РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) č. 857/2010
z 27. septembra 2010,
ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (ďalej len „základné nariadenie“) (1), a najmä na jeho článok 15 ods. 1,
so zreteľom na návrh, ktorý predložila Európska komisia (ďalej len „Komisia“) po porade s poradným výborom,
keďže:
1. POSTUP
1.1. Dočasné opatrenia
(1)
Nariadením (EÚ) č. 473/2010 (2) (ďalej len „predbežné nariadenie“) Komisia uložila dočasné vyrovnávacie clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch (ďalej len „príslušné krajiny“).
(2)
Konanie sa začalo na základe podnetu, ktorý podal 20. júla 2009 Výbor pre polyetyléntereftalát spoločnosti PlasticsEurope (ďalej len „navrhovateľ“), v mene výrobcov, ktorí tvoria podstatnú časť, v tomto prípade viac ako 50 %, z celkovej výroby určitého polyetyléntereftalátu v Únii.
(3)
Ako je uvedené v odôvodnení 15 dočasného nariadenia, prešetrovanie subvencovania a ujmy sa vzťahovalo na obdobie od 1. júla 2008 do 30. júna 2009 (ďalej len „obdobie prešetrovania“ alebo „OP“). Preskúmanie trendov týkajúcich sa posúdenia ujmy sa týkalo obdobia od 1. januára 2006 do konca OP (ďalej len „posudzované obdobie“).
(4)
V súčasne prebiehajúcom antidumpingovom konaní Komisia nariadením (EÚ) č. 472/2010 (3) uložila dočasné antidumpingové clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch.
1.2. Následný postup
(5)
Po zverejnení základných skutočností a úvah, na základe ktorých sa rozhodlo o uložení dočasných antidumpingových opatrení (ďalej len „dočasné zverejnenie“), niekoľko zainteresovaných strán písomne vyjadrilo svoje stanovisko k dočasným zisteniam. Strany, ktoré o to požiadali, tiež dostali možnosť, aby boli vypočuté.
(6)
Komisia pokračovala v získavaní a overovaní všetkých informácií, ktoré považovala za potrebné pre svoje konečné zistenia. Ústne a písomné pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany po dočasnom zverejnení, sa posúdili a dočasné zistenia sa podľa potreby zodpovedajúcim spôsobom upravili.
(7)
Všetky strany boli informované o podstatných skutočnostiach a okolnostiach, na základe ktorých sa malo odporučiť uloženie konečného vyrovnávacieho cla na dovoz určitého polyetyléntereftalátu s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch a konečný výber súm zabezpečených dočasným clom („konečné zverejnenie“). Bola im poskytnutá aj lehota, počas ktorej sa po tomto zverejnení mohli vyjadriť.
(8)
Ústne a písomné pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany, sa posúdili, a ak to bolo vhodné, zistenia sa zodpovedajúcim spôsobom upravili.
1.3. Strany, ktorých sa konanie týka
(9)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že vzorka výrobcov v EÚ nie je reprezentatívna, že nie je konzistentná a že analýza ujmy preto nie je dostatočná. Tvrdili najmä, že výber vzorky nebol potrebný, keďže počet výrobcov nebol veľký. Okrem toho tvrdili, že z dôvodu „umelého“ rozdelenia skupín spoločností na jednotlivé právne formy vzorka neobsahuje niektoré spoločnosti s vedúcim postavením na trhu (Artenius, M&G Polimeri) a že metodológia výberu vzorky nie je konzistentná, keďže vzorka obsahuje aj dve skupiny spoločností. Takisto tvrdili, že vzorka nie je reprezentatívna, pretože jej súčasťou nie je žiadny výrobca, ktorý predáva prepojenému spracovávateľovi PET dostatočné množstvá. Inštitúcie v dôsledku toho údajne nemôžu posúdiť skutočnú schopnosť dodávky výrobného odvetvia Únie a nezohľadňujú konflikt záujmu výrobného odvetvia Únie. Okrem toho, keďže jedna spoločnosť neposkytla všetky potrebné informácie a bola vylúčená zo vzorky, reprezentatívnosť údajne poklesla na 28 % výroby v EÚ. Tieto strany tvrdili, že vybraná vzorka nie je štatisticky platná.
(10)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že výber vzorky nebol potrebný, pretože počet výrobcov nebol veľký, je potrebné pripomenúť, že v rámci výberu vzorky sa prihlásilo 14 výrobcov z Únie, ktorí patria k ôsmim skupinám spoločností. Vzhľadom na objektívne veľký počet výrobcov z EÚ, ktorí spolupracovali, t. j. 14, sa výber vzorky uplatnil v súlade s článkom 27 ods. 1 základného nariadenia na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu predaja, ktorý možno vo vymedzenom období reálne preskúmať. Vybraná vzorka pozostávala z piatich jednotlivých spoločností (so šiestimi výrobnými miestami).
(11)
Pokiaľ ide o prvé tvrdenie týkajúce sa reprezentatívnosti vzorky, je potrebné uviesť, že inštitúcie môžu do vzorky začleniť jednotlivé spoločnosti, ktoré sú súčasťou skupiny spoločností, pokiaľ sú reprezentatívne a majú oddelené účtovníctvo. Prešetrovaním všetkých štrnástich výrobcov z EÚ patriacich do ôsmich skupín spoločností by sa naopak zabránilo včasnému ukončeniu prešetrovania. Skutočnosť, že do vzorky boli zahrnuté dve skupiny spoločností však nie je v rozpore s metodikou výberu vzorky, ktorá sa v tomto prípade uplatnila, t. j. najväčší reprezentatívny objem predaja zákazníkom v EÚ.
(12)
Pokiaľ ide o skupinu Indorama, táto skupina mala dve rôzne výrobné zariadenia - jedno v Holandsku a druhé v Spojenom kráľovstve. Zahrnutie tejto skupiny do vzorky je v súlade s uplatnenou metódou výberu vzorky, pretože tieto zariadenia tvorili z právneho a finančného hľadiska jeden celok. Pokiaľ ide o spoločnosť Equipolymers, ktorá mala dva samostatné subjekty vyrábajúce PET počas OP (jeden v Taliansku a druhý v Nemecku), táto spoločnosť oznámila konsolidované údaje pre obe miesta. Vzhľadom na to, že tieto konsolidované údaje bolo možné overiť počas jednej návštevy v sídle spoločnosti, rozhodlo sa, že spoločnosti skupiny Equipolymers vyrábajúce PET, sa budú na účely tohto konania považovať za jeden subjekt. Pokiaľ ide o tvrdenie, že spoločnosti Artenius a M&G Polimeri mali byť zahrnuté do vzorky, pretože mali vedúce postavenie na trhu, je potrebné poznamenať, že žiadny z ich jednotlivých subjektov nepatril k spoločnostiam s najväčším objemom predaja zákazníkom v EÚ.
(13)
V súvislosti s tvrdením, že vzorka nebola reprezentatívna, pretože nezahŕňala jedného výrobcu, ktorý vyrába najmä na vnútornú spotrebu, je potrebné poznamenať, že schopnosť dodávky možno v prípade takéhoto tvrdenia preskúmať v rámci analýzy záujmu Únie, a na tento účel možno vlastnú spotrebu odpočítať od objemu výroby. Na preskúmanie určitých faktorov ujmy teda nie je potrebné tohto výrobcu zahrnúť do vzorky. Po druhé, v rámci analýzy záujmu Únie možno posúdiť takisto akýkoľvek dvojitý záujem vyplývajúci z postavenia spoločnosti, ktorá je zároveň výrobcom aj spracovávateľom v EÚ. Ak sa za referenčnú hodnotu považuje predaj neprepojeným zákazníkom v EÚ, postavenie spoločnosti ako výrobcu aj spracovávateľa v EÚ nesúvisí s výkonnosťou výrobného odvetvia Spoločenstva. Toto tvrdenie sa preto zamieta.
(14)
Pokiaľ ide o tvrdenie týkajúce sa celkovej reprezentatívnosti vzorky, je potrebné zdôrazniť, že zredukovaním vzorky na štyri spoločnosti sa znížila reprezentatívnosť zo 65 % na 47 % predaja všetkých spolupracujúcich výrobcov. Tie isté štyri spoločnosti predstavovali 52 % výroby Únie. Z hľadiska predaja nezávislým zákazníkom v EÚ sa to považovalo za reprezentatívnu vzorku výrobcov z EÚ.
(15)
V súvislosti s tvrdením, že vybraná vzorka nie je štatisticky platná, je potrebné uviesť, že podľa článku 27 ods. 1 základného nariadenia sa ako alternatíva „štatisticky platnej“ vzorky jasne povoľuje vybrať vzorku na základe najväčšieho reprezentatívneho objemu predaja, ktorý možno vo vymedzenom období reálne preskúmať.
(16)
Keďže neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky týkajúce sa výberu vzorky, odôvodnenia 5 až 14 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
2. PRÍSLUŠNÝ VÝROBOK A PODOBNÝ VÝROBOK
(17)
Je potrebné pripomenúť, že v odôvodnení 16 dočasného nariadenia bol príslušný výrobok vymedzený ako polyetyléntereftalát s viskozitou 78 ml/g alebo vyššou, podľa normy ISO 1628-5, s pôvodom v príslušných krajinách, ktorý je v súčasnosti zaradený pod kód KN 3907 60 20.
(18)
Okrem toho, v odôvodnení 18 dočasného nariadenia je uvedené, že pri prešetrovaní sa ukázalo, že PET, ktorý vyrába a predáva výrobné odvetvie Únie v Únii, a PET, ktorý sa vyrába a predáva na domácich trhoch príslušných krajín a vyváža do Únie, sú podobnými výrobkami.
(19)
Keďže výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, sa považoval za homogénny výrobok, na účely výpočtu rozpätí ujmy sa už ďalej nerozdeľoval na rôzne typy výrobku.
(20)
Jeden vyvážajúci výrobca tvrdil, že PET by sa mal rozdeliť na rôzne typy výrobku podľa jeho rôznych hodnôt viskozity, pretože hodnota viskozity je kľúčová na určenie rôznych možných použití vyrábaného typu PET. Dospelo sa k záveru, že toto tvrdenie možno prijať, a metodika výpočtu rozpätí ujmy sa zodpovedajúcim spôsobom upravila.
3. SUBVENCOVANIE
3.1. Irán
3.1.1. Úvod
(21)
Vláda Iránu a spolupracujúci vyvážajúci výrobca predložili pripomienky k týmto systémom napadnutým v dočasnom nariadení:
I)
opatrenia napojené na osobitné hospodárske zóny (ďalej len „OHZ“) - petrochemické OHZ;
II)
financovanie vyvážajúceho výrobcu PET zo strany Národnej petrochemickej spoločnosti.
3.1.2. Špecifické systémy
I) Opatrenia napojené na osobitné hospodárske zóny (ďalej len „OHZ“) - petrochemické OHZ
(22)
Vláda Iránu (ďalej len „VI“) spochybnila napadnuteľnosť bezcolného dovozu surovín a investičného majetku do voľných obchodných zón. Voľné obchodné zóny a osobitné hospodárske zóny sú vo svojej podstate bezcolnými zónami pre dovoz a vývoz, čo je v súlade s WTO. Okrem toho, VI aj spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdili, že bezcolný dovoz investičného majetku nie je zo zákona podmienený uskutočnením vývozu, pretože táto výnimka platí aj pre spoločnosti so sídlom na ostatnom území Iránu.
(23)
Pokiaľ ide o súlad OHS s pravidlami WTO, je potrebné poznamenať, že uvedeným všeobecným tvrdím nemožno spochybniť skutočnosť, že príslušné subvencie sú napadnuteľné, pretože nebola vypracovaná žiadna analýza, ktorou by sa vyvrátila analýza uvedená v dočasnom nariadení. Pokiaľ ide o bezcolný dovoz investičného majetku do Iránu, na základe informácií dostupných v čase predkladania pripomienok k dočasnému zverejneniu sa usudzuje, že táto možnosť existuje len pre spoločnosti, ktoré modernizujú svoju infraštruktúru, t. j. nie je automatickou možnosťou, ktorú môžu uplatniť všetky strany. Uvedené tvrdenia sa preto museli zamietnuť.
(24)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdil, že Komisia nezohľadnila zásadu nediskriminácie, pretože podobné pravidlá a systémy sa uplatňujú aj v iných krajinách. Táto spoločnosť takisto tvrdila, že Komisia ju nesprávne informovala o rozsahu overovacej návštevy a príslušných požiadavkách na informácie pred touto návštevou.
(25)
Pokiaľ ide o všeobecné tvrdenie o porušovaní zásady nediskriminácie, je potrebné pripomenúť, že Komisia začala antisubvenčné prešetrovanie v súvislosti s troma krajinami uvedeným v podnete v súlade s ustanoveniami článku 10 základného nariadenia. Odporúčanie Komisie sa teda môže zakladať len na zisteniach tohto prešetrovania. V súvislosti s nedostatkom včasných informácií o záležitostiach, ktoré sa majú prešetrovať, je potrebné uviesť, že Komisia v dostatočnom predstihu pred overovacou návštevou informovala spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu, že počas overovacej návštevy vyhľadá informácie o vzťahu medzi vyvážajúcim výrobcom a jeho akcionárom. Tieto tvrdenia sa preto museli zamietnuť.
