РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 юни 2012 година
относно мерките SA. 27420 (C 12/2009) (ex N 19/2009), прилагани от Финландия за Osuuskunta Karjaportti
(нотифицирано под номер C(2012) 3249)
(Само версиите на финландски и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/8/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално първата алинея от член 108, параграф 2 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 15 януари 2009 г. Финландия уведоми Комисията за помощ за оздравяване, състояща се от гаранция и разсрочване на дълг в полза на Osuuskunta Karjaportti (наричано по-нататък „Karjaportti“; чието дружествено наименование към момента на уведомяването беше Järvi-Suomen Portti Osuuskunta). С писма от 5 февруари 2009 г., 11 февруари 2009 г., 16 февруари 2009 г. и 20 февруари 2009 г. Финландия предостави допълнителна информация на Комисията.
(2)
С писмо от 8 април 2009 г. Комисията уведоми Финландия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (2) по отношение на мерките, предмет на уведомлението, и няколко мерки, предоставени в миналото. След това решение за откриване на процедурата, Финландия предостави допълнителна информация на Комисията с писмо от 13 май 2009 г.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мерките за помощ.
(4)
Комисията получи мнения от една заинтересована страна. Тя ги препрати на Финландия, на която бе дадена възможност да изрази мнението си. Това мнение беше получено с писмо от 28 август 2009 г. Финландия предостави допълнителна информация по електронна поща на 3 ноември 2009 г.
(5)
С писмо от 15 декември 2009 г., Комисията уведоми Финландия за решението си да разшири обхвата на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на допълнителни мерки за помощ, предоставени в миналото. Финландия представи допълнителна информация с писмо от 12 февруари 2010 г.
(6)
Решението на Комисията за разширяване на обхвата на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мерките за помощ. Комисията не получи допълнителни мнения от заинтересованите страни.
(7)
На 1 март 2010 г. Финландия уведоми службите на Комисията, че е оттеглила уведомлението относно гаранцията в полза на Karjaportti. С писмо от 26 март 2010 г. Комисията уведоми Финландия, че ще разгледа оттеглянето на уведомлението относно гаранцията в окончателното решение, заедно с другите мерки, които са предмет на оценката. Освен това Комисията отправи въпроси във Финландия, на които Финландия отговори с писмо от 22 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Финландия на 15 юли 2010 г., на което Финландия отговори на 20 август 2010 г. Друго искане за информация бе изпратено от Комисията на 28 септември 2010 г., на което Финландия отговори на 29 ноември 2010 г. На последно място, Комисията поиска допълнителна информация с писмо от 16 ноември 2011 г. Финландия представи тази информация на 16 декември 2011 г.
2. БЕНЕФИЦИЕР
2.1. Кооперацията Karjaportti
(8)
Karjaportti е кооперативно дружество, разположено в Mikkeli, с производствени мощности в Mikkeli и Kouvola, които се намират в Източна Финландия (Itä-Suomi) - регион, който отговаря на условията за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Кооперативът първоначално е бил създаден през 1914 г. През 1950 г. той е бил наречен Osuusteurastamo Karjaportti, от 31 декември 2002 г. дружественото му наименование е било като Järvi-Suomen Portti Osuuskunta, а от 14 декември 2010 г. насам наименованието му е Karjaportti. Към днешна дата в Karjaportti работят 300 постоянни работници, както и допълнителни 100 -120 сезонни работници през пролетта и лятото.
(9)
Karjaportti осъществява дейност в сектора на производство на храни, а именно в областта на преработката на месо в продукти, като кюфтета и колбаси. Освен това кооперативът продава пакетирано месо, парчета месо и кланични трупове. Karjaportti изнася малки количества в други държави членки.
2.2. Финансово състояние на Karjaportti
(10)
От 1 декември 2004 г. Karjaportti е предмет на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд съгласно Закона за преструктуриране на предприятия 47/1993 (5) (наричана по-нататък „процедура по преструктуриране, надзиравана от съд“. За по-подробна информация относно процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд вж. съображения 31-43).
(11)
Подробна информация относно финансовото състояние на Karjaportti преди и по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, е представена в следната таблица:
Таблица I
Основни финансови данни на Karjaportti в ЕВРО
Година
Оборот
Оперативен резултат
Нетен резултат (печалба/загуба)
Дефицит за предишни отчетни периоди
Акционерен капитал/резерви и непредвидени разходи
Баланс на собствения капитал
2000 г.
139 620 882
8 682
-1 169 091
7 681 411/ 10 247 107
8 893 097
2001 г.
139 748 861
2 082 662
549 865
7 812 809/ 9 078 473
9 442 963
2002 г.
135 781 234
2 259 488
14 382
7 783 428/ 9 559 942
17 357 751
2003 г.
128 354 480
-3 299 914
-6 009 055
7 585 778/ 9 506 525
11 083 248
2004 г.
125 849 631
-3 972 464
-10 686 420
7 234 608/ 3 497 953
46 141
2005 г.
101 507 619
-6 629 915
-9 235 908
-7 404 955
7 772 913/ 216 662
-8 651 289
2006 г.
99 802 293
-3 485 054
4 277 565
-16 640 864
8 141 610/ 216 662
-4 005 028
2007 г.
86 962 069
-8 916 539
-7 943 878
-12 363 299
6 244 277/ 216 662
-13 846 239
2008 г.
80 901 753
-3 791 985
-2 770 037
-20 307 178
5 768 185/ 216 662
-17 092 368
2009 г.
64 793 763
305 936
-2 124 435
-23 077 214
5 077 160/ 216 662
-19 907 828
(12)
През 2008 г. финландските данъчни органи на два пъти започват процедура по несъстоятелност срещу Karjaportti. При първата процедура на 7 октомври 2008 г. те са представили разпореждане за изплащане на 461 579 EUR. Заявлението за започване на процедура бе оттеглено след това от данъчните органи. На 1 декември 2008 г. за втори път е започнала процедура с разпореждане за изплащане на 981 658 EUR. Процедурата по несъстоятелност срещу Karjaportti е била прекратена през юни 2009 г., тъй като кооперативът е изплатил непогасения дълг на данъчните органи.
3. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(13)
Разглежданите мерки се състоят от мерки, предоставени от община Mikkeli, в която е разположен Karjaportti, и мерки, предоставени от Finnvera Oyj (наричано по-нататък „Finnvera“). Finnvera е специализирано финансиращо дружество, собственост на Финландия, което е официалната агенция за експортно кредитиране на Финландия (6). Предоставените от община Mikkeli мерки първо са описани по-долу (раздел 3.1.), след което са описани мерките, предоставени от Finnvera (раздел 3.2.).
3.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
3.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1), и прехвърляне на земя (мярка 2)
(14)
Мярка 1: С решение от 12 юни 2000 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил абсолютна гаранция („takaus“) на Karjaportti, която покрива 100 % от бъдещия заем, възлизащ на 25 млн. FIM (приблизително 4,2 млн. EUR (7)). Заемът е бил предоставен на Karjaportti през септември 2000 г. при фиксиран лихвен процент от 5,35 % и за срок от 10 години от банката Tapiola Pankki Oy („Tapiola“). В същото време гаранцията е била приведена в действие от изпълнителния орган на община Mikkeli, с подписването на гаранционното споразумение. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция, при която гарантът носи отговорност за главницата като за свой собствен дълг, което означава, че кредиторът може да поиска възстановяване на главницата от гаранта, когато главницата стане дължима. Гарантираният заем е бил предоставен за финансиране на изграждането на производствени съоръжения в окръг Tikkala в Mikkeli (8).
(15)
Гаранцията е била обезпечена посредством вече съществуващите ипотеки върху недвижими имоти с регистрирана стойност в размер на 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) (9). При предоставянето на мярка 1 около 3 млн. FIM от ипотеките върху недвижими имоти са били в наличност като обезпечение. Освен това гаранцията е била обезпечена с ипотеки върху активи на дружеството (10) с регистрирана стойност съответно в размер на 25 млн. FIM и 30,5 млн. FIM за движими активи на Karjaportti.
(16)
При започването през декември 2004 г. на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След извършването на тези плащания към Tapiola, община Mikkeli е заела позицията на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
(17)
Мярка 2: Освен това през 2000 г. от селската област Mikkeli на Karjaportti е бил прехвърлен парцел за построяването на производствено съоръжение в Tikkala (11). Размерът на парцела е бил 152 366 m2 и община Mikkeli е предоставила този парцел безвъзмездно на Karjaportti, т.е. не е била платена никаква покупна цена. Освен това община Mikkeli е поела ангажимент за прехвърлянето на земята, подготвена за застрояване. За тази цел община Mikkeli е възстановила на Karjaportti разходите за изравняването на земята, в размер на 2 000 000 FIM (приблизително 336 376 EUR) (12).
(18)
На Karjaportti са били предоставени и други мерки за изграждането на производственото съоръжение в Tikkala. Finnvera е предоставило заеми и гаранции в размер на 20 000 000 FIM (приблизително 3 363 759 EUR), а Министерство на заетостта и икономиката (тогава: Министерство на търговията и промишлеността) е предоставило преки безвъзмездни средства, които възлизат на 15 000 000 FIM (приблизително 2 552 819 EUR).
(19)
Като цяло мерките, описани в съображения 14-18, които е трябвало да бъдат предоставени за изграждането на производственото съоръжение в Tikkala, са имали номинална стойност от 63 783 719 FIM (приблизително 10 757 652 EUR). Брутният еквивалент на помощта по предоставените мерки е възлизал на 3 617 143 EUR, съгласно информацията, предоставена в следната таблица:
Таблица II
Брутен еквивалент на помощта по предоставените мерки в евро
Мярка
Сума
Брутен еквивалент на помощта
Гаранция от община Mikkeli
4 204 698
345 786
Прехвърляне на земя от община Mikkeli
300 000
300 000
Изравняване на парцела, платено от община Mikkeli
336 376
336 376
Заем от Finnvera
1 681 879
82 162
Преки безвъзмездни средства от Министерство на търговията и промишлеността
2 552 819
2 552 819
ОБЩО
10 757 652
3 617 143
(20)
Брутният еквивалент на помощта на гаранцията, предоставена от община Mikkeli е бил изчислен от Финландия по следния начин: тя е сравнила пазарният лихвен процент за сходна гаранция (1,75 %) с гаранционната премия, която действително е начислена от община Mikkeli (0 %). Елементът на помощ при гаранцията е равен на разликата между двете премии, тоест на 1,75 %. Ако община Mikkeli е начислила премия при този лихвен процент, тя би събрала 2 406 250 FIM като премии по време на срока на валидност на гаранцията от десет години, което - сконтирано с лихвен процент от 5,7 % от датата, на която е била предоставена гаранцията, би възлизало на 1 055 949 FIM (около 345 786 EUR).
(21)
Брутният еквивалент на помощта за заема от Finnvera е бил изчислен от Финландия по следния начин: тя е сравнила лихвата, която Finnvera е начислила за заема (шестмесечен Euribor плюс 1,75 %) с референтния лихвен процент в съответствие с Известието на Комисията относно метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (13), който е бил валиден към момента на предоставяне на заема. Елементът на помощ е равен на разликата между двата лихвени процента през периода на продължителност на заема (10 години). Комисионната, която Karjaportti е трябвало да плати за заема (0,5 %), е била приспадната от резултата от изчислението. Сконтиран с лихвен процент от 5,7 % на датата, на която е била предоставена гаранцията, елементът на помощта е възлизал на 82 162 EUR.
(22)
Инвестиционни разходи, които отговарят на условията за допустимост, са били изчислени въз основа на разходите, свързани с цените на придобиване, съгласно разбивката, предоставена в следната таблица:
Таблица III
Разбивка на разходите по проекта, свързани с цените на придобиване, в евро
Земя и сгради
14 208 192
Машини и оборудване
11 155 379
Офис оборудване / софтуер
572 356
ОБЩО
25 935 928
(23)
Елементът на помощ в размер на 3 617 143 EUR съответства на интензитет на помощ от 13,95 % от общите допустими разходи в размер на 25 935 928 EUR.
(24)
Karjaportti е кандидатствало за предоставените от община Mikkeli мерки преди започването на работата по инвестиционния проект (14). Мерките са били предприети от Финландия за насърчаване на регионалното развитие. С новия производствен обект броят на работните места в региона следва да се повиши от около 400 до 550 или 600.
3.1.2. Покупка на земя (мярка 3)
(25)
На 28 февруари 2002 г. община Mikkeli е закупила шест имота и една сграда от Karjaportti, като съответните договори за наем са останали в сила спрямо нея. Заплатената покупна цена е била в размер на 6 646 787 EUR (15). Към датата на приключване на покупката на имоти от община Mikkeli, и - в случая на един имот - към датата, на която собствеността му е била прехвърлена на община Mikkeli, имотите са били освободени от ипотеки.
3.1.3. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(26)
С решение от 8 март 2004 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил гаранция, която покрива 100 % от заема в размер на 607 054 EUR, който се отпуска от Tapiola. На 14 април 2004 г. заемът е бил отпуснат при фиксиран лихвен процент от 4 % с продължителност от 10 години. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция. Заемът и гаранцията съответно са били дадени, за да заменят отпуснат от Tapiola заем, за който община Mikkeli първоначално е предоставила гаранция с решение от 2 ноември 1992 г. Първоначалният заем е възлизал на 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) и е бил предоставен при лихвен процент от 4,5 % за срок от 10 години
(27)
Гаранцията е била обезпечена посредством ипотеки върху недвижимостите, съставляващи производствения обект в Tikkala, които вече са били използвани като обезпечение по мярка 1. Освен това община Mikkeli е имала ипотека върху активи на дружеството на стойност от 25 млн. FIM, регистрирана в регистъра за ипотеки върху активи на дружеството. Тази ипотека върху активи на дружеството също е била вече използвана като обезпечение за мярка 1.
(28)
Когато през декември 2004 г. е започнала процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискала изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След като е извършила тези плащания, община Mikkeli е встъпила в правата на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
3.1.4. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(29)
С решение от 10 май 2004 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил абсолютна гаранция, която покрива 100 % от заема в размер на 1,7 млн. EUR, който се отпуска от Tapiola. Впоследствие на 8 юни 2004 г. Tapiola е решило да отпусне 3-годишен инвестиционен заем в размер на 1,7 млн. EUR при променлив лихвен процент от 12-месечен Euribor плюс фиксиран марж от 0,3 %. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция. Гаранцията е била обезпечена посредством същата ипотека върху недвижимости, съставляващи производствения обект в Tikkala като мярка 1 и мярка 4 и същата ипотека върху активи на дружеството (16), притежавана от община Mikkeli. Освен това община Mikkeli е получила нов инструмент за ипотечно обезпечение с регистрирана стойност в размер на 1 135 268 EUR за производствения обект в Tikkala като особен залог.
(30)
При започването през декември 2004 г. на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След извършването на тези плащания, община Mikkeli е встъпила в правата на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
3.1.5. Мерки, предприети при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(31)
На 17 ноември 2004 г. Karjaportti, заедно с кредиторите Nordea Bank Finland Abp (наричано по-нататък „Nordea Bank“), Nordea Rahoitus Suomi Oy (наричано по-нататък „Nordea Financing“) и OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj (от 1 март 2008 г. това дружество се нарича Pohjola Pankki Oyj; наричано по-нататък „OKO/Pohjola Bank“), са започнали процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, в окръжния съд на Mikkeli. В съответствие с финландското право, такава процедура по преструктуриране може да бъде предприета с цел да се възстанови жизнеспособната дейност на длъжник в затруднение, да се осигури неговата трайна жизнеспособност и да се постигне уреждане на дълга (17). Процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, по отношение на Karjaportti е започнала с решение на Окръжния съд на Mikkeli на 1 декември 2004 г. По закон - от започването на процедурата длъжникът няма право да погасява дълговете, подлежащи на преструктуриране, или да предоставя гаранции за такива дългове (18). Дълговете, подлежащи на преструктуриране, са всички дългове, натрупани преди датата на започване на процедурата.
(32)
Впоследствие, на 23 юни 2005 г. пред окръжния съд е била представена програма за преструктуриране, а на 30 ноември 2005 г. - преразгледана програма за преструктуриране. Продължителността на програмата за преструктуриране, която е била одобрена от окръжния съд на 30 януари 2006 г., е десет години (до 1 юли 2015 г.). В периода между 2004 г. и 2008 г. Karjaportti е прекратило 372 трудови договора и е прехвърлило към подизпълнители някои свои дейности, като например дейности по закупуване, клане и транжиране.
(33)
Като цяло около [30-70] (19) C(2012)3249- % от дълговете, подлежащи на преструктуриране, които са предмет на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, са били дължими на частни кредитори. Частните кредитори, които имат най-големи дялове от тези дългове, са били горепосочените банки Nordea Bank и OKO/Pohjola Bank, както и Nordea Financing.
(34)
На 16 декември 2004 г. във връзка с тази процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало от община Mikkeli изплащане на неизплатените суми по трите заема, гарантирани от община Mikkeli, описани в горепосочените точки 3.1.1, 3.1.3 и 3.1.4. След изплащането на сумите на Tapiola, община Mikkeli е станала кредитор на Karjaportti по отношение на общата сума от трите непогасени заема, която е била в размер на 5 356 895 EUR. Заемите са били гарантирани от обезпечението, описано в съображения 15, 27 и 29.
(35)
Освен това община Mikkeli е предявила иск за вземания в размер на 682 087 EUR в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, относно неплатените такси към службата за общинските имоти, отдела за управление на водите на Mikkeli и отдела за управление на отпадъците на Mikkeli. Тези вземания също са били гарантирани от обезпечението, описано в съображения15, 27 и 29.
(36)
Заемите и другите дългове (неплатени такси) към община Mikkeli са били отчетени като големи обезпечени дългове (20) при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Другите големи обезпечени вземания са били притежавани от частни кредитори (Nordea Bank, Nordea Financing, OKO/Pohjola Bank), както и от Finnvera (21).
Таблица IV
Големи обезпечени дългове в евро
Кредитор на обезпечените големи дългове
Сума
Дял в %
Nordea Bank
[…](*)
[10-40] %
Nordea Financing
[…]
[0-20] %
OKO/Pohjola Bank
[…]
[10-40] %
Finnvera
[…]
[10-40] %
Община Mikkeli - заеми, дължими за задействани гаранции
[…]
[10-40] %
Община Mikkeli - други дългове (неплатени такси)
[…]
[0-20] %
ОБЩО
24 579 150
100 %
(37)
По отношение на заемите и другите дългове (неплатени такси) към община Mikkeli в програмата за преструктуриране са предвидени следните мерки:
(38)
Заемът от община Mikkeli в размер на 5 356 895 EUR е бил разглеждан като „обезпечен дълг“ и бе разделен на две части. Лихвените проценти и за двете части са били намалени в съответствие с програмата за преструктуриране: За част в размер на 4,0 млн. EUR лихвеният процент е възлизал на […] Euribor минус […] % (процентът обаче е трябвало да бъде не повече от […] % или не по-малко от […] %) до 31 декември 2010 г. След тази дата е бил начислен лихвен процент от […] Euribor. За останалата част в размер на 1 356 895 млн. EUR е бил начислен лихвен процент от […] Euribor (22). Както при заемите, неплатените такси в размер на 682 087 EUR са били разглеждани като „обезпечен дълг“ и лихвеният процент е бил намален до процент от […] Euribor (23).
(39)
Също така за обезпечените дългове на частните кредитори в програмата за преструктуриране е предвиден лихвен процент, която се равнява на […] Euribor. За определена сума за всеки кредитор с изключение на […] до 31 декември 2010 г. е бил предвиден намален лихвен процент, който се равнява на […] Euribor минус […] %; минимална лихва […] % и максимална лихва […] %. След 31 декември 2010 г. лихвеният процент за всички обезпечени дългове е бил […] Euribor.
Таблица V
Размер на лихвите за големи обезпечените дългове в евро
Кредитор по обезпечени големи дългове
Лихвен процент от […] Euribor минус […] % до 31 декември 2010 г.; след тази дата - лихвен процент от […] Euribor ще бъде начислен за сума в размер на
Лихвен процент от […] Euribor за сума в размер на
Nordea Bank and Nordea Financing
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
Община Mikkeli - заеми, дължими за задействани гаранции
[…]
[…]
Община Mikkeli - други дългове (неплатени такси)
[…]
(40)
Община Mikkeli се е съгласила да отсрочи плащанията по дълговете, споменати по-горе. Съгласно програмата за преструктуриране, възстановяването на обезпечените дългове на община Mikkeli е предвидено за 2015 г. Първият транш е трябвало да бъде платен на 1 юли 2009 г., от 2010 г. нататък са предвидени два транша годишно, а през 2015 г. трябва да бъде платена останалата по-голяма част от обезпечените дългове, което представлява съответно […] EUR за заеми, дължими за задействани гаранции и […] EUR за други дългове (неплатени такси).
(41)
Частните кредитори също са се съгласили да отсрочат плащанията на обезпечените дългове.
Таблица VI
Отсрочване на плащането в евро
Кредитор по обезпечените големи дългове
Дълг
Транш, дължим на 1.7.2009 г., 2.1.2010 г. и 1.7.2010 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на 2.1.2011 г. и 1.7.2011 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на всеки шест месеца, считано от 2.1.2012 г. до 2.1.2015 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на 1.7.2015
% от общата сума на дълговете
Nordea Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Nordea Financing
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Община Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Община Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
24 579 150
500 000
2 %
1 000 000
4 %
1 500 000
6 %
10 579 150
43 %
(42)
Съгласно програмата за преструктуриране, възстановяването на заемите и неплатените такси на община Mikkeli следва да бъде осъществено до 2015 г., като основната част от неизплатената сума е дължима през 2015 г. Ако през 2015 г. Karjaportti не отговаря на определени икономически изисквания в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (съотношението между пасивите и оперативния марж следва да е по-голямо от 4), община Mikkeli ще се опрости максимум [0 - 3] млн. EUR от непогасените дългове.
(43)
Също така вземанията на другите кредитори, ще бъдат намалени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Nordea Bank ще се откаже от максимум [0 - 3] млн. EUR, а Nordea Financing ще се откаже от максимум [0 - 2] млн.EUR. Вземанията на Finnvera ще бъдат намалени с максимум [0 - 2] млн. EUR. Вземанията на […] няма да бъдат намалени. Съгласно програмата за преструктуриране, сумите, с които се намаляват обезпечените дългове, се базират на стойността на обезпеченията за обезпечени заеми в рамките на два различни сценария: при първия сценарий Karjaportti продължава своята дейност, а при втория - Karjaportti променя или прекратява своята дейност, което означава, че обезпеченията трябва да бъдат реализирани. Двете стойности са били определени от две независими оценки (24). Конкретната стойност, с която е бил намален обезпечения дълг, след това е била определена за всеки кредитор поотделно, като е бил отчетен редът на кредитора и са били сравнени стойностите в двата различни сценария.
