РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 817/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2010 година
относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт
(преработена версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 639/2003 на Комисията от 9 април 2003 г. относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на изискванията за отпускане на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставянето и изплащането на възстановяванията при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък се подчинява на спазването на законодателството на Съюза, отнасящо се до хуманното отношение към животните и по-специално спазването на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (4).
(3)
С цел да се спазят стандартите относно хуманното отношение към животните, е необходимо да се въведе система за контрол, която да включва задължителните проверки, извършвани в изходните пунктове от митническата територия на Общността, след като животните са напуснали митническата територия на Общността в случай на смяна на транспортното средство, както и на мястото на първото разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
(4)
За улесняване на доброто протичане на проверките на изхода от митническата територия на Общността е необходимо да се определят изходните пунктове.
(5)
Оценката на физическото и здравословното състояние на животните изисква специфични познания и опит. Затова е целесъобразно проверките да се извършват от ветеринарни лекари. Освен това, за да бъдат точни и хармонизирани тези проверки, е необходимо да се уточни техният обхват и да се установи образец на доклад.
(6)
Необходимо е за целите на настоящия регламент проверките в третите страни да бъдат задължителни и да бъдат извършвани от агенции на държавите-членки или от агенции, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора (по-долу „надзорни агенции“), одобрени и контролирани от държавите-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5). За да се извършват проверките за целите на настоящия регламент, е целесъобразно, по-специално, надзорните агенции да отговарят на изискванията за одобряване и контрол, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 612/2009.
(7)
В съответствие с член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с настоящия регламент спазването на законодателството на Съюза относно хуманното отношение към животните е условие за плащането на възстановявания при износ. Следователно следва ясно да се уточни, че без да се засягат случаите на непреодолима сила, признати от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, нарушаването на тези разпоредби относно хуманното отношение към животните води не до намаляване, а до неизплащане на възстановяването при износ за тези животни, за които изискванията за хуманно отношение не са спазени. От тези разпоредби, както и от правилата за хуманно отношение към животните, установени в членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и в посочените в тях приложения, следва също така, че възстановявания не следва да се изплащат за животните, за които не са спазени посочените правила за хуманно отношение, независимо от конкретното физическо състояние на животните.
(8)
Ако се окаже, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не се спазва по отношение на голям брой животни, е необходимо да се приложат подходящи санкции в допълнение към неизплащането на възстановяванията при износ. Освен това, когато неспазването е резултат от пълното незачитане на изискванията, приложими в областта на хуманното отношение към животните, следва да се установи пълната загуба на възстановяването при износ.
(9)
Тъй като съществуват несъответствия между различните езикови врсии, е необходимо да се изясни, че възстановяването за всички животни, посочено в декларацията за износ, трябва да бъде отказано, ако броят на животните, за които не е изплатено възстановяване, е повече от 5 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни, или е десет животни или повече, но поне 2 % от броя, посочен в приетата деклараця за износ. Следователно член 6, параграф 2, буква б) следва да бъде изменен съответно.
(10)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информацията, необходима за контрола и докладването във връзка с прилагането на настоящия регламент.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изплащането на възстановявания при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък, обхванати от код по КН 0102 (по-долу „животните“) се извършва, при условие че по време на транспорта на животните до първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение са спазени членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и приложенията, посочени в тях, както и настоящия регламент.
За целите на настоящия регламент в случай на транспорт по шосе „първото място на разтоварване в третата страна на крайно местоназначение“ означава мястото, на което първото животно е окончателно разтоварено от пътното транспортно средство, като по този начин се изключва място, на което пътуването се прекъсва, с цел да се осигури почивка, храна или вода на животните.
Член 2
Проверки, извършвани в митническата територия на Общността
1. Животните могат да напускат митническата територия на Общността единствено през следните изходни пунктове:
а)
граничен инспекционен пункт, одобрен с решение на Комисията за ветеринарните проверки на живи еднокопитни животни, пристигащи от трети страни,
или
б)
изходен пункт, определен от държавата-членка.