(26)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca upozornil inštitúcie na dve administratívne chyby vo výpočte oslobodenia od cla na dovoz jednej suroviny výrobného procesu a celkovej dovoznej hodnoty oslobodeného investičného majetku. Uvedené chyby sa opravili. Zrevidované sadzby subvencií sú 0,14 % v prípade bezcolného dovozu vstupných výrobkov a 0,72 % v prípade bezcolného dovozu investičného majetku. Zrevidovaná celková sadzba subvencie v prípade tohto systému je 0,86 %.
(27)
Na základe uvedeného a vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné relevantné pripomienky, zistenia týkajúce sa tohto systému uvedené v odôvodneniach 20 až 44 dočasného nariadenia a upravené odôvodnením 26 tohto nariadenia sa týmto potvrdzujú.
II) Financovanie vyvážajúceho výrobcu PET zo strany Národnej petrochemickej spoločnosti
(28)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca (spoločnosť Shahid Tondguyan Petrochemical Co. alebo STPC) tvrdil, že jeho hlavný akcionár, spoločnosť National Petrochemical Company (ďalej len „NPC“), nie je štátnym subjektom, a že VI nepoverila ani nenariadila NPC, aby uskutočnila platby STPC. Okrem toho uviedol, že financovanie STPC zo strany NPC sa musí považovať za návratné a nemôže sa teda považovať za subvenciu.
(29)
V rámci reakcie na tieto tvrdenia je potrebné uviesť, že na posúdenie toho, či možno subjekt považovať za štátny subjekt na účely antisubvenčného prešetrovania, sú relevantné tieto faktory: 1) štátne vlastníctvo; 2) prítomnosť štátu v predstavenstve subjektu; 3) kontrola štátu nad činnosťami subjektu a dodržiavanie politík alebo záujmov štátu zo strany tohto subjektu a 4) skutočnosť, či je subjekt vytvorený zákonom. Všetky tieto požiadavky boli analyzované, ako sa uvádza v odôvodnení 52 dočasného nariadenia. NPC ako štátny subjekt nepotrebuje poverenie alebo splnomocnenie, tieto koncepcie sa týkajú súkromných subjektov. Prešetrovaním sa v skutočnosti zistilo, že úlohou NPC je rozvíjať a prevádzkovať petrochemický priemysel krajiny, a že táto spoločnosť dostala od VI ďalšiu úlohu riadiť ako správny orgán štátu petrochemickú osobitnú hospodársku zónu. Každé tvrdenie spochybňujúce úlohu NPC ako štátneho subjektu sa teda musí zamietnuť.
(30)
Pokiaľ ide o tvrdenie, že financovanie STPC je návratné, je dôležité uviesť, že prešetrovaním sa zistilo, že návratnosť tohto financovania je len hypotetickým tvrdením, pretože v žiadnej fáze konania nebol predložený žiadny dôkaz o tom, že tieto finančné prostriedky sa skutočne splatili. Ako je uvedené v odôvodnení 51 dočasného nariadenia, skutočnosť, že nesplatené finančné prostriedky sa kumulovali najmenej od roku 2004 potvrdzuje, že ide o opakovanú subvenciu, ktorej účelom je udržať prevádzku jediného spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu v Iráne. Na základe uvedených skutočností sa príslušné tvrdenie musí zamietnuť.
(31)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že výška subvencie bola nadhodnotená. V tejto súvislosti sa tvrdilo, že v Iráne je úplne bežnou obchodnou praxou neúčtovať úroky medzi materskou spoločnosťou (v tomto prípade NPC) a jej dcérskou spoločnosťou (v tomto prípade STPC). Takisto sa tvrdilo, že pri výpočte sadzby subvencie neboli použité údaje o celkovom financovaní poskytnutom NPC a celkovom obrate STPC správne, pretože údaj o obrate bol podhodnotený, a že sa mala použiť iná suma, kým celkové poskytnuté financovanie bolo nadhodnotené, pretože určité sumy by sa nemali pripísať finančným prostriedkom poskytnutým STPC zo strany NPC.
(32)
Uvedené tvrdenia sa museli zamietnuť. Vzhľadom na predchádzajúce tvrdenie týkajúce sa výpočtu úrokovej sadzby je potrebné uviesť, že získané dôkazy nepotvrdzujú tvrdenie spoločnosti, že bežnou obchodnou praxou v Iráne je neúčtovať úroky medzi materskou spoločnosťou a jej dcérskou spoločnosťou v rámci ich finančných transakcií. Okrem toho, žiadna takáto prax nie je vôbec v súlade s bežným obchodným postupom súkromných investorov.
(33)
Pokiaľ ide o ďalšie tvrdenie, je dôležité uviesť, že výška subvencie sa vypočítala použitím údajov o financovaní a obrate, ktoré poskytol spolupracujúci vyvážajúci výrobca, a ktoré sa overili počas overovacej návštevy.
(34)
Pokiaľ ide o údajný nový celkový obrat, je potrebné zdôrazniť, že údaj poskytnutý v čase predkladania pripomienok k dočasnému nariadeniu nie je podložený žiadnym overiteľným dôkazom a nezhoduje sa s tým, čo spoločnosť oznámila pred overovacou návštevou a počas nej.
(35)
Pokiaľ ide o celkový údaj financovania, spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdil, že určité sumy by sa nemali považovať za súčasť financovania STPC zo strany NPC. Toto tvrdenie však nemožno poskytnutými informáciami podložiť, pretože nebol predložený žiadny dôkaz o tom, že príslušné sumy sa nevzťahujú na financovanie STPC zo strany NPC. V časti poskytnutých vysvetlení sa v skutočnosti potvrdilo, že spoločnosť NPC vystupovala ako štátny subjekt, pričom sa zaviazala k financovaniu spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu bez účtovania akéhokoľvek úroku, ktorý by mal byť zaplatený iným štátnym subjektom. Keďže neboli poskytnuté žiadne overiteľné dôkazy, z celkovej sumy finančných prostriedkov nemožno odpočítať žiadnu sumu.
(36)
VI tvrdila, že podľa článku 14 dohody WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach sa podiel vlády na základnom imaní a poskytnutie úveru nepovažuje za poskytnutie výhody, takže financovanie SPTC zo strany NPC by sa nemalo považovať za subvenciu. Toto tvrdenie sa musí zamietnuť, pretože v tom istom článku 14 sa uvádza, že „podiel vlády na základnom imaní sa považuje za poskytnutie výhody len v prípade, že túto investíciu možno považovať za nezlučiteľnú s bežnou investičnou praxou súkromných investorov na území tejto krajiny“. Tento postup skutočne nie je v súlade s bežnými investičnými postupmi súkromných investorov, pretože žiadna komerčná organizácia v členskej krajine WTO by vedome nevkladala prostriedky do podobného nenávratného financovania. V každom prípade je potrebné poznamenať, že Irán nie je členom WTO.
(37)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné relevantné pripomienky, sa zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 45 až 57 dočasného nariadenia, týmto potvrdzujú.
3.1.3. Výška napadnuteľných subvencií
(38)
Vzhľadom na odôvodnenia 21 až 37 je konečná výška napadnuteľných subvencií v súlade s ustanoveniami základného nariadenia, vyjadrená ad valorem, pre jediného spolupracujúceho iránskeho vyvážajúceho výrobcu 51,88 %.
3.2. Pakistan
3.2.1. Úvod
(39)
Vláda Pakistanu (ďalej len „VP“) a spolupracujúci vyvážajúci výrobca predložili pripomienky k týmto systémom napadnutým v dočasnom nariadení:
I)
systém výrobných kaucií;
II)
dovoz zariadení, strojov a vybavenia v systéme výrobných kaucií;
III)
tarifná ochrana pri nákupoch rafinovanej kyseliny tereftalovej na domácom trhu;
IV)
režim konečnej dane;
V)
systém dlhodobého financovania vývozu s pevnou sadzbou;
VI)
systém financovania vývozu zo strany Štátnej banky Pakistanu;
VII)
financovanie na základe obežníka F.E. Circular č. 25 Štátnej banky Pakistanu.
(40)
VP v úvodnej poznámke uviedla, že Komisia nepochopila alebo prehliadla jej predchádzajúce podania v súvislosti so systémami subvencií. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca v predbežnej poznámke tvrdil, že predchádzajúce podania VP poskytli podloženú právnu analýzu, ktorou sa preukazuje, že tieto systémy by sa nemali považovať za „zakázané“ subvencie. Táto strana takisto tvrdila, že zistenia Komisie v dočasnom nariadení sa zakladajú nielen na nesprávnom posúdení skutočnosti, ale aj na nesprávnej právnej analýze. Táto strana ďalej tvrdila, že správna právna analýza je tá, ktorú predložila VP.
(41)
Pokiaľ ide o podania pred dočasným nariadením, je potrebné uviesť, že Komisia ich počas prešetrovania dôkladne preskúmala, keďže spolu s príslušnými vyplnenými dotazníkmi a ďalšími poskytnutými údajmi boli súčasťou informácií, na základe ktorých sa dospelo k predbežnému stanovisku.
(42)
Okrem toho je potrebné poznamenať, že Komisia presne uviedla právne ustanovenia príslušných systémov a z nich vyplývajúce praktické vykonávanie. Nebol predložený žiadny dôkaz o tom, že uvedené právne ustanovenia sú nepresné. Pokiaľ ide o právnu analýzu Komisie, táto bola založená na príslušných ustanoveniach základného nariadenia a podložená dlhodobou právnou analýzou, ktorú EÚ využívala v predchádzajúcich antisubvenčných prešetrovaniach napríklad pri analýze systémov návratného cla, systémov vývozných úverov a systémov daní z príjmov (4). Skutočnosť, že určitá strana nesúhlasí s predloženou právnou analýzou neznamená, že táto analýza nie je správna, najmä keď na podporu tohto tvrdenia nie je predložený žiadny dôkaz. Je to ešte zrejmejšie, keďže VP vyjadrila v rámci podania k dočasnému nariadeniu svoju vôľu zmeniť množstvo systémov podľa možností. Na základe uvedených skutočností sa tvrdenia uvedené v odôvodnení 40 museli zamietnuť.
3.2.2. Špecifické systémy
I) Systém výrobných kaucií
(43)
VP a spolupracujúci vyvážajúci výrobca zdôraznili svoje stanoviská, že systém výrobných kaucií je riadne spravovaný vďaka existencii účinného vykonávacieho a monitorovacieho systému, ktorý zaznamenáva spotrebu/odpočet a kontroluje bezcolný dovoz surovín a skutočnú spotrebu spoločnosti podľa jej záznamov o celkovej výrobe. Takisto tvrdili, že pomer vstup/výstup sa zakladá na skutočnej spotrebe príslušnej spoločnosti, ktorá tento systém využíva, a že záznamy o vstupoch sa overujú. Podľa tohto tvrdenia sa pomer vstup/výstup vytvoril pomocou overeného systému referenčných hodnôt, ktorý sa pravidelne aktualizoval na základe skutočnej spotreby spoločnosti. Po akejkoľvek zmene pomeru sa nadmerné odpustenie z predchádzajúceho obdobia pripočítalo späť s cieľom aktualizovať evidenciu zásob, pričom sa získal skutočný stav zásob, a spoločnosť využívajúca tento systém musí na základe tohto skutočného stavu zásob preukázať vývoz hotových výrobkov. Okrem toho, spolupracujúci vyvážajúci výrobca predložil dva listy, v ktorých oznamuje colným orgánom suroviny ušetrené v rámci systému výrobných kaucií, čím sa preukazuje, že táto spoločnosť bola oprávnená využiť prebytok vstupných surovín na výrobu tovaru na budúci vývoz.
(44)
Pokiaľ ide o tento systém, ako je uvedené v odôvodnení 70 dočasného nariadenia, príslušná evidencia dodaného vstupného, vyrobeného a vyvezeného tovaru sa neviedla na základe skutočnej spotreby. Registrovala sa iba teoretická spotreba podľa osvedčenia o analýze s uvedením vstupných a výstupných pomerov všetkých surovín na výrobu 1 000 kg výstupov. Tieto vstupné a výstupné normy orgány stanovujú a pravidelne kontrolujú na základe informácií od spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu, ale neexistujú žiadne jasné pravidlá ani žiadna dokumentácia o tom, ako sa tieto kontroly vykonávajú. Navyše, po preskúmaní osvedčenia o analýze, ktoré naznačilo existenciu nadmerného odpustenia, orgány nevykonali žiadne ďalšie kroky s cieľom overiť celkovú predchádzajúcu skutočnú spotrebu a požiadať o platby uskutočnené v predchádzajúcich rokoch. Inými slovami, neuskutočnila sa žiadna kontrola nadmerného odpustenia ušlého cla. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdil, že prebytok surovín z predchádzajúceho obdobia sa pripočítal späť s cieľom aktualizovať evidenciu zásob, pričom sa získal skutočný stav zásob. Je potrebné zdôrazniť, že v rámci takéhoto postupu sa predpokladá, že vyvážajúci výrobca z vlastnej iniciatívy oznámi príslušnému orgánu nadmerné odpustenie, ktoré sa uskutočnilo v predchádzajúcom období. Ešte zaujímavejšie je, že takýto postup nie je v právnych ustanoveniach, ktorými sa tento systém riadi, vôbec uvedený. Všetky uvedené skutočnosti potvrdzujú, že v prípade tohto systému neexistoval účinný vykonávací a monitorovací systém. Za týchto okolností sa všetky príslušné tvrdenia museli zamietnuť.