3.1.6. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(44)
На 2 септември 2005 г. Karjaportti е продало 50 % от акциите на компанията за недвижими имоти Kiinteistö Oy Suksimäki на дружество, притежавано от община Mikkeli, за покупната цена от 860 000 EUR.
3.1.7. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(45)
Karjaportti не е платило дължимата лихва за обезпечените дългове на община Mikkeli, натрупана между 16 декември 2004 г. и 19 декември 2005 г. (25) Тези лихви са възлизали на 281 982 EUR и са били преобразувани в заем за заемен период до края на 2010 г. с решение на общинският съвет на Mikkeli от 19 декември 2005 г. Лихвеният процент на заема е тримесечен Euribor плюс 0,3 %. Погасяването е трябвало да започне през март 2009 г. и е включвало четири еднакви транша, които е трябвало да бъдат изплащани два пъти годишно, т.е. сумата от 144 991 EUR е следвало да бъде изплатена през 2009 г., а сумата от 144 991 EUR - през 2010 г. (26) Погасяването на дължимите суми е било поне частично отложено (вж. мярка 12).
(46)
Преобразуването на неизплатените лихви в заеми през 2005 г. по принцип е било посочено в програмата за преструктуриране. Съгласно програмата не само община Mikkeli, но и всички обезпечени кредитори в този контекст е трябвало да бъдат третирани по подобен начин. В съответствие с това, на 28 декември 2005 г. [един частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 623 000 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 1,5 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г. На 29 декември 2005 г. [друг частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 532 500 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 2 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
3.1.8. Отписване на дългове във финансовите отчети за 2006 г. (мярка 9)
(47)
С решение от 5 февруари 2007 г. изпълнителният орган на община Mikkeli е постигнал съгласие по отписването на вземане от Karjaportti в размер на 274 023 EUR от отчетите за 2006 г. Отписването на дълга в отчетите не е имало отражение върху правните взаимоотношения между кредитора и длъжника, и, следователно, община Mikkeli е продължила събирането на дълговете.
3.1.9. Отписване на дългове във финансовите отчети за 2008 г. (мярка 10)
(48)
Община Mikkeli е отписала несъбираемо вземане от Karjaportti в размер на 5,7 млн. EUR от финансовите отчети за 2008 г. Отписването на дълга в отчетите не е имало отражение върху правните взаимоотношения между кредитора и длъжника, и, следователно, община Mikkeli е продължила събирането на дълговете.
3.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(49)
На 8 декември 2008 г. общинският съвет на Mikkeli е решил да предостави абсолютна гаранция, възлизаща на 2,75 млн. EUR, за покриване на бъдещ заем от страна на Tapiola към Karjaportti. Общинският съвет е упълномощил изпълнителния орган на общината да вземе решение относно подробните условия, свързани с абсолютната гаранция, за да бъде изпълнена гаранцията. Съгласно уведомлението заемът е трябвало да възлиза на 5 819 807 EUR при лихвен процент от 3,65 %. Като възнаграждение за гаранцията, в мярката, която е предмет на уведомлението, се предвижда еднократна такса в размер на 4 %, а гаранцията ще бъде предоставена за срок от 10 години (27).
(50)
Решението на общинския съвет на Mikkeli не е влязло в сила, тъй като в административния съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е била подадена жалба. Вследствие на тази жалба съдът е постановил на община Mikkeli да спре изпълнението на гаранцията и да потърси одобрение на помощта от страна на Комисията.
(51)
Тъй като решението на общинския съвет на Mikkeli за предоставяне на гаранция не е влязло в сила, Tapiola се е въздържала от отпускането на заема на Karjaportti. Накрая Финландия е оттеглила уведомлението за гаранцията през март 2010 г., тъй като Karjaportti е оттеглило заявлението си за гаранцията и на 22 февруари 2010 г. изпълнителният орган на общината е взел решение да не изпълни решението на общинския съвет.
3.1.11. Разсрочване на дългове след 2009 г. (мярка 12)
(52)
Отсрочване на изплащането на обезпечените дългове: Съгласно програмата за преструктуриране, одобрена от съда, Karjaportti е трябвало да възстанови […] EUR през 2009 г. и […] EUR през 2010 г. от неизплатената сума от обезпечените дългове (вж. таблица VI). Съгласно уведомлението, възстановяването на тези суми е трябвало да бъде отложено най-късно до 1 юли 2015 г.
(53)
Отсрочване на изплащането на заема, отпуснат през 2005 г. (преобразуване на неизплатените лихви): Karjaportti е трябвало да възстанови 140 991 EUR през 2009 г. и същата сума през 2010 г. от неизплатената сума от лихвите, превърнати в заем (вж. съображение 40). Съгласно уведомлението, възстановяването на тези суми е трябвало да бъдат отложено за периода 2011-2013 г. (28)
(54)
На 4 февруари 2009 г. административният съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е забранил изпълнението на решението на общинския съвет относно разсрочването на дълга. Изглежда обаче, че въпреки това е било извършено разсрочване на дългове. От май 2009 г. Karjaportti редовно е предлагало на община Mikkeli и други негови кредитори да отложи плащанията на дължимите дългове, за да се гарантира продължаването на дейността на кооперацията. (29) Тези предложения са били одобрени от изпълнителния орган на община Mikkeli.
3.2. Мерки, предоставени от Finnvera
(55)
Съгласно информацията, представена от Финландия, Finnvera е предоставило няколко заема и гаранции на Karjaportti за периода от 2004 г. до 2008 г.
(56)
Finnvera е специализирано финансово дружество, собственост на Финландия, което е официалната агенция за експортно кредитиране на Финландия. Дейността на Finnvera се определя от целите на политиката в областта на промишлеността и собствеността, определени от държавата. Тези цели включват: увеличаване на броя на новосъздадените предприятия; възможности за финансиране на МСП в процес на промени и насърчаване на растежа, интернационализацията и износа на предприятията. При изпълнението на своята дейност от Finnvera се очаква да се придържа към принципа на икономическата устойчивост. Финландия обаче покрива част от кредитните и гаранционните загуби на Finnvera. Държавата е пряко отговорна за националните гаранции и за гаранции за експортни кредити, предоставени от Finnvera, както и гаранциите за държавна безвъзмездна помощ за придобиването на средства от Finnvera. Тези държавни мерки, свързани с Finnvera, не попадат в обхвата на настоящото решение. Комисията си запазва правото те да бъдат оценени на по-късен етап. Finnvera е регулирано от Закона за административното производство 434/2003.
(57)
Що се отнася до корпоративното управление на Finnvera, Надзорният съвет, който осъществява надзор на управлението на дружеството от страна на Борда на директорите и генералния директор, представлява собственика на дружеството, който в случая на Finnvera е държавата. Членовете на Надзорния съвет се избират от парламентарните групи на политическите партии въз основа на тяхното представителство във финландския парламент. Освен това Надзорният съвет на Finnvera включва представители на организации в съответствие с целите на политиката в областта на индустрията. Бордът на директорите, който е съставен от 6-9 членове и 2 заместник-членове, утвърждава стратегията на дружеството, одобрява финансовите отчети и междинния доклад, насърчава развитието на дружеството и гарантира, че дейностите са в съответствие със закона и с поставените от собственика цели. Четирима от членовете на борда и двамата заместник-членове се избират измежду кандидатите, посочени от различни министерства. Генералният директор отговаря за управлението на дружеството.
(58)
Finnvera е освободено от плащане на данък върху дохода от 25 септември 2007 г. Комисията е одобрила това освобождаване. Решението за одобрение се основава на факта, че финландските власти са поели ангажимент, че Finnvera ще ограничи своите дейности само до управление на схемите за държавна помощ (30).
3.2.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(59)
На 17 март 2004 г. Finnvera е предоставило 100 % гаранция за заем в размер на 91 000 EUR, с гаранционна такса от 3 % годишно. Заемът с продължителност от 3 години е бил отпуснат от Tapiola при фиксиран лихвен процент от [2 - 5] % годишно. Заемът и гаранцията съответно са били предоставени, за да заменят заем, отпуснат от Tapiola през 1992 г.
3.2.2. Заем, отпуснат на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(60)
На 12 януари 2006 г. Finnvera е отпуснало заем в размер на 180 000 EUR при лихвен процент шестмесечен Euribor плюс 2 % годишно. Заемът е свързан лихви, натрупани по време на процеса на преструктуриране между 2 декември 2004 г. и 28 февруари 2008 г., които са били преобразувани в нов кредитен инструмент. Заемът е бил обезпечен с ипотеки на недвижими имоти, разположени в Tikkala, Lappeenranta и Kouvolаи, както и с акции в […]. Продължителността на заема е била до края на 2010 г. и възстановяването е трябвало да започне през 2009 г. На 23 ноември 2011 г. […] EUR от капитала все още не са били изплатени. В същото време частните кредитори […] и […] са преобразували лихвите в заеми.
(61)
На 28 декември 2005 г. [един частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 623 000 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 1,5 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
(62)
На 29 декември 2005 г. [друг частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 532 500 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 2 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
3.2.3. Гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(63)
На 14 септември 2006 г. Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […] в размер на 300 000 EUR с гаранционна такса от 1,65 % годишно, платени от Karjaportti. […] от своя страна е предоставил гаранция на Karjaportti за същата сума при лихвен процент в размер на 1,25 %. Тази гаранция, както и насрещната гаранция, е покрила 16,7 % от 1,8 млн. EUR, свързани със споразумението за подизпълнение между […] и Karjaportti. Продължителността на гаранцията на Finnvera е била 8 месеца. Останалата част от споразумението за подизпълнение е била покрита от гаранции от […] и […] (съответно 825 000 EUR и 675 000 EUR), които са начислили гаранционна такса в размер на 1,75 %. Finnvera не е участвало в предоставянето на тези гаранции, т.е. по тях не е имало насрещна гаранция. Срокът на насрещната гаранция на Finnvera е изтекъл на 30 юни 2007 г., без тя да е била използвана. В съответствие с това за Finnvera не са възникнали никакви задължения за плащане въз основа на тази гаранция.
3.2.4. Заем, отпуснат на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(64)
На 6 юли 2007 г. Finnvera е отпуснало заем в размер на 250 000 EUR при лихвен процент шестмесечен Euribor плюс 2,5 % годишно. Заемът е бил с продължителност от шест месеца и е трябвало да бъде възстановен до 15 януари 2008 г. Досега само част от заема е била възстановена (неизплатени суми на 23 ноември 2011 г.: […]).
(65)
Същевременно частните кредитори […] и […] са отпуснали заеми на стойност съответно на 800 000 EUR и 650 000 EUR също за срок от шест месеца. Лихвеният процент за тези заеми е бил едномесечен Euribor плюс 2 %. Възстановяването на техните заеми също е било забавено (неизплатени суми на 23 ноември 2011 г.: […] EUR и […] EUR).
(66)
За тези два заема и за заема, отпуснат от Finnvera, Karjaportti е предоставило следното обезпечение: ипотека върху активи на дружеството с регистрираната стойност в размер на 1 850 067 EUR, акции в дружеството […] и банкова сметка. Тези обезпечения са били разпределени между Finnvera, […] и […] в зависимост от техните рискове,свързани със заемите. В действителност тримата кредитори са били от един и същ ред и са разделили обезпечението под формата на дял от проценти (Finnvera: [0-30] %; [първият частен кредитор]: [10-50] %; [вторият частен кредитор]: [10-50] %).
3.2.5. Гаранция, предоставена на 9 март 2008 г. (мярка 17)
(67)
На 9 януари 2008 г. Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […] в размер на 280 000 EUR с гаранционна такса от 2,5 % годишно, платени от Karjaportti. Насрещната гаранция е покрила 80 % от гаранцията, предоставена от […] на Karjaportti на 11 януари 2008 г. в размер на 350 000 EUR, свързани със споразумението за подизпълнение между […] и […]. […] е начислил гаранционна такса в размер на [0-3] %. Finnvera е имало достъп до обезпечение под формата на дялово участие в Karjaportti в […]. Според оценките, извършени от Finnvera на 8 януари 2008 г., в момента на предоставяне на насрещната гаранция за Finnvera тези акции са имали гаранционна стойност в размер на […] EUR. Срокът на насрещната гаранция е изтекъл на 28 февруари 2011 г. и по нея не са извършени никакви плащания.
4. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(68)
Както е описано в съображения 2, 3 и 6, на 8 април 2009 г. Комисията реши да открие процедура по официално разследване (наричана по-нататък „първото решение за откриване на процедурата“). На 15 декември 2009 г. обхватът на тази официална процедура по разследване бе разширен, за да включи няколко допълнителни мерки (наричана по-долу „второто решение за откриване на процедурата“).
4.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
4.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(69)
В първото си решение за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика. На първо място, в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (31) („Известие за гаранциите от 2000 г.“), което е било в сила по времето, когато мярката е била предоставена, мярката може да представлява държавна помощ, тъй като гаранцията покрива 100 % от въпросния заем. Това заключение няма да бъде променено с Известието относно гаранциите от 2008 г., което е в сила понастоящем (32). Освен това предоставянето на гаранцията без комисионна такса, което представлява поемане на финансов риск без quid-pro-quo, не може да бъде определено като поведениe на пазарен участник.
(70)
По отношение на съвместимостта на мярката, Комисията има съмнения, че гаранцията би могла да отговаря на изискванията за изключение съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Според предварителна оценка условията от Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (33) (наричани по-нататък „Насоките за О&П от 1999 г.“) изглежда не са били изпълнени.
4.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(71)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнения, че продажбата е била извършена в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като изискванията от Съобщението на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи (34) не са били спазени. Беше отчетено, че не е била платена никаква пазарна цена, тъй като земята е била прехвърлена на Karjaportti безвъзмездно. Освен това, Karjaportti не е трябвало да поеме разходите за изравняване на парцела.
4.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(72)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнения, че условията на покупка са били в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като Финландия не е представила доказателства, че закупуването на имоти е било извършено при пазарни условия, като например оценка на имотите от независим експерт.
4.1.4. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(73)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика. На първо място, в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г., което е било в сила към момента на предоставянето, мярката може да представлява държавна помощ, тъй като на гаранцията е покрила 100 % от въпросния заем. Това заключение няма да бъде променено с Известието относно гаранциите от 2008 г., което е в сила понастоящем. Освен това предоставянето на гаранцията без комисионна такса, което представлява поемане на финансов риск без quid-pro-quo, не може да бъде определено като поведение на пазарен участник, особено когато дружеството вече е било в затруднено положение.
(74)
По отношение на съвместимостта на мярката, на Комисията не е била предоставена достатъчно информация, която да ѝ позволи да определи дали изискванията, посочени в Насоките за О&П от 1999 г., са били изпълнени.
4.1.5. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(75)
Комисията имаше подобни съмнения за гаранцията, предоставена на 8 март 2004 г.
4.1.6. Споразумение относно процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(76)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че мерките, предприети по време на преструктурирането, са в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика.
(77)
На първо място, община Mikkeli се е съгласила да намали лихвените проценти за обезпечените дългове, което е довело до начислени лихвени проценти значително под референтната ставка за Финландия по това време. Тъй като референтният лихвен процент се счита за пазарният лихвен процент за предприятия в добро състояние, и тъй като Karjaportti е било в затруднено положение по това време, Комисията установи, че е малко вероятно частен кредитор да отпусне заеми при такъв нисък лихвен процент.
(78)
По отношение на съвместимостта на мерките, в момента на откриването на процедурата Комисията имаше само ограничена информация относно мерките за преструктуриране, предприети от Karjaportti от 2004 г. насам. Беше счетено, че непрекъснатото преструктуриране не е било успешно, тъй като през декември 2008 г.данъчните органи са започнали процедура по несъстоятелност срещу Karjaportti. Поради това Комисията изрази съмнения, че дългосрочната жизнеспособност на дружеството би могла да бъде постигната чрез предприетите мерки за преструктуриране. Що се отнася до останалите критерии за помощ за преструктуриране съгласно Насоките за О&П от 2004 г. (35), при липсата на уведомление и на план за преструктуриране Комисията не би могла да прецени дали другите изисквания от Насоките за О&П от 2004 г., са били изпълнени.
4.1.7. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(79)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като Финландия не е предоставила доказателства, че покупката на акции е била извършена при пазарни условия.
4.1.8. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(80)
По отношение на преобразуването на неплатените лихви в заем, община Mikkeli се е съгласила да начислява много нисък лихвен процент за заема. В действителност частните кредитори, които са преобразували своите неизплатени лихви, са договорили по-високи лихвени проценти, поради което Комисията се съмнява дали подобен подход би могъл да бъде в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
4.1.9. Отписване на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и през 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(81)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията счете, че ако отписването на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и 2008 г. е включвало също така правно задължение, което е отпаднало, отписването е предоставило предимство на Karjaportti. Според Комисията е спорно дали един частен пазарен инвеститор би действал по същия начин.
4.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(82)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че община Mikkeli е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика при предоставянето на гаранцията и изказа предварително становище, че гаранцията е включвала държавна помощ. По отношение на съвместимостта на мярката Комисията имаше съмнения дали гаранцията е в съответствие с Насоките за О&П от 2004 г., тъй като принципът за еднократната помощ изглежда не е бил спазен. Освен това гаранционната такса и лихвеният процент за заема са били твърде ниски, за да отговарят на точка 25, буква а) от Насоките, а гаранцията не е била в съответствие с точка 25, буква в) от Насоките, тъй като не е била ограничена до шест месеца.
4.1.11. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(83)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че община Mikkeli е действала като частен кредитор, когато е дала съгласие за разсрочване на дълговете, и изказа предварително становище, че мярката е включвала държавна помощ. По отношение на съвместимостта на мярката Комисията имаше съмнения дали разсрочването на дълга е в съответствие с Насоките за О&П от 2004 г., тъй като принципът за еднократната помощ изглежда не е бил спазен. Освен това разсрочването на дълга не е отговаряло на условията за помощ за оздравяване. Мярката не е била ограничена до шест месеца и следователно не е била в съответствие с точка 25, буква в) от Насоките.
4.2. Мерки, предоставени от Finnvera (мерки 13-17)
(84)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията счете, че мерките са били предоставени чрез държавни ресурси и могат да бъдат приписани на държавата, тъй като Финландия притежава 100 % от Finnvera. По отношение на заемите Комисията изрази съмнение, че начисленият лихвеният процент е превишил съответните референтни лихвени проценти. Освен това тя не е разполагала с достатъчно информация, за да прецени дали мерките са били предоставени заедно с частните инвеститори и при равни условия с тях. По отношение на гаранциите Комисията изрази съмнение дали те са били предоставени в рамките на съществуващите схеми, тъй като гаранциите, предоставени на голямо предприятие в затруднено положение, не попадат в обхвата на тези схеми. Ако мерките са били предоставени извън рамките на съществуваща схема за помощ, Комисията изрази съмнение, че те са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
5. МНЕНИЯ, ИЗРАЗЕНИ ОТ ФИНЛАНДИЯ
5.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
5.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(85)
Финландия твърди, че гаранцията не следва да бъде разглеждана като държавна помощ, тъй като Karjaportti вероятно е могла да получи гаранция от частните капиталови пазари. Финландия се позовава на факта, че Tapiola е отпуснало заема, който е бил гарантиран от въпросната гаранция като част от финансов пакет в размер на 25 млн. EUR за инвестиции в производствения обект в Tikkala. Във финансирането са участвали и други икономически оператори. Държавната подкрепа за инвестицията е включвала прехвърляне на земя и поемане на разходите за изравняването на парцела от община Mikkeli (вж. съображения 89 и 90), заеми и гаранции, предоставени от Finnvera, както и пряка безвъзмездна помощ, отпусната от Министерството на търговията и промишлеността.
(86)
Освен това Финландия твърди, че община Mikkeli е прилагала равни условия по отношение на всички дружества, които са кандидатствали за гаранции.
(87)
Ако мярката следва да бъде разглеждана като държавна помощ, Финландия е на мнение, че такава помощ би била съвместима с вътрешния пазар, тъй като е била предоставена в съответствие с Насоките за националната регионална помощ (36) („ННРП от 1998 г.“). Големите дружества са отговаряли на условията за допустимост относно мерките за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, ако не са надвишили сумата от 24 % от допустимите нетни разходи. Тези условия са били изпълнени. По-специално, Финландия представи изчисление, съгласно което брутният еквивалент на помощта ще продължи да бъде под 24 %, ако се отчете цялата държавна подкрепа за инвестициите.
5.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(88)
Финландия твърди, че текущата балансова стойност на участъка не е съпоставим показател за определяне на стойността на участъка по времето на прехвърлянето. Община Mikkeli оценява пазарната стойност на земята в момента на прехвърлянето на 300 000 EUR. Според Финландия разходите за изравняване на парцела са възлизали на 2 млн. FIM (336 376 EUR)
(89)
Финландия смята, че прехвърлянето на парцела и поемането на разходите за изравняване е било в съответствие с ННРП от 1998 г. (вж. съображение 87).
5.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(90)
Според Финландия закупуването на имоти през 2002 г.е било свързано със строителния проект на производственото съоръжение в Tikkala, за което Karjaportti е имало нужда от финансиране. Финландия твърди, че имотите са били закупени на пазарна цена. В оценката се отчита, че имотите са били закупени, за да бъдат използвани предимно за жилищни цели чрез промяна на плановете, като част от площта все пак е била използвана за бизнес цели. Освен това имотите са имали ипотеки, дадени на частните кредитори, и само един от шестте имота е имал ипотека в размер на приблизително 9,6 млн. EUR, което потвърждава, че стойността на собствеността е била по-висока от покупната цена. От това следва, че община Mikkeli е спазила принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика и закупуването не е включвало държавна помощ.
5.1.4. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(91)
Финландия посочва, че гарантираният заем е бил предоставен, за да се компенсира старият пенсионен заем, което е бил отпуснат през 1992 г. Като насрещно обезпечение община Mikkeli е получила ипотека на стойност от 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) върху имот на Karjaportti. При издаването на гаранцията на 8 март 2004 г. община Mikkeli е запазила това обезпечение.
(92)
Финландия твърди, че първоначалната гаранция е била предоставена преди присъединяването на Финландия към ЕС. Когато община Mikkeli е предоставила новата гаранция на 8 март 2004 г., не е била предоставена нова помощ, тъй като съществуващата първоначална гаранция е била преобразувана в нова гаранция, като са били запазени достатъчно насрещни обезпечения. Освен това по същото време и други гаранти на първоначалния пенсионен заем от 1992 г. са отпуснали заеми на Karjaportti.