2. По отношение на животните, за които се приема декларация за износ, официалният ветеринарен лекар на изходния пункт проверява в съответствие с Директива 96/93/ЕО на Съвета (6) дали:
а)
изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1/2005, са спазени от мястото на тръгване така, както е определено в член 2, буква с) от посочения регламент до изходния пункт;
и
б)
условията за транспорт за останалата част от пътуването отговарят на Регламент (ЕО) № 1/2005 и са взети необходимите мерки за гарантиране на спазването им до първото разтоварване в третата страна на крайното местоназначение.
След като извърши проверките, официалният ветеринарен лекар попълва доклад в съответствие с образеца, представен в приложение I към настоящия регламент, с който удостоверява, че резултатите от извършените съгласно първа алинея проверки са задоволителни или не са.
Ветеринарният орган, отговорен за изходния пункт, съхранява този доклад в продължение най-малко на три години. Копие от доклада се изпраща на разплащателната агенция.
3. Ако официалният ветеринарен лекар на изходния пункт прецени, че изискванията на параграф 2 са изпълнени, той удостоверява това чрез едно от вписванията, изброени в приложение II и с полагане на печат и подпис върху документа, представляващ доказателство за напускането на митническата територия на Общността, в клетка J на контролен документ Т5 или на най-подходящото място върху националния документ.
4. Официалният ветеринарен лекар на изходния пункт отбелязва върху документа, посочен в параграф 3, общия брой животни, за които е приета декларация за износ без броя животни, родили или пометнали по време на транспорта, мъртвите животни или тези, за които изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 не са били спазени.
5. Държавите-членки могат да поискат от износителя да пре-дупреди предварително официалния ветеринарен лекар на изходния пункт за пристигането на партидата на изходния пункт.
6. Чрез дерогация от параграф 1, когато се прилага опростеният общностен транзитен режим за превоз чрез железопътен транспорт или в големи контейнери, посочен в член 11 от Регламент (ЕО) № 612/2009, официалният ветеринарен лекар извършва проверките в службата, където животните са поставени под този режим.
Заверките и удостоверяването, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, се нанасят върху документа, използван за изплащането на възстановяването при износ или върху контролния документ Т5 в случая, описан в член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 3
Проверки, извършвани в третите страни
1. Износителят гарантира, че животните ще бъдат предмет на проверка, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
на всяко място, където се извършва смяна на транспортното средство, освен ако тази смяна не е планирана и не се дължи на изключителни и непредвидими обстоятелства;
б)
на мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.
2. Специализирана на международно ниво агенция в областта на контрола и надзора, одобрена и контролирана за тази цел от държава-членка в съответствие с членове 18-23 от Регламент (ЕО) № 612/2009 или официална агенция на държава-членка се натоварва с изпълнението на предвидените в параграф 1 проверки.
Проверките, предвидени в параграф 1, се извършват от ветеринарен лекар, който притежава диплома, свидетелство или друго удостоверение за професионална квалификация по ветеринарна медицина, както е посочено в член 21 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Въпреки това, държавите-членки, които са одобрили агенциите, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора, посочени в първа алинея от настоящия параграф, проверяват дали тези агенции извършват проверка доколко ветеринарните лекари, чиято квалификация не е обхваната от посочената директива, познават изискванията, наложени от Регламент (ЕО) № 1/2005. Тези проверки се извършват по разумен, обективен и безпристрастен начин чрез подходящи за целта процедури.
За всяка проверка, проведена съгласно параграф 1, се изготвя доклад в съответствие с образците, установени в приложения III и IV към настоящия регламент, който се попълва от ветеринарния лекар, извършил проверката.
Член 4
Процедура за изплащане на възстановяванията при износ
1. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, в която е приета декларацията за износ, всички необходими сведения, отнасящи се до пътуването, най-късно до момента на подаване на декларацията за износ.
В същото време или най-късно до момента, в който го узнава, износителят уведомява компетентния орган за всяка евентуална смяна на транспортното средство.
2. Заявленията за изплащане на възстановяванията при износ, изготвени в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009, се допълват в срока, определен в същия член, със:
а)
надлежно попълнения документ, посочен в член 2, параграф 3 от настоящия регламент,
и
б)
докладите, предвидени в член 3, параграф 2, трета алинея от настоящия регламент.