(45)
Obidve strany takisto tvrdili, že clo bolo počas OP v rámci bežného dovozného režimu nulové, a že v rámci systému výrobných kaucií teda neexistuje žiadny ušlý zisk vlády z dovozu PTA.
(46)
Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť. Z informácií, ktoré tieto strany predložili, je jasné, že bežné clo na dovoz PTA je 7,5 %. Na základe výnimky a za určitých podmienok môžu strany využívať nulovú sadzbu cla. Skutočnosť, že VP vytvorila systém výrobných kaucií alebo systém tarifnej ochrany pri nákupoch PTA, v žiadnom prípade neznamená, že sadzba cla na všetok dovoz PTA je nulová. Existencia uvedených systémov vlastne potvrdzuje, že existuje ušlý zisk vlády, a to je dôvodom zavedenia špecifických systémov výnimiek so špecifickými pravidlami a oprávnenými prijímateľmi.
(47)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že sa neporušuje článok 349 kapitoly XV pakistanských colných pravidiel 2001. V tejto súvislosti uviedol, že systém výrobných kaucií sa vzťahuje na celý podnik tejto spoločnosti, a priestory skladu teda spĺňali príslušné predpisy, na základe ktorých sa vyžaduje samostatný priestor so samostatným vchodom alebo východom oddelený od verejných priestorov, ktorý nemá žiadny iný vchod alebo východ, s jasne vyhradenými výrobnými priestormi a osobitnými skladmi hotových výrobkov, nepodarkov a odpadu v areáli.
(48)
Vzhľadom na uvedené pripomienky je potrebné uviesť, že pri overovacej návšteve sa zistilo, že od vstupného tovaru obstaraného na mieste boli oddelené iba bezcolne dovezené suroviny. Miestnosti skladu, ktorý je colným skladom a skladom materiálov pod výrobnou kauciou, neboli v samostatnom priestore so samostatným vchodom alebo východom oddeleným od verejných priestorov, ktorý nemá žiadny iný vchod alebo východ, ako sa predpisuje v uvedenom článku 349. Okrem toho, tvrdenie tejto strany, že systém výrobných kaucií sa vzťahuje na celý podnik, nie je okrem analýzy znenia článku 349 založené na žiadnom overiteľnom dôkaze (napr. výslovné povolenie na plochu v súvislosti s výrobnou kauciou). Príslušné tvrdenia sa preto museli zamietnuť.
(49)
Nedávno uskutočnila VP v súvislosti s týmto systémom administratívne zmeny. Zaviedla podrobnejšie vymedzenie systému výrobných kaucií v právnych predpisoch a prijala kroky na zlepšenie kontroly tohto systému zo strany príslušných orgánov.
(50)
Pokiaľ ide o kontrolu systému výrobných kaucií vykonávanú týmito orgánmi, zavedenými zmenami sa neriešia najzávažnejšie nedostatky tohto systému, ktoré sa zistili v rámci súčasného prešetrovania, t. j.: i) nedostatočná evidencia skutočnej spotreby dovezených surovín a ii) nedostatočný systém kontroly zameraný skôr na skutočné výsledky ako na normy stanovené v minulosti. Okrem toho, keďže vykonávanie akejkoľvek zmeny uskutočnenej v súvislosti s týmto systémom si vyžaduje riadne overenie (uvedené problémy sa takisto týkajú riadenia tohto systému), na to, aby bolo možné dospieť k akémukoľvek záveru v súvislosti s vykonanými zmenami systému a spôsobom ich vykonávania a spôsobom zabezpečenia riadne spravovaného systému kontroly, je potrebný určitý čas.
(51)
VP takisto vyjadrila svoju vôľu ponúknuť Komisii záväzok týkajúci sa praktického vykonávania pravidiel uplatniteľných na systém výrobných kaucií. Podľa tohto návrhu by záväzok spočíval v predložení dôkazu o tom, že spolupracujúci vyvážajúci výrobca dodržiava nové pravidlá (napr. úprava priestorov, revízia pomerov vstup/výstup, odpustenie cla), pričom by sa predkladali pravidelné správy a Komisii by sa umožnili overovacie návštevy.
(52)
Vzhľadom na uvedené je potrebné poznamenať, že týmto navrhovaným záväzkom VP nepriamo potvrdzuje všetky nedostatky uvedené v dočasnom nariadení, ktoré sa týkajú tohto systému. Navyše, ako sa uvádza v odôvodnení 50, nie je možné prijať záväzok, ktorého predmetom je riadenie systému, na základe dôkazu, ktorý by existoval až v budúcnosti. Na záver, takýto záväzok nie je praktický, pretože potrebné monitorovanie by si skutočne vyžadovalo pravidelné opakovanie významných častí prešetrovania. V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že v prípade dodržania príslušných ustanovení článku 19 základného nariadenia môžu VP a/alebo spolupracujúci vyvážajúci výrobca požiadať o predbežné preskúmanie opatrení.
(53)
Na základe uvedeného a vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné relevantné pripomienky, zistenia týkajúce sa tohto systému uvedené v odôvodneniach 60 až 80 dočasného nariadenia a upravené odôvodneniami 44 až 52 súčasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
II) Dovoz zariadení, strojov a vybavenia v systéme výrobných kaucií
(54)
Pokiaľ ide o tento systém, obe strany tvrdili, že na výpočet subvenčného rozpätia sa mala použiť úroková sadzba dostupná príslušnému vývozcovi počas OP. Tieto strany navyše tvrdili, že keďže sa zariadenia, stroje a vybavenie použili na výrobu PET určeného na vývoz aj na domáci predaj, subvenčné rozpätie by sa malo stanoviť na základe celkového obratu vyvážajúceho výrobcu.
(55)
V rámci reakcie na toto tvrdenie je potrebné uviesť, že úroková sadzba použitá na výpočet je komerčnou úrokovou sadzbou, ktorá sa počas OP uplatňovala v Pakistane, a jej zdrojom je internetová stránka Štátnej banky Pakistanu. Táto sadzba predstavuje bežnú úrokovú sadzbu prevládajúcu na trhu. V súvislosti s menovateľom vo výpočte subvencie je potrebné uviesť, že podmienkou využívania tohto systému je inštalácia strojov dovezených v rámci systému výrobných kaucií, ktorý je systémom bezcolného dovozu surovín používaných iba na následný vývoz výroby v rámci tohto systému. Výška subvencie (činiteľ) sa teda musí vzťahovať na celý obrat vývozu počas OP, pretože subvencia závisí od výkonnosti vývozu. Všetky uvedené tvrdenia sa v dôsledku toho museli zamietnuť.
(56)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné relevantné pripomienky, sa zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 81 až 92 dočasného nariadenia, týmto potvrdzujú.
III) Tarifná ochrana pri nákupoch rafinovanej kyseliny tereftalovej na domácom trhu
(57)
VP tvrdila, že cena miestne vyrábanej PTA nie je o 7,5 % nižšia ako medzinárodná cena, a že vrátenie sa neposkytuje iba na miestne vyrábanú PTA, ale aj na dovezenú PTA. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdil, že tento systém umožňuje vrátenie cla v prípade miestne vyrábanej aj v prípade dovezenej PTA, a v rámci neho sa teda neuprednostňuje obstarávanie miestne vyrábanej PTA. Takisto sa tvrdilo, že právne predpisy neobmedzujú prístup k tomuto systému.
(58)
Uvedené tvrdenia sa museli zamietnuť. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že v rámci tohto systému sa poskytuje finančný príspevok v podobe priameho prevodu finančných prostriedkov, pričom pre prijímajúcu spoločnosť to jednoznačne predstavuje výhodu. Na základe analýzy informácií predložených VP je zrejmé, že oprávnená spoločnosť môže: i) na domácom trhu kúpiť PTA a získať kompenzačnú pomoc vo výške 7,5 % z ceny zaplatenej za miestne vyrobenú PTA alebo ii) doviezť PTA a získať vrátenie uplatniteľného cla (7,5 %) zaplateného za dovoz PTA. Druhá uvedená možnosť však nie je povolená, ak oprávnená spoločnosť využíva systém návratného cla (napríklad výrobné kaucie) na dovoz PTA. Na základe uvedeného je jasné, že spolupracujúci vyvážajúci výrobca bol de jure donútený využívať tento systém výlučne na nákup miestne vyrábanej PTA, pretože na dovezenú PTA súčasne využíval výrobné kaucie.
Okrem toho je jasné, že aj keby oprávnená spoločnosť využívala obidve dostupné možnosti systému (t. j. vzdala by sa možnosti využívať návratný systém výrobných kaucií), očakávané náhrady by boli iné, keby sa sadzba vypočítala na základe celej domácej fakturovanej ceny a keby sa vypočítala na základe deklarovanej colnej hodnoty, ktorá nie je nevyhnutne celou fakturovanou cenou. Neboli predložené žiadne podložené dôkazy, ktorými by bolo možné spochybniť uvedené závery. Na záver, pokiaľ ide o tvrdenie, že neexistujú obmedzenia prístupu k tomuto systému, prešetrovaním sa preukázalo, že v príslušných právnych predpisoch sa jasne uvádza menný zoznam oprávnených strán. Miestne vyrábaná PTA v každom prípade nepodlieha žiadnemu clu a „vrátenie“ vo výške 7,5 % je teda priamym prevodom finančných prostriedkov alebo čistým grantom. Pre výrobcu PET je jedinou možnosťou ako získať túto subvenciu, t. j. grant, kúpiť miestne vyrábanú PTA. Na druhej strane, akékoľvek „vrátenie“ cla na dovezenú PTA je výnimkou zo zaplatenia splatného cla a nie je priamym prevodom finančných prostriedkov; tieto dve situácie teda nie sú rovnocenné.
(59)
V dôsledku toho predstavuje tento systém jasnú výhodu pre domáceho kupujúceho, t. j. výrobcu PET, v podobe priameho prevodu finančných prostriedkov a je špecifický v zmysle článku 4 ods. 4 písm. b) základného nariadenia, pretože táto subvencia je podmienená využívaním domáceho a nie dovezeného tovaru, keďže na priamy grant je oprávnený iba domáci tovar. Okrem toho sa táto subvencia môže tiež považovať za špecifickú v zmysle článku 4 ods. 4 písm. a) základného nariadenia vzhľadom na to, že samotné právne predpisy jednoznačne obmedzujú prístup k tomuto systému na určité podniky, ktoré patria do odvetvia výroby polyesteru.
(60)
Pokiaľ ide o tento systém, VP spolu so svojimi pripomienkami k dočasnému nariadeniu predložila nariadenie vlády z 28. júna 2010, v ktorom sa uvádza, že colný predpis č. 1045(I)/2008 sa zrušil s účinnosťou od 1. júla 2010. VP uviedla, že týmto krokom sa zabezpečí, aby už žiadny z používateľov PTA nemal nárok na vrátenie v prípade miestne vyrábanej alebo dovezenej PTA.
(61)
Okrem toho, z novinového výstrižku, ktorý v tej istej záležitosti predložil spolupracujúci vyvážajúci výrobca, je zrejmé, že VP sa rozhodla zrušiť predpis týkajúci sa tohto systému, aby Pakistan splnil medzinárodné normy v tejto súvislosti. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca podložil informácie poskytnuté VP údajmi, ktoré potvrdzujú, že od 1. júla 2010 už nie je možné pri nákupe miestne vyrábanej PTA získať príslušný grant. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že v súlade s článkom 15 základného nariadenia sa žiadne opatrenie neukladá, ak bola subvencia zrušená alebo ak sa preukázalo, že subvencia už pre príslušných vývozcov nepredstavuje žiadnu výhodu. Z uvedených informácií vyplýva, že Pakistan v podstate uznal, že body uvedené v dočasnom nariadení v súvislosti s týmto systémom si z jeho strany vyžadovali nápravné opatrenia, že VP tento systém ukončila a že spolupracujúci vyvážajúci výrobca už nemá vo vzťahu k tomuto systému žiadne výhody. Za týchto okolností sa usudzuje, že podmienky uvedené v článku 15 základného nariadenia sú splnené a tento systém by sa teda nemal napadnúť.
(62)
Na základe uvedeného a vzhľadom na to, že neexistujú žiadne iné relevantné pripomienky, zistenia týkajúce sa tohto systému uvedené v odôvodneniach 93 až 105 dočasného nariadenia a upravené odôvodneniami 58 až 61 súčasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
IV) Režim konečnej dane
(63)
Obe strany tvrdili, že tento systém je odlišným daňovým systémom a nemal by sa napádať, keďže Pakistan má daňovú suverenitu a môže si tak slobodne zvoliť daňový systém, ktorý chce používať. Takisto sa tvrdilo, že režim konečnej dane nepredstavuje nijaký finančný príspevok pre žiadnu z obchodných spoločností a je všeobecným pravidlom zdaňovania v Pakistane (zrážková daň vo výške 1 % v čase realizácie devízového výnosu), ktorý funguje na inom princípe a základe ako bežný daňový režim, ktorým sa príjmy dosiahnuté na vnútroštátnom území zdaňujú 35 %. Podľa názoru týchto strán nie je možné určiť, ktorý z týchto dvoch systémov je prijateľnejší tak, aby režimom konečnej dane nedochádzalo k ušlým príjmom ani k hromadeniu vládnych príjmov, ktoré sú inak splatné.