(93)
И накрая, Финландия оспорва това, че Karjaportti е било в затруднено положение през пролетта на 2004 г. по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. Според Финландия пазарните прогнози са били задоволителни през първата половина на 2004 г. и Karjaportti е реализирал печалба в размер на 3 млн. EUR за 2004 г. Освен това Karjaportti е получил заеми от частни заемодатели при относително ниски лихвени проценти през пролетта и лятото на 2004 г. И накрая, през декември 2004 г. Karjaportti е било определено като жизнеспособно предприятие, когато кредиторите му са одобрили преструктурирането, въпреки неговите продължителни финансови затруднения. В противен случай Karjaportti щеше да бъде обявено в несъстоятелност.
5.1.5. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(94)
Финландия смята, че гаранцията е продължение на финансирането, предоставено от община Mikkeli за инвестиции в производственото съоръжение в Tikkala през 2000 г. Гаранцията е била предоставена, за да се завърши първоначалния инвестиционен план, започнал през 2000 г. В момента на предоставяне на гаранцията Karjaportti не е било в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г., тъй както вече е била определена гаранция, предоставена през март 2004 г. (вж. съображение 93 по-горе).
(95)
Според Финландия, ако гаранцията е включвала държавна помощ, тя е била съвместима, защото е била в съответствие с Насоките за регионална помощ от 1998 г. Големите дружества са отговаряли на условията за допустимост относно мерките за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, ако не са надвишили сумата от 24 % от допустимите нетни разходи. Тези условия са били спазени, тъй като елементът на помощ при гаранцията е бил само в размер на 57 835 EUR, докато общите инвестиции на Karjaportti в Tikkala са възлизали на […] EUR.
5.1.6. Процедура по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(96)
Финландия твърди, че всички предприети мерки са били свързани със започването на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейските общности законодателството, свързано със схемите за възстановяване и несъстоятелността, надзиравани от съда, само по себе си не обосновава определянето на това законодателство като помощ (37).
(97)
На второ място, не са били отпуснати нови заеми по време на процедурата, но изплащането на дългове, предоставено преди преструктурирането, е било разсрочено в съответствие с националното законодателство за преструктуриране на предприятия, в което към кредиторите се прилагат равни условия. В допълнение към вземанията на община Mikkeli, вземанията от частни дружества също са били прегрупирани по време на процедурата. Кредиторите на Karjaportti са били разделени на няколко групи. Вземанията на всяка група кредитори са били предмет на взаимно равнопоставени сходни условия. Финландия посочва, че това важи особено по отношение на обезпечените дългове на община Mikkeli. Следователно изглежда, че община Mikkeli е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика като се е съгласила на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд,.
(98)
Освен това Финландия посочва, че община Mikkeli е отчела, че ще бъде по-печелившо да се разсрочат дълговете, отколкото да се позволи Karjaportti да изпадне в несъстоятелност и да бъде затворено окончателно, което е посочено също в баланса за ликвидация, приложен към програмата за преструктуриране.
(99)
По отношение на съвместимостта на мерките, включени в Насоките за О&П от 1999 г., Финландия твърди, че дружество, подлежащо на процедура по преструктуриране, по принцип следва да се счита за предприятие в затруднено положение по смисъла на Насоките. Финландия повтаря, че процедурата по преструктуриране не е включвала държавна помощ и че община Mikkeli не е осъществила подкрепящи мерки по време на процедурата по преструктуриране.
(100)
След това Финландия излага аргументи, свързани с всяка от предоставените мерки: По отношение на задействането на предоставената през 2000 г. гаранция за заем на община Mikkeli, Финландия твърди, че Mikkeli не е предоставила никакви нови заеми на Karjaportti, а просто е встъпила в правата на кредитор по искане на Tapiola в началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, което е било обикновена мярка в рамките на такава процедура по преструктуриране. По отношение на условията за изплащането на заема, Финландия посочва, че те са били определени в програмата за преструктуриране и че са били еднакви за всички кредитори в рамките на една и съща група кредитори.
(101)
По отношение на неизплатените такси, Финландия уточнява, че вземанията са дължими на службата за общинските имоти, отдела за управление на водите и отдела за управление на отпадъците на града. Вземанията включват неплатени такси преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. От община Mikkeli не е била предоставена никаква гаранция за тези неизплатени суми, тъй като те са били вземания, дължими на общината. Следователно, при започването на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, те са били въведени в програмата за преструктуриране като една обща сума.
5.1.7. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(102)
Финландия твърди, че акциите на дружеството за недвижими имоти Kiinteistö Oy Suksimäki са били закупени на пазарна цена от Karjaportti. Финландия е представила отчет на независим оценител, според който стойността на акциите е възлизала на приблизително 1 млн. EUR въз основа на размера наемите към този момент. Тази стойност е била коригирана по отношение на действителния размер на наемите и акциите са били съответно закупени на цена от 860 000 EUR. Следователно прехвърлянето на собствеността не е включвало никакъв елемент на помощ.
5.1.8. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(103)
Относно превръщането на неизплатените лихви в заем, на първо място Финландия твърди, че неплащането на лихви е типична мярка при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Превръщането на тези неплатени лихви в заеми, които ще получат по-добро класиране в сравнение с други заеми, е предвидено във финландското законодателство. Освен това Финландия смята, че превръщането на неизплатените лихви в заем е било извършено в съответствие с принципа на частния пазарен инвеститор, тъй като частните кредитори са преобразували неизплатените лихви по вземанията в заеми заедно с община Mikkeli.
5.1.9. Отписване на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(104)
Финландия потвърждава, че вписването на дълговете като загуби е просто счетоводна операция от страна на кредитора, извършена в съответствие с принципа на предпазливост и съответните разпоредби от Закона за счетоводството 1336/1997. Финландия твърди, че отписването на дълга не засяга правните отношения между кредитора и длъжника, т.е. дългове не са били опростени. Община Mikkeli потвърди, че не е опростила дълговете, вписани като загуби, и че продължава процедурата по събиране на вземането. Дългът е част от обезпечения дълг по силата на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд.
5.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(105)
Преди оттеглянето на уведомлението за гаранцията през март 2010 г. Финландия твърди, че гаранцията е била съвместима съгласно Насоките за О&П от 2004 г. По отношение на оттеглянето на уведомлението, Финландия не е представила по-подробни аргументи.
5.1.11. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(106)
Финландия твърди, че разсрочването на дълговете е мярка, присъща на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, и че то не включва държавна помощ. Според Финландия, кредиторите на Karjaportti са били единодушни относно това, че разсрочването на дълга е подходяща алтернатива с цел защита на техните вземания. Тя уведоми Комисията, че разсрочването, което е предмет на уведомлението, никога не е било осъществено, тъй като административният съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е спрял извършването на разсрочването на дълга. Финландия обяснява, че дълговете на Karjaportti все пак са били разсрочени след няколко предложения от страна на Karjaportti през периода 2009-2011 г., които са били приети от община Mikkeli. Финландия твърди, че следващото разсрочване е било в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като община Mikkeli и всички други кредитори са извършили разсрочването при равни условия.
5.2. Мерки, предоставени от Finnvera
5.2.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(107)
Финландия смята, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, гаранцията не представлява държавна помощ. На първо място, рискът на Finnvera не се е увеличил, тъй като гаранцията е заменила предоставената от Finnvera по-рано (през 1992 г.) гаранция за пенсионен заем. Този заем е бил заменен с нов пенсионен заем през 2004 г., за който Finnvera е предоставило въпросната гаранция. Освен това двама частни кредитори са отпуснали кредитни инструменти на Karjaportti по същото време, за да се даде възможност за финансиране на отложените плащания от 2004 г. Освен това гаранцията е била подложена на висока такса и елементът на помощ при гаранцията е бил под минималния праг. И накрая, прогнозите за Karjaportti са били добри при предоставянето на гаранцията.
5.2.2. Заем, отпуснат на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(108)
Финландия смята, че отпуснатият през 2006 г. заем не представлява държавна помощ, тъй като Finnvera е действала като частен пазарен кредитор при превръщането на неизплатените лихви в нов заем в съответствие с програмата за преструктуриране. Освен това частните кредитори са превърнали своите неизплатени лихви в нови заеми малко преди Finnvera и са направили това при подобни условия.
5.2.3. Гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(109)
Финландия смята, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, гаранцията не включва държавна помощ, тъй като тя покрива само 16,7 % от 1,8 млн. EUR и частните кредитори са покрили останалата част от тази сума под формата на гаранции.
5.2.4. Заем, отпуснат на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(110)
Финландия смята, че отпуснатият през 2007 г. заем не представлява държавна помощ, тъй като Finnvera е действало заедно с двама частни кредитори, които са отпуснали нови заеми по едно и също време и при сходни условия. Освен това заемът е бил обезпечен чрез ценни ипотеки и ипотеки върху активи на дружеството.
5.2.5. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(111)
Финландия смята, че насрещната гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, тя не включва държавна помощ, тъй като другата участваща страна е била частен заемодател и гаранционната такса, наложена от Finnvera е била значително по-висока от гаранционната такса, наложена от частния заемодател.
6. МНЕНИЯ, ИЗРАЗЕНИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(112)
Заинтересованата страна е изразила мнения единствено по мерки 1, 2, 3, 5, 7, 9 и 10.
6.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(113)
Заинтересованата страна посочва, че гаранцията е била предоставена с цел обезпечаване на заем в размер на 25 млн. FIM за инвестиция в нов производствен обект.
6.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(114)
Заинтересованата страна твърди, че парцел земя е бил заделен за Karjaportti и община Mikkeli се е ангажирала да предостави услуги в областта на строителното инженерство и други необходими технически услуги, чиито разходи са в размер на 2,5 млн. FIM. Karjaportti е платило 1,2 млн. FIM за парцела. В счетоводните книги на Karjaportti парцелът е оценен на 403 000 EUR и заинтересованата страна иска да установи дали заделянето на земята не е могло да бъде държавна помощ.
6.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(115)
Заинтересованата страна твърди, че община Mikkeli е закупила шест изоставени производствени сгради в Mikkeli и е заплатила общо 6,7 млн. EUR за тях. Инвеститор, който действа в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, не би закупил имоти на дадено дружество в голямо финансово затруднение на такава цена.
6.1.4. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(116)
Заинтересованата страна твърди, че Karjaportti е било в сериозни затруднения в момента на предоставяне на гаранцията. Дружеството е имало значителни дългове към община Mikkeli и групата дружества, собственост на община Mikkeli.
6.1.5. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(117)
Заинтересованата страна твърди, че цената, заплатена за акциите в дружеството за недвижими имоти, е била над балансовата стойност на акциите.
6.1.6. Отписване на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(118)
Заинтересованата страна е представила копие на протокол от заседание на изпълнителния орган на Mikkeli от 5 февруари 2007 г., на което е било взето решение за отписването на дълговете във финансовите отчети за 2006 г. Освен това заинтересованата страна изтъква, че е било най-малкото необичайно, че община Mikkeli е отписала милиони евро от дълговете на Karjaportti от финансовите си отчети през 2008 г. и иска да установи по-специално защо община Mikkeli същевременно е била готова да предостави допълнителни гаранции на Karjaportti.
7. ОЦЕНКА
(119)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се постановява, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки и засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(120)
Условията, определени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, са кумулативни и поради това, за да бъде квалифицирана дадена мярка като държавна помощ, всички условия трябва да бъдат изпълнени едновременно.
(121)
Докато в член 107, параграф 1 от ДФЕС се предвижда обща забрана на държавната помощ в рамките на Съюза, в член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС се предвиждат изключения от общото правило, че такава помощ е несъвместима с общия пазар, както е постановено в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(122)
В следващите раздели Комисията оценява наличието на държавна помощ поотделно за всяка една от описаните мерки. Ако дадена мярка включва държавна помощ, Комисията оценява съвместимостта на мярката за помощ. Комисията прави разграничение между мерките, които са оттеглени, мерките, които са били предоставени от община Mikkeli, и мерките, които са били предоставени от Finnvera. На първо място се определя точно в кой момент Karjaportti е могло да се счита за дружество в затруднено положение.
7.1. Дружество в затруднено положение
(123)
Както по отношение на наличието на държавна помощ, така и по отношение на съвместимостта на въпросните мерки е от значение дали бенефициерът е бил в затруднено положение към момента на предоставяне на мерките. Това дали Karjaportti може да се счита за дружество в затруднено положение трябва да бъде оценено съгласно Насоките за О&П от 1999 г. до 9 октомври 2004 г., датата на изтичане на срока на действие на Насоките за О&П от 1999 г. (38) Насоките за О&П от 2004 г.се прилагат от 10 октомври 2004 г. (39)
(124)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г., едно дружество може да се счита в затруднено положение, когато отговаря на така наречените задължителни критерии, посочени в точка 5 от тези насоки, т.е. когато то е изгубило повече от половината от записания капитал или би могло да бъде обект на процедури по обявяване в несъстоятелност съгласно националното законодателство. Ако задължителните критерии не са спазени, дадено дружество все пак може да покаже „обичайните признаци на дружество, което е в затруднено положение“, съгласно точка 6 от Насоките за О&П от 1999 г., такива като нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите (така наречените незадължителни критерии). Насоките за О&П от 2004 г. включват подобни задължителни и незадължителни критерии в точки 10 и 11.
(125)
В този контекст Комисията отбелязва, че през 2000 г. Karjaportti не е загубило капитал, нито е показало „обичайните признаци“ на дружество, което е в затруднено положение. В действителност изглежда, че Karjaportti е било жизнеспособно дружество, което е записало голям оборот, положителен оперативен резултат, стабилен капиталов дял и резерви на сравнително високо равнище за периода между 2000 г. и 2002 г. (вж. също таблица I).
(126)
Ситуацията се е влошила през следващите години. Оборотът е намалявал и загубите са се увеличили значително в периода от 2003 г. до 2004 г. Дългът е нараствал и още в началото на 2004 г. бенефициерът е започнал да разсрочва дългове и е трябвало да поиска от кредиторите отлагане на дължими плащания (40). Също така изглежда, че Karjaportti е имало известен свръхкапацитет. Освен това трябва да се вземе предвид, че още през 2004 г. загубите на Karjaportti вече не са били покрити от Фонда за извънредни обстоятелства (вж. таблица I)
(127)
Според финансовите отчети на Karjaportti дружественият капитал на Karjaportti почти е изчезнал през 2004 г., тъй като е отбелязал рязък спад до по-малко от една десета от стойността си в сравнение с 2003 г. Впоследствие дружеството регистрира отрицателен собствен капитал, който има тенденции към увеличаване през последните години. С изключение на 2006 г., от 2003 г. насам Karjaportti натрупва загуби. Реализираната през 2006 г. печалба не може да се възприеме като признак за възстановяване на дружеството, тъй като тя не е била в резултат на основната дейност на дружеството. Оперативната печалба на Karjaportti е останала отрицателна, подобно на предходните и следващите години. Печалбата през 2006 г. не е била достатъчна, за да се компенсира размерът на дефицита, натрупан през последните отчетни периоди, нито за да се компенсира отрицателният капитал. Като цяло финансовото състояние на Karjaportti е останало доста неблагоприятно. През 2008 г. срещу Karjaportti два пъти е било обявявано производство по несъстоятелност от страна на данъчните органи.
(128)
С оглед на фактите, представени в съображения 125-127, може да се заключи, че Karjaportti отговаря на критериите за дружество в затруднено положение съгласно точка 5 от Насоките за О&П от 1999 г. и точка 11 от Насоките за О&П от 2004 г. от началото на 2004 г. През 2008 г., когато Karjaportti е било предмет на производство по несъстоятелност, то е било определено и като предприятие в затруднено положение по смисъла на точка 10, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.
7.2. Мерки, които са оттеглени
7.2.1. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(129)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора (41) („Процедурен регламент“), държава членка може да оттегли уведомлението след откриването на официалната процедура по разследване в разумен срок преди Комисията да е взела решение относно естеството на помощта на мярката, предмет на уведомлението. В такъв случай Комисията решава да прекрати тази процедура поради нейната безпредметност.
(130)
Тъй като решението на общинския съвет на Mikkeli да предостави гаранция на Karjaportti не е влязло в сила и през февруари 2010 г. изпълнителният орган е решил да не изпълни гаранцията, Финландия е оттеглила уведомлението за гаранцията през март 2010 г. Поради това, що се отнася до гаранцията, разследването е безпредметно.
7.3. Мерки, предоставени от община Mikkeli
7.3.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1), и прехвърляне на земя (мярка 2)
(131)
Гаранция (мярка 1): Както е посочено в съображения (14)-(16), община Mikkeli е предоставила гаранция през юни 2000 г. и е извършила плащания в рамките на гаранцията през декември 2004 г. След като община Mikkeli е станала кредитор на Karjaportti, условията за заема са били променяни в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (за подробности вж. съображения 34-39).
(132)
В съответствие с това трябва да бъдат разграничени няколко етапа. Въпреки че помощта е отпусната в момента на предоставяне на държавна гаранция, плащанията от държавата, съгласно условията на гаранцията, не се считат за държавна помощ (42). От друга страна, промяната на условията на заема, след като държавата гарант е станала кредитор, може да включва държавна помощ. По-долу се проверява дали гаранцията, предоставена през юни 2000 г., представлява държавна помощ. Въпросът дали промените в условията по заема могат да включват държавна помощ се разглежда като част от мярка 6 (вж. съображения 188-195).
(133)
Гаранцията е била предоставена от община Mikkeli и съответно включва държавни средства и може да бъде вменена в отговорност на държавата.
(134)
За да включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, мярката трябва да предоставя предимство, което предприятието не би получило при нормални пазарни условия. За да извърши тази оценка, Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2000 г. Известието относно гаранциите от 2000 г. е било в сила в момента на предоставяне на мярката. Въпреки това, както ясно се посочва от съдебната практика на Съда на Европейските общности, „въпросът дали определена помощ представлява държавна помощ по смисъла на Договора трябва да се разреши въз основа на обективни дадености, които се преценяват към момента, в който Комисията приема своето решение.“ (43) В съответствие с това, относно оценката в конкретния случай Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2008 г.
(135)
Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия.(вж. съображение 135): "а) заемополучателят не е във финансово затруднение […]; б), размерът на гаранцията може да бъде надлежно изчислен в момента на предоставянето, […]; в), гаранцията не покрива повече от 80 % от непогасения заем или от друго финансово задължение […]; г) за гаранцията е платена цена, ориентирана спрямо пазара. […].“
(136)
В конкретния случай заемополучателят не е бил във финансово затруднение в момента на предоставянето (вж. съображения 123-128). Въпреки това, гаранцията, която е предмет на оценката, покрива 100 % от заема.
(137)
Освен това гаранцията е била предоставена без гаранционна такса, въпреки че самият предоставящ орган е отчел това за голям риск (44). Въпреки че Финландия твърди, че Karjaportti е можело да получи подобна гаранция на пазара, Комисията е на мнение, че гаранционна премия с нулева стойност не може да се разглежда като близка до пазарната премия, приложима към момента на предоставянето. Гаранцията е покривала 100 % от въпросния заем, т.е. предоставящият орган е носел сам риска от неизпълнение от страна на бенефициера и гаранцията е била предоставена като абсолютна гаранция, т.е. гарантът е носил отговорност за главницата като за свой собствен дълг и кредиторът е могъл да поиска погасяване на главницата от гаранта, когато главницата стане дължима.
(138)
В съответствие с това, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката не може да бъде разглеждана като мярка, която не включва държавна помощ.
(139)
Аргументът на Финландия, че тази мярка е била предоставена заедно с други страни може да бъде отхвърлен, тъй като според предоставената от Финландия информация другите страни, които участват в инвестицията, също са били собственост на държавата. В съответствие с това, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(140)
За да бъде разглеждана като държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде специфична или избирателна, поставяйки в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на определени стоки. Мярката, която е предмет на оценката, е предоставена на Karjaportti - едно конкретно дружество. Поради това Комисията счита, че предприетата мярка представлява избирателно предимство за бенефициера.
(141)
На последно място, Комисията трябва да прецени дали мярката, предприета от община Mikkeli в полза на Karjaportti има вероятност да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки, чрез предоставянето на това дружество на предимство спрямо (потенциалните) конкуренти, които не получават държавна подкрепа. Осъществява се търговия с месни продукти между държави членки - секторът на дейност на бенефициера. Според Финландия, Karjaportti изнася своите продукти главно в Русия, но също така и в държавите членки. Поради това Комисията счита, че предприетата мярка има вероятност да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки.
(142)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(143)
Прехвърляне на земя (мярка 2) Финландия не отрича, че мярката може да представлява държавна помощ. На бенефициера определено е било предоставено предимство, тъй като той не е трябвало да плаща нищо за прехвърлянето на земята. Освен това община Mikkeli е възстановила разходите на бенефициера за изравняване на парцела. В съответствие с това, Комисията счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti, което то не би получило на пазара.
(144)
Освен това мярката отговаря на всички други изисквания за наличието на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, прехвърлянето на земя също включва държавни средства, за него носи отговорност държавата, то е избирателно, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки.
(145)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(146)
Финландия твърди, че гаранцията, заедно с прехвърлянето на земя за строеж на производствен обект в Tikkala, е съвместима като регионална помощ. По времето, когато мерки 1 и 2 са били отпуснати, това е през 2000 г., ННРП от 1998 г. са били в сила (45). Разглежданите мерки не са били отпуснати съгласно схема, а като индивидуално ad hoc плащане. Тъй като мерките са били отпуснати в сектор, към който се прилагат ННРП от 1998 г., те попадат по принцип в обхвата на ННРП от 1998 Г. По времето на предоставяне на мерките бенефициерът не е бил в затруднение, както се посочва в съображения 123 - 128 по-горе, и се е намирал в Itä-Suomen, регион, отговарящ на изискванията за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Ето защо Комисията е оценила проекта съгласно ННРП от 1998 г. Тази оценка е довела до следните наблюдения:
(147)
Съгласно раздел 2 от ННРП от 1998 г. регионална помощ може да е съвместима само ако има баланс между нейното нарушаващо въздействие и нейното предимство относно развитието на по-малко облагодетелстван регион. В този контекст Комисията отбелязва, че от въпросния инвестиционен проект се е очаквало да има положително въздействие върху регионалното развитие. Той е допринесъл за по-нататъшното развитие на икономическата дейност и за създаването на нови и непреки работни места. Всъщност, както се посочва в съображение 24, новият производствен обект следва да увеличи броя на работните места в региона от 400 на 550-600.
(148)
Раздел 4 от ННРП от 1998 г. определя условията за предоставяне на съвместима регионална помощ.
(149)
Първо, съгласно точка 4.1 от ННРП от 1998 г., целта на регионалната помощ е да осигури или продуктивна инвестиция (първоначална инвестиция), или създаване на работни места, свързано с инвестицията. Първоначална инвестиция означава съгласно точка 4.4 от ННРП от 1998 г. инвестиция в дълготрайни активи, свързани със създаването на нов обект, разширяването на съществуващ обект, или започването на дейност, изискваща основна промяна на продукта или производствения процес на съществуващ обект. Разглежданите мерки са били използвани за строеж на нов производствен обект, което е първоначална инвестиция по смисъла на точка 4.4 от ННРП от 1998 г.