3. Когато вследствие на независещи от износителя обстоятелства, не е било възможно провеждането на посочените в член 3, параграф 1 проверки, компетентният орган, въз основа на мотивирано искане от износителя, може да приеме други документи, удостоверяващи, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1/2005 са били спазени.
Член 5
Неизплащане на възстановяванията при износ
1. Общата сума на възстановяването при износ на животно, изчислена в съответствие с втората алинея, не се изплаща за:
а)
животните, умрели по време на транспорта, освен при обстоятелствата, предвидени в параграф 2;
б)
животните, родили или пометнали по време на транспорта преди първото им разтоварване в третата страна на крайно местоназначение;
в)
животните, за които, в съответствие с документите, посочени в член 4, параграф 2, и/или всеки друг елемент на негово разположение, отнасящ се до съобразяването с настоящия регламент, компетентният орган счита, че членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и посочените в тях приложения не са спазени.
Теглото на едно животно, за което възстановяването при износ не е изплатено, се определя на фиксирана основа, като се раздели общото тегло в килограми, така както е записано в декларацията за износ, на общия брой животни, посочени в същата декларация.
2. Когато животните са умрели по време на транспорта в резултат на непреодолима сила, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
в случай на недиференцирано възстановяване, се изплаща общата стойност на възстановяването при износ;
б)
в случай на диференцирано възстановяване, се изплаща частта от възстановяването при износ, изчислена в съответствие с член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 6
Санкции
1. Възстановяването при износ се намалява с размер, равен на размера на възстановяването при износ, което не е изплатено в съответствие с член 5, параграф 1, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване при износ, е:
а)
равен на повече от 1 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне две животни;
или
б)
повече от пет животни.
2. Възстановяването при износ се отказва за всички животни, посочени в декларацията за износ, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване по силата на член 5, параграф 1, е:
а)
повече от 5 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни;
или
б)
десет животни или повече, но поне 2 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 не се вземат предвид животните, умрели по време на транспорта и животните, родили или пометнали преди първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение, за които износителят представи доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, че смъртта или помятането не се дължат на неспазване на Регламент (ЕО) № 1/2005.
4. Санкцията, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се прилага за неизплатената стойност, нито за стойността на намалението, посочено в член 5 от настоящия регламент и в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
Връщане на недължимо платени суми
Когато след изплащането на възстановяването при износ, се установи, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не е спазен, съответната част от възстановяването при износ, включително и при необходимост санкцията, посочена в член 6 от настоящия регламент, се считат за недължимо платени и се връщат в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 8
Предоставяне на информация
Най-късно до 31 март на всяка година, държавите-членки пре-доставят на Комисията следната информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент за изтеклата календарна година:
а)
броя декларации за износ на животни, за които е изплатено възстановяване при износ, и броя животни, за които е изплатено възстановяването при износ;
б)
броя декларации за износ, за които не е изплатено възстановяване при износ или е изплатено частично, и броя животни, за които не е изплатено възстановяване при износ;
в)
броя декларации за износ, за които цялото възстановяване при износ е върнато или част от него, и броя животни, за които възстановяването при износ е било върнато, включително тези, за които връщането на възстановяванията при износ се отнася до операции по износ, предхождащи въпросния период;
г)
причините за неизплащането и връщането на възстановяването за животните, посочени в букви б) и в), както и броя на тези животни, вписан съответно под категории Б, В и Г, посочени в приложения I, III и IV;
д)
броя на санкциите за всяка категория, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2, със съответния брой на животните и сумите на неизплатеното възстановяване;
е)
стойността в евро на неизплатените възстановявания при износ и върнатите суми, включително върнатите суми, отнасящи се до операции по износ, предхождащи въпросния период;
ж)
броя декларации за износ и размерите, за които тече процедура по връщане на суми;
з)
всякаква друга информация, която държавите-членки считат за необходима по отношение на прилагането на настоящия регламент.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 639/2003 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2010 година.