(64)
V súvislosti s týmito tvrdeniami je potrebné poznamenať, že tu nejde o spochybnenie suverenity Pakistanu, ale o údajné subvencie udelené určitým vyvážajúcim výrobcom. Navyše treba pripomenúť, že zisky z vývozu sú zdaňované iným spôsobom ako zisky z domáceho predaja. Vzhľadom na to, že tento daňový režim vedie k nižšiemu zdaňovaniu ziskov z vývozu ako ziskov z domáceho predaja, je považovaný za subvenciu v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) bod ii) a článku 3 ods. 2 základného nariadenia v podobe ušlých vládnych príjmov, z ktorých sa poskytuje zvýhodnenie prijímajúcej spoločnosti. Zároveň je to aj osobitná subvencia podľa článku 4 ods. 4 písm. a) za predpokladu, že sa podmieňuje uskutočnením vývozu.
(65)
Okrem toho spolupracujúci vyvážajúci výrobca poskytol vo formáte Excel niekoľko výpočtov za roky 2008 a 2009, ako aj výzvu na zaplatenie dane a rozhodnutie o prepočítaní dane vydané zástupcom komisára pre daň z príjmu, v ktorom sa zmenilo niekoľko číselných údajov uvedených vo výkaze vrátenej dane z príjmu za rok 2008. Vláda Pakistanu doložila tvrdenia spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu argumentom, že podľa poskytnutých výpočtov zaplatil spolupracujúci vyvážajúci výrobca na daniach viac v režime konečnej dane, ako by bol zaplatil v prípade uplatňovania bežného daňového režimu.
(66)
Tieto argumenty sa museli zamietnuť. Po prvé, poskytnuté výpočty nie sú súčasťou výkazu vrátenej dane z príjmu spoločnosti ani iného úradného dokumentu daňového orgánu. Preto neexistuje nijaký presvedčivý dôkaz, že sú presným obrazom záväzkov spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu týkajúcich sa dane z príjmu.
(67)
Po druhé, analýza predložených úradných daňových tlačív (výzva na zaplatenie dane a rozhodnutie o prepočítaní dane) v nijakom prípade nepotvrdzuje tvrdenia strán o výške dane, ktorá sa má zaplatiť v rozdielnych daňových režimoch.
(68)
V súvislosti s predloženou dokumentáciou odkazujúcou na rok 2008 nedokázali strany preukázať, akým spôsobom sa môžu uvedené sumy presne zhodovať s výkazom vrátenej dane z príjmu spoločnosti za rok 2008 a s dvoma dokumentmi, ktoré následne vydal príslušný daňový úrad. Pokiaľ ide o tieto dva dokumenty, zdá sa, že potvrdzujú žiadosť adresovanú spoločnosti o zaplatenie dane z príjmu z jej vnútroštátnych príjmov. Napriek tomu z predložených informácií nie je celkom jasné, či táto daň (alebo akákoľvek iná daň) bola skutočne zaplatená alebo či sa spoločnosť proti spomínanej výzve na zaplatenie dane odvolala. Takisto nie je jasné ako sa mohli sumy uvedené vo výpočtoch vo formáte Excel zhodovať tak s výkazom vrátenej dane z príjmu spoločnosti, ako aj s rozhodnutím daňového úradu o prepočítaní dane. V každom prípade, ak sa má vychádzať z toho, že suma stanovená vo výzve na zaplatenie dane bola uhradená, nič to nezmení na tvrdení, že spolupracujúci vyvážajúci výrobca zaplatil na dani menej, ako by bol zaplatil, keby sa na vývoznú daň vzťahovala 35 % sadzba.
(69)
V súvislosti s predloženou dokumentáciou odkazujúcou na rok 2009 treba poznamenať, že strany neposkytli výkaz vrátenej dane z príjmu spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu za rok 2009. Namiesto toho, aby predložili úradné daňové priznania a výkazy vrátenia dane, ako dôkaz poskytli iba výpočet vo formáte Excel. Takéto informácie sa samozrejme nedajú overiť a nemôžu podložiť nijaké tvrdenie súvisiace s vývojom dane z príjmu po období prešetrovania. V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že vláda Pakistanu a/alebo spolupracujúci vyvážajúci výrobca môžu v prípade, že budú splnené príslušné ustanovenia článku 19 základného nariadenia, požiadať o predbežné preskúmanie daných opatrení.
(70)
Pri prepočte subvencie v režime konečnej dane sa objavila administratívna chyba v súvislosti s vývoznými príjmami spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu uvedenými vo výkaze vrátenej dane spoločnosti za rok 2008. Táto chyba bola následne opravená. Sadzba subvencie pre vyvážajúceho výrobcu stanovená v súlade s týmto systémom v priebehu obdobia prešetrovania predstavuje 1,97 % (namiesto 1,95 %).
(71)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a bez akýchkoľvek ďalších relevantných pripomienok sa týmto potvrdzujú zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 106 až 116 dočasného nariadenia, s pripomienkami uvedenými v predchádzajúcom odôvodnení 70.
V) Systém dlhodobého financovania vývozu s pevnou sadzbou
(72)
Obe strany tvrdili, že úrokovou sadzbou použitou pri výpočte subvenčného rozpätia tohto systému financovania má byť úroková sadzba, ktorá platila v čase, keď vyvážajúci výrobca jednal o financovaní s fixnou sadzbou, konkrétne sadzba na roky 2004 - 2005. Okrem toho menovateľom pri výpočte dočasného subvenčného rozpätia by mal byť celkový obrat spoločnosti a nie celkový obrat z vývozu za predpokladu, že výrobu domácich a vývozných artiklov zabezpečujú rovnaké výrobné prevádzky financované systémom dlhodobého financovania vývozu s pevnou sadzbou.
(73)
Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Po prvé je potrebné objasniť, že sadzba používaná pri výpočtoch je komerčnou úrokovou sadzbou, ktorá prevládala počas OP v Pakistane, a jej zdrojom je internetová stránka Štátnej banky Pakistanu. Financovanie dohodnuté v rokoch 2004/2005 príslušný vývozca čerpal v splátkach. Na výpočet výšky subvencie sa použila výška úveru čerpaného počas OP tak, ako ju oznámil spolupracujúci vyvážajúci výrobca. Pri kontrole výhody získanej niektorou zo strán v určitom období prešetrovania sa uplatniteľná komerčná úroková sadzba prevládajúca na trhu počas OP bežne porovnáva so sadzbou úveru čerpaného počas OP, a to sa urobilo aj v tomto prípade. Pokiaľ ide o menovateľa pri výpočte subvencie, je potrebné pripomenúť, že predpokladom na získanie výhody zo systému je, že spoločnosť musí priamo alebo nepriamo vyviezť najmenej 50 % svojej ročnej produkcie. Preto sa výška subvencie (v čitateli) musí vzťahovať na obrat z vývozu príslušného výrobku v období prešetrovania, keďže subvencia sa podmieňuje uskutočneným vývozom.
(74)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a bez akýchkoľvek ďalších relevantných pripomienok sa týmto potvrdzujú zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 117 až 133 dočasného nariadenia.
VI) Systém financovania vývozu zo strany Štátnej banky Pakistanu
(75)
Vláda Pakistanu predložila dôkaz o tom, že odvetvie s PET bolo dňa 28. júna 2010 vylúčené zo systému Štátnou bankou Pakistanu. Na základe toho sa tvrdilo, že tento systém je v súlade s ustanoveniami článku 15 základného nariadenia a že zo strany Komisie by nemalo dôjsť k napadnutiu, pretože sa ukázalo, že subvencia bola zrušená. V tejto súvislosti spolupracujúci vyvážajúci výrobca argumentoval tým, že podľa obežníka č. 9/2010 vydaného Štátnou bankou Pakistanu (SBP) dňa 28. júna 2010 spoločnosť splatila všetky sumy v systéme financovania vývozu a že 30. júna 2010 už nebola v systéme financovania vývozu žiadna dlžná suma.
(76)
V súvislosti s týmto tvrdením treba pripomenúť, že v článku 15 základného nariadenia sa ustanovuje, že nesmú byť uložené žiadne opatrenia ak sa subvencia zruší alebo sa dokáže, že subvenciou sa viac neposkytuje zvýhodnenie dotknutému vývozcovi. V súvislosti s predloženou dokumentáciou súvisiacou s nástrojmi systému financovania vývozu treba poznamenať, že v rozhodnutí Štátnej banky Pakistanu sa skutočne tvrdí, že v tomto systéme banky nemôžu povoliť finančné nástroje pre PET. V spomínanom texte sa tiež píše, že existujúce nástroje pridelené vývozcom ostávajú v platnosti až do dátumu splatnosti dotknutých pôžičiek, pričom uskutočnený vývoz sa berie do úvahy v prípade spoločností, ktoré si požičali v období od 2009 - 2010 a na nároky do roku 2011.
Pokiaľ ide o tieto body, VP vysvetlila, predložením potrebnej dokumentácie, že spoločnosti, ktoré v tomto systéme nezískali krátkodobé pôžičky v období pakistanského fiškálneho roka 2009 - 2010 (t. j. do 30. júna 2010) nemajú v prechodnom období do roku 2011 nárok na žiadnu z výhod. Pokiaľ ide o tvrdenie, že spolupracujúci vyvážajúci výrobca nedlhuje v systéme financovania vývozu žiadne financie, treba poznamenať, že toto tvrdenie bolo podložené niekoľkými dôkazmi predloženými dotknutými bankami a doplnené autorizovaným účtovníkom. S prihliadnutím na uvedené skutočnosti sa dospelo k záveru, že strany boli schopné dokázať, že systémom financovania vývozu už nie je dotknutým vývozcom poskytované žiadne zvýhodnenie. To znamená, že podmienky stanovené v článku 15 sú splnené a tvrdenia sa považujú za oprávnené. Preto sa dospelo k záveru, že tento systém by nemal byť predmetom napadnutia.
(77)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca tvrdil aj to, že úrokovou sadzbou použitou pri výpočte subvenčného rozpätia má byť krátkodobá úroková sadzba dostupná pre spoločnosť v období prešetrovania. Takisto tvrdil, že získané finančné prostriedky sa využívajú na pokrytie celkových finančných potrieb súčasných aktív spoločnosti tak v prípade domáceho, ako aj zahraničného predaja, a teda menovateľom pri výpočte subvenčného rozpätia by mal byť celkový obrat spoločnosti.
(78)
Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Treba poznamenať, že sadzba používaná pri výpočtoch je komerčnou úrokovou sadzbou platnou v období prešetrovania v Pakistane, ktorá bola uvedená na internetovej stránke Štátnej banky Pakistanu. Táto sadzba predstavuje bežnú úrokovú sadzbu prevládajúcu na trhu. Pokiaľ ide o menovateľa pri výpočte subvencie, treba poznamenať, že predpokladom na priznanie tohto systému je buď vykonanie osobitných vývozných transakcií, alebo celkové uskutočnené vývozy. Preto sa výška subvencie (v čitateli) musí vzťahovať na obrat z celkového vývozu príslušného výrobku v období prešetrovania, keďže subvencia sa podmieňuje uskutočneným vývozom.
(79)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a bez akýchkoľvek ďalších relevantných pripomienok sa týmto potvrdzujú zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 134 až 148 dočasného nariadenia, s pripomienkami uvedenými v odôvodneniach 75 až 78.
(VII) Financovanie na základe F.E. obežníka č. 25 Štátnej banky Pakistanu
(80)
Obe strany preukázali, že Štátna banka Pakistanu nijakým spôsobom nezasahuje do tohto systému, že financovanie zabezpečujú komerčné banky bez zvýhodnených úrokových sadzieb a že systém nie je podmienený uskutočneným vývozom, keďže ho môžu využívať tak vývozcovia, ako aj dovozcovia.
(81)
Predložené argumenty boli posúdené s prihliadnutím na príslušné právne ustanovenia a vykonávanie systému v praxi a považujú sa za oprávnené. Preto sa dospelo k záveru, že tento systém by nemal byť predmetom napadnutia. Keďže systém v rámci obežníka Štátnej banky Pakistanu č. 25 nie je predmetom kompenzácie, nevyžadujú sa reakcie na príslušné pripomienky k zverejneniu.
3.2.3. Výška napadnuteľných subvencií
(82)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti konečná výška napadnuteľných subvencií v súlade s ustanoveniami základného nariadenia vyjadrená ad valorem pre jediného spolupracujúceho pakistanského vyvážajúceho výrobcu je 5,15 %.
3.3. Spojené arabské emiráty (SAE)
3.3.1. Úvod
(83)
Vláda Spojených arabských emirátov (ďalej len vláda SAE)a spolupracujúci vyvážajúci výrobca predniesli pripomienky k týmto systémom napadnutým v dočasnom nariadení:
I)
federálny zákon č. 1 z roku 1979;
II)
zóna voľného obchodu.
3.3.2. Špecifické systémy
I) Federálny zákon č. 1 z roku 1979
(84)
Vláda SAE uviedla, že daný systém podľa federálneho zákona č. 1 z roku 1979 je prístupný, do šírky i horizontálne, všetkým odvetviam priemyslu a podnikateľským subjektom v SAE a je prideľovaný bez výnimky. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca uviedol, že licencia vydaná v zmysle federálneho zákona č. 1 z roku 1979 má predpoklad existovať a fungovať v SAE.