(150)
Второ, интензитетът на помощта трябва да бъде под тавана на регионална помощ от 24 % (46). С цел да бъде изчислен интензитета на помощта, трябва се определи стойността на елемента на инвестицията и елемента на помощта, включени в разглежданите мерки.
а)
Относно стойността на инвестицията съгласно точка 4.5 от ННРП от 1998 г. допустимите разходи в този контекст могат да включват разходи за земя, за строеж на предприятия и за машини. В случай на покупка се вземат предвид само разходите за закупуване на тези активи. Всъщност Финландия е изчислила допустимите разходи съгласно тези разпоредби като възлизащи на 25 935 928 EUR (вж. съображение 22 и таблица III).
б)
Относно елемента на помощ Финландия е предоставила изчисление, чиято правдоподобност е проверена от Комисията. За мярка 1, гаранцията, предоставена от община Mikkeli, може да се използва Известието относно гаранциите от 2000 г. за определяне на количеството на елемента на помощ. Предвидени са три метода за определяне количеството на елемента на помощ, единият от които е то да се изчислява "по всеки друг обективно оправдан и общоприет метод" (раздел 3.2 от Известието относно гаранциите от 2000 г.). Финландия е сравнила пазарната цена за сравнима гаранция с платената на община Mikkeli действителна премия за гаранцията, което изглежда фактически като обективно оправдан и общоприет метод. За мярка 2 елемента на помощта се състои от стойността на земята плюс разходите за изравняване на парцела, което също е допустимо. Що се отнася до финансирането от Finnvera и Министерството на търговията и промишлеността, което не е предмет на настоящето решение, ако бъде счетено, че то включва държавна помощ, елементът на помощ също трябва да бъде взет предвид. Финландия е предоставила изчисление за елемента на помощ, включен във заема от Finnvera, което се счита за правдободобно. За преките безвъзмездни средства от Министерството на търговията и промишлеността цялата сума е била взета предвид. Като цяло взимайки предвид елемента на помощ, включен в мерките, отпуснати от община Mikkeli, Finnvera и Министерството на търговията и промишлеността, елементът на помощ (изчислен като брутен еквивалент на безвъзмездните средства) е 3 617 143 EUR (вж. таблица II).
(151)
Елементът на помощ от 3 617 143 EUR съответства на интензитета на помощ от 13,95 % от общите допустими разходи от 25 935 928 EUR. Интензитетът на помощ е следователно под прага от 24 %.
(152)
Трето, съгласно точка 4.10 от ННРП от 1998 г., помощта за първоначалната инвестиция трябва да бъде поставена в зависимост от поддържането на въпросната инвестиция за минимален период от пет години. Финландия е потвърдила, че въпросната инвестиция ще бъде поддържана за минимален период от пет години.
(153)
Четвърто, съгласно точка 4.2 от ННРП от 1998 г., приносът на бенефициера към финансирането на инвестицията трябва да бъде най-малко 25 %. Финландия е потвърдила, че това е случаят.
(154)
Пето, Комисията отбелязва, че в съответствие с точка 4.2 от ННРП от 1998 г. заявлението за помощ е било подадено преди да бъде започната работа по проекта, правилата за кумулиране на помощта са спазени, както е предвидено в точка 4.18 от ННРП от 1998 г., и таванът на регионалната помощ не е превишен.
(155)
С оглед на изложените по-горе съображения Комисията стига до заключението, че мерки 1 и 2 спазват условията на ННРП от 1998 г. и следователно са съвместими.
7.3.2. Покупка на земя (мярка 3)
(156)
Поначало принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е също приложим за покупка на земя или други активи от държавата. Такава покупка би могла да включва държавна помощ, ако не може да се разглежда като обичайна търговска трансакция. Дори ако държавен орган купува стоки и услуги на пазарна цена, независимо от това може да е налице държавна помощ, ако се окаже, че държавата не е имала действителна нужда от въпросните земи или активи (47).
(157)
Съответно Комисията трябва да оцени дали покупката на земя може да се разглежда като обичайна търговска трансакция. За тази цел трябва да се разгледа дали цената, платена от община Mikkeli отразява стойността на купените имоти и сграда.
(158)
Според заинтересованата страна един частен пазарен инвеститор не би искал да плати 6,7 милиона евро за промишлени сгради, които община Mikkeli е закупила на тази цена.
(159)
Финландия, от друга страна, е предоставила на Комисията индикация за стойността на имотите. Според Финландия частна банка […] e имала ипотека на стойност 7,5 милиона евро върху един от продадените имоти по време на покупката (48).
(160)
Финландия е уведомила Комисията, че не съществува оценка на земята. Комисията счита, че стойността на ипотеката, притежавана от една частна банка би могла да даде индикация за стойността на имота. Всъщност преди да приеме обезпечения една банка оценява стойността на въпросния имот, така че ако длъжникът не може да изплати своя дълг банката да може да се удовлетвори от цената на ипотекирания имот.
(161)
За въросните имоти община Mikkeli e платила покупна цена от 6 646 787 EUR, което е под регистрирания размер на ипотеката, която един частен субект е имал върху един от имотите преди приключването на процедурата по продажбата. Освен този имот още пет други имота и една сграда са били продадени на община Mikkeli. В допълнение Комисията отбелязва, че община Mikkeli е купила имотите с оглед превръщане на земята в жилищен район чрез извършване на промени в местните планове; имотите са били разположени близо до градския център и в привлекателен жилищен район.
(162)
На основание на гореизложеното съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата относно цената платена за имотите и сградите, се разсейват. Счита се, че община Mikkeli купи имотите и сградата на цена, която отразява тяхната стойност, и че тестът за пазарния инвеститор е издържан. Поради тази причина Комисията стига до заключението, че тази мярка не включва държавна помощ.
7.3.3. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4) и гаранция, предоставена на 10 май (мярка 5)
(163)
Що се касае до гаранцията, предоставена през юни 200 г., няколко етапа трябва да бъдат разграничени (предоставяне на гаранцията; плащане съгласно гаранцията; промяна на условията по заема сравни съображение 132. Следователно по-долу се проверява дали гаранциите, предоставени през март 2004 г. и май 2004 г. представляват държавна помощ. Въпросът дали промените в условията по заема биха довели до държавна помощ се разглежда като част от мярка 6 (вж. съображения 188-195).
(164)
Мярка 4: Противно на доводите на Финландия, представени в съображение (92), Комисията счита, че, преобразуването на съществуващи задължения в нова гаранция може да представлява държавна помощ. В този контекст трябва да се прави разграничение между съществуваща и нова помощ. Определението за съществуваща помощ изисква индивидуалните мерки на помощ да са били приложени преди влизането в сила на Договора (член 1, буква б) от Процедурния регламент). Нова помощ, обратното, е "всяка помощ […]която не е съществуваща помощ, включително измененията на съществуваща помощ" (член 1, буква в) от Процедурния регламент). Съгласно Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (49), промяна е "всяко изменение, различно от промени от чисто формален или административен характер, което не оказва влияние върху оценката на съвместимостта на мярката за помощ с общия пазар".
(165)
Всъщност община Mikkeli е предоставила държавна помощ на 8 март 2004 г., която е обезпечавала нов заем, предоставен от Tapiola на 14 април 2004 г. Новата гаранция не може да бъде разглеждана като продължение на старата гаранция, защото тя е дадена за нов заем с нови условия. Обстоятелството, че този заем е заменил заем, предоставен през 1992 г. от Tapiola, който вече е бил гарантиран от община Mikkeli, не променя становището на Комисията. Докато е вярно, че новият заем е бил в размер на дължимата главница по стария заем, и лихвеният процент е бил по-изгоден за Karjaportti (4,5 % годишно за стария заем; 4 % годишно за новия заем), имало е промяна в периода на заема (старият заем е следвало да бъде погасен десет години след предоставянето му, тоест през ноември 2002 г.; новият заем е позволявал погасяване до 2014 г). Като цяло размерът на новия заем (главница плюс лихва за периода 2004 г. - 2014 г.) е по-висок от размера на стария заем. Следователно с предоставянето на новата гаранция рискът за община Mikkeli, а оттам и размерът на мярката, се е увеличил в сравнение със старата гаранция. Предоставянето на новата гаранция трябва да се разглежда като промяна на старата гаранция, която позволява класифицирането на новата гаранция като нова помощ. Следователно доводът на Финландия, че старата гаранция е била предоставена преди присъединяването на Финландия и по тази причина може да се разглежда като съществуваща помощ, и че новата гаранция не може да се разглежда като включваща предоставяне на нова помощ, може да бъде отхвърлен.
(166)
Въпросът дали гаранцията дава предимство на бенефициера може да бъде оценен на базата на Известието относно гаранциите от 2008 г. По времето на предоставяне на мярката Известието относно гаранциите от 2000 г. е било в сила. Обаче, както е обяснено в съображение (134), Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2008 г. при оценката на мярката. Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия (вж. съображение 135). Гаранцията, която се оценява, покрива 100 % от заема. Това е достатъчно, за да се каже, че съществуването на държавна помощ не може да бъде изключено на основание на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. В допълнение и противно на доводите на Финландия, Комисията счита,че Karjaportti е бил в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. още през март 2004 г. (вж. съображения 123-128), което е още една причина гаранцията да не може да попадне в приложното поле на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г.
(167)
В допълнение гаранцията е била предоставена без каквато и да била такса за гаранция, независимо че дружеството е изпитвало затруднение и риска за община Mikkeli е можел да се разглежда като значителен. Гаранцията е покривала 100 % от въпросния заем, т.е. че предоставящият орган е носел сам риска от неизпълнение на бенефициера и че гаранцията се предоставя като абсолютна гаранция, тоест гарантът отговаря за основния дълг, като че ли той би бил негов собствен и кредиторът може да иска погасяване на основния дълг от гаранта, когато основният дълг е станал изискуем.
(168)
В допълнение Финландия вярва, че мярката е в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, по-специално поради участието на частни кредитори. Този довод може да бъде отхвърлен. Съгласно информацията, предоставена от Финландия, първо, частните кредитори не са предоставили гаранции, а заеми на бенефициера. Второ, заемите от частни кредитори не са били предоставени по същото време като гарантираните пенсионни заеми. Трето, лихвеният процент, искан от поне един от частните кредитори за заем е бил по-висок от лихвения процент за пенсионния заем. Нещо повече, частните кредитори са се съгласили само за краткосрочни заеми за период от няколко месеца, докато гаранцията предоставена от община Mikkeli е обезпечавала заем за период от десет години.
(169)
С оглед на гореизложеното се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti. В допълнение, мярка 4 отговаря на всички изисквания за съществуването на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, тази гаранция също се състои от държавни ресурси, за нея носи отговорност държавата, тя е избирателна, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(170)
Мярка 5: Доводът на Финландия, че мярката е била предоставена, за да се продължи инвестицията, започната през 2000 г., може да се отхвърли, защото гаранцията очевидно е нова мярка.
(171)
Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия (вж. съображение 135). Както мярка 4, оценяваната мярка обезпечава 100 % от заема и Karjaportti вече е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (вж. съображения 123-128). Съответно гаранцията не може да попадне в приложното поле на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г.
(172)
В допълнение, и подобно на мярка 4, гаранцията беше предоставена без каквато и да била такса за гаранция, независимо че дружеството е изпитвало затруднение и риска за община Mikkeli е можел да се разглежда като значителен. Гаранцията е обезпечавала 100 % от въпросния заем и е била предоставена като абсолютна гаранция. Съответно в конкретния случай, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(173)
В допълнение, мярка 5 отговаря на всички изисквания за съществуването на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, тази гаранция също се състои от държавни средства, за нея носи отговорност държавата, тя е избирателна, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(174)
На основание на гореизложеното Комисията прави заключението, че мерки 4 и 5 представляват държавна помощ.
(175)
Финландия не е привела никакви доводи относно съвместимостта на мярка 4. За мярка 5 Финландия се позовава на член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и ННРП от 1998 г. (вж. съображение 95). ННРП от 1998 г. не могат обаче да служат като основание за съвместимост, защото Karjaportti е била в затруднение към момента на предоставяне на двете гаранции (вж. съображения 123-128). Съгласно ННРП от 1998 г. помощта за предприятия в затруднение трябва да се оценява в съответствие с Насоките за оздравяване и преструктуриране (50). Поради това Комисията първо оценява дали мерки 4 и 5 са съвместими като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са се прилагали Насоките за О&П от 1999 г. (51)
(176)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, които не са изпълнени от разглежданата мярка.
а)
Първо, докато мерките се състоят в подкрепа на ликвидността под формата на гаранция (точка 23, буква а) от Насоките за О&П от 1999 г.), заемите, обезпечени със съответните гаранции, не са били предоставени при лихвен процент, най-малкото сравним с тези, наблюдавани при заеми за стабилни предприятия (референтен лихвен процент за Финландия през март 2004 г.: 4,43 % плюс 100 базисни пункта; референтен лихвен процент за Финландия през май 2004 г.: 4,43 % плюс 100 базисни пункта).
б)
Второ, гаранциите не са били свързани със заем, който е следвало да бъде върнат за период от не повече от 12 месеца след изплащането на последния транш на предприятието (точка 23, буква б) от Насоките за О&П от 1999 г.).
в)
Трето, Финландия не е предоставила никаква информация, че помощта е била оправдана на основание сериозни социални затруднения и не е имало прекомерно неблагоприятни ефекти на разпространение на резултатите в другите държави-членки (точка 23, буква в) от Насоките за О&П от 1999 г.).
г)
Четвърто, нито гаранциите са били върнати в рамките на 6 месеца, нито е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (точка 23, буква г) от Насоките за О&П от 1999 г.).
д)
Последно, няма индикации, че гаранциите са били ограничени до размер, необходим да се запази дейността на предприятието за периода, за който помощта е разрешена (точка 23, буква д) от Насоките за О&П от 1999 г.).
(177)
Мерки 4 и 5 не изпълняват също изискванията за помощ за преструктуриране, установени в Насоките за О&П от 1999 г.
а)
Първо, мерките не са били в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 31 от Насоките за О&П от 1999 г.). Отбелязва се, че не е съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 32 и следващите от Насоките за О&П от 1999 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за реструктуриране от техните собствени средства (точка 40 от Насоките за О&П от 1999 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на получятеля.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 37 от Насоките за О&П от 1999 г.). Такива мерки не са били предвидени.
(178)
Съответно Комисията счита, че мерките не са предоставени с съответствие с Насоките за О&П от 1999 г.
(179)
Освен това, трябва да се разгледа дали мерки 4 и 5 биха могли да бъдат съвместими на основание на някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(180)
Изключенията по член 107, параграф 2 от ДФЕС не са приложими в настоящия случай, тъй като въпросните мерки нямат социален характер, не са предоставени на отделни потребители, не са предназначени за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, и не са предоставени на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделението на държавата.
(181)
Допълнителни изключения са предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(182)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че "помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост" могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар. Към момента на предоставяне на помощта Karjaportti се е намирало в такъв регион.
(183)
Към момента, когато мерки 4 и 5 бяха предоставени, съвместимостта на държавната помощ за региони, които получават подпомагане, беше уредена от ННРП от 1998 г. Съгласно тези Насоки предприятия в затруднения не отговарят на условията за предоставяне на регионална помощ. Съответно, с оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогация, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(184)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че "помощ за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка" може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена да насърчава изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, както и че не е открила доказателства, че тя е предназначена за преодоляване на сериозно затруднение във финландската икономика. С оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогация, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(185)
Член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС определя, че помощ за насърчаване на култура и опазване на наследство, доколкото тази помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността в степен, противоречаща на общия интерес, може да бъде обявена за съвместима с ДФЕС. Този член очевидно е неприложим за настоящия случай.
(186)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия, до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е разработила няколко насоки и съобщения, за да обясни как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член. Комисията обаче счита, че е очевидно поради естеството и характеристиките на помощта, че изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай.
(187)
На основание гореизложените доводи Комисията счита, че мерки 4 и 5, включват държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.3.4. Процедура по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(188)
Основният довод на Финландия, както е посочено в съображения 96-98, е, че община Mikkeli не е била по-щедра отколкото други кредитори на дружеството, но че община Mikkeli е действала заедно с частни кредитори на бенефициера и при същите условия. Съответно, когато тя е дала съгласието си за програмата за преструктуриране, тя е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(189)
Първият въпрос, по който трябва да се направи проверка в този контекст, е дали тестът за оператор в условията на пазарна икономика е приложим, когато един или няколко публични организации, за чието поведение отговаря държавата, провеждат множество мерки по отношение на едно предприятие. Общият съд е разгледал този въпрос в BP Chemicals срещу Комисията (52). Според Съда самият факт, че публично предприятие, което е извършило вливания на капитал в дъщерно дружество, които са класифицирани като "помощ" не означава автоматично, че по-нататъшно вливане на капитал не може да бъде класифицирано като инвестиция, която издържа теста за частен инвеститор в условията на пазарна икономика. Комисията обаче трябва да определи дали множество мерки относно едно предприятие могат разумно да бъдат отделени една от друга и разгледани като независими мерки. В този контекст според Съда трябва да бъдат разгледани хронологията на въпросните мерки, тяхната цел и положението на дъщерното дружество към момента на вземане на всяко решение за вливане (53).
(190)
В конкретния случай комисията трябва да определи дали гаранциите, предоставени през март и май 2004 г. (мерки 4 и 5) могат да бъдат разделени от процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6). Докато е вярно, че решенията относно всичките три мерки са били взети в рамките на една година, Комисията отбелязва, че те са били предприети в различен контекст. Междувременно беше започната процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, в която са участвали всички кредитори на дружеството. Целта на мярка 6 следователно не е била вече да се даде възможност на дружеството да се върне към жизнеспособност без несъстоятелност като получи нови финансови средства от частни банки. По-скоро община Mikkeli, като всички други кредитори, е целяла в своята роля на кредитор да максимизира удовлетворяването на своите несъбрани вземания в съответствие с ограниченията на националното право в областта на несъстоятелността. Поради тази причина Комисията счита, че мярка 6 може да бъде отделена от мерки 4 и 5.
(191)
Както е посочено в съображение 31, Karjaportti, заедно със своите частни кредитори, е поискало от Районен съд Mikkeli откриване на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, съгласно Закона за преструктуриране на предприятия 47/1993. На Съда е била представена програма за преструктуриране, включваща подробности относно оценяваните към днешна дата мерки. След като е проверил подробностите, Съдът е одобрил програмата за преструктуриране. Комисията отбелязва, че Karjaportti е било предмет на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд съгласно финландското право. Всъщност целта на такава процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, е да се възстанови жизнеспособната дейност на длъжник в затруднение, да се осигури неговата трайна жизнеспособност и да се постигне уреждане на дълга. Поради тази причина комисията счита, че мерките, предприети от община Mikkeli по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, могат да бъдат оценени съгласно принципа на инвеститор в условията пазарна икономика.
(192)
Съгласно съдебната практика след решението по делото Magefesa (54), ако държавата е по-щедра към дружеството, отколкото други кредитори, мерки по процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, могат да представляват държавна помощ. Съответно Комисията проверява дали наистина частните и публичните кредитори са били третирани еднакво по време на процедурата по преструктуриране.
(193)
Първо, отбелязва се като цяло, че […] от преструктуриране на дългове (приблизително [30-70]% се дължи на частни кредитори. Основните частни кредитори са Nordea Bank, Pohjola Bank and Nordea Financing. Второ, трябва да се вземе предвид, че кредиторите на Karjaportti са били разделени на различни групи съгласно реда им. Заедно с частните кредитори Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank и Nordea Financing, както и притежаваното от държавата специализирано финансово дружество Finnvera, община Mikkeli е принадлежала към групата кредитори по големи обезпечени дългове. Както може да бъде видяно в таблица IV, община Mikkeli има дял от [10-40]% по тези големи обезпечени дългове, докато частните кредитори заедно имат дял от [30-70]%. Finnvera има дял от [10-40]%.
(194)
По-надолу всяка от мерките, взети от община Mikkeli се оценява по-подробно.
(195)
Намаление на лихвените проценти за обезпечени дългове: Както може да бъде видяно в таблица V, лихвените проценти за заемите и други дългове (неизплатени такси), които са се считали за "големи обезпечени дългове, са били същите за частни и публични кредитори, с изключение на […]. Този кредитор получи лихвен процент от […] EURIBOR за всички неизплатени суми от започването на процедурата по преструктуриране, докато другите кредитори са получили за част от несъбраните суми само […] EURIBOR минус […]% до 2010 г. Разликата се е дължала на факта, че […] е бил пръв в реда на кредиторите по отношение на обезпеченията, предоставени от Karjaportti като гаранция. Счита се, че по-високият ред оправдава разликата в прилаганите лихвени проценти.
(196)
Разсрочване на заеми Вземанията на община Mikkeli са били отсрочени в същата степен както и вземанията на другите обезпечени длъжници. Както може да се види в таблица VI, Karjaportti трябва да плаща вноски на всички обезпечени кредитори от юли 2009 г. до 2015 г., когато най-голямата част от вноските става изискуема (43 % от главницата на всеки от обезпечените дългове). Всички вноски платими на всеки кредитор се намират в същата пропорция по отношение на цялата сума по вземането на съответния кредитор (2 % от неизплатената сума за първите три вноски). 4 % за следващите две вноски; 6 % за оставащата вноска). Последната вноска възлиза на 43 % от главницата за всеки от обезпечените кредитори. Следователно община Mikkeli не е била третирана по-малко благоприятно отколкото частните кредитори в подобна ситуация.
(197)
Опрощаване на дълг под условие Съгласно програмата за преструктуриране, както е посочено в съображения 42 и 45, сумите, които следва да бъдат опростени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, ако определени икономически условия не са изпълнени, се основавават на сравнение между стойността на обезпечението, ако Karjaportti продължи своята дейност, и стойността на обезпечението в случай на неговото реализиране, определена за всеки от съответните кредитори, като се взима предвид техния съответен ред. Стойността на обезпечението в двата случая беше определена от двама независими оценители към момента на започване на програмата за преструктуриране въз основа на сравними цени и информация за наемите. В този контекст, […] не трябва да опрощава дългове в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, тъй като той е първият кредитор в реда за предпочтително удовлетворение. Сумите за другите кредитори са били също определени съгласно посочената методология, в резултат на което се е стигнало до сумите, посочени в съображение 43. Методологията, използвана за определяне на съответните суми може де се счита за достоверна, особено тъй като тя свързва съответния ред със стойността на съответното обезпечение в двата случая. На практика изчислението се е основавало на оценките на независим експерт и същите принципи са били приложени към всички кредитори при определянето на сумите, с които подлежащите на реструктуриране дългове могат да бъдат пределно намалени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. С оглед на това може да се счита, че всички кредитори са били третирани равноправно.