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 817/2010
zo 16. septembra 2010,
ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o požiadavky na poskytovanie vývozných náhrad v súvislosti s pohodou hovädzieho dobytka počas prepravy
(prepracované znenie)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1), najmä na jeho článok 170 v nadväznosti na článok 4,
keďže:
(1)
Nariadenie Komisie (ES) č. 639/2003 z 9. apríla 2003 ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1254/1999, pokiaľ ide o požiadavky na poskytovanie vývozných náhrad v súvislosti s pohodou hovädzieho dobytka počas prepravy (2), bolo opakovane podstatným spôsobom zmenené a doplnené (3). Pri príležitosti ďalších zmien a doplnení je z dôvodu prehľadnosti vhodné túto smernicu prepracovať.
(2)
V súlade s článkom 168 nariadenia (ES) č. 1234/2007 poskytovanie a vyplácanie vývozných náhrad na živý hovädzí dobytok sú predmetom dodržiavania legislatívy Únie týkajúcej sa pohody zvierat, a najmä nariadenia Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností (4).
(3)
Na účel zaručenia dodržiavania noriem pre pohodu zvierat by mal byť zavedený monitorovací systém pozostávajúci z povinných kontrol na miestach výstupu z colného územia Spoločenstva a po opustení colného územia Spoločenstva tam, kde sa menia dopravné prostriedky, a takisto na mieste prvej vykládky v tretej krajine konečného určenia.
(4)
Na zabezpečenie správnych kontrol pri výstupe z colného územia Spoločenstva je potrebné určiť miesta výstupu.
(5)
Hodnotenie fyzickej kondície a zdravotného stavu zvierat si vyžaduje osobitnú expertízu a skúsenosti. Preto by kontroly mal vykonávať veterinárny lekár. Takisto by mal byť objasnený rozsah týchto kontrol a stanovená vzorová správa, aby boli tieto kontroly presné a jednotné.
(6)
Kontroly v tretích krajinách na účely tohto nariadenia by mali byť povinné a mali by ich vykonávať orgány členských štátov alebo medzinárodné agentúry pre kontrolu a dozor (ďalej len „AKD“) schválené a kontrolované členskými štátmi v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 612/2009 zo 7. júla 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (5). Pri vykonávaní kontrol na účely tohto nariadenia by AKD mali zvlášť dodržiavať požiadavky na schválenie a kontrolu ustanovené v prílohe VIII k nariadeniu (ES) č. 612/2009.
(7)
V článku 168 nariadenia (ES) č. 1234/2007 a v tomto nariadení sa stanovuje, že dodržiavanie právnych predpisov Únie týkajúcich sa pohody zvierat je podmienkou vyplácania vývozných náhrad. Preto by sa malo jasne ustanoviť, že bez toho, aby boli dotknuté prípady vyššej moci uznávané judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie, porušenie týchto ustanovení týkajúcich sa pohody zvierat nebude dôvodom na zníženie, ale na stratu vývoznej náhrady za počet zvierat, pri ktorých sa nedodržali požiadavky týkajúce sa ich pohody pri preprave. Z týchto ustanovení, ako aj z pravidiel týkajúcich sa pohody zvierat stanovených v článkoch 3 až 9 nariadenia (ES) č. 1/2005 a z príloh v ňom uvedených vyplýva, že k strate vývoznej náhrady za zvieratá, pri ktorých sa nedodržali tieto pravidlá týkajúce sa ich pohody, dôjde bez ohľadu na konkrétny fyzický stav týchto zvierat.
(8)
Ak sa potvrdí, že sa nariadenie (ES) č. 1/2005 nedodržiava u vysokého počtu zvierat, mali by sa okrem nevyplatenia vývozných náhrad uplatňovať aj primerané pokuty. Ak z takéhoto nedodržiavania ustanovení navyše vyplýva úplné zanedbanie požiadaviek na pohodu zvierat, mala by sa stanoviť celková strata náhrady.
(9)
Vzhľadom na rozdiely medzi rôznymi jazykovými verziami, je potrebné objasniť, že sa náhrada pre všetky zvieratá uvedené vo vývoznej deklarácii musí byť zamietnutá, ak počet zvierat, pre ktoré sa žiadna náhrada nevypláca, predstavuje viac než 5 % z počtu uvedeného v prijatej vývoznej deklarácii, avšak najmenej tri zvieratá, alebo až 10 zvierat alebo viac, avšak najmenej 2 % z počtu potvrdeného v prijatej vývoznej deklarácii. Článok 6 ods. 2 písm. b) by sa preto malo zmeniť.