(85)
V súvislosti s touto skutočnosťou treba poznamenať, že prešetrovaním sa zistilo, že priemyselné podniky môžu v SAE fungovať na základe niekoľkých odlišných typov licencií. Skutočne, okrem licencie udelenej v zmysle federálneho zákona č. 1 z roku 1979 môže priemyselný podnik fungovať aj s licenciou vydanou regionálnymi orgánmi v tom emiráte, v ktorom vznikol. To bol prípad aj spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu, ktorý vlastní licenciu vydanú vládou emirátu Ras al Khaimah. Okrem toho môže priemyselný podnik fungovať v rámci zóny voľného obchodu, v ktorej sa v zmysle spomínaného zákona nevyžaduje žiadna licencia. Preto nie je správne tvrdiť, že všetky priemyselné podniky v SAE fungujú v zmysle federálneho zákona č. 1 z roku 1979. Z tohto dôvodu nie je dokázané, že systém je prideľovaný automaticky, takže sa príslušné tvrdenie zamietlo.
(86)
Obe strany tvrdili, že požiadavky vyplývajúce zo zákona sú iba nevyhnutnými predpokladmi na to, aby sa mohol v krajine uskutočniť akýkoľvek priemyselný projekt bez potreby získania výnimiek z platenia dovozných ciel, a preto je analýza Komisie v dočasnom nariadení týkajúca sa článkov 12, 13 a 21 federálneho zákona č. 1 chybná. Vláda SAE takisto tvrdila, že s ohľadom na článok 13 nemá pojem „uvažovaný“ v arabskom znení zákona záväzný charakter. Vláda SAE takisto argumentovala, že články 11 a 12 spomínaného zákona sa v praxi nikdy neuplatňovali, keďže technická komisia zodpovedná za odporúčania určené ministrovi v súvislosti s ich uplatňovaním nebola nikdy zriadená. Odznelo aj tvrdenie, že význam odboru priemyselného rozvoja je stanovený v „Príručke elektronického priemyselného systému“ vydanej ministerstvom a spomínanej v odôvodnení 173 dočasného nariadenia.
(87)
Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Treba poznamenať, že články 13 a 21 daného zákona sú súčasťou postupného procesu plánovaného v rámci analýzy priemyselnej licencie podľa federálneho zákona č. 1 z roku 1979. Pokiaľ ide o články 11 a 12, treba poznamenať, že v týchto článkoch je stanovená úloha a povinnosti viacerých orgánov štátneho úradu udeľujúcich priemyselné licencie podľa federálneho zákona č. 1 z roku 1979. Skutočnosť, že nebol nikdy zriadený orgán, hoci sa to v zákone predpokladá, ktorý by zodpovedal za: i) posúdenie podnetov prichádzajúcich z odboru priemyselného rozvoja a ii) odporúčania určené ministrovi vo veci schválenia alebo zamietnutia žiadostí potvrdzuje, že právne predpisy, ktorými sa udeľujúci orgán riadi sa v praxi nedodržiavajú, a preto v záležitostiach udeľovania subvencií neexistuje právna istota. Navyše tvrdenie vlády SAE týkajúce sa technickej komisie je v skutočnosti v protiklade s predchádzajúcimi tvrdeniami, podľa ktorých minister požiadal komisiu, aby pripomienkovala možnú úpravu daného zákona. Pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „uvažovaný“ v článku 13 federálneho zákona, treba poznamenať, že jeho anglické znenie bolo jediným textom, ktorý vláda SAE predložila v priebehu prešetrovania. Okrem toho bol predložený až po zverejnení skutočnosti, že môžu existovať rozdiely vo vymedzení pojmov v anglických a arabských textoch. Skutočnosť, že obe znenia textu vyvolávajú pochybnosti o určitých pasážach v kritériách oprávnenosti je opäť jasným dôkazom toho, že kritériám a podmienkam prideľovania subvencií chýba právna jednoznačnosť. Pokiaľ ide o význam odboru priemyselného rozvoja, treba poznamenať, že neboli predložené žiadne nové informácie, ktoré by mohli spochybniť zistenia z prešetrovania.
(88)
Vláda SAE predložila dôkaz o tom, že priemyselné štatistiky dokazujú, že existuje viac ako 4 000 priemyselných firiem registrovaných v zmysle federálneho zákona č. 1 z roku 1979. Obe strany tvrdili, že Komisia nedokázala predložiť pozitívne dôkazy o tom, že úrady SAE uplatňovali diskrečné právo pri udeľovaní alebo zamietaní žiadostí v rámci systému.
(89)
Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Treba poznamenať, že sa prešetrovaním zistilo, že udeľovanie priemyselnej licencie podľa federálneho zákona č. 1 z roku 1979 nie je automatické a že pravidlá, ktorými sa riadi proces udeľovania vybraným príjemcom, nie sú objektívne. S prihliadnutím na skutočnosť, že systém vznikol tak, aby bol v špecifickom súlade s ustanoveniami článku 4 ods. 2 písm. a) a článku 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia, bolo úlohou vlády SAE v súlade s ustanoveniami článku 4 ods. 2 písm. c) základného nariadenia dokázať jej tvrdenie, že od uzákonenia zákona boli schválené žiadosti všetkých strán, ktoré požadovali priemyselnú licenciu podľa federálneho zákona č. 1 z roku 1979. V tejto súvislosti neboli predložené žiadne overiteľné informácie.
(90)
Obe strany tvrdili, že všetky priemyselné podniky v SAE získali colné výnimky na svoju produkciu. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca takisto tvrdil, že „Prieskum obchodnej politiky WTO“ zameraný na SAE a uverejnený v roku 2006 analyzoval federálny zákon č. 1 z roku 1979 a zistil, že colné výnimky sú udeľované všetkým priemyselným koncernom. Takisto sa argumentovalo, že systém je kontrolovaný, keďže priemyselné licencie sa každoročne obnovujú, že spoločnosti v systéme hlásia dovoz materiálov oslobodených od cla a že úrady dovoz oslobodený od cla nepovolia, pokiaľ vstupné položky nesúvisia s výrobou.
(91)
Tieto tvrdenia museli byť zamietnuté. Je vhodné poznamenať, že colné výnimky sa udeľujú spoločnostiam, ktorým bol systém priznaný v zmysle federálneho zákona č. 1 z roku 1979 a že bežná colná sadzba pre suroviny nie je nulová. Spolupracujúci vyvážajúci výrobca nevedel preukázať prečo má byť všeobecné vyhlásenie uvedené v „Prieskume obchodnej politiky WTO“ presnejšie ako podrobná analýza založená na overovacej misii, ktorá sa v zmysle dočasného nariadenia týka explicitne oprávnenosti a vykonávania federálneho zákona č. 1 z roku 1979 v praxi. Čo je dôležitejšie, prešetrovaním sa zistilo, že úrady postupovali pri správe dovozu materiálov oslobodených od cla v rámci systému diskriminačne. Skutočne, keďže neexistujú pravidlá o spôsobe, akým sa schvaľujú alebo zamietajú žiadosti o dovoz oslobodený od cla a keďže neexistuje účinný systém na overenie správy tohto systému, nie je jasné prečo jedna strana môže v určitom čase dovážať bez cla a v inom sa jej takýto dovoz nepovolí. Práve toto bol prípad spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu, ktorý bol z času na čas požiadaný zaplatiť clo bez toho, aby mu to udeľujúci orgán odôvodnil. Preto obe strany nedokázali predložiť žiadne dôkazy, ktorými by podložili svoje tvrdenia týkajúce sa správy systému a povoľovania dovozov bez cla.
(92)
Odznelo aj tvrdenie, že systém je riadený podľa objektívnych kritérií, konkrétne na základe požiadavky, že sa colné výnimky môžu týkať len takého dovážaného tovaru, ktorý priemyselné podniky používajú vo výrobe. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť, pretože tak, ako je vysvetlené v odôvodneniach 89 a 91, neexistuje dôkaz o existencii týchto objektívnych kritérií.
(93)
Vláda SAE tvrdila, že federálny zákon č. 1 z roku 1979 sa reviduje a že o tom informovala aj Komisiu. Takisto sa argumentovalo, že Komisia nevzala do úvahy informácie a dokumenty predložené vládou SAE a neposkytla argumenty ani pozitívne dôkazy o faktoch a právnom predpise, na základe ktorých formulovala svoj záver.
(94)
V tejto súvislosti treba poznamenať, že Komisia dôkladne posúdila a zanalyzovala všetky informácie predložené stranami. Pokiaľ ide o revíziu federálneho zákona č. 1 z roku 1979, je vhodné poznamenať, že text, ktorý vláda SAE poskytla, je interným návrhom ministerstva financií a priemyslu. Ako taký nemá žiadnu právnu hodnotu. Prešetrujúci orgán musí analyzovať platné právne ustanovenia a spôsob, akým sú vykonávané a nie nezáväzný návrh, ktorý nebol schválený správnymi a legislatívnymi orgánmi SAE, a ktorý nebol uzákonený. Čo je dôležitejšie, skutočnosť, že vláda SAE v súčasnosti pracuje na možnej novelizácii federálneho zákona č. 1 z roku 1979 potvrdzuje, že príslušné orgány si uvedomujú potrebu, ako tvrdí vláda SAE, odstrániť nesúlad s dohodou WTO o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach.
(95)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa týmto potvrdzujú zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 166 až 183 dočasného nariadenia.
II) Zóna voľného obchodu
(96)
Obe strany tvrdili, že všetky podnikateľské subjekty v SAE môžu dovážať investičný majetok bez cla.
(97)
V tejto súvislosti treba poznamenať, že sa prešetrovaním zistilo, že spoločnosti nachádzajúce sa v zóne voľného obchodu dovážajú investičný majetok bez cla. Skutočnosť, že jednej strane môže byť rovnaká výhoda priznaná aj v inom systéme (konkrétne federálnym zákonom č. 1 z roku 1979) neznamená, že dotknutá subvencia sa nepovažuje za napadnuteľnú. Navyše, strany neboli schopné predložiť žiaden konkrétny dôkaz, ktorý by vyvrátil zistenia z prešetrovania v súvislosti so zónou voľného obchodu. S prihliadnutím na túto skutočnosť museli byť prednesené tvrdenia zamietnuté.
(98)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa týmto potvrdzujú zistenia týkajúce sa tohto systému, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 184 až 199 dočasného nariadenia.
3.3.3. Výška napadnuteľných subvencií
(99)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti konečná výška napadnuteľných subvencií v súlade s ustanoveniami základného nariadenia vyjadrená ad valorem pre jediného spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu zo Spojených arabských emirátov je 5,13 %.
3.4. Pripomienky ku konečnému zverejneniu
(100)
Treba pripomenúť, že všetky zainteresované strany dostali možnosť vyjadriť sa a vzniesť námietky ihneď po konečnom zverejnení. Pripomienky boli zvážené a v oprávnených prípadoch zohľadnené, ale svojou podstatou nedokázali zmeniť už uvedené fakty a úvahy.
(101)
Spolupracujúci iránsky vyvážajúci výrobca opätovne predložil svoju analýzu faktov prípadu, ale neponúkol nijaké nové rozhodujúce dôkazy, ktoré by vyvrátili zistenia z prešetrovania.
(102)
Vláda Pakistanu vyjadrila nespokojnosť so zamietnutím krokov, ktoré podnikla v súvislosti so systémom výrobných kaucií a opakovane vznášala námietky proti systému dlhodobého financovania vývozu s pevnou sadzbou a proti režimu konečnej dane. Zároveň predložila nové rozhodnutie Federálnej rady pre príjmy vydané 27. júla 2010, ktorým sa stanovuje 3 % colná sadzba na dovoz PTA (suroviny na výrobu PET) a namietala, že inštitúcie musia podľa zákona prepočítať subvenčné rozpätie stanovené pre systém výrobných kaucií. Toto tvrdenie sa muselo zamietnuť, pretože nič nenasvedčuje tomu, že by subvencia prestala existovať. Vláda Pakistanu tvrdí, že ju zredukovala. V každom prípade sa podľa pravidiel systému výrobných kaucií môže vstupný materiál používať najmenej dva roky po dovoze. Inými slovami, ak bolo niečo dovezené do júla 2010 (keď bola colná sadzba 7,5 %), je možné to použiť do júla 2012. Inštitúcie prijali rozhodnutie o výške subvencie na základe údajov týkajúcich sa obdobia prešetrovania a v súlade s pravidlami systému môže do roku 2012 naďalej pretrvávať vplyv predchádzajúcej colnej sadzby. Preto je jasné, že dochádza k subvencovaniu v čase uloženia konečného cla. Okrem toho tvorí clo iba jednu časť údajov a tak, ako sa uvádza v odôvodneniach 43 až 53, mohlo dôjsť v prípade, že sa colná sadzba znížila, k zvýšeniu dovozných objemov.
(103)
Spolupracujúci pakistanský vyvážajúci výrobca nesúhlasil s analýzou režimu konečnej dane, ale ním predložené dôkazy nedokázali zmeniť zistenia z prešetrovania. Takisto tvrdil, že existujú hodnoverné dôkazy, ktoré sú verným obrazom jeho záväzkov týkajúcich sa dane z príjmu a predložil niekoľko dokumentov, ktoré mali dokázať, že zistenia Komisie nie sú presné. V tejto súvislosti treba poznamenať, že predložené informácie sú nepresvedčivé a nedajú sa overiť, takže sa nemohli vziať do úvahy.