(198)
Като цяло, Комисията счита, че община Mikkeli не е била третирана по-малко благоприятно, отколкото частните кредитори по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Когато се е стигнало до различия в третирането на другите кредитори, те са били обосновани с различно качество на обезпеченията, с които разполагат съответните кредитори. Следователно, в светлината на гореизложеното следва да се заключи, че бенефициерът не е бил поставен в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС посредством процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, са разсеяни и мерките, описани в съображения 31-43, не представляват държавна помощ.
7.3.5. Покупка на акции (мярка 7)
(199)
Първо, Комисията отбелязва, че покупката на дялове не е част от процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд.
(200)
Финландия твърди, че община Mikkeli действала в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика при закупуването на дяловете. Първо, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189-191), трябва да се определи дали принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 7, тъй като община Mikkeli вече е отпускала помощи на Кarjaportti в миналото. В този контекст Комисията отбелязва, че мерки 4 и 5 са били предприети преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, докато покупката на дялове е била направена едва след това. В допълнение докато целта на мерки 4 и 5 беше да се позволи на бенефициера да продължи да има достъп до ликвидни средства, след началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, е било ясно, че тези нужди ще бъдат посрещнати в рамките на тази процедура. Поради това се счита, че мярка 7 може да бъде отделена от мерки 4 и 5, и че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е по принцип приложим за мярка 7.
(201)
Както е посочено в съображение 156, принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е приложим за покупката на земя или други активи, извършена от държава. Финландия е представила оценка на стойността на дяловете, извършена от […] (55), агенция за управление на недвижими имоти със седалище в Хелзинки. Оценката от 29 март 2005 г. е оценила дяловете на дружеството за недвижими имоти на възлизащи в размер между 1 милион EUR и 1,1 млн. EUR. Оценката се е основавала на стойността на имуществото, притежавано от дружеството. Два метода са били приложени за определяне на стойността: Стойност на капитала при отдаване под наем на пазарни цени (след събиране на жилищна статистиката от Statistics Finland) и препродажната стойността (след запитване относно цените).
(202)
В момента, в който дяловете са били продадени, имуществото е било отдадено под наем под нивото на пазарните наемни цени. Съгласно оценката нивото на пазарните наемни цени може да бъде достигнато за две години с максималното годишно увеличение на наемните цени. Следователно стойността на имуществото е била коригирана в момента на покупката и накрая община Mikkeli е купила дялове на цена 860 000 EUR.
(203)
Оценката е била извършена от независим експерт. Използваната методология, както е описано по-горе, първо е трябвало да провери стойността на капитала при отдаване под наем на пазарни цени и след това препродажната стойност. И двете стойности са се основавали на данни за пазара, и двете стойности бяха използвани за определяне на стойността на дяловете, която също е била коригирана до нивото на наемните цени, преобладаващи към момента на покупката. Тази методология се счита за достоверна. Комисията стига до заключението, че дяловете на Kiinteistö Oy Suksimäki са закупени на пазарна цена и че мярката не предоставя предимство на Karjaportti.
(204)
Въз основа на гореизложеното съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, се разсейват и се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.3.6. Преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8)
(205)
Финландия твърди, че превръщането на неизплатените лихви в заеми е типичен мярка за процедура по преструктуриране, надзиравана от съд. Вярно е, че подобна мярка може да бъде разглеждана като присъща на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд. В конкретния случай, превръщането на неизплатените лихви в заеми през 2005 г. е било по принцип вече предвидено в програмата за преструктуриране за всички кредитори по големи обезпечени дългове ([двама частни кредитори] и Finnvera). С оглед на това Комисията не счита, че сам по себе си фактът на преобразуване на неизплатените лихви в заем означава държавна помощ. Трябва обаче е да се провери дали лихвеният процент, който община Mikkeli e начислила на Karjaportti, предоставя предимство на последното.
(206)
В този контекст Финландия счита, че община Mikkeli е действала в съответствие с принципа на частния пазарен инвеститор, тъй като частните инвеститори заедно с община Mikkeli са преобразували неизплатените лихви в заеми. На първо място, по същия начин, както за процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, се счита, че по принцип принципа на частния пазарен инвеститор е приложим към мярка 8, тъй като тази мярка може да бъде отделена от мерки 4 и 5 (вж. съображения 189-191). Прилагайки принципа на частния пазарен инвеститор към конкретния случай, Комисията отбелязва следното: Докато е вярно, че не само община Mikkeli, но също и [частните кредитори] извършиха преобразуване на неизплатени лихви в заеми, лихвеният марж, начислен за заемите, не беше един и същ. Всъщност [един частен кредитор] поиска 3-месечния EURIBOR плюс 1,5 % и [друг частен кредитор] - 3-месечния EURIBOR плюс 2 %, докато община Mikkeli поиска само 3-месечния EURIBOR плюс 0,3 %. Следователно лихвеният процент, който община Mikkeli се е съгласила да начисли за заема е 1,2 % под лихвения процент, начислен от [един частен кредитор] и 1,7 % под лихвения процент, начислен от [други частен кредитор]. Следователно аргументът, че община Mikkeli е действала при равни условия с частните кредитори, може да се отхвърли. С оглед на разликата в лихвените проценти може да се изключи, че община Mikkeli е начислила за заема лихва на пазарно равнище. Следователно заемът, в който община Mikkeli е преобразувала неизплатените лихви, предоставя предимство на Karjaportti.
(207)
В допълнение, мярка 8 отговаря на всички изисквания за наличието на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, този заем се състои от държавни средства, за него носи отговорност държавата, той е избирателен, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(208)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярка 8 представлява държавна помощ.
(209)
Финландия не е привела никакви доводи относно съвместимостта на мярка 8. Тъй като Karjaportti е било в затруднение в момента на преобразуването на неизплатените лихви в заеми (вж. съображения 123-129), Комисията първо оценява дали мярка 8 е съвместима като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са се прилагали Насоките за О&П от 2004 г. (56)
(210)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, които не са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, докато мерките се състоят в подкрепа на ликвидността под формата на заем (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г.), начисленият лихвен процент не е поне сравним с лихвените проценти, наблюдавани при заеми за стабилни предприятия (референтен лихвен процент за Финландия през декември 2005 г.: 4,08 % плюс 100 базисни пункта; лихвеният процент, начислен за заема беше 3-месечния EURIBOR плюс 0,3 %, което на 19 декември 2005 г. представляваше 2,486 % плюс 30 базисни пункта.
б)
Второ, Финландия не се е задължила да предостави план за преструктуриране в рамките на шест месеца след разрешаването на помощта и продължителността на мярката не е била ограничена до шест месеца (точка 25, буква а) и буква в) от за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.) не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(211)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не била в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Докато е вярно, че по време на процедурата за преструктуриране, надзиравана от съд беше съставена програма за преструктуриране за Karjaportti, последната не отговаря на изискванията на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г. (продължителност от 10 години, липса на анализ на чувствителността, липса на връщане към дълготрайна жизнеспособност в рамките на разумен период от време).
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за реструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на бенефициера.
в)
Трето, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(212)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(213)
Освен това, трябва да се разгледа дали мерки 8 и 5 биха могли да бъдат съвместими на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. Поради същите причини, изложени по-горе за мярка 4 и мярка 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че условията за нито едно от изключенията не са изпълнени. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 8 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.3.7. Отписване на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и през 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(214)
Първо, трябва да се провери дали тези отписвания на дългове биха могли да предоставят предимство на Кarjaportti. Такъв би бил случаят, ако община Mikkeli реши да не търси повече събирането на дълговете, тоест ако тя опрости въпросните дългове.
(215)
Както е описано в съображение 105, Финландия потвърди, че отписване на дългове е било само счетоводна мярка, която не засяга правните отношения между кредитора и длъжника, тоест че задълженията не са били опростени. Съгласно документите, предоставени от Финландия, община Mikkeli все още търси събиране на дълговете.
(216)
В съответствие с принципа на предпазливост съгласно добрата счетоводна практика и в съответствие със Закона за счетоводството 1336/1997 стойността на вземанията, вписани в счетоводния баланс, не може да превишава вероятната им стойност. Съответно, вземания, които вероятно не могат да бъдат събрани, се записват в отчета за приходите и разходите като разход.
(217)
Въз основа на горепосоченото Комисията счита, че отписването на дълг е било направено единствено във финансовите отчети на община Mikkeli в съответствие със счетоводните стандарти и събирането на съответните вземания все още се търси в рамките на процедурата за преструктуриране, надзиравана от съд.
(218)
Съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, са разсеяни и може да се направи заключение, че мерките не предоставят предимство на Karjaportti. Поради това мерки 9 и 10 не включват държавна помощ.
7.3.8. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(219)
Доводът на Финландия, че мярката е присъща на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд и не включва държавна помощ може да бъде отхвърлен. Първо, разсрочването на дългове през 2009 г. не е било предвидено в първоначалната програма за преструктуриране и второ, фактът, че подобно преструктуриране би било предприето в съответствие с националното законодателство не е достатъчен за да се изключи наличието на държавна помощ (57).
(220)
По принцип също така мерки за намаляване на разходите, които обичайно са част от бюджета на дадено предприятие, могат да се считат за държавна помощ. Що се касае до разсрочване на дългове, Комисията оценява подобно поведение посредством критерия за частен кредитор (58). При този критерий държавата се разглежда по-скоро като публичен кредитор, който като частен кредитор, цели да възстанови дължими на нея суми, и който за тази цел сключва споразумения с длъжника, съгласно които натрупаните дългове трябва да бъде разсрочени или заплатени на вноски, за да се улесни тяхното връщане (59). По смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС има благоприятно третиране, ако дължимата сума може да бъде възстановена на публичния кредитор при по-благоприятни условия, отколкото би било позволено от частен кредитор. Комисията взема под внимание аргумента на Финландия, че разсрочването не е било осъществено, защото административният съд на Kuopio (Kuopion hallinto-oikeus) е забранил неговото осъществяване. Както обаче посочва Финландия графикът за изплащане на дълга е бил удължен независимо това, което води до отлагане на дължими плащания. В този контекст Комисията отбелязва, че действително осъщественото разсрочване се различава от разсрочването, за което е направено уведомление, по отношение на сумите и срокове. Размерът на дълга, разсрочен в действителност от община Mikkeli, е по-нисък от размера, за който първоначално е направено уведомление, и разсрочването е било разрешено само за по-кратки периоди отколкото периодите, за които първоначално е направено уведомление. С оглед на това се счита, че мярката, за която е направено уведомление, е изпълнена с модификации. Независимо от тези модификации Комисията отбелязва, че никой частен кредитор не би приел разсрочване на дългове в каквато и да е форма поради причините, изложени в това съображение.
(221)
Един частен кредитор обикновено ще събере по принудителен ред своите вземания, ако преди това е сключил споразумения относно разсрочване на дългове, които не са били спазени от кредитора (60). Община Mikkeli, напротив, се е съгласила на последващо разсрочване на дългове, след като Karjaportti не е спазила условията на разсрочването на дългове, относно което е било постигнато споразумение по време на процедурата за преструктуриране надзиравана от съд. В допълнение не съществуват специфични доводи срещу събиране на вземанията по принудителен ред, като например по-големи обезпечения, предоставени на община Mikkeli. На последно място, що се касае до перспективите за бъдеща рентабилност и жизнеспособност на дружеството, Комисията счита, че финансовото положение на дружеството беше такова, че не даваше повод да се вярва, че инвестициите биха достигнали приемливо ниво на рентабилност в разумен срок. По време на предоставянето на мярката Karjaportti се е намирало в процедура по несъстоятелност и в допълнение от 2004 г. дружеството вече се е намирало в процедура по преструктуриране, надзираван от съд. С оглед на това Комисията отбелязва, че един предполагаем частен кредитор в същото положение като община Mikkeli не би приел продължаване на разсрочването на дълговете.
(222)
При тези обстоятелства Финландия посочва, че община Mikkeli е действала при равни условия с другите кредитори на Karjaportti.
(223)
Всъщност, що се касае до разсрочването на дългове, за което е било направено уведомление, според Финландия съгласието на частните кредитори е било в зависимост от съгласието на община Mikkeli. На второ място, изглежда, че възнамеряваното разсрочване на дългове не е предвиждало същите условия за всички обезпечени кредитори. Докато община Mikkeli е щяла да отложи изплащането на непогасените дългове до 2011 г., частните кредитори са щели все пак да получат вноска през 2009 г. С оглед на това доводът, изтъкнат от Финландия може да бъде отхвърлен.
(224)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката не отговаря на критерия за частен кредитор и че тя предоставя предимство на Karjaportti.
(225)
Що се отнася до останалите изисквания за наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията отбелязва, община Mikkeli се е съгласила на разсрочването и то съответно се състои от държавни ресурси и може да бъде вменено в отговорност на държавата. Освен това, мярката може да се счита за избирателна. На последно място, тя нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки, както е изложено подробно в съображения 133, 140 и 141.
(226)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(227)
Основният довод на Финландия е, че тази мярка не включва държавна помощ; тя обаче също е подала уведомление относно мярка 12 за помощ за оздравяване. Всъщност, когато община Mikkeli се е съгласила на разсрочване на дълговете, Karjaportti е било в затруднение по смисъла на точка 10, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г. (вж. съображения 123-129). Следователно съвместимостта на въпросната мярка трябва да се разглежда въз основа на Насоките за О& П от 2004 г.
(228)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, мярката не се състои в подкрепа на ликвидността под формата на гаранции по заеми или заеми (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г., а в разсрочване на плащанията.
б)
Второ, Финландия не се е задължила да предостави план за преструктуриране в рамките на шест месеца след разрешаването на помощта и продължителността на мярката не е била ограничена до шест месеца (точка 25, буква а) и буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.), не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(229)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не е в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Следва да се отбележи, че не е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за преструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на бенефициера.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 38 от Насоките за О&П от 2004 г.). Такива мерки не бяха предвидени.
г)
Четвърто, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(230)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(231)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 12 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(232)
(Изключенията по член 107, параграф 2 от ДФЕС не са приложими в настоящия случай, тъй като тази мярка няма социален характер, не е предоставена на отделни потребители, не е предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, и не е предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделението на държавата.
(233)
Допълнителни изключения са предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(234)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че "помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост" могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар. Към момента на предоставяне на помощта Karjaportti се е намирало в такъв регион.
(235)
Съвместимостта на държавна помощ за региони, които получават подпомагане, е уредена от ННРП от 1998 г. Съгласно тези насоки дружества, изпитващи затруднения, не отговарят на условията за предоставяне на регионална помощ. Съответно Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на критериите за дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(236)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че "помощ за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка" може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена да насърчава изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, както и че не е открила доказателства, че тя е предназначена за преодоляване на сериозно затруднение във финландската икономика. С оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
(237)
Член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС определя, че помощ за насърчаване на култура и опазване на наследство, доколкото тази помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността в степен, противоречаща на общия интерес, може да бъде обявена за съвместима с ДФЕС. Този член очевидно е неприложим за настоящия случай.
(238)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия, до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е разработила няколко насоки и съобщения, за да обясни как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член. Комисията обаче счита, че е очевидно поради естеството и характеристиките на помощта, че изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай.
(239)
На основание гореизложените доводи Комисията счита, че мярка 12 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.4. Мерки, предоставени от Finnvera
(240)
Като предварителна забележка Комисията припомня, че Финландия, в контекста на решение за държавна помощ № 715/2006, е поела ангажимент, че дейностите на Finnvera ще бъдат ограничени до управление на схеми за държавна помощ. Въз основа на това Комисията реши на 25 септември 2007 г. (датата на решението на Комисията), че освобождаването от подоходен данък за Finnvera не представлява държавна помощ. Мерки 13-17 са били предоставени преди решението на Комисията по дело № 715/2006. Мярка 18 е била предоставена след приемането на решението на Комисията по дело № 715/2006. Комисията при оценката на мярка 18 следователно трябва да вземе предвид ангажимента, поет от финландските власти по това дело.
7.4.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(241)
За да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, дадена мярка трябва да бъде предоставена пряко или косвено от държавни ресурси и тя трябва да може да бъде вменена в отговорност на държавата. Финландия не оспорва, че мерките, предприети от Finnvera се състоят от държавни средства и могат да бъдат вменени в отговорност на държавата. Според съдебната практика ресурси на едно предприятие следва да бъдат разглеждани като държавни ресурси, ако държавата е в състояние, като упражнява доминиращо влияние върху такива предприятия, да ръководи използването на техните ресурси (61). Мерки, предоставени от специална финансова институция, която може да се счита за орган от публичния сектор съгласно нейния устав, като цяло могат да бъдат вменени в отговорност на държавата (62). Съдът е обяснил по-подробно понятието за вменяване на отговорност в решението по делото Stardust Marine (63). Той е определил следните показатели за вменяване на отговорност на държавата: интегрираност на публичното предприятие в структурите на публичната администрация; естеството на неговата дейност и упражняването ѝ на пазара при нормални условия на конкуренция с частните оператори, правният статут на предприятието (дали е субект на публичното право или на общото дружествено право), интензивността на контрола, упражняван от публичната власт върху управлението на предприятието; интензивността на контрола, упражняван от публичната власт върху управлението на предприятието. В този контекст Комисията отбелязва, че действията на Finnvera са предмет на уредба на административното право, което показва, че то е тясно свързано с администрацията. Finnvera е специално финансово дружество, което е 100 % собственост на държавата, ползва се от държавна гаранция и предоставя основно държавни помощи и финансиране, което не е лесно достъпно на пазара, като например експортни кредити. Ето защо, въпреки че неговите дейности могат да се припокриват в ограничена степен с тези на търговските банки, то не извършва тези дейности в нормални условия на конкуренция с частните оператори. То е учредено съгласно общото дружествено право; същевременно държавата упражнява силен надзор: държавата назначава членовете на Надзорния съвет от парламентарните групи на политическите партии съобразно тяхната представеност във парламента на Финландия. Повечето от членовете на управителния съвет са избрани измежду кандидати, избрани от няколко министерства (вж. съображения 56 - 57). С оглед на това Комисията счита, че мерките, взети от Finnvera, се състоят от държавни ресурси и отговорността за тях може да бъде вменена на Финландия.
(242)
Що се касае до въпроса дали мярка 13 предоставя предимство на бенефициера, противоположно на становището на Финландия, мярката не е предоставена при еднакви условия заедно с тези на частните кредитори. Докато е вярно, че […] и […] и двамата са отпуснали заеми на Karjaportti през 2004 г., Комисията няма сведения, че тези банки също са предоставили и гаранции. Освен това заемите, отпуснати от двамата частни кредитори, са били отпуснати едва в 2004 г., тоест два месеца след като Finnvera е било предоставило мярка 13 и следователно не може да се счита, че Finnvera е действало „заедно“ с тях. Доводът на Финландия, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите 2004, може също да бъде отхвърлен. Първо, както беше обяснено по-горе, при оценката на мярката Комисията се основава на Известието относно гаранциите 2008. Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008 наличието на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако заемополучателят не е във финансово затруднение. Тъй като Комисията счита, че Karjaportti вече е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. през март 2004 г. (вж. съображения 123-128), приложението на Известието относно гаранциите може да се изключи. Финландия също изтъква, че гаранцията е подлежала на висока такса. С оглед обаче на финансовите затруднения на Karjaportti по времето на предоставянето на гаранцията се счита, че таксата за гаранцията, начислена от Finnvera не е пазарна такса. Всъщност бенефициерът е имал общи финансови разходи от [5-8]% за заема заедно с гаранцията, докато референтния лихвен процент по това време е бил 4.43 %, към който е следвало да се добавят 400 базисни пункта с оглед на финансовите затруднения на бенефициера. С оглед на гореизложеното се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(243)
Освен това за да бъде разглеждана като държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде специфична или избирателна, поставяйки в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на определени стоки. Мярка 13 е била предоставена на Karjaportti, едно специфично дружество. Следователно Комисията счита, че тя представлява избирателно предимство за бенефициера.
(244)
В допълнение, Комисията трябва да разгледа дали има вероятност мярката да наруши конкуренцията или засегне търговията между държавите-членки. В този контекст Финландия твърди, че елементът на помощ в гаранцията е под de minimis прага. Когато мярка 13 е била предоставена, се е прилагал Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощта de minimis (64) (Регламента de minimis 2001) (65). Едно от изискванията за приложението на Регламента de minimis 2001 е общата de minimis помощ, предоставена на едно предприятие, да не превишава 100 000 EUR през всеки тригодишен период. Оценяваната гаранция е възлизала само на 91 000 EUR, тоест тя не би превишила тавана от 100 000 EUR, ако целият размер трябваше да се отчете като елемент на помощ. Трябва обаче да се определи дали мярка 13 трябва да се разглежда заедно с мярка 4, гаранция, предоставена от община Mikkeli през март 2004 г., само 9 дни преди предоставяне на мярка 13, гаранцията, предоставена от Finnvera. Докато двете гаранции са били предоставени от два различни правни субекта и са обезпечавали два отделни заема с различна продължителност, тези два заема са заместили един единствен заем, отпуснат от Tapiola през 1992 г. Следователно може да се счита, че мярка 4 и мярка 13 са били предоставени с една и съща цел, която е била да се позволи преобразуването на заема Tapiola, отпуснат през 1992 г. в нови заеми. С оглед на тази тясна връзка между двете мерки Комисията счита, че мярка 4 и мярка 13 трябва да се разглеждат като една мярка с цел приложение на тавана от 100 000 EUR на Регламента de minimis 2001. Като цяло елемента на помощ в тези две мерки превишава 100 000 EUR. Комисията следователно стига до заключението, че мярка 13 не попада в приложното поле на Регламента de minimis 2001.
(245)
На последно място, Финландия твърди, че мярка 13 е продължението на вече съществуващи задължения и следователно експозицията на Finnvera не е увеличена. Финландия приведе подобен довод относно мярка 4. На същото основание, както и за мярка 4, Комисията не счита, че мярка 13 е просто продължение на по-рано предоставена мярка (вж. съображения 164-165).
(246)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярка 13 представлява държавна помощ.
(247)
Финландия не е привела никакви доводи по отношение на съвместимостта на мярка 13. Тъй като Karjaportti е била в затруднение, когато Finnvera е предоставила гаранцията (вж. съображения 123-128), Комисията първо оценява дали тя е съвместима като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са били приложими Насоките за О&П от 1999 г. (66)
(248)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, гаранцията не е свързана със заем, който следва да бъде върнат за период от не повече от дванадесет месеца след отпускането на последния транш на предприятието (точка 23, буква б) от Насоките за О&П от 1999 г.).
б)
Второ, Финландия не е предоставила никаква информация, че помощта е оправдана на основание сериозни социални затруднения и няма прекомерно неблагоприятни ефекти на разпространение на резултатите в другите държави-членки (точка 23, буква в) от Насоките за О&П от 1999 г.).