(10)
Členské štáty by mali poskytnúť Komisii potrebné informácie na účely monitorovania a vypracovávania správ o uplatňovaní tohto nariadenia.
(11)
Opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Riadiaceho výboru pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Vývozné náhrady na živý hovädzí dobytok patriaci pod kód KN 0102 (ďalej len „zvieratá“) sa v súlade s článkom 168 nariadenia (ES) č. 1234/2007 vyplácajú, len ak sa počas prepravy zvierat na prvé miesto vykládky v tretej krajine konečného určenia dodržali články 3 až 9 nariadenia (ES) č. 1/2005 a v ňom uvedené prílohy a toto nariadenie.
Na účely tohto nariadenia sa v prípade cestnej dopravy za „prvé miesto vykládky v tretej krajine konečného určenia“ považuje miesto, na ktorom sa z cestného dopravného prostriedku s konečnou platnosťou vyloží prvé zviera, a to s vylúčením miesta, kde sa jazda preruší, aby si zvieratá odpočinuli, nakŕmili sa alebo napojili.
Článok 2
Kontroly v rámci colného územia Spoločenstva
1. Zvieratá môžu opustiť colné územie Spoločenstva len na nasledujúcich výstupných miestach:
a)
hraničná inšpekčná stanica schválená rozhodnutím Komisie o veterinárnych kontrolách živých kopytníkov z tretích krajín
alebo
b)
miesto výstupu určené členským štátom.
2. Úradný veterinárny lekár v mieste výstupu overuje v súlade so smernicou Rady 96/93/ES (6) u tých zvierat, pre ktoré bola prijatá vývozná deklarácia, či:
a)
boli splnené požiadavky ustanovené v nariadení (ES) č. 1/2005 od miesta odoslania, ako je ustanovené v článku 2 písm. r) daného nariadenia po miesto výstupu;
a
b)
boli podmienky pri preprave počas zvyšku cesty v súlade s nariadením (ES) č. 1/2005 a či boli prijaté potrebné opatrenia na zabezpečenie jeho dodržiavania do prvej vykládky v tretej krajine konečného určenia.
Úradný veterinárny lekár, ktorý vykonal kontroly, vypracováva správu podľa vzoru ustanoveného v prílohe I k tomuto nariadeniu, v ktorej potvrdí, či výsledky vykonanej kontroly podľa prvého pododseku boli uspokojivé alebo neuspokojivé.
Veterinárny orgán zodpovedný za miesto výstupu uchováva túto správu najmenej počas troch rokov. Kópia správy sa zasiela platobnej agentúre.
3. Ak je úradný veterinárny lekár v mieste výstupu presvedčený, že požiadavky odseku 2 boli splnené, potvrdzuje to zápisom jednej z položiek uvedených v prílohe II a opečiatkovaním a podpísaním dokumentu, ktorý tvorí dôkaz o opustení colného územia Spoločenstva, buď v kolónke J kontrolnej kópie T5 alebo na najvhodnejšom mieste na vnútroštátnom doklade.
4. Úradný veterinárny lekár v mieste výstupu potvrdzuje v dokumente uvedenom v odseku 3 celkový počet zvierat, na ktoré bola prijatá vývozná deklarácia, pričom odpočíta počet zvierat, ktoré počas prepravy porodili alebo potratili, uhynuli alebo pre ktoré neboli splnené požiadavky nariadenia (ES) č. 1/2005.
5. Členské štáty môžu od vývozcu vyžadovať, aby úradnému veterinárnemu lekárovi na mieste výstupu podal vopred oznámenie o príchode zásielky na miesto výstupu.
6. Ak sa uplatňuje zjednodušený režim tranzitu v rámci Spoločenstva na prepravu po železnici alebo vo veľkých prepravných vozidlách uvedený v článku 11 nariadenia (ES) č. 612/2009, odlišne od odseku 1 úradný veterinárny lekár vykonáva kontroly v úrade, kde sú zvieratá umiestnené podľa tohto režimu.
Certifikácia a potvrdenia uvedené v odsekoch 3 a 4 tohto článku sa vydávajú na dokumentoch používaných na účely vyplatenia náhrady alebo v prípade uvedenom v článku 11 ods. 4 nariadenia (ES) č. 612/2009 na kontrolnej kópii T5.