(104)
Vláda Spojených arabských emirátov opätovne predložila analýzu faktov prípadu a namietala, že inštitúcie svoje zistenia založili na nejednoznačnej interpretácii federálneho zákona č. 1 z roku 1979 a nedokázali predložiť nijaký pozitívny dôkaz. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že sa konštatovala špecifickosť v súlade s článkom 4 ods. 2 písm. a) a článkom 4 ods. 2 písm. b) základného nariadenia a že interpretácia federálneho zákona č. 1 z roku 1979 inštitúciami bola založená na predložených informáciách, dôkazoch a údajoch a neboli nájdené nijaké rozhodujúce dôkazy, ktoré by mohli zmeniť zistenia z prešetrovania. Vláda SAE potvrdila, že proces novelizácie federálneho zákona č. 1 z roku 1979 napreduje a zostáva len niekoľko posledných krokov do jeho uverejnenia. V tejto súvislosti treba poznamenať, že Komisia víta úsilie SAE novelizovať príslušné právne ustanovenia, ale spomínaný vývoj nemá žiadny vplyv na zistenie z prešetrovania, keďže neexistuje žiadny jasný časový plán ukončenia novelizačného procesu a vstúpenia nového zákona do platnosti.
(105)
Spolupracujúci vyvážajúci výrobca zo SAE zopakoval svoje námietky týkajúce sa federálneho zákona č. 1 z roku 1979. Takisto tvrdil, že vo výpočte subvenčného rozpätia sú chyby. Namietal, že spoločnosť si až po konečnom zverejnení uvedomila, že pri obstarávaní surovín zo Saudskej Arábie neexistujú colné poplatky, pretože SAE a Saudská Arábia sú členmi colnej únie v rámci Rady pre spoluprácu krajín Perzského zálivu a predložila dokumentáciu súvisiacu s touto námietkou. V tejto súvislosti treba poznamenať, že tieto skutočnosti sú úplne novými informáciami, ktoré mali byť súčasťou vyplneného dotazníka alebo prinajmenšom v čase overovacích misií tak, aby si Komisia mohla overiť ich pravdivosť. Z tohto dôvodu nemôžu byť predložené údaje v takejto neskorej fáze prešetrovania overené. Navyše neexistujú nijaké rozhodujúce dôkazy, ktoré by tieto tvrdenia podložili. Okrem toho sa namietalo, že výška výhody sa má vypočítať zo surovín spotrebovaných v období prešetrovania a nie z nakúpených surovín. V tejto súvislosti treba poznamenať, že rozlišovanie medzi spotrebovanými a nakúpenými surovinami je irelevantné, keďže výška vyrovnávanej sumy je celkovou sumou, ktorú možno priradiť k obdobiu prešetrovania tak, ako je vysvetlené v odôvodneniach 84 až 95.
4. UJMA
4.1. Výroba v Únii, výrobné odvetvie Únie a spotreba v Únii
(106)
V súvislosti s výrobou v Únii, výrobným odvetvím Únie a spotrebou v Únii neboli vznesené nijaké námietky. Následkom toho sa potvrdzujú odôvodnenia 201 až 206 dočasného nariadenia.
4.2. Dovozy z príslušných krajín
(107)
V súvislosti s celkovým hodnotením vplyvu príslušných dovozov, objemu dovozov z príslušných krajín a ich individuálnym podielom na trhu neboli vznesené nijaké námietky. Následkom toho sa potvrdzujú odôvodnenia 207 až 213 dočasného nariadenia.
(108)
Keďže, ako je uvedené v odôvodnení 20, bolo prijaté rozhodnutie rozdeliť výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania, na niekoľko typov výrobkov, došlo k novému výpočtu podhodnotenia, v ktorom sa zohľadnila uvedená zmena.
(109)
Na účely analýzy cenového podhodnotenia sa porovnávali vážené priemerné predajné ceny výrobného odvetvia Únie pre neprepojených zákazníkov na trhu Únie, upravené na úroveň zo závodu, so zodpovedajúcimi váženými priemernými cenami dovozu z príslušných krajín pre prvého nezávislého zákazníka na trhu Únie, stanovenými na základe cien CIF a náležite upravenými vzhľadom na náklady po dovoze a na rozdiel v úrovni obchodovania.
(110)
Z porovnania vyplýva, že počas obdobia prešetrovania subvencované dovozy pochádzajúce z SAE predávané v Únii podhodnotili ceny vo výrobnom odvetví Únie o 3,2 %. Subvencované dovozy pochádzajúce z Iránu predávané v Únii podhodnotili ceny vo výrobnom odvetví Únie o 3,0 %. Subvencované dovozy pochádzajúce z Pakistanu predávané v Únii podhodnotili ceny vo výrobnom odvetví Únie o 0,5 %. Vážené priemerné rozpätie podhodnotenia zo strany príslušných krajín počas obdobia prešetrovania je 2,5 %.
(111)
Iránsky vývozca uviedol, že uvedené rozpätie ujmy je nadhodnotené, pretože vážená priemerná predajná cena za jednotku bola podhodnotená z dôvodu nesprávneho výpočtu sumy upravenej úrovne obchodovania. V súvislosti s týmto tvrdením je nevyhnutné poznamenať, že suma úrovne obchodovania použitá pri predbežnom výpočte bola fixnou sumou za tonu, ktorá je províziou účtovanou spolupracujúcim sprostredkovateľom vývozu, a ktorá predstavuje asi 1 % priemernej ceny CIF. Keďže však nebol navrhnutý iný spôsob kvantifikovania upravenej úrovne obchodovania a neexistujú žiadne informácie o takejto úprave, toto tvrdenie sa zamietlo.
(112)
Tá istá strana takisto tvrdila, že sadzba 2 % pre náklady po dovoze sa jej zdá podhodnotená.
(113)
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že na prešetrovaní nespolupracoval žiaden z vývozcov, a preto nebolo možné overiť aktuálne náklady po dovoze. Keďže neboli dostupné nijaké ďalšie informácie, uplatnila sa sadzba použitá v predchádzajúcich konaniach.
4.3. Situácia vo výrobnom odvetví Únie
(114)
Niektoré zo zainteresovaných strán tvrdili, že k ujme nedochádza, pretože bola nesprávne vybraná vzorka, a preto neexistujú nijaké výsledky, ktoré by bolo možné extrapolovať na celé výrobné odvetvie Únie. Tvrdilo sa, že ak jedna spoločnosť (ktorá nebola súčasťou vzorky) uviedla, že svoju kapacitu využíva viac ako na 100 %, ide o jasný dôkaz nulovej ujmy. Treba poznamenať, že predložená informácia bola vyňatá z potvrdenia, ktoré táto spoločnosť predložila burzovým orgánom tretej krajiny, a nie je overená. Táto informácia zároveň nesúvisí s informáciami k prípadu. Okrem toho využitie kapacity jedného výrobcu z EÚ nesmie v nijakom prípade zmeniť zistenia týkajúce sa ujmy pre výrobcov z EÚ zo vzorky ani pre iných výrobcov z EÚ.
(115)
Keďže neboli predložené žiadne iné námietky alebo pripomienky, odôvodnenia 218 až 237 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
4.4. Záver o ujme
(116)
Keďže neboli predložené žiadne konkrétne pripomienky, závery týkajúce sa ujmy uvedené v odôvodneniach 238 až 240 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5. PRÍČINNÉ SÚVISLOSTI
5.1. Vplyv subvencovaného dovozu
(117)
Keďže neboli predložené žiadne konkrétne pripomienky, odôvodnenia 241 až 245 dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
5.2. Vplyv ďalších faktorov
(118)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že akákoľvek zistená ujma nemôže byť spôsobená subvencovaním dovozov, ale že nízke ceny za PET v EÚ sú výsledkom celosvetového vývoja v tomto odvetví a že od septembra 2008 do júna 2009 sa ceny PET v EÚ odvíjali od nízkych cien ropy. Pokiaľ ide o toto tvrdenie, je pravda, že ceny PET do určitej miery súvisia s cenami ropy, keďže jej deriváty sú hlavnou surovinou na výrobu PET. Ceny ropy počas obdobia prešetrovania však neboli nízke, iba veľmi nestále, keď najskôr prudko klesli a potom sa hneď upravili. Táto nestálosť svetových cien ropy nevysvetľuje prečo sa subvencoval dovoz PET a následne podhodnotili ceny výrobcov Únie. Práve takéto podhodnotenie, pravdepodobne spôsobené subvenciami, stlačilo ceny vo výrobnom odvetví Únie a prinútilo výrobcov EÚ predávať so stratou tak, aby neprišli o svojich zákazníkov.
(119)
Iránsky vývozca tvrdil, že finančné a technické problémy niektorých výrobcov EÚ neboli správne vyčlenené z analýzy ujmy a nesprávne pripísané dovozom z Iránu, hoci ten vstúpil na trh až po roku 2006. V tejto súvislosti treba poznamenať, že dovoz z Iránu existoval už v rokoch 2006 a 2007 v objemoch pod 1 % trhového podielu. Od roku 2008 sú objemy nad 1 % a svojimi nízkymi cenami ovplyvňujú znižovanie cien v EÚ. Okrem toho boli v tomto prípade splnené podmienky celkového hodnotenia, takže sa mohol celkovo zhodnotiť vplyv subvencovaných dovozov zo všetkých príslušných krajín. Navyše súčasťou vzorky bola iba jedna zo spoločností, ktoré uvádzal iránsky vývozca, a technické problémy tohto výrobcu z EÚ, obmedzené na obdobie od septembra do polovice októbra 2008, nemali výraznejší vplyv na celkovú ujmu.
(120)
Tá istá strana zdôraznila, že akákoľvek zistená ujma bude spájaná so znížením dopytu najmä v období prešetrovania, ktoré sprevádzala svetová finančná a hospodárska kríza. Napriek tomu táto strana nevyvrátila argumenty uvedené v odôvodneniach 254 až 256 dočasného nariadenia: to, že hospodársky pokles, ktorý sa začal v poslednom štvrťroku 2008, nemôže nijako znížiť rozsah škodlivej ujmy pre trh EÚ spôsobenej nízkymi cenami subvencovaných dovozov za celé uvažované obdobie a to, že hoci klesajúci dopyt prispel k celkovej utrpenej ujme, neprerušil príčinnú súvislosť. Ďalej je potrebné poznamenať, že napriek zníženému dopytu tieto subvencované dovozy ešte zvýšili svoj podiel na trhu zo 7,6 % na 10,2 % v neprospech výrobcov z EÚ.
(121)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že nedošlo k nijakej ujme z dôvodu nedostatku investícií od PET výrobcov v EÚ a z toho vyplývajúceho ďalšieho nákladového znevýhodňovania v porovnaní s vývozcami.
(122)
Treba priznať, že PET je kapitálovo náročné odvetvie a že z hľadiska stredno- až dlhodobej perspektívy je potrebné určité množstvo investícií na zachovanie konkurencieschopnosti. Treba pripomenúť, že v zmysle odôvodnenia 237 dočasného nariadenia niektoré zo spoločností vo vzorke vykázali významne investície v rokoch 2006 a 2007, ale v roku 2008 a v období prešetrovania sa investovalo len minimálne.
(123)
Treba poznamenať, že v súvislosti s klesajúcou výrobou a mierou využívania kapacít v roku 2008 a v období prešetrovania a spolu s rýchlo klesajúcim podielom na trhu výrobcov z EÚ by bolo nerozumné očakávať v tomto období nejaké väčšie investície do nových kapacít.
(124)
Takisto treba zdôrazniť, a uvádza sa to aj v odôvodneniach 233 a 234 dočasného nariadenia, že finančná situácia výrobcov Únie vo vzorke bola počas celého uvažovaného obdobia veľmi zlá a že v čase od roku 2006 až do obdobia prešetrovania zaznamenali výrazné straty. Opäť, v takejto situácii by bolo nerozumné od výrobcov z EÚ očakávať nejaké väčšie investície.
(125)
Preto sa dospelo k záveru, že obmedzenie investícií v roku 2008 a v období prešetrovania neprispelo podstatným spôsobom k utrpenej ujme výrobného odvetvia Únie, ale bolo skôr jej výsledkom.
5.3. Záver týkajúci sa príčinných súvislostí
(126)
Keďže neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky týkajúce sa príčinných súvislostí, odôvodnenia (246) až (264) dočasného nariadenia sa týmto potvrdzujú.
6. ZÁUJEM ÚNIE
(127)
Po predbežnom zverejnení sa objavilo nezanedbateľné množstvo spracovateľov a/alebo plničov fliaš z EÚ, ktorí tvrdili, že analýza záujmu Únie nemôže správne zohľadniť argumenty veľkého počtu spolupracujúcich používateľov a že zistenia sú v protiklade so súčasným ekonomickým prostredím. V tejto veci však nebolo poskytnuté nijaké ďalšie odôvodnenie alebo vysvetlenie. Všetky spoločnosti žiadali o vypočutie, ale na samotné vypočutie sa dostavili iba dve spoločnosti zo skupiny používateľov a jedno združenie plničov fliaš z Talianska. Závažnejšie pripomienky prišli od jedného zo spolupracujúcich spracovateľov z EÚ (ALPLA), od skupiny spracovateľov (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International a Silico Polymers), jedného spolupracujúceho sprostredkovateľa vývozu a od jedného združenia spracovateľov plastových materiálov. Všetky tieto strany boli výrazne proti uloženiu akýchkoľvek opatrení.
