pri uložení listiny uvedenej v článku 58 ods. 2 dohovoru vydá vyhlásenia ustanovené v článku 11 ods. 1 písm. g) dohovoru o informáciách alebo písomnostiach vyžadovaných členskými štátmi a v článku 44 ods. 1 dohovoru o jazykoch, ktoré členské štáty akceptujú popri svojich úradných jazykoch, ako aj vyhlásenie ustanovené v článku 44 ods. 2 dohovoru.
Text týchto vyhlásení je pripojený ako príloha III k tomuto rozhodnutiu.
Článok 7
1. Členské štáty najneskôr do 10. decembra 2012 oznámia Komisii:
a)
údaje týkajúce sa ústredných orgánov určených v súlade s článkom 4 ods. 3 dohovoru a
b)
informácie týkajúce sa právnych predpisov, konaní a služieb uvedené v článku 57 dohovoru.
2. Členské štáty na zaslanie informácií uvedených odseku 1 Komisii použijú tlačivo profilu krajiny odporúčané a uverejnené Haagskou konferenciou medzinárodného práva súkromného, pokiaľ je to možné v elektronickej podobe.
3. Komisia jednotlivé tlačivá profilu krajiny, ktoré vyplnili členské štáty, postúpi Stálemu byru Haagskej konferencie medzinárodného práva súkromného (ďalej len „stále byro“) v čase, keď Únia uloží listinu uvedenú v článku 58 ods. 2 dohovoru.
Článok 8
Členský štát, ktorý si želá odvolať výhradu, ktorá sa ho týka a ktorá sa uvádza v prílohe II, alebo zmeniť alebo odvolať vyhlásenie, ktoré sa ho týka a ktoré sa uvádza v prílohe III, alebo doplniť vyhlásenie, ktoré sa ho týka v prílohe III informuje Radu a Komisiu o odvolaní, zmene alebo doplnení, ktoré si želá urobiť.
Únia následne v súlade s článkom 63 ods. 2 dohovoru zodpovedajúcim spôsobom informuje depozitára.
Článok 9
Členský štát, ktorý si želá zmeniť informácie uvedené v tlačive profilu krajiny po prvom zaslaní tohto tlačiva Komisiou, o tom informuje priamo stále byro alebo v prípade, že sa použila elektronická podoba tlačiva profilu krajiny, vykoná potrebnú zmenu priamo. Zároveň o tom informuje Komisiu.
Článok 10
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
V Luxemburgu 9. júna 2011