в)
Трето, нито гаранцията е била възстановена в рамките на 6 месеца, нито е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (точка 23, буква г) от Насоките за О&П от 1999 г.).
г)
На последно място, няма индикации, че гаранцията е била ограничена до размера нужен за поддържане на дейността на предприятието за периода, за който помощта е разрешена (точка 23, буква д) от Насоките за О&П от 1999 г.).
(249)
По същите причини, изложени по-горе за мерки 4 и 5 (вж. съображения 177-178), Комисията счита, че мярка 13 не отговаря също на всички изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 1999 г. Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 1999 г.
(250)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 13 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. По същите причини, изложени по-горе за мерки 4 и 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че никое от изключенията не е налице. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 13 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.4.2. Заем, предоставен на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(251)
Финландия твърди, че мярката е предвидена в програмата за преструктуриране за процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, и че Finnvera е предприело мярката заедно с частни кредитори.
(252)
Вярно е, че мярката вече е била предвидена в програмата за преструктуриране както за частни, така и за публични кредитори на Karjaportti. Съгласно документите, предоставени от Финландия преобразуването на лихвите в заеми е било осъществено в края на 2005 г. и началото на 2006 г.Частни кредитори също са преобразували техните лихви в заеми.
(253)
Първо, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189-191), трябва да се определи дали принципът на инвеститор при условия на пазарна икономика може да се приложи към мярка 14. В този контекст Комисията отбелязва, че мерки 4, 5 и 13 са били предприети преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, докато мярка 14 е била предприета по време на такава процедура. Поради причините, изложени в съображения 189-191 по-горе, Комисията счита, че мярка 13 може да бъде разделена от мерки 4, 5, и 13. В допълнение мярка 14 е била предвидена в самата програма за преструктуриране, която е имала целта да изправи дружеството на крака.
(254)
Второ, що се касае до приложението на принципа на инвеститор при условия на пазарна икономика, Комисията счита, че заемите отпуснати от частните кредитори […] и от […] са сравними със заема, отпуснат от Finnvera. Като обезпечени кредитори в процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, дружествата са в подобно положение. При положение, че заемите са били отпуснати при условия, подобни на тези, при които е бил отпуснат заема от Finnvera (същия период на заем, сравним период за връщане на заема), и че лихвеният процент, който Finnvera е поискала, е бил по-благоприятен за Finnvera (шестмесечен EURIBOR + 2 % e бил 4,643 % на 1 януари 2006 г.) отколкото процента на лихвата, получена от частните кредитори (на 1 януари 2006 г., тримесечен EURIBOR + 1,5 % е бил 3,988 %; тримесечен EURIBOR + 2 % е бил 4,488 %), Комисията стига до заключението, че мярката не предоставя предимство на Karjaportti.
(255)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.3. Насрещна гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(256)
На първо място, Комисията счита, че бенефициерът на мярката е Karjaportti, въпреки че насрещната гаранция е отпусната на […]. Ниската такса, начислена от […] от Karjaportti показва, че […] само е предоставило гаранцията с оглед на гаранцията, предоставена от Finnvera. В действителност по същество Karjaportti, a не […] плаща гаранционната премия за насрещната гаранция на Finnvera.
(257)
Във всеки случай, Финландия смята, че Finnvera е действало при същите условия, при които частните кредитори […] и […] са действали. Вярно е, че […] и […] са били в подобна ситуация като Finnvera. Всичките три дружества са обезпечени кредитори в процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Всички те са предоставили заеми и гаранции на Кarjaportti преди ([…]).
(258)
На същото основание, както и за мярка 14, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189 - 191), се счита, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 15, тъй като тази мярка може да бъде разделена от мерки 4, 5 и 13 (вж. съображение 253).
(259)
Що се касае до въпросната мярка, като цяло гарантираният заем възлиза на 1,8 млн. EUR. Finnvera е предоставила насрещна гаранция […] само за 16,7 % от тази сума (300 000 EUR). Остатъкът от заема е бил обезпечен с гаранции от […] и […] (EUR 825 000 EUR и 675 000 EUR съответно), относно които Finnvera не е предоставила насрещни гаранции. От гледна точка на бенефициера Karjaportti, общите разходи за насрещно гарантираната гаранция са били по-високи от тези за гаранциите, предоставени от […] и […]. Докато последните две са начислили гаранционна такса в размер на 1,75 % на Karjaportti, общите финансови разходи по насрещната гаранция за Karjaportti са били 2,9 % (1,65 % за […] гаранция плюс 1,25 % за насрещна гаранция). От това следва, че мярката, предприета от Finnvera не предоставя предимство на Karjaportti.
(260)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.4. Заем, предоставен на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(261)
Както е посочено в съображение 110, Финландия привежда довода, че заемът не включва държавна помощ, тъй като той е част от по-голяма мярка за финансиране, в която са взели участие също частни кредитори.
(262)
На същото основание, както и за мярка 14, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189 - 191), се счита, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 16, (вж. съображение 253).
(263)
Както е изложено в съображение 254, Комисията счита, че […] и […], са в положение сравнимо с това на Finnvera. Що се касае до разглежданата специфична мярка, вярно е, че Finnvera е отпуснала заема, по едно и също време при сходни условия като […] и […]. Продължителността на заемите за всички кредитори е шест месеца; плащането по всички заеми е било отложено в същото съотношение (неизплатеното количество за всички кредитори е приблизително […]% от първоначалния размер). И трите заема са били обезпечени с едно и също обезпечение, както е посочено в съображение 66, а обезпечението се разделя между кредиторите в зависимост от степента на риск за съответния кредитор във връзка със заема, отпуснат от него. Що се касае до лихвения процент, изглежда, че лихвеният процент, поискан от Finnvera е бил дори по-благоприятен за Finnvera (6-месечен Euribor + 2,5 % е бил 6,847 % на 6 юли 2007 г.) от лихвения процент, който частните кредитори са получили (на 9 юли 2007 г., едномесечен Euribor + 2 % е бил 6,105 %). Следователно може да се счита, че заемът е в съответствие с принципа на инвеститор при условията на пазарна икономика и не води до държавна помощ.
(264)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.5. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(265)
Първо, трябва да се определи кой субект се ползва от въпросната мярка, […] или Karjaportti Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […], основната банка на Karjaportti. […], е предоставила от своя страна гаранция на Karjaportti. […] е начислило много ниска такса на Karjaportti за тази гаранция, което показва, че […] е предоставило само гаранцията на Karjaportti, тъй като е съществувало обезпечение под формата на насрещна гаранция от Finnvera. Комисията също така отбелязва, че не […], а Karjaportti плаща на Finnvera гаранционна премия за насрещната гаранция. С оглед на това Комисията счита, че бенефициерът на мярката е Karjaportti.
(266)
Второ, трябва да се прецени дали мярката предоставя предимство на Karjaportti. В този контекст, Финландия твърди, че насрещната гаранция не е свързана с предоставянето на държавна помощ, тъй като друг частноправен субект е участвал в споразумението. Този аргумент може да бъде отхвърлен, тъй като Finnvera е предоставила насрещна гаранция за гаранция на участващ частноправен субект, което означава, че Finnvera и частноправният субект изобщо не са били в сходно положение.
(267)
С оглед на това Комисията оценява мярката въз основа на Известието относно гаранциите 2008. Докато е вярно, че насрещната гаранция на Finnvera не обезпечава повече от 80 % от […] гаранцията, бенефициерът Karjaportti е бил в затруднение по време на предоставянето на гаранцията, както е посочено по-подробно в съображения 123-128. Съответно наличието на държавна помощ не може да се изключи на основание точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008.
(268)
Дори ако една гаранция не отговаря на всички изисквания на точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008 г., таксата, платена за една гаранция все пак може да обоснове заключението, че гаранцията не води до държавна помощ. Независимо от това, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката не може да бъде разглеждана като мярка, която не включва държавна помощ. Гаранцията е била предоставена срещу ниска гаранционна такса, въпреки че дружеството е изпитвало затруднения (вж. съображения 123 - 128) и рискът за Finnvera би могъл да се счита за значителен. Ето защо се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti. Комисията отбелязва, че в тази връзка и Finnvera, в съответствие с ангажимента, поет от финландските власти в контекста на дело № 715/2006 г., не е получило разрешение да отпуска пазарно финансиране.
(269)
В допълнение, мярката отговаря на всички други изисквания за наличието на държавна помощ. Както е посочено в съображение 241, мерките, предоставени от Finnvera, се състоят от държавни ресурси и могат да бъдат вменени в отговорност на държавата. Мярка 17 е също избирателна, тъй като единственото дружество, което се ползва от нея е Karjaportti. На последно място, тя нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(270)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(271)
Финландия не привежда довода, че мярка 17 е съвместима с вътрешния пазар. Всъщност, когато Finnvera е предоставила мярката, Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. (вж. съображения от 123-128). Съответно, мярката би могла да бъде съвместима единствено кат помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П от 2004 г.
(272)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от разглежданата мярка.
а)
Първо, гаранцията не е изтекла в рамките на срок от не повече от шест месеца, считано от изплащането на първия транш (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г.).
б)
Второ, Финландия не е представила в срок от шест месеца, считано от първото прилагане на мярката, план за преструктуриране или план за ликвидация, или пък доказателство, че гаранцията е изтекла (точка 25, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.), не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(273)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не е в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Забелязва се, че не е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за преструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на получателя.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 38 от Насоките за О&П от 2004 г.). Такива мерки не са били предвидени.
г)
Четвърто, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(274)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(275)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 17 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. Поради същите причини, изложени по-горе за мярка 4 и мярка 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че условията за нито едно от изключенията не са изпълнени. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 17 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(276)
В съответствие с ДФЕС и установената съдебна практика на Съда на Европейските общности, Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (67), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (68). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията отпреди плащането на помощта е възстановена (69).
(277)
В съответствие с тази съдебна практика член 14 от Процедурния регламент постановява, че "когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от бенефициера".
(278)
Следователно шестте мерки следва да се разглеждат като неправомерна и несъвместима помощ:
-
Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 4);
-
Гаранция, предоставена на 10 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 5);
-
Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8);
-
Разсрочване на дълг след 2009 г. (мярка 12);
-
Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. от Finnvera (мярка 13);
-
Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera (мярка 17);
(279)
(278) Следователно те трябва да бъдат възстановени, за да се да възстанови положението, което е съществувалото на пазара преди предоставянето на помощта. Следователно възстановяването следва да се извърши от момента, в който е възникнало предимството за бенефициера, т.е. откогато помощта е предоставена на разположение на бенефициера, за което се дължат и лихви за възстановяване до датата на ефективното възстановяване.
8.1. Възстановяване на мерките за помощ, предоставени под формата на гаранции,
(280)
Несъвместимият елемент на помощ на две гаранции, предоставени от град Mikkeli през 2004 г. (мярка 4 и мярка 5) и на гаранциите, предоставени от Finnvera през годините 2005 г. (мярка 13) и 2008 г. (мярка 17), се определя въз основа на следните принципи.
(281)
По принцип държавната гаранция би могла да представлява държавна помощ до общия размер на свързания с нея заем, ако бенефициерът не е в състояние да си осигури достъп до финансовите пазари със свои собствени сили (70). В разглеждания случай обаче Финландия е доказала, че Karjaportti все още е можело да си осигури достъп до финансовите пазари по времето на предоставянето на гаранциите през 2004 г., като е предоставила информация за заемите отпуснати от частни заемодатели на бенефициера (вж. съображение 93). Съществуват малко сведения относно това дали Karjaportti все още е имало достъп до пазарите през 2008 г., когато мярка 17 е била предоставена. В този контекст Комисията отбелязва, че насрещната гаранция, предоставена от Finnvera е обезпечавала само 80 % от гаранцията, предоставена от частен кредитор, което означава, че за 20 % частния кредитор е продължавал да носи риска. С оглед на това може да се счита, че дружеството все още е имало възможност да си осигури достъп до финансовите пазари без гаранцията от 2008 г.
(282)
Въпреки това, като се имат предвид финансовите затруднения на Karjaportti в момента на предоставянето на мерките, търговските банки биха начислили съответно по-висок лихвен процент от постигнатия с държавните гаранции, тъй като последните са допълнително обезпечение за банките. Поради това Комисията счита, че Karjaportti се е възползвало от ниските лихвени проценти, които е получило благодарение на гаранциите.
(283)
В съответствие с точка 4.2 от Известието относно гаранциите 2008, при липсата на сравнима пазарна премия за гаранция, общите финансови разходи за гарантирания заем (лихвен процент плюс премия за гаранция) следва да се сравнят с лихвения процент на пазара за подобен заем без държавна гаранция. В много случаи такъв пазарен лихвен процент не е наличен. Поради това Комисията е разработила в своето Съобщение относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (71) ("Съобщението относно референтния лихвен процент 2008") финансова методология, която, поради причините, изложени в точка 4.2 от Известието относно гаранциите 2008, може да се използва като заместител на пазарния лихвен процент.
(284)
В настоящия случай няма данни за това какво Karjaportti би платило за подобен негарантиран заем. Още повече предоставянето на трите гаранции предхожда икономическата и финансова криза. Освен това Комисията е на мнение, че поради времето, което е изтекло от момента на предоставяне на мерките, изчисляването на „действителен“ пазарен лихвен процент за финландски производител на месо би било трудна задача. Поради това Комисията ще използва съответния референтен лихвен процент като заместител на пазарния лихвен процент.
8.1.1. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(285)
Що се касае до мярка 4, обезпечаването на заемите на Karjaportti би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е учредило ипотека върху недвижим имот и ипотека върху други активи на дружеството. Трябва обаче да се вземе предвид, че същото обезпечение вече е било използвано за обезпечаване на други вземания на община Mikkeli (като например мярка 1), така че пълния размер на обезпечението не би бил наличен за въпросната мярка. Трябва също така да се вземе под внимание, че действителната стойност на ипотеката върху недвижимия имот, както и на ипотеката върху други активи на дружеството зависи от стойността на обремененото с тежести имущество и реда на предпочтително удовлетворение, от който се ползва община Mikkeli.
(286)
В този контекст следва да се отбележи, че Финландия не е могла да представи оценка на стойността на обезпеченията към момента на предоставяне на гаранцията. Тя е представила обаче две независими оценки на обезпечението като цяло, използвани за съставяне на програмата за преструктуриране, с дата 15 февруари 2005 г. (вж. съображение 43), която е доста близо до датата на предоставяне на гаранцията. В този контекст следва да се спомене, че предвид реда на предпочтително удовлетворение, от който се ползва община Mikkeli, ипотеката върху недвижимия имот би могла да е достатъчна за удовлетворение на нейните вземания, ако недвижимия имот се поддържа в експлоатация; ако Karjaportti бъде ликвидирано, стойността на недвижимия имот би могла да бъде прекалено ниска за удовлетворение на всички вземания на община Mikkeli. Ипотеката върху други активи на дружеството би могла да служи за удовлетворение само на част от вземанията на община Mikkeli. С оглед на това, изглежда правдоподобно предоставеното обезпечение да бъде разглеждано като обезпечение със нормално качество.
(287)
Следователно процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта, което отразява рисковата премия, приложима за предприятие в затруднение, предоставящо нормално обезпечение. Размерът на помощта поради това следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен (4 %), след приспадане на действително платената за гаранцията цена, тоест 0 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(288)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.2. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(289)
Що се касае до мярка 5, обезпечаването би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е предоставило същото обезпечение както и за мярка 4, тоест ипотека върху обекта за производство в Tikkala и ипотека върху други активи на дружеството. В допълнение е бил учреден „особен залог" върху обекта на производство в Tikkala е с регистрирана стойност от 1 135 268 EUR (вж. съображение 29). За всички тези обезпечения се прилага същата аргументация, изложена по-горе за мярка 4, и изглежда правдоподобно предоставеното обезпечение да бъде разглеждано като обезпечение със нормално качество.
(290)
Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта. Размерът на помощта поради това следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен (дванадесетмесечен EURIBOR плюс 0,3 %), след приспадане на действително платената за гаранцията цена, т.е. 0 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(291)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.3. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(292)
На Комисията не са известни подробности за обезпечаването на мярка 13, и следователно тя може да предостави само метода, по който възстановяването трябва да бъде извършено. Като първа стъпка, ако за мярка 13 наистина е предоставено обезпечение, съгласно Съобщението за референтните лихвени проценти следва да бъде определена стойността на такова обезпечение.
(293)
Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия, отразяваща стойността на обезпечението. Елементът на помощ следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен ([2 - 5]%), след приспадане на цената, действително платена за гаранцията, която е била 3 %. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(294)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.4. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(295)
Що се касае до мярка 17, обезпечаването би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е предоставило обезпечение под формата на дялово участие в дружество, което по оценката на Finnvera има гаранционна стойност от […], както е посочено по-подробно в съображение 0. Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 5,19 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта. Размерът на помощта следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен ([0 - 3]%, плюс лихвен процент за неизплатени суми по споразумението за подизпълнение) след приспадане на цената, която е действително платена за гаранцията, т. е. 250 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(296)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.2. Възстановяване на помощта, която е предоставена под формата на преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8)
(297)
Несъвместимият елемент на помощ в мярка 8, заем, отпуснат от община Mikkeli, трябва да бъде определен. Както е посочено в съображения 45 и 46, община Mikkeli е отпуснала заема при по-ниски лихвени проценти от тези, определени от частните кредитори на Karjaportti. По принцип за заем, елементът на помощта се изчислява като разликата между лихвения процент, при който заемът е бил действително отпуснат, и пазарния лихвен процент. В разглеждания случай частните кредитори са отпуснали заеми заедно с община Mikkeli. Лихвените проценти, начислени от частните кредитори, може да се разглеждат като показател за пазарния лихвен процент.
(298)
Размерът на помощта следва да бъде изчислен като разликата между средния лихвен процент, начислен за заемите, отпуснати от частните кредитори (3-месечния EURIBOR + 2 % и 3-месечния EURIBOR + 1,5 %) и лихвения процент, при който заемът е бил действително предоставен (3-месечния EURIBOR + 0,3 %).
(299)
Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(300)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.3. Възстановяване на помощта, която е предоставена под формата на разсрочване на дългове от 2009 г. насам (12)
(301)
Несъвместимият елемент на помощ в мярка 12, разсрочване на дългове от община Mikkeli от 2009 г. насам, трябва да бъде установен. Както е посочено в съображения 219-226, разсрочването на дълга е било изпълнено с модификации. Тъй като Комисията не е запозната с подробностите относно действително изпълненото разсрочване, тя може само да предостави метода за осъществяване на възстановяването.
(302)
Помощта е била предоставена на разположение на дружеството от момента, в който Osuuskunta Karjaportti се е отклонила от графика на изплащане, договорен по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съда, през 2006 г. Комисията счита, че към момента на предоставяне на помощта, Karjaportti вече не е било способно да си осигури достъп до финансовите пазари. Следователно помощта е равна на сумата на разсрочения дълг. Сумите, които трябва да бъдат възстановени поради са равни на сумата от разсрочените дългове към община Mikkeli. Вече извършените плащания могат обаче да се приспаднат от сумите, подлежащи на възстановяване.
(303)
Върху помощта текат лихви от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на дружеството, до датата на ефективното възстановяване.
9. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(304)
Комисията отбелязва, че официалното разследване по отношение на гаранцията от 2,75 млн. EUR, за която е отправено уведомление, което впоследствие е било оттеглено от Финландия, е станало безпредметно съгласно член 8 от Процедурния регламент.
(305)
По отношение на гаранцията, предоставена в 2000 г. и прехвърлянето на земя през същата година от община Mikkeli, Комисията счита, че тези мерки са държавна помощ, която е съвместима като помощ за инвестиции в съответствие с ННРП от 1998 г.
(306)
Покупката на земя на земя, предприета през 2002 г. от община Mikkeli се счита, че не води до държавна помощ, тъй като тя е била направена при пазарни условия.
(307)
Гаранциите, предоставени от община Mikkeli през март 2004 г. и май 2004 г., може да се разглеждат като държавни помощи, като се вземе предвид, че Karjaportti е било дружество в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. към момента на предоставянето на гаранциите. Тези мерки не са съвместими с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
(308)
Мерките, взети от община Mikkeli в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, са били предоставени със сравними частни кредитори и при сходни условия. Съответно Комисията стига до заключението, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е изпълнен и мерките не включват държавна помощ.
(309)
Покупката на дялове от община Mikkeli и отписването на дългове от финансовите отчети през 2007 г. и 2008 г., могат да се считат за несъдържащи помощ.
(310)
Преобразуването на неизплатените лихви в заем от община Mikkeli през декември 2005 г., може да се разглежда като държавна помощ, като се вземе предвид, че Karjaportti е било дружество в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. към момента на предоставянето на мярката. Тези мерки не са съвместими с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
(311)
По отношение на разсрочването на дългове, договорено от община Mikkeli през 2009 г., се отбелязва, че то е било последващо разсрочване на дългове. С оглед на това Комисията счита, че частен кредитор не би се съгласил на такова разсрочване на дълг и че мярката представлява държавна помощ. Тъй като Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. в момента на предоставянето на мярката, тя е можела да бъде съвместима само съгласно тези насоки. Тъй като не всички изисквания са изпълнени, се стига до заключението, че мярката представлява несъвместима държавна помощ.
(312)
Гаранцията, предоставена от Finnvera на 17 март 2004 г. също включва държавна помощ, която не е съвместима съгласно Насоките за О&П от 1999 г. Заемът, отпуснат от Finnvera на 12 януари 2006 г. не представлява държавна помощ, тъй като той е бил отпуснат заедно със сравними частни кредитори и при сходни условия. Същото важи за гаранцията, предоставена от Finnvera през септември 2006 г., и за заема, предоставен през юли 2007 г.
(313)
И накрая, гаранцията, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera, може да се разглежда като държавна помощ, като се вземе предвид, че Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. към момента на предоставянето на гаранцията. Мярката не е съвместима с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на гаранцията от 2,75 млн. EUR (мярка 11), за която е отправено уведомление, което обаче впоследствие е оттеглено от Финландия, се прекратява.
Член 2
Мерките, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
Покупка на земя през 2002 г. (мярка 3),
-
мерките, предприети в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6),
-
покупката на акции от Osuuskunta Karjaportti (мярка 7),
-
отписването на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10),
-
заема от Finnvera, отпуснат през юни 2006 г. (мярка 14),
-
насрещната гаранция от Finnvera, предоставена през септември 2006 г. (мярка 15) и
-
заема от Finnvera, отпуснат през юли 2007 г. (мярка 16),
не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 3
Мерките за държавна помощ, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
гаранция, предоставена през юни 2000 г. (мярка 1) и
-
прехвърлянето на земя през същата година (мярка 2)
са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 4
Мерките за държавна помощ, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 4);
-
Гаранция, предоставена на 10 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 5);
-
Преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8);
-
Гаранция, предоставена от Finnvera на 17 март 2004 г. (мярка 13);
-
Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera (мярка 17);
-
Разсрочване на дълг от 2009 г. насам (мярка 12);
са били неправомерно приведени в действие от Финландия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз и са несъвместими с вътрешния пазар.