6.1. Záujem výrobného odvetvia Únie a iných výrobcov Únie
(128)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že by výrobcovia EÚ mohli využiť, príp. zneužiť, nástroje obchodnej ochrany trhu Únie a umelo zdvihnúť ceny v EÚ. Tieto strany poukazovali na existujúce antidumpingové a/alebo vyrovnávacie opatrenia, ktoré platia pre Indiu, Indonéziu, Južnú Kóreu, Taiwan, Thajsko a Čínsku ľudovú republiku. Treba však poznamenať, že ktorákoľvek spoločnosť vyrábajúca v EÚ má právo sa sťažovať a hľadať nápravné prostriedky v prípade, že predloží dôkaz o existencii škodlivých subvenčných praktík. Skutočnosť, že boli praktiky subvencovania a dumpingu odhalené vo viacerých krajinách sa dá vysvetliť tým, že sa dopyt po takomto výrobku v 90-tych rokoch podstatne zvyšoval, často až o dvojciferné číslo medziročne. To na celom svete prilákalo veľké investície, ktoré viedli k štruktúrovanej celosvetovej nadmernej ponuke PET. Takisto treba poznamenať, že v niektorých tretích krajinách platia opatrenia namierené proti niektorým zo spomínaných krajín, ktoré potvrdzujú vzniknutý štruktúrovaný problém.
(129)
Niektoré zainteresované strany zdôraznili, že výrobcovia Únie neboli schopní dlhodobo zlepšiť svoje ukazovatele, keďže nové investície do iných tretích krajín prišli zakrátko a umelo znížili vysoké ceny v EÚ.
(130)
Prešetrovanie ukázalo, že nové investície, ktoré prišli len nedávno do Ománu podstatne zvýšili objem jeho vývozu za rok 2009 a nemožno vylúčiť, že v budúcnosti nebudú výrobnému odvetviu Únie spôsobovať problémy. Ako sa však uvádza v odôvodnení 270 dočasného nariadenia, nové investície, ktoré môžu prísť a spôsobiť výrobnému odvetviu Únie ujmu, nie sú oprávneným dôvodom na popretie legitímnej ochrany v tomto smere.
(131)
Jedna zo zainteresovaných strán tvrdila, že zvýšenie cien PET v EÚ by umožnilo zlepšiť ukazovatele iba tým výrobcom z EÚ, ktorí investovali do tretích krajín, na ktoré sa opatrenia nevzťahujú (Thajsko, USA, Rusko), alebo výrobcom z tretích krajín (Južná Kórea). Preto strany tvrdili, že krátkodobé výhody pre výrobcov EÚ by jasne prevážilo zvýšenie bohatstva výrobcov mimo EÚ.
(132)
V tejto súvislosti treba poznamenať, že v tomto prípade neexistujú nijaké dôkazy podporujúce stanovisko, že akékoľvek finančné zvýhodnenie, ktoré by sa mohlo presunúť na výrobcov z tretích krajín, ktorí nepodliehajú opatreniam na ochranu obchodu, alebo na spoločnosti s nulovým clom, preváži výhody výrobného odvetvia Únie.
(133)
Takisto odznelo tvrdenie, že výrobcovia Únie môžu zamestnať iba okolo 2 000 ľudí, pričom spracovatelia PET a plniči fliaš, ktorých by sa výrazne dotklo akékoľvek clo, môžu zamestnávať okolo 20 000, resp. 60 000 ľudí.
(134)
Treba poznamenať, že počet pracovných miest vytvorených výrobcami PET nie je marginálny a tému uloženia opatrení proti záujmom Únie ako takej nemožno zúžiť len na jednoduchú otázku počtu zamestnaných ľudí. V tejto súvislosti je zvlášť dôležité aj to, že dané opatrenia by sa príslušných používateľov pravdepodobne nedotkli vzhľadom na výšku cla, ako aj na alternatívne zdroje zásobovania tak, ako je uvedené v odôvodneniach 141 až 156.
6.2. Záujem neprepojených dovozcov v Únii
(135)
Treba zdôrazniť, že neprepojení dovozcovia spolupracovali na prešetrovaní.
(136)
Jeden spolupracujúci sprostredkovateľ ostro spochybnil fakt, že uloženie ciel by sa výraznejšie nedotklo jeho podnikateľských aktivít. Spoločnosť tvrdila, že pokiaľ by to naďalej fungovalo na základe provízie, vplyv by bol značný, pretože významná časť jej aktivít súvisí s dotknutými krajinami. Ak by sa uložili konečné opatrenia, ovplyvnilo by to províziu od výrobcov v dotknutých krajinách, pretože PET z dotknutých krajín by nemohol viac konkurovať PET vyrobenému inými výrobcami.
(137)
Vzhľadom na vo všeobecnosti nie príliš vysoké clo je nepravdepodobné, že by sa výraznejšie ovplyvnil predaj PET z dotknutých krajín. Okrem toho sa dá predpokladať, že sprostredkovateľ v strednodobom horizonte prejde na iné zdroje zásobovania, konkrétne na dovozy z Ománu, USA, Brazílie, Mexika a na spoločnosti s nulovou antidumpingovou colnou sadzbou v Južnej Kórei. Predaj od týchto vyvážajúcich výrobcov by mal sprostredkovateľovi umožniť kompenzáciu akejkoľvek straty, ktorá sa objavila v čase uloženia opatrení. Z tohto dôvodu sa tvrdenie zamieta.
6.3. Záujem dodávateľov surovín v Únii
(138)
Jedna zo zainteresovaných strán tvrdila, že je nelegitímne chrániť dodávateľov surovín pre PET výrobcov v EÚ na úkor baliarenského priemyslu, plničov fliaš a konečných spotrebiteľov.
(139)
Treba poznamenať, že analýza vplyvu opatrení na dodávateľské odvetvie je v súlade s článkom 31 základného nariadenia. Vykonanie takejto analýzy je bežný postup, najmä v prípade silnej závislosti dodávateľov surovín na výrobcoch v Únii.
(140)
Keďže v tejto súvislosti neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky, odôvodnenia 265 až 279 dočasného nariadenia sa týmto definitívne potvrdzujú.
6.4. Záujem používateľov
(141)
Treba zdôrazniť, že PET používaný vo výrobe predbežných výliskov fliaš tvorí 70 % až 80 % celkových výrobných nákladov spracovateľov. Pre takéto spoločnosti preto predstavuje kľúčovú nákladovú položku.
(142)
Niektoré zo zainteresovaných strán uviedli, že baliarenský priemysel v EÚ je sústavne konfrontovaný s požiadavkami plničov fliaš týkajúcich sa nového dizajnu a ekologickejších obalov. Preto sa niektorí zo spracovateľov rozhodli investovať do výskumu a vývoja nových produktov a dizajnov v snahe zachovať si konkurencieschopnosť a zvýšiť pridanú hodnotu reťazca.
(143)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že vplyv na spracovateľské odvetvie v EÚ bude zásadný a povedie k vyčerpaniu jeho zdrojov určených na investície do nových, ekologickejších obalov či dokonca k likvidácii stoviek menších spoločností, ktorých marže sa budú znižovať z dôvodu nižších spracovaných objemov a ich obmedzenej právomoci vyjednávať.
(144)
Ak by spracovatelia mali z dôvodu opatrení znášať celý nárast cien, mohlo by sa ich to skutočne významne dotknúť v závislosti od ich zdroja zásobovania a za predpokladu, že PET predstavuje väčšinu ich nákladov a že mnohé malé a stredné podniky pracujú s nízkymi maržami.
(145)
V tejto súvislosti bola vykonaná overovacia misia v prevádzke malého spracovateľa plastov z Talianska, ktorej cieľom bolo získať lepší obraz o vplyvoch ciel na túto skupinu používateľov. Prešetrovanie ukázalo, že hoci len do istej miery, ale predsa si môžu spracovatelia preniesť zvýšenie cien, najmä ak to zvýšenie cien nie je marginálne a dá sa očakávať. Okrem toho niektorí spracovatelia PET majú vo svojich zmluvách klauzuly o prispôsobení sa cenám surovín, čo môže spracovateľom v EÚ pomôcť preniesť časť zvýšenia cien na plničov fliaš.
(146)
Následne, a vychádzajúc z relatívne miernej výšky cla, sa dospelo k záveru, že uloženie vyrovnávacieho cla by pravdepodobne nemalo pre spracovateľov likvidačné následky.
(147)
Niektoré zainteresované strany zdôraznili argument, že riziko premiestnenia spracovateľov PET sa po uložení konečných opatrení zvýši. Tieto strany takisto tvrdili, že z dôvodu premiestnenia spracovateľov z EÚ by nemohli výrobcovia z EÚ počítať s dlhodobejšími výhodami. Jeden zo spolupracujúcich spracovateľov PET uviedol, že proces premiestňovania už prebieha a že akékoľvek uloženie vyrovnávacích ciel ho len urýchli. Táto strana tvrdila, že podstatná časť spracovateľov z EÚ by mohla sídliť v oblastiach, ktoré sú pri hraniciach s EÚ (vo Švajčiarsku, Chorvátsku, v Bosne, Srbsku, Turecku, Rusku a na Ukrajine) a niektorí spracovatelia by dokázali presunúť svoju výrobu do týchto oblastí oveľa skôr ako sa predpokladá v dočasnom nariadení.
(148)
Na základe týchto informácií k prípadu proces premiestňovania už skutočne prebieha, a preto sa dá predpokladať, že uloženie vyrovnávacích ciel môže byť jedným z mnohých ďalších faktorov ovplyvňujúcich takéto rozhodnutie spoločnosti. Nepodarilo sa preukázať, či by aj bez uloženia opatrení v tomto prípade boli tieto spoločnosti ochotné ostať v EÚ, keďže takéto rozhodnutie je väčšinou výsledkom analýzy i ďalších aspektov okrem opatrení na ochranu obchodu ako napr. kratšia vzdialenosť k zákazníkovi, prístup ku kvalifikovanej pracovnej sile z oblasti výskumu a vývoja, všeobecná štruktúra nákladov a pod.
(149)
Takisto treba poznamenať, že informácie o prípade dokazujú, že spracovateľské odvetvie v EÚ čelí niekoľkým zásadným výzvam z dôvodu vlastných štrukturálnych problémov, ktoré sú v rýchlo sa meniacom a rastúcom konkurenčnom prostredí stále väčšie a väčšie. Je zrejmé, že v tejto oblasti podnikania je veľkosť rozhodujúca a že už dochádza ku konsolidácii trhu vrátane zatvárania podnikov a premiestňovania. Z tohto dôvodu možno predpokladať, že akákoľvek cena za PET ovplyvnená vyrovnávajúcimi opatreniami nie je ten dôvod, ktorý by viedol k obávanému zatváraniu prevádzok menších spracovateľov.
(150)
Preto sa dospelo k záveru, že uloženie vyrovnávajúcich ciel nebude pre spoločnosti z odvetvia spracovania PET rozhodujúcim faktorom pri potenciálnom rozhodovaní o premiestnení.
(151)
Niekoľko zainteresovaných strán uviedlo, že akékoľvek opatrenie by sa výrazne dotklo mnohých plničov fliaš, keďže podľa zmluvných dohôd by sa akékoľvek zvýšenie cien PET živice (aspoň čiastočne) prenieslo na nich. Takisto sa tvrdilo, že niektorí plniči fliaš nemusia byť schopní preniesť zvýšenie ceny na svojich zákazníkov, napr. supermarkety/maloobchodné reťazce, a že by tak cenové zvýšenie neprežili.
(152)
Tieto strany tvrdili, že rozsah výrobného sortimentu, ktorý by clá zasiahli, je podcenený a že zasiahnuté nebudú len vody, nealkoholické nápoje a jedlý olej, ale aj pivo, mlieko a mliečne výrobky, ovocné šťavy, kečup a koreniny, kozmetické výrobky a výrobky osobnej hygieny, lieky, vitamíny a doplnky, čistiace prostriedky pre domácnosť a oleje a mazivá do automobilov.
(153)
Treba priznať, že využitie PET obalov je mnohoraké. Treba však poznamenať, že dočasné nariadenie je zamerané na následky pre plničov fliaš, keďže vychádza z údajov predložených spoločnosťami, ktoré spolupracovali na tomto prešetrovaní, t. j. najmä výrobcov vôd, nealkoholických nápojov a ovocných štiav. Neboli k dispozícii nijaké podrobné údaje dokazujúce ešte výraznejší vplyv na iné z uvedených spôsobov využitia.
(154)
Z toho dôvodu možno predpokladať, že predbežné zistenia opísané v odôvodnení 291 dočasného nariadenia je možné definitívne potvrdiť. Okrem toho, a za predpokladu, že navrhované opatrenia budú na prijateľnej úrovni, môžu viesť k zvýšeniu nákladov o viac ako 1 % (v najhoršom prípade, t. z. ak celý vplyv opatrení budú znášať plniči fliaš), a preto bude ich vplyv na celkovú situáciu plničov fliaš len obmedzený aj v už spomínanom prípade, keď nebudú môcť zvýšené náklady preniesť na svojich zákazníkov.