Článok 3
Kontroly v tretích krajinách
1. Po opustení colného územia Spoločenstva vývozca zabezpečuje, aby zvieratá boli predmetom kontroly:
a)
v mieste, kde dochádza k výmene dopravného prostriedku okrem miesta, kde takáto zmena nebola plánovaná a došlo k nej vzhľadom na výnimočné a nepredvídateľné okolnosti;
b)
v mieste prvej vykládky v tretej krajine konečného určenia.
2. Medzinárodná agentúra pre kontrolu a dozor schválená a kontrolovaná na tento účel členským štátom v súlade s článkami 18 až 23 nariadenia (ES) č. 612/2009 alebo úradný orgán členského štátu je zodpovedný za vykonávanie kontrol stanovených v odseku 1.
Kontroly podľa odseku 1 vykonáva veterinárny lekár, ktorý je držiteľom diplomu, osvedčenia alebo iného dokladu o formálnej kvalifikácii v oblasti veterinárnej medicíny podľa článku 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské štáty, ktoré schválili medzinárodné agentúry pre kontrolu a dozor uvedené v prvom pododseku tohto odseku, však overujú, či tieto agentúry kontrolujú znalosť požiadaviek ustanovených v nariadení (ES) č. 1/2005 u veterinárnych lekárov s kvalifikáciou, na ktorú sa nevzťahuje smernica 78/1026/EHS. Takéto kontroly sa vykonávajú primeraným, objektívnym a nestranným spôsobom prostredníctvom vhodných postupov.
Správu o každej kontrole vykonanej podľa odseku 1 vypracováva v súlade so vzormi stanovenými v prílohe III a prílohe IV k tomuto nariadeniu veterinárny lekár, ktorý vykonal kontrolu.
Článok 4
Postup na vyplatenie vývozných náhrad
1. Vývozca informuje príslušný orgán členského štátu, v ktorom bola prijatá vývozná deklarácia, o všetkých potrebných podrobnostiach cesty najneskôr pri podaní vývoznej deklarácie.
Súčasne alebo ihneď ako sa to dozvie, vývozca informuje príslušný orgán o možnej zmene dopravného prostriedku.
2. Žiadosti o vyplatenie vývozných náhrad podľa článku 46 nariadenia (ES) č. 612/2009 sú doplnené do lehoty stanovenej v danom článku:
a)
riadne vypracovaným dokumentom uvedeným v článku 2 ods. 3 tohto nariadenia
a
b)
správami uvedenými v článku 3 ods. 2 treťom pododseku tohto nariadenia.
3. Ak by sa nemohli vykonať kontroly uvedené v článku 3 ods. 1 vzhľadom na okolnosti, ktoré vývozca nemohol ovplyvniť, príslušný orgán na odôvodnené požiadanie vývozcu môže akceptovať iné dokumenty, ktoré vierohodne potvrdia, že nariadenie (ES) č. 1/2005 bolo dodržané.
Článok 5
Nevyplatenie vývozných náhrad
1. Celková suma vývoznej náhrady za zviera, vypočítaná v súlade s druhým pododsekom, sa nevypláca na:
a)
zvieratá, ktoré uhynuli počas prepravy, s výnimkou odseku 2;
b)
zvieratá, ktoré porodili alebo potratili počas prepravy pred ich prvou vykládkou v tretej krajine konečného určenia;
c)
zvieratá, pri ktorých sa na základe dokumentov uvedených v článku 4 ods. 2 a/alebo všetkých ďalších dostupných údajov o dodržiavaní tohto nariadenia príslušný orgán domnieva, že sa nedodržali články 3 až 9 nariadenia (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené prílohy.
Hmotnosť zvieraťa, na ktoré sa náhrada nevypláca, sa stanovuje paušálne tak, že sa celková hmotnosť v kilogramoch uvedená na vývoznej deklarácii vydelí celkovým počtom zvierat uvedeným v tej istej deklarácii.
2. V prípade, že zvieratá uhynuli počas prepravy v dôsledku vyššej moci po opustení colného územia Spoločenstva:
a)
v prípade nediferencovanej náhrady sa vypláca celá náhrada;
b)
v prípade diferencovanej náhrady sa vypláca časť náhrady vypočítaná podľa článku 25 ods. 2 nariadenia (ES) č. 612/2009.