Член 5
1. Финландия си възстановява от бенефициера помощта, посочена в член 4.
2. Сумите, които следва да бъдат възстановени, включват лихви от датата, на която са били предоставени на бенефициера, до действителното им възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията.
4. Финландия анулира всички останали плащания на помощта, посочена в член 4, считано от датата, на която е уведомена за настоящото решение.
Член 6
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 4, се извършва незабавно и ефективно.
2. Финландия прави необходимото настоящото решение да бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 7
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Финландия предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която бенефициерът трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документите, доказващи, че на бенефициера е наредено да възстанови помощта.
2. Финландия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 4. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно сумите на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от бенефициера.
Член 8
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 12 юни 2012 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 12. júna 2012
o opatreniach SA. 27420 (C 12/2009) (ex N 19/2009), ktoré vykonalo Fínsko v prospech spoločnosti Osuuskunta Karjaportti
[oznámené pod číslom C(2012) 3249]
(iba fínske a švédske znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2013/8/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami a so zreteľom na tieto pripomienky (1),
keďže:
1. POSTUP
(1)
Listom z 15. januára 2009 Fínsko oznámilo Komisii pomoc na záchranu vo forme záruky a prepracovania harmonogramu splácania dlhov pre spoločnosť Osuuskunta Karjaportti (ďalej len „Karjaportti“; v čase oznámenia bol názov tejto spoločnosti Järvi-Suomen Portti Osuuskunta). V listoch z 5. februára 2009, 11. februára 2009, 16. februára 2009 a 20. februára 2009 poskytlo Fínsko Komisii ďalšie informácie.
(2)
Listom z 8. apríla 2009 Komisia oznámila Fínsku svoje rozhodnutie začať konanie stanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) (2) v súvislosti s oznámenými opatreniami a niektorými opareniami poskytnutými v minulosti. Na základe uvedeného rozhodnutia o začatí konania Fínsko listom z 13. mája 2009 predložilo Komisii ďalšie informácie.
(3)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (3). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniam pomoci.
(4)
Komisia dostala pripomienky od jednej zúčastnenej strany. Poslala ich Fínsku, ktoré dostalo možnosť vyjadriť sa. Uvedené pripomienky boli doručené v liste z 28. augusta 2009. Fínsko poskytlo ďalšie informácie elektronickou poštou z 3. novembra 2009.
(5)
Listom z 15. decembra 2009 Komisia oznámila Fínsku svoje rozhodnutie rozšíriť konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci dodatočných opatrení pomoci poskytnutej v minulosti. Listom z 12. februára 2010 Fínsko predložilo ďalšie informácie.
(6)
Rozhodnutie Komisie o rozšírení konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (4). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniam pomoci. Komisia nedostala ďalšie pripomienky od zúčastnených strán.
(7)
Dňa 1. marca 2010 Fínsko oznámilo Komisii, že stiahlo oznámenie týkajúce sa záruky v prospech Karjaportti. Listom z 26. marca 2010 Komisia oznámila Fínsku, že stiahnutím oznámenia o záruke sa bude zaoberať v konečnom rozhodnutí spolu s ostatnými posudzovanými opatreniami. Navyše Komisia položila Fínsku otázky, na ktoré Fínsko odpovedalo listom z 22. apríla 2010. Dňa 15. júla 2010 Komisia poslala Fínsku žiadosť o informácie, na ktorú Fínsko odpovedalo 20. augusta 2010. Dňa 28. septembra 2010 Komisia poslala ďalšiu žiadosť o informácie, na ktorú Fínsko odpovedalo 29. novembra 2010. Nakoniec Komisia listom zo 16. novembra 2011 požiadala o ďalšie informácie. Dňa 16. decembra 2011 Fínsko predložilo tieto požadované informácie.
2. PRÍJEMCA
2.1. Družstvo Karjaportti
(8)
Spoločnosť Karjaportti je družstvo, ktoré sa nachádza v meste Mikkeli, výrobné zariadenia má v mestách Mikkeli a Kouvola, ktoré sa nachádzajú vo východnom Fínsku (Itä-Suomi), regióne oprávnenom na regionálnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Toto družstvo bolo pôvodne založené v roku 1914. V roku 1950 dostalo názov Osuusteurastamo Karjaportti; od 31. decembra 2002 bolo známe pod názvom Järvi-Suomen Portti Osuuskunta a od 14. decembra 2010 je známe pod názvom Karjaportti. V súčasnosti v Karjaportti pracuje 300 stálych a na jar a v lete ďalších 100 až 120 sezónnych pracovníkov.
(9)
Karjaportti pôsobí v oblasti výroby potravín, konkrétne spracovania mäsa na výrobky ako mäsové guľky a mäsové výrobky. Navyše družstvo predáva balené mäso, kusy mäsa a jatočné telá. Karjaportti v malom rozsahu vyváža do ostatných členských štátov.
2.2. Finančná situácia Karjaportti
(10)
Od 1. decembra 2004 prebieha v spoločnosti Karjaportti reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu podľa zákona o reštrukturalizácii podnikov č. 47/1993 (5) (ďalej len „reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu“; ďalšie informácie o reštrukturalizácii pod dohľadom súdu sú v odôvodneniach 31 - 43).
(11)
Podrobné údaje o finančnej situácii Karjaportti pred reštrukturalizačným procesom pod dohľadom súdu a počas neho sú uvedené v nasledujúcej tabuľke:
Tabuľka I
Kľúčové finančné údaje Karjaportti v EURÁCH
Rok:
Obrat
Prevádzkové výsledky
Čistý výsledok (zisk/straty)
Deficit za predchádzajúce účtovné obdobia
Základné imanie/rezervy a možné budúce zisky a straty
Zostatok vlastných zdrojov
2000
139 620 882
8 682
-1 169 091
7 681 411 /10 247 107
8 893 097
2001
139 748 861
2 082 662
549 865
7 812 809 /9 078 473
9 442 963
2002
135 781 234
2 259 488
14 382
7 783 428 /9 559 942
17 357 751
2003
128 354 480
-3 299 914
-6 009 055
7 585 778 /9 506 525
11 083 248
2004
125 849 631
-3 972 464
-10 686 420
7 234 608 /3 497 953
46 141
2005
101 507 619
-6 629 915
-9 235 908
-7 404 955
7 772 913 /216 662
-8 651 289
2006
99 802 293
-3 485 054
4 277 565
-16 640 864
8 141 610 /216 662
-4 005 028
2007
86 962 069
-8 916 539
-7 943 878
-12 363 299
6 244 277 /216 662
-13 846 239
2008
80 901 753
-3 791 985
-2 770 037
-20 307 178
5 768 185 /216 662
-17 092 368
2009
64 793 763
305 936
-2 124 435
-23 077 214
5 077 160 /216 662
-19 907 828
(12)
V roku 2008 fínsky daňový úrad dvakrát požiadal o konkurzné konanie proti Karjaportti. V rámci prvého podania žiadosti 7. októbra 2008 predložil súdne nariadenie na zaplatenie 461 579 EUR. Daňový úrad vtedy žiadosť stiahol. Dňa 1. decembra 2008 opätovne podal žiadosť so súdnym nariadením na zaplatenie 981 658 EUR. Od júna 2009 je konkurzné konanie proti Karjaportti skončené, keďže družstvo zaplatilo daňovému úradu neuhradený dlh.
3. OPIS OPATRENÍ
(13)
Posudzované opatrenia pozostávajú z opatrení, ktoré poskytlo mesto Mikkeli, kde sa Karjaportti nachádza, a opatrení, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera Oyj (ďalej len „Finnvera“). Finnvera je špecializovaná finančná spoločnosť v štátnom vlastníctve Fínska a je oficiálnou fínskou agentúrou pre vývozné úvery (6). Ďalej sa uvádzajú najprv opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli (časť 3.1), a potom opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera (časť 3.2).
3.1. Opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli
3.1.1. Záruka poskytnutá 12. júna 2000 (opatrenie č. 1) a prevod pozemkov (opatrenie č. 2)
(14)
Opatrenie č. 1: Rozhodnutím z 12. júna 2000 mestská rada v Mikkeli poskytla spoločnosti Karjaportti absolútnu záruku (takaus) pokrývajúcu 100 % budúceho úveru vo výške 25 miliónov FIM (približne 4,2 milióna EUR (7)). V septembri 2000 banka Tapiola Pankki Oy (ďalej len „Tapiola“) poskytla spoločnosti Karjaportti úver s pevnou úrokovou sadzbou 5,35 % a na obdobie 10 rokov. Zároveň podpísaním dohody o poskytnutí záruky mestská rada v Mikkeli realizovala záruku. Záruka sa poskytla bez poplatku a ako absolútna záruka, v rámci ktorej je ručiteľ zodpovedný za istinu, akoby to bol jeho vlastný dlh, to znamená, že keď istina nadobudne splatnosť, veriteľ by mohol požiadať ručiteľa o jej vrátenie. Garantovaný úver sa poskytol na financovanie vybudovania výrobného podniku v oblasti Tikkala v Mikkeli (8).
(15)
Záruka sa zabezpečila už existujúcimi hypotékami na nehnuteľnosti s registrovanou hodnotou 7,5 mil. FIM (1 261 409 EUR) (9). Keď sa poskytlo opatrenie č. 1, približne 3 mil. FIM z hypoték na nehnuteľnosti bolo k dispozícii ako zábezpeka. Navyše záruka sa zabezpečila hypotékami na podnik (10) s registrovanou hodnotu 25 mil. FIM a 30,5 mil. FIM na hnuteľný majetok spoločnosti Karjaportti.
(16)
Keď sa v decembri 2004 začal reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu, banka Tapiola žiadala od mesta Mikkeli zaplatenie neuhradeného dlhu spoločnosti Karjaportti podľa záruky. Mesto Mikkeli po zaplatení príslušnej sumy banke Tapiola vystupovalo ako veriteľ Karjaportti namiesto banky Tapiola (pozri odôvodnenie 34).
(17)
Opatrenie č. 2: Takisto v roku 2000 vidiecky okres Mikkeli previedol na spoločnosť Karjaportti pozemok na výstavbu výrobného podniku v Tikkale (11). Rozloha pozemku bola 152 366 m2 a mesto Mikkeli ho poskytlo spoločnosti Karjaportti bezodplatne, to znamená bez zaplatenia kúpnej ceny. Okrem toho sa mesto Mikkeli zaviazalo previesť pozemok, na ktorom bolo možné začať výstavbu. Preto mesto Mikkeli uhradilo spoločnosti Karjaportti náklady na vyrovnanie povrchu pozemku vo výške 2 000 000 FIM (približne 336 376 EUR) (12).
(18)
Na výstavbu výrobného podniku v Tikkale boli spoločnosti Karjaportti poskytnuté iné opatrenia. Finnvera poskytla úvery a záruky vo výške 20 000 000 FIM (približne 3 363 759 EUR) a ministerstvo práce a hospodárstva (vtedajšie ministerstvo obchodu a priemyslu) poskytlo priame granty vo výške 15 000 000 FIM (približne 2 552 819 EUR).
(19)
Celkom bola nominálna hodnota opatrení uvedených v odôvodneniach 14 - 18, ktoré sa mali poskytnúť na výstavbu výrobného podniku v Tikkale, 63 783 719 FIM (približne 10 757 652 EUR). Podľa prehľadu uvedeného v nasledujúcej tabuľke bola výška ekvivalentu hrubého grantu poskytnutých opatrení 3 617 143 EUR.
Tabuľka II
Ekvivalent hrubého grantu poskytnutých opatrení v EURÁCH
Opatrenie
Suma
Ekvivalent hrubého grantu
Záruka mesta Mikkeli
4 204 698
345 786
Prevod pozemkov mestom Mikkeli
300 000
300 000
Vyrovnanie povrchu pozemku, ktoré zaplatilo mesto Mikkeli
336 376
336 376
Úver od spol. Finnvera
1 681 879
82 162
Priame granty ministerstva obchodu a priemyslu
2 552 819
2 552 819
SPOLU
10 757 652
3 617 143
(20)
Fínsko vypočítalo ekvivalent hrubého grantu záruky, ktorú poskytlo mesto Mikkeli, takto: Porovnalo trhovú sadzbu porovnateľnej záruky (1,75 %) s osobitnou prirážkou za záruku, ktorú mesto Mikkeli skutočne účtovalo (0 %). Prvok pomoci v záruke sa rovná rozdielu dvoch osobitných prirážok, ktorý je 1,75 %. Keby mesto Mikkeli účtovalo osobitnú prirážku s uvedenou sadzbou, počas desaťročného obdobia platnosti záruky by získalo 2 406 250 FIM vo forme prirážok, a táto suma diskontovaná so sadzbou 5,7 % ku dňu poskytnutia záruky by bola 1 055 949 FIM (približne 345 786 EUR).
(21)
Fínsko vypočítalo výšku ekvivalentu hrubého grantu pre úver spoločnosti Finnvera takto: Porovnalo úrok, ktorý Finnvera účtovala za úver (šesťmesačný EURIBOR plus 1,75 %), s referenčnou sadzbou v súlade s oznámením Komisie o spôsobe stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (13), ktoré bolo v platnosti v čase poskytnutia úveru. Prvok pomoci sa rovná rozdielu dvoch sadzieb na obdobie trvania úveru (10 rokov). Z výsledku výpočtu vyplynulo, že Karjaportti bola povinná zaplatiť za úver (0,5 %). Prvok pomoci, diskontovaný so sadzbou 5,7 % ku dňu poskytnutia záruky, predstavoval 82 162 EUR.
(22)
Podľa údajov uvedených v nasledujúcej tabuľke sa oprávnené investičné náklady vypočítali na základe nákladov súvisiacich s obstarávacími cenami:
Tabuľka III
Rozpis projektových nákladov súvisiacich s obstarávacími cenami v EURÁCH
Pozemky a budovy
14 208 192
Stroje a zariadenia
11 155 379
Vybavenie kancelárií/softvér
572 356
SPOLU
25 935 928
(23)
Prvok pomoci vo výške 3 617 143 EUR zodpovedá intenzite pomoci 13,95 % celkových oprávnených nákladov vo výške 25 935 928 EUR.
(24)
Skôr ako začali práce v rámci investičného projektu, spoločnosť Karjaportti požiadala o opatrenia poskytované mestom Mikkeli (14). Fínsko prijalo opatrenia na podporu regionálneho rozvoja. S novým výrobným podnikom by sa mal zvýšiť počet pracovných miest v regióne z približne 400 na 550 alebo 600.
3.1.2. Odkúpenie pozemkov (opatrenie č. 3)
(25)
Dňa 28. februára 2002 mesto Mikkeli kúpilo od spoločnosti Karjaportti šesť nehnuteľností a jednu budovu s príslušnými nájomnými zmluvami. Zaplatená kúpna cena bola 6 646 787 EUR (15). Ku konečnému dátumu kúpy nehnuteľností mestom Mikkeli a v prípade jednej nehnuteľnosti k dátumu, keď sa jej majetok previedol na mesto Mikkeli, neboli nehnuteľnosti zaťažené hypotékou.
3.1.3. Záruka poskytnutá 8. marca 2004 (opatrenie č. 4)
(26)
Rozhodnutím z 8. marca 2004 mestská rada v Mikkeli poskytla záruku na 100 % úveru vo výške 607 054 EUR, ktorý mala poskytnúť banka Tapiola. Dňa 14. apríla 2004 bol poskytnutý úver s pevnou úrokovou sadzbou 4 % na desaťročné obdobie. Záruka sa poskytla bez poplatku a ako absolútna záruka. Úver a záruka sa poskytli s cieľom nahradiť úver, ktorý poskytla banka Tapiola a na ktorý mesto Mikkeli rozhodnutím z 2. novembra 1992 pôvodne poskytlo záruku. Výška pôvodného úveru bola 7,5 mil. FIM (1 261 409 EUR) a poskytol sa s úrokovou sadzbou 4,5 % na 10 rokov.
(27)
Záruka sa zabezpečila hypotékami na nehnuteľnosti na výrobný podnik v Tikkale, ktoré sa už používali ako zábezpeka pre opatrenie č. 1. Navyše mesto Mikkeli bolo držiteľom hypotéky na podnik s hodnotou registrovanou v registri hypoték na podniky vo výške 25 mil. FIM. Aj táto hypotéka na podnik sa už používala ako zábezpeka pre opatrenie č. 1.
(28)
Keď sa v decembri 2004 začal reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu, banka Tapiola na základe záruky žiadala od mesta Mikkeli zaplatenie neuhradeného dlhu voči spoločnosti Karjaportti. Mesto Mikkeli po zaplatení príslušnej sumy vystupovalo ako veriteľ Karjaportti namiesto banky Tapiola (pozri odôvodnenie 34).
3.1.4. Záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(29)
Rozhodnutím z 10. mája 2004 mestská rada v Mikkeli poskytla absolútnu záruku na 100 % úveru vo výške 1,7 mil. EUR, ktorý mala poskytnúť banka Tapiola. Následne 8. júna 2004 banka Tapiola rozhodla o poskytnutí trojročného investičného úveru vo výške 1,7 mil. EUR s premenlivou úrokovou sadzbou dvanásťmesačného EURIBOR plus pevná obchodná marža 0,3 %. Záruka sa poskytla bez poplatku a ako absolútna záruka. Záruka sa zabezpečila tou istou hypotékou na nehnuteľnosti na výrobný podnik v Tikkale ako opatrenie č. 1 a opatrenie č. 4 a tou istou hypotékou na podnik (16), ktorej držiteľom bolo mesto Mikkeli. Navyše mesto Mikkeli dostalo ako osobitnú záruku nový nástroj na zabezpečenie hypoték s registrovanou hodnotou 1 135 268 EUR na výrobný podnik v Tikkale.
(30)
Keď sa v decembri 2004 začal reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu, banka Tapiola žiadala od mesta Mikkeli zaplatenie neuhradeného dlhu voči spoločnosti Karjaportti podľa záruky. Mesto Mikkeli po zaplatení príslušnej sumy vystupovalo ako veriteľ Karjaportti namiesto banky Tapiola (pozri odôvodnenie 34).
3.1.5. Opatrenia prijaté v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6)
(31)
Dňa 17. novembra 2004 spoločnosť Karjaportti spolu s veriteľmi Nordea Bank Finland Abp (ďalej len „Nordea Bank“), Nordea Rahoitus Suomi Oy (ďalej len „Nordea Financing“) a OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj (od 1. marca 2008 sa táto spoločnosť volá Pohjola Pankki Oyj; ďalej len „OKO/Pohjola Bank“) podali na okresnom súde v Mikkeli žiadosť o reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu. Podľa fínskych právnych predpisov sa uvedený reštrukturalizačný proces môže vykonať s cieľom obnoviť narušenú rentabilnú obchodnú činnosť dlžníka, zabezpečiť jej stálu rentabilitu a dosiahnuť vyrovnanie dlhov (17). Proces pod dohľadom súdu v súvislosti s Karjaportti sa začal 1. decembra 2004 rozhodnutím okresného súdu v Mikkeli. Z právneho hľadiska po začatí procesu dlžník nemôže vyrovnať reštrukturalizačné dlhy ani poskytnúť zábezpeku za uvedené dlhy (18). Reštrukturalizačné dlhy sú všetky dlhy, ktoré vznikli pred dátumom začatia reštrukturalizácie.
(32)
Následne bol 23. júna 2005 okresnému súdu predložený reštrukturalizačný program a 30. novembra 2005 revidovaný reštrukturalizačný program. Dĺžka trvania reštrukturalizačného programu, ktorú 30. januára 2006 schválil oblastný súd, bola desať rokov (do 1. júla 2015). Od roku 2004 do roku 2008 spoločnosť Karjaportti ukončila 372 pracovných zmlúv a niektoré svoje činnosti ako napríklad kúpu, mäsiarstvo a krájanie presunula na externých dodávateľov.
(33)
Spoločnosť dlžila súkromným veriteľom spolu približne [30 - 70] (19) % reštrukturalizačného dlhu, ktorý bol predmetom reštrukturalizačnému procesu pod dohľadom súdu. Súkromnými veriteľmi s najväčšími podielmi na týchto dlhoch boli uvedené banky Nordea Bank a OKO/Pohjola Bank, ako aj Nordea Financing.
(34)
Dňa 16. decembra 2004 v súvislosti s uvedeným reštrukturalizačným procesom pod dohľadom súdu banka Tapiola vyzvala mesto Mikkeli, aby zaplatilo nezaplatené sumy troch úverov, na ktoré mesto Mikkeli poskytlo záruku, ako sa uvádza v bodoch 3.1.1, 3.1.3 a 3.1.4. Mesto Mikkeli sa po zaplatení uvedených súm banke Tapiola stalo veriteľom spoločnosti Karjaportti, pokiaľ ide o celkovú sumu troch nezaplatených úverov, ktorá bola 5 356 895 EUR. Úvery sa zabezpečili zábezpekou uvedenou v odôvodneniach 15, 27 a 29.
(35)
Navyše mesto Mikkeli si v rámci reštrukturalizačných procesov pod dohľadom súdu uplatňovalo nárok na sumu 682 087 EUR, ktorá pozostávala z nezaplatených poplatkov mestskej majetkovej správe, úradu pre vodné hospodárstvo mesta Mikkeli a úradu pre odpadové hospodárstvo mesta Mikkeli. Tento nárok bol takisto zabezpečený zábezpekou uvedenou v odôvodneniach 15, 27 a 29.
(36)
Úvery a ostatné dlhy (nezaplatené poplatky) voči mestu Mikkeli sa v rámci reštrukturalizačných procesov pod dohľadom súdu považovali za veľké zabezpečené dlhy (20). Držiteľmi ostatných veľkých zabezpečených nárokov boli súkromné subjekty (Nordea Bank, Nordea Financing, OKO/Pohjola Bank) a spoločnosť Finnvera (21).