(155)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že akékoľvek opatrenia na ochranu obchodu zhoršia nedostatok dodávok na trhu Únie, ktorý môže byť problémom najmä v letných mesiacoch, keď je zvýšený dopyt po vode/nápojoch. Odznelo tvrdenie, že v roku 2010 bude potrebný dovoz v objeme až do 900 000 ton. Tento problém podstatne zvýrazní skutočnosť, že niektorí výrobcovia z EÚ sú zároveň aj spracovateľmi PET, ktorí sú ochotní predávať na voľnom trhu iba v prípade, že dôjde k uspokojeniu ich vnútorných potrieb a ak, tak za vyššie ceny.
(156)
V tejto súvislosti neboli predložené žiadne nové informácie a argumenty uvedené v odôvodneniach 294 a 295 dočasného nariadenia neboli vyvrátené. Takisto treba poznamenať, za predpokladu, že uložené clá na dovoz zo SAE a Pakistanu budú na prijateľnej úrovni, že vplyv na objemy v obchodovaní z týchto krajín nemusí byť výrazný. Z tohto dôvodu sa zistenia uvedené v odôvodneniach 294 a 295 definitívne potvrdzujú.
6.5. Vplyv na spotrebiteľov
(157)
Niektoré zainteresované strany tvrdili, že v dočasnom nariadení nie je dostatočne spracovaný vplyv na spotrebiteľov, ktorí denne kupujú výrobky obsahujúce PET živicu. Tieto tvrdenia boli zdôvodnené len konštatovaním, že nárast vo výške 50 EUR/tonu by pri spotrebe 3 milióny ton predstavoval 150 miliónov EUR, ktoré by každoročne znášal konečný spotrebiteľ.
(158)
Treba poznamenať, že takýto odhad nie je reálny vzhľadom na to, že sa niektoré strany dohodli, že istú čas vplyvu budú znášať spracovatelia PET, plniči fliaš a supermarkety/maloobchodné reťazce, t. j. že určitá časť zvýšených nákladov sa rozdelí v obchodnom reťazci.
(159)
Vplyv na konečného spotrebiteľa by v najhoršom prípade (t. j. v nereálnom prípade, kde by zákazník znášal všetky vplyvy spôsobené zvýšením ceny) a za predpokladu, že navrhnuté opatrenia budú na prijateľnej úrovni, neprekročil 0,5 centa na spotrebovanú fľašu a je veľmi pravdepodobné, že by to bolo oveľa menej.
6.6. Záver o záujme Únie
(160)
Vychádzajúc z uvedeného a na základe podrobnej analýzy všetkých možných záujmov sa definitívne dospelo k záveru, že, pokiaľ ide o rovnováhu, neexistujú žiadne presvedčivé dôvody brániace uloženiu opatrení v tomto prípade. Keďže v tejto súvislosti neboli predložené žiadne ďalšie pripomienky, odôvodnenia 280 až 298 dočasného nariadenia sa týmto definitívne potvrdzujú.
6.7. Pripomienky ku konečnému zverejneniu
(161)
Po zverejnení kľúčových faktov a úvah, na základe ktorých Komisia navrhla uložiť konečné vyrovnávacie clo, predložili niektoré zainteresované strany ďalšie pripomienky. Vzhľadom na to, že väčšina z nich bola opakovaním už predložených a zodpovedaných skutočností, tieto pripomienky nijako nezmenili spomínané zistenia.
(162)
Pokiaľ ide o znovu zdôrazňovaný argument, že nedávna zmena výmenného kurzu medzi americkým dolárom a eurom viedla k podstatnému zvýšeniu cien dovážaného PET a že z tohto dôvodu vraj výrobné odvetvie Únie nepotrebuje byť chránené opatreniami na ochranu obchodu, je potrebné poznamenať, že všetky prešetrovania zamerané proti subvenciám bežne nezohľadňujú vývoj po období prešetrovania; pokiaľ, vo výnimočných situáciách, je možné okrem iného preukázať, že majú trvalejší charakter a mohli by významným spôsobom ovplyvniť zistenia z prípadu. Akúkoľvek zmenu výmenného kurzu medzi americkým dolárom a eurom nemožno považovať za zmenu takéhoto charakteru.
7. KONEČNÉ OPATRENIA
7.1. Úroveň odstránenia ujmy
(163)
Jedna zo zainteresovaných strán tvrdila, že cieľový zisk v druhom štvrťroku obdobia prešetrovania vo výške 5 % je prehnaný, keďže v tomto štvrťroku (4. štvrťrok 2008) sa výrobcov PET okrem poklesu dopytu (zimná sezóna) výrazne dotkla aj celosvetová hospodárska kríza. Preto odznelo tvrdenie, že správnym uplatňovaním zásady navrhnutej v rozsudku súdu T-210/95 (5) sa v prípade nesubvencovaných dovozov musí dospieť k 0 % marži. Okrem toho strana tvrdila, že z dôvodu krízy, ktorá ovplyvnila všetky štvrťroky obdobia prešetrovania, sa zdá byť 5 % zisková marža nereálna, pretože ani v období bez krízy, t. j. v rokoch 2006 a 2007, sa výrobné odvetvie Únie nedokázalo priblížiť k 5 % zisku.
(164)
Treba priznať, že v zmysle spomínanej judikatúry by mal byť cieľovým ziskom zisk, ktorý dokáže výrobné odvetvie Únie v rozumnej miere dosiahnuť za normálnych podmienok hospodárskej súťaže a bez subvencovaných dovozov. Treba pripomenúť, že v predchádzajúcich prešetrovaniach týkajúcich sa toho istého výrobku bol namiesto 5 % predbežne používaných v tomto prešetrovaní použitý cieľový zisk 7 % a vyšší. Za 5 % cieľový zisk sa považuje zisk, ktorý by výrobné odvetvie Únie mohlo očakávať za predpokladu, že dovozy nebudú subvencované. Z tohto dôvodu sa námietka týkajúca sa zníženia cieľového zisku zamieta.
(165)
Vychádzajúc z upraveného výpočtu podhodnotenia uvádzaného v odôvodneniach 0 až 109, sú jednotlivé úrovne odstránenia ujmy takéto:
Krajina
Úroveň odstránenia ujmy
Irán
16,7 %
Pakistan
14,1 %
SAE
17,5 %
7.2. Konečné opatrenia
(166)
Vzhľadom na definitívne závery, ku ktorým sa dospelo v súvislosti so subvenciami, ujmou, príčinnými súvislosťami a záujmom Únie a v súlade s článkom 15 ods. 1 základného nariadenia, sa uvažuje o uložení konečného vyrovnávacieho cla na dovoz príslušného výrobku s pôvodom v Iráne, Pakistane a v Spojených arabských emirátoch, a to na najnižšej zistenej úrovni odstránenia ujmy a v súlade s pravidlom nižšieho cla.
(167)
Vzhľadom na uvedenú skutočnosť a v súlade s článkom 12 ods. 1 základného nariadenia sa uvažuje o tom, že by sa mala uložiť sadzba konečného vyrovnávacieho cla na dovozy pochádzajúce z Iránu, a to na úrovni zisteného rozpätia ujmy, kým v prípade dovozov pochádzajúcich z Pakistanu a zo Spojených arabských emirátov by sa mala uložiť sadzba konečného vyrovnávacieho cla na úrovni zisteného subvenčného rozpätia.
(168)
Treba pripomenúť, že náklady a ceny PET sú v relatívne krátkom časovom období vystavované výraznému kolísaniu. Z tohto dôvodu sa považovalo za vhodné uložiť clo vo forme konkrétnej sumy za tonu. Táto suma je výsledkom aplikovania vyrovnávacej sadzby na ceny dovozu CIF, ktoré sa používali vo výpočtoch pri paralelnom antidumpingovom konaní.
(169)
Na základe uvedeného sú navrhované výšky vyrovnávacieho cla, vyjadrené pomocou ceny CIF na hranici Únie, pred uhradením cla, takéto:
Krajina
Celkové subvenčné rozpätie
Rozpätie ujmy
Sadzba konečného vyrovnávacieho cla
%
Suma
(EUR/tona)
Irán
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
SAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Každú žiadosť o uplatňovanie sadzby vyrovnávacieho cla pre jednotlivé spoločnosti (napr. po zmene názvu subjektu alebo po zriadení nových výrobných alebo predajných subjektov) je potrebné bezodkladne adresovať Komisii (6) spolu so všetkými náležitými informáciami, najmä pokiaľ ide o všetky zmeny v činnosti spoločnosti, ktoré súvisia s výrobou, domácim predajom a predajom na vývoz, napr. v súvislosti so zmenou názvu alebo so zmenou výrobných alebo predajných subjektov. V prípade potreby sa potom nariadenie zodpovedajúcim spôsobom zmení a doplní aktualizáciou zoznamu spoločností, na ktoré sa vzťahujú individuálne colné sadzby.
7.3. Záväzky
(171)
Po zverejnení kľúčových faktov a úvah, na základe ktorých sa uvažovalo odporučiť uloženie konečných antisubvenčných opatrení ponúkol iránsky vyvážajúci výrobca záväzok týkajúci sa ceny v súlade s článkom 13 ods. 1 základného nariadenia.
(172)
Táto ponuka bola preskúmaná a vzhľadom na skutočnosť, že ceny za jednotlivé druhy výrobkov sa výrazne líšia, bolo zistené, že iba samotnou ponúknutou minimálnou dovoznou cenou nie je možné zaručiť odstránenie škodlivých subvencií v prípade všetkých výrobkov.
(173)
Takisto sa prišlo na to, že spolupracujúci iránsky vyvážajúci výrobca predáva príslušný výrobok a iné výrobky do EÚ výlučne prostredníctvom prepojenej obchodnej spoločnosti, ktorá vyváža širokú škálu výrobkov vyrábaných rôznymi spoločnosťami. Táto štruktúra predaja v sebe nesie veľké riziko krížovej kompenzácie, keďže by sa tomu istému zákazníkovi mohol s inými výrobkami predať aj PET podliehajúci záväzku, pričom ceny stanovené pre rozličné výrobky predávané tomu istému zákazníkovi by bolo možné veľmi ľahko vyrovnať alebo kompenzovať. Napokon, z verejne dostupných zdrojov sa podľa všetkého zdá, že v Iráne existuje prinajmenšom jeden ďalší výrobca PET. Vzhľadom na uvedenú štruktúru predaja vedie táto situácia k vážnym pochybnostiam o tom, či inštitúcie a colné orgány dokážu zaručiť, že v zmysle ustanovení o záväzku sa bude predávať len PET od spolupracujúceho vyvážajúceho výrobcu, pretože ide o komoditný výrobok, ktorý je ľahko zameniteľný, keďže pri takýchto komoditných výrobkoch sa vôbec nedá jednoznačne určiť skutočný výrobca.
(174)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že takýto záväzok je nepraktický, a preto ho nemožno prijať. Daná strana o tom bola následne informovaná a dostala priestor na vyjadrenie. Jej vyjadrenia však spomínaný záver nezmenili.
8. VÝBER DOČASNÉHO CLA S KONEČNOU PLATNOSŤOU
(175)
Vzhľadom na rozsah zistených napadnuteľných subvencií a vzhľadom na úroveň ujmy spôsobenú výrobnému odvetviu Únie sa považuje za potrebné, aby sa sumy získané dočasným clom, ktoré bolo uložené dočasným nariadením, s konečnou platnosťou vyberali v rozsahu uloženého konečného cla,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
1. Týmto sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz polyetyléntereftalátu s viskozitou 78 ml/g alebo vyššou, podľa normy ISO 1628-5, v súčasnosti zaradeného pod kód KN 3907 60 20, s pôvodom v Iráne, Pakistane a Spojených arabských emirátoch.
2. Sadzba konečného vyrovnávacieho cla uplatniteľného na čistú cenu na hranici Únie pred preclením pre výrobky opísané v odseku 1 je takáto:
Krajina
Konečná sadzba vyrovnávacieho cla (EUR/tona)
Irán: všetky spoločnosti
139,70
Pakistan: všetky spoločnosti
44,02
Spojené arabské emiráty: všetky spoločnosti
42,34
3. V prípadoch, keď dôjde k poškodeniu tovaru pred jeho pustením do voľného obehu, v dôsledku čoho sa cena skutočne zaplatená alebo splatná na účely stanovenia hodnoty cla pomerne upraví podľa článku 145 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (7), sa výška dočasného vyrovnávacieho cla vypočítaná podľa uvedených hodnôt zníži o percentuálnu hodnotu, ktorá zodpovedá pomernej úprave ceny skutočne zaplatenej alebo splatnej.
4. Ak nie je uvedené inak, uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa ciel.
Článok 2
Sumy získané prostredníctvom dočasného vyrovnávacieho cla v zmysle nariadenia Komisie (EÚ) č. 473/2010 o dovoze polyetyléntereftalátu s viskozitou 78 ml/g alebo vyššou, podľa normy ISO 1628-5, v súčasnosti zaradeného pod kód KN 3907 60 20, s pôvodom v Iráne, Pakistane a Spojených arabských emirátoch, sa s konečnou platnosťou vyberú podľa sadzby konečného vyrovnávacieho cla uloženého v zmysle článku 1. Získané sumy prekračujúce sadzbu konečného vyrovnávacieho cla sa uvoľnia.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 27. septembra 2010