Článok 6
Pokuty
1. Náhrada sa ďalej znižuje o sumu, ktorá sa rovná sume náhrady, ktorá nebola vyplatená podľa článku 5 ods. 1, ak počet zvierat, na ktoré sa vývozná náhrada nevypláca, dosiahne:
a)
viac ako 1 % počtu potvrdeného v prijatej vývoznej deklarácii, avšak najmenej dve zvieratá,
alebo
b)
viac ako päť zvierat.
2. Náhrada za všetky zvieratá označené vo vývoznej deklarácii sa zamieta, ak počet zvierat, na ktoré náhrada nebola vyplatená podľa článku 5 ods. 1 dosiahne:
a)
viac ako 5 % z počtu potvrdeného v prijatej vývoznej deklarácii ale najmenej tri zvieratá,
alebo
b)
10 alebo viac zvierat avšak najmenej 2 % z počtu potvrdeného v prijatej vývoznej deklarácii.
3. Na účely odsekov 1 a 2 sa neberú do úvahy zvieratá, ktoré uhynuli počas prepravy, a zvieratá, ktoré porodili alebo potratili pred ich prvou vykládkou v tretej krajine konečného určenia, pri ktorých vývozca vierohodne potvrdí príslušnému orgánu, že ich úhyn alebo pôrod alebo zmetanie neboli spôsobené nedodržaním nariadenia (ES) č. 1/2005.
4. Pokuta uvedená v článku 48 nariadenia (ES) č. 612/2009 sa neuplatňuje na nevyplatené množstvo a sumu, o ktorú sa znížila suma náhrady podľa článku 5 tohto nariadenia a odsekov 1 a 2 tohto článku.
Článok 7
Vrátenie preplatkov
Ak sa po vyplatení náhrady zistí, že nariadenie (ES) č. 1/2005 nebolo dodržané, príslušná časť náhrady vrátane, ak je to vhodné, pokuty podľa článku 6 tohto nariadenia sa považuje za neoprávnene vyplatenú a vracia sa v súlade s článkom 49 nariadenia (ES) č. 612/2009.
Článok 8
Oznamovanie informácií
Členské štáty oznamujú Komisii najneskôr do 31. marca každého roku nasledujúce informácie súvisiace s uplatňovaním tohto nariadenia počas predchádzajúceho kalendárneho roka:
a)
počet vývozných deklarácií pre zvieratá, na ktoré bola vyplatená náhrada, a počet zvierat, na ktoré bola náhrada vyplatená;
b)
počet vývozných deklarácií, na ktoré nebola náhrada plne alebo čiastočne vyplatená, a počet zvierat, na ktoré náhrada nebola vyplatená;
c)
počet vývozných deklarácií, na ktoré bola náhrada plne alebo čiastočne vrátená, a počet zvierat, na ktoré bola náhrada vrátená, vrátane tých, pri ktorých vrátenie náhrad súvisí s vývoznými operáciami uskutočnenými pred uvedeným obdobím;
d)
dôvody na nevyplatenie a vrátenie náhrady za zvieratá uvedené v písmenách b) a c), ako aj počet zvierat zapísaných v rámci kategórií B, C a D, ktoré sú uvedené v prílohách I, III a IV;
e)
počet pokút na každú kategóriu stanovenú v článku 6 ods. 1 a 2 s uvedením zodpovedajúceho počtu zvierat a súm nevyplatených náhrad;
f)
sumy náhrad v euro, ktoré neboli vyplatené, a sumy, ktoré boli vrátené, vrátane vrátených súm súvisiacich s vývoznými operáciami uskutočnenými pred uvedeným obdobím;
g)
počet vývozných deklarácií a sumy, pre ktoré ešte prebieha postup vrátenia;
h)
ďalšie iné informácie, ktoré členské štáty považujú za vhodné v súvislosti s uplatňovaním tohto nariadenia.
Článok 9
Zrušenie
Nariadenie (ES) č. 639/2003 sa zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe VI.
Článok 10
Platnosť
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 16. septembra 2010