Tabuľka IV
Veľké zabezpečené dlhy v EURÁCH
Veriteľ veľkých zabezpečených dlhov
Suma
Podiel v %
Nordea Bank
[…]*
[10 - 40] %
Nordea Financing
[…]
[0 - 20] %
OKO/Pohjola Bank
[…]
[10 - 40] %
Finnvera
[…]
[10 - 40] %
Mesto Mikkeli - úvery z dôvodu realizovaných záruk
[…]
[10 - 40] %
Mesto Mikkeli - ostatné dlhy (nezaplatené poplatky)
[…]
[0 - 20] %
SPOLU
24 579 150
100 %
(37)
V súvislosti s úvermi a ostatnými dlhmi (nezaplatené poplatky) voči mestu Mikkeli sa v pláne reštrukturalizácie stanovili nasledujúce opatrenia:
(38)
Úver mesta Mikkeli vo výške 5 356 895 EUR sa považoval za „zabezpečený dlh“ a rozdelil sa na dve časti. Podľa reštrukturalizačného programu sa úrokové sadzby znížili pre obidve časti: Na sumu 4,0 mil. EUR bola do 31. decembra 2010 úroková sadzba […] EURIBOR mínus […] % (predpokladalo sa však, že nebude vyššia ako […] % alebo nižšia ako […] %). Po tomto dátume sa účtovala úroková sadzba vo výške […] EURIBOR. Na zvyšnú časť vo výške 1 356 895 EUR sa uplatňovala úroková sadzba […] EURIBOR (22). Nezaplatené poplatky vo výške 682 087 EUR sa takisto ako úvery považovali za „zabezpečený dlh“ a úroková sadzba sa znížila na […] EURIBOR (23).
(39)
V pláne reštrukturalizácie sa takisto na zabezpečené dlhy súkromných veriteľov stanovuje úroková sadzba zodpovedajúca […] EURIBOR. Na určitú sumu pre každého veriteľa okrem […] sa do 31. decembra 2010 stanovila znížená úroková sadzba vo výške […] EURIBOR mínus […] %; minimálny úrok […] % a maximálny úrok […] %. Od 31. decembra 2010 je úroková sadzba na všetky zabezpečené dlhy […] EURIBOR.
Tabuľka V
Výška úrokov na veľké zabezpečené dlhy v EURÁCH
Veriteľ veľkých zabezpečených dlhov
Úroková sadzba […] EURIBOR mínus […] % do 31. decembra 2010; od tohto dátumu sa bude uplatňovať úroková sadzba […] EURIBOR na sumu
Úroková sadzba […] EURIBOR na sumu
Nordea Bank a Nordea Financing
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
Mesto Mikkeli - úvery z dôvodu realizovaných záruk
[…]
[…]
Mesto Mikkeli - ostatné dlhy (nezaplatené poplatky)
[…]
(40)
Mesto Mikkeli súhlasilo s posunutím platieb vyššie uvedených dlhov. Podľa plánu reštrukturalizácie sa úhrada zabezpečených dlhov mesta Mikkeli predpokladá v roku 2015. Prvá splátka mala byť uhradená 1. júla 2009, od roku 2010 sa predpokladali dve splátky ročne a v roku 2015 sa má zaplatiť zvyšná hlavná časť zabezpečeného dlhu, a to […] EUR za úvery z dôvodu realizovaných záruk a […] EUR za ostatné dlhy (nezaplatené poplatky).
(41)
S posunutím platieb zabezpečených dlhov súhlasili takisto súkromní veritelia.
Tabuľka VI
Posunutie platieb v EURÁCH
Veriteľ veľkých zabezpečených dlhov
Dlh
Suma splatná 1.7.2009 a 2.1.2010 a 1.7.2010
% celkovej dlžnej sumy
Suma splatná 2.1.2011 a 1.7.2011
% celkovej dlžnej sumy
Suma splatná každých šesť mesiacov počínajúc od 2.1.2012 do 2.1.2015
% celkovej dlžnej sumy
Suma splatná 1.7.2015
% celkovej dlžnej sumy
Nordea Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Nordea Financing
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Mesto Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Mesto Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Spolu
24 579 150
500 000
2 %
1 000 000
4 %
1 500 000
6 %
10 579 150
43 %
(42)
Podľa plánu reštrukturalizácie by sa úhrada úverov a nezaplatených poplatkov mestu Mikkeli mala skončiť v roku 2015, pričom hlavná časť nezaplatenej sumy bude splatná v roku 2015. Ak Karjaportti v roku 2015 na konci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu nesplní niektoré hospodárske požiadavky (pomer medzi záväzkami a prevádzkovou maržou vyšší ako 4), mesto Mikkeli sa vzdá maximálne [0 - 3] mil. EUR z neuhradeného dlhu.
(43)
Takisto sa na konci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu znížia pohľadávky ostatných veriteľov. Nordea Bank sa vzdá maximálne [0 - 3 mil.] EUR a Nordea Financing sa vzdá maximálne [0 - 2 mil.] EUR. Pohľadávka spoločnosti Finnvera sa zníži maximálne o [0 - 2 mil.] EUR. Pohľadávka […] sa nezníži. Podľa plánu reštrukturalizácie sa sumy, o ktoré sa zníži zabezpečený dlh, zakladajú na hodnote zábezpeky za zabezpečený úver v dvoch rôznych scenároch: podľa prvého scenára mala Karjaportti pokračovať v činnosti; podľa druhého mala Karjaportti zmeniť alebo skončiť svoju činnosť, to znamená, že by sa mali realizovať zábezpeky. Tieto dve hodnoty sa určili prostredníctvom dvoch nezávislých hodnotení (24). Konkrétna suma, o ktorú sa znížil zabezpečený dlh, sa potom určila osobitne pre každého veriteľa, pričom sa zohľadnila klasifikácia veriteľov a porovnanie hodnôt v dvoch rôznych scenároch.
3.1.6. Odkúpenie akcií od spoločnosti Karjaportti (opatrenie č. 7)
(44)
Dňa 2. septembra 2005 spoločnosť Karjaportti predala spoločnosti, ktorú vlastní mesto Mikkeli, 50 % akcií v realitnej spoločnosti Kiinteistö Oy Suksimäki za kúpnu cenu 860 000 EUR.
3.1.7. Prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8)
(45)
Karjaportti nezaplatila splatné úroky za zabezpečené dlhy mesta Mikkeli, ktoré vznikli v období od 16. decembra 2004 do 19. decembra 2005 (25). Uvedené úroky predstavovali 281 982 EUR a rozhodnutím mestskej rady v Mikkeli z 19. decembra 2005 sa previedli na úver za úverové obdobie do konca roka 2010. Úroková sadzba úveru je trojmesačný EURIBOR 0,3 %. Splácanie sa malo začať v marci 2009 a malo sa uskutočniť v štyroch rovnakých splátkach dvakrát ročne, to znamená, že 144 991 EUR sa malo zaplatiť v roku 2009 a 144 991 EUR v roku 2010 (26). Splácanie splatných súm sa prinajmenšom čiastočne posunulo (pozri opatrenie č. 12).
(46)
Prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery v roku 2005 sa v zásade stanovil v pláne reštrukturalizácie. Podľa plánu sa v tejto súvislosti malo takto zaobchádzať nielen s mestom Mikkeli, ale so všetkými zabezpečenými veriteľmi. Na základe toho 28. decembra 2005 [jeden súkromný veriteľ] previedol úrokové sadzby na úver vo výške približne 1 623 000 EUR s úverovým obdobím do konca roka 2010. Úroková sadzba bola trojmesačný EURIBOR plus 1,5 %. Splácanie sa malo začať v roku 2009. Dňa 29. decembra 2005 [ďalší súkromný veriteľ] previedol úrokové sadzby na úver vo výške približne 1 532 500 EUR s úverovým obdobím do konca roka 2010. Úroková sadzba bola trojmesačný EURIBOR plus 2 %. Splácanie sa malo začať v roku 2009.
3.1.8. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch z roku 2006 (opatrenie č. 9)
(47)
Rozhodnutím z 5. februára 2007 mestská rada v Mikkeli schválila odpísanie pohľadávok spoločnosti Karjaportti za rok 2006 vo výške 274 023 EUR. Odpísanie dlhu z účtu nemalo vplyv na právny vzťah medzi veriteľom a dlžníkom, a preto mesto Mikkeli naďalej vymáhalo splácanie dlhov.
3.1.9. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch z roku 2008 (opatrenie č. 10)
(48)
Mesto Mikkeli vo svojich finančných výkazoch za rok 2008 odpísalo neurčitú pohľadávku spoločnosti Karjaportti vo výške 5,7 mil. EUR. Odpísanie dlhu v účtoch nemalo vplyv na právny vzťah medzi veriteľom a dlžníkom, a preto mesto Mikkeli naďalej vymáhalo splácanie dlhov.
3.1.10. Neposkytnutá záruka, ktorá sa plánovala na rok 2009 (opatrenie č. 11)
(49)
Dňa 8. decembra 2008 mestská rada v Mikkeli rozhodla o poskytnutí absolútnej záruky vo výške 2,75 mil. EUR na pokrytie budúceho úveru spoločnosti Karjaportti od banky Tapiola. Mestská rada poverila mestské zastupiteľstvo, aby rozhodlo o podrobných podmienkach týkajúcich sa absolútnej záruky, teda o vykonaní záruky. Podľa oznámenia mala byť výška úveru 5 819 807 EUR s úrokovou sadzbou 3,65 %. V oznámenom opatrení sa stanovuje jednorazový poplatok 4 % ako odmena za záruku a záruka sa poskytne na 10 rokov (27).
(50)
Rozhodnutie mestskej rady v Mikkeli nebolo konečné, keďže na správnom súde v Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) bola podaná sťažnosť. Na základe tejto sťažnosti súd nariadil mestu Mikkeli zastaviť vykonávanie záruky a usilovať sa o schválenie pomoci Komisiou.
(51)
Keďže rozhodnutie mestskej rady v Mikkeli poskytnúť záruku nebolo konečné, banka Tapiola neposkytla spoločnosti Karjaportti úver. Nakoniec v marci 2010 Fínsko stiahlo oznámenie záruky, keďže spoločnosť Karjaportti stiahla svoju žiadosť o poskytnutie záruky a mestské zastupiteľstvo 22. februára 2010 rozhodlo o nevykonaní rozhodnutia mestskej rady.
3.1.11. Prepracovanie harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12)
(52)
Posunutie splácania zabezpečených dlhov: Podľa plánu reštrukturalizácie, ktorý schválil súd, mala spoločnosť Karjaportti v roku 2009 uhradiť […] EUR a v roku 2010 […] EUR nezaplatenej sumy zabezpečených dlhov (pozri tabuľku VI). Podľa oznámenia sa malo splatenie týchto súm odložiť, pričom posledná splátka sa mala splatiť do 1. júla 2015.
(53)
Posunutie splatenia úveru poskytnutého v roku 2005 (prevod nezaplatených úrokových sadzieb): Spoločnosť Karjaportti mala v roku 2009 uhradiť 140 991 EUR a v roku 2010 takú istú sumu z nezaplatenej sumy úrokov prevedených na úver (pozri odôvodnenie 40). Podľa oznámenia sa malo splatenie týchto súm presunúť na roky 2011 až 2013 (28).
(54)
Dňa 4. februára 2009 správny súd v Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) zakázal vykonanie rozhodnutia mestskej rady týkajúceho sa prepracovania harmonogramu splácania dlhov. Zdá sa však, že harmonogram splácania dlhov sa aj tak prepracoval. Od mája 2009 spoločnosť Karjaportti pravidelne predkladala mestu Mikkeli a svojim ostatným veriteľom návrhy na posunutie platieb splatných dlhov s cieľom zabezpečiť plynulú prevádzku družstva (29). Mestské zastupiteľstvo v Mikkeli tieto návrhy schválilo.
3.2. Opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera
(55)
Podľa informácií, ktoré predložilo Fínsko, spoločnosť Finnvera poskytla v rokoch 2004 až 2008 spoločnosti Karjaportti niekoľko úverov a záruk.
(56)
Finnvera je špecializovaná finančná spoločnosť vo vlastníctve Fínska a je oficiálnou fínskou agentúrou pre vývozné úvery. Finnvera riadi svoju činnosť podľa cieľov priemyselnej politiky a politiky vlastníctva, ktoré stanovil štát. K týmto cieľom patria: zvýšenie počtu začínajúcich podnikov; umožnenie financovania zmien, ktorým čelia MSP; a podpora rastu podnikania, internacionalizácie a vývozu. Očakáva sa, že Finnvera bude v rámci svojich činností dodržiavať zásadu hospodárskej samoudržateľnosti. Fínsko však pokrýva časť strát spoločnosti Finnvera súvisiacich s úvermi a zárukami; štát priamo zodpovedá za domáce záruky a záruky za vývozné úvery, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera, a štát poskytuje spoločnosti Finnvera záruky pre jej vlastné nadobúdanie finančných prostriedkov. Rozsah pôsobnosti tohto rozhodnutia sa nevzťahuje na uvedené štátne opatrenia v súvislosti so spoločnosťou Finnvera; Komisia si vyhradzuje právo posúdiť ich neskôr. Finnvera podlieha zákonu o správnom konaní 434/2003.
(57)
Pokiaľ ide o správu a riadenie spoločnosti Finnvera, dozorná rada, ktorá vykonáva dohľad nad správou spoločnosti vykonávanou predstavenstvom a výkonným riaditeľom, zastupuje vlastníka spoločnosti, ktorým je v prípade spoločnosti Finnvera štát. Členovia dozornej rady sa vyberajú z parlamentných skupín politických strán na základe ich zastúpenia vo fínskom parlamente. Navyše v dozornej rade spoločnosti Finnvera sú zástupcovia organizácií v súlade s cieľmi priemyselnej politiky spoločnosti. Predstavenstvo, ktoré má 6 - 9 členov a 2 náhradníkov, potvrdzuje stratégiu spoločnosti, schvaľuje finančné výkazy a priebežnú správu, podporuje rozvoj spoločnosti a zabezpečuje, aby sa činnosti riadili právnymi predpismi a spĺňali ciele stanovené vlastníkom. Štyria členovia predstavenstva a dvaja náhradníci sa volia spomedzi kandidátov navrhnutých rôznymi ministerstvami. Výkonný riaditeľ zodpovedá za správu spoločnosti.
(58)
Od 25. septembra 2007 je spoločnosť Finnvera oslobodená od platenia dane z príjmu. Komisia schválila toto oslobodenie. Rozhodnutie o schválení sa zakladá na skutočnosti, že fínske orgány sa zaviazali, že Finnvera obmedzí svoju činnosť na správu schém štátnej pomoci (30).
3.2.1. Záruka poskytnutá 17. marca 2004 (opatrenie č. 13)
(59)
Dňa 17. marca 2004 spoločnosť Finnvera poskytla 100 % záruku na úver vo výške 91 000 EUR s poplatkom za záruku 3 % ročne. Úver, ktorý mal lehotu 3 roky, poskytla banka Tapiola s pevnou úrokovou sadzbou [2 - 5] % ročne. Úver a záruka sa poskytli s cieľom nahradiť úver, ktorý poskytla banka Tapiola v roku 1992.
3.2.2. Úver poskytnutý 12. januára 2006 (opatrenie č. 14)
(60)
Dňa 12. januára 2006 spoločnosť Finnvera poskytla úver vo výške 180 000 EUR s úrokovou sadzbou šesťmesačného EURIBOR plus 2 % ročne. Úver súvisí s úrokom, ktorý vznikol v reštrukturalizačnom procese od 2. decembra 2004 do 28. februára 2008 a ktorý sa previedol na nový úverový nástroj. Úver sa zabezpečil hypotékou na nehnuteľnosti nachádzajúce sa v Tikkale, Lappeenrante a Kouvole a akciami v […]. Úverové obdobie trvalo do konca roka 2010 a splácanie sa malo začať v roku 2009. Dňa 23. novembra 2011 bolo stále nezaplatených […] EUR z kapitálu. Súkromní veritelia […] a […] previedli úrokové sadzby v tom istom období na úvery.
(61)
Dňa 28. decembra 2005 [súkromný veriteľ] previedol úrokové sadzby na úver vo výške približne 1 623 000 EUR s úverovým obdobím do konca roka 2010. Úroková sadzba je trojmesačný EURIBOR plus 1,5 %. Splácanie sa malo začať v roku 2009.
(62)
Dňa 29. decembra 2005 [ďalší súkromný veriteľ] previedol úrokové sadzby na úver vo výške približne 1 532 500 EUR s úverovým obdobím do konca roka 2010. Úroková sadzba bola trojmesačný EURIBOR plus 2 %. Splácanie sa malo začať v roku 2009.
3.2.3. Záruka poskytnutá 14. septembra 2006 (opatrenie č. 15)
(63)
Dňa 14. septembra 2006 spoločnosť Finnvera poskytla spoločnosti […] protizáruku vo výške 300 000 EUR s poplatkom 1,65 % ročne, ktorý zaplatí spoločnosť Karjaportti. […] za to poskytla spoločnosti Karjaportti záruku na tú istú sumu s úrokovou sadzbou 1,25 %. Táto záruka a protizáruka pokrývali 16,7 % zo sumy 1,8 mil. EUR v súvislosti so subdodávateľskou dohodou medzi […] a Karjaportti. Dĺžka trvania záruky spoločnosti Finnvera bola 8 mesiacov. Zvyšná časť subdodávateľskej dohody bola krytá zárukami od […] a […] (825 000 EUR a 675 000 EUR) s poplatkom 1,75 %. Finnvera sa nezúčastnila na poskytnutí týchto záruk, to znamená, že neboli kryté protizárukou. Protizáruka spoločnosti Finnvera skončila 30. júna 2007 bez uplatnenia. Preto na základe tejto záruky nezaznamenala spoločnosť Finnvera nijaké platobné povinnosti.
3.2.4. Úver poskytnutý 6. júla 2007 (opatrenie č. 16)
(64)
Dňa 6. júla 2007 Finnvera poskytla úver vo výške 250 000 EUR s úrokovou sadzbou šesťmesačný EURIBOR plus 2,5 % ročne. Dĺžka trvania úveru bola šesť mesiacov a úver sa mal splatiť do 15. januára 2008. Doteraz sa úver splatil len čiastočne (nezaplatená suma k 23. novembru 2011: […]).
(65)
Súčasne súkromní veritelia […] a […] poskytli úvery vo výške 800 000 EUR a 650 000 EUR takisto na obdobie šiestich mesiacov. Úroková sadzba na tieto úvery bola mesačný EURIBOR plus 2 %. Splatenie ich úverov sa takisto posunulo (nezaplatené sumy k 23. novembru 2011: […] EUR a […] EUR).
(66)
Spoločnosť Karjaportti poskytla na uvedené dva úvery a úver, ktorý poskytla Finnvera, nasledujúcu zábezpeku: hypotéku na podnik s registrovanou hodnotou 1 850 067 EUR; akcie v spoločnosti […]; a bankový účet. Zábezpeky sa rozdelili medzi spoločnosť Finnvera, […] a […] podľa ich rizika v súvislosti s úvermi. V skutočnosti mali uvedení traja veritelia rovnakú klasifikáciu a zábezpeku si rozdelili podľa percentuálneho podielu (Finnvera: [0 - 30] %; [prvý súkromný veriteľ]: [10 - 50] %; [druhý súkromný veriteľ]: [10 - 50] %).
3.2.5. Záruka poskytnutá 9. januára 2008 (opatrenie č. 17)
(67)
Dňa 9. januára 2008 spoločnosť Finnvera poskytla spoločnosti […] protizáruku vo výške 280 000 EUR s poplatkom 2,5 % ročne, ktorý zaplatí spoločnosť Karjaportti. Protizáruka pokrývala 80 % záruky, ktorú 11. januára 2008 poskytla […] spoločnosti Karjaportti vo výške 350 000 EUR v súvislosti so subdodávateľskou dohodou medzi […] a […]. […] účtovala poplatok [0 - 3] %. Finnvera mala k dispozícii zábezpeku vo forme akcionárskeho podielu spoločnosti Karjaportti v […]. Podľa odhadu spoločnosti Finnvera z 8. januára 2008 mali uvedené akcie v čase poskytnutia protizáruky pre spoločnosť Finnvera zabezpečovaciu hodnotu […] EUR. Protizáruka sa skončila 28. februára 2011 a v rámci nej sa nevykonali nijaké platby.
4. DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA
(68)
Ako sa uvádza v odôvodneniach 2, 3 a 6, Komisia 8. apríla 2009 rozhodla o začatí konania vo veci formálneho zisťovania (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“). Toto konanie vo veci formálneho zisťovania sa 15. decembra 2009 rozšírilo na niekoľko dodatočných opatrení (ďalej len „druhé rozhodnutie o začatí konania“).
4.1. Opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli
4.1.1. Záruka poskytnutá 12. júna 2000 (opatrenie č. 1)
(69)
Komisia vo svojom prvom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či je uvedené opatrenie v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve. Po prvé, v súlade s oznámením Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o štátnej pomoci vo forme záruk (31) (oznámenie o poskytovaní záruk z roku 2000), ktoré bolo v platnosti v čase poskytnutia opatrenia, môže opatrenie predstavovať štátnu pomoc, keďže záruka pokrývala 100 % príslušného úveru. Na základe oznámenia o poskytovaní záruk z roku 2008, ktoré je v súčasnosti v platnosti (32), by sa tento záver nezmenil. Navyše poskytnutie záruky bez komisionálneho poplatku, ktorý v skutočnosti preberá finančné riziko bez akejkoľvek odmeny, nie je možné opísať ako správanie organizátora trhu.
(70)
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť, Komisia vyjadruje pochybnosti, že záruka by sa mohla považovať za výnimku podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ; podľa predbežného posúdenia sa zdá, že sa nesplnili podmienky stanovené v usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (33) (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999“).
4.1.2. Prevod pozemkov (opatrenie č. 2)
(71)
V druhom rozhodnutí o začatí konania Komisia vyjadrila pochybnosti, či sa predaj uskutočnil v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, keďže sa nesplnili podmienky stanovené v oznámení Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi (34). Dospelo sa k záveru, že sa nezaplatila trhová cena, keďže pozemky sa previedli na spoločnosť Karjaportti bez protiplnenia. Navyše spoločnosť Karjaportti nemusela znášať náklady na úpravu plochy.
4.1.3. Odkúpenie pozemkov (opatrenie č. 3)
(72)
Komisia v druhom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či podmienky kúpy boli v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, keďže Fínsko neposkytlo dôkaz, že kúpa nehnuteľností sa vykonala podľa trhových podmienok, ako je napríklad hodnotenie nehnuteľností nezávislým expertom.
4.1.4. Záruka poskytnutá 8. marca 2004 (opatrenie č. 4)
(73)
Komisia vo svojom druhom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či je uvedené opatrenie v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve. V súlade s oznámením o poskytnutí záruky z roku 2000, ktoré bolo v platnosti v čase poskytnutia záruky, môže opatrenie predstavovať štátnu pomoc, keďže záruka pokrývala 100 % príslušného úveru. Na základe oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008, ktoré je v súčasnosti v platnosti, by sa tento záver nezmenil. Navyše poskytnutie záruky bez komisionálneho poplatku, ktorý v skutočnosti preberá finančné riziko bez akejkoľvek odmeny, nie je možné opísať ako správanie organizátora trhu, najmä v situácii, keď spoločnosť už mala ťažkosti.
(74)
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrenia, Komisia nedostala uspokojivé informácie, na základe ktorých by mohla určiť, či sa splnili požiadavky stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999.
4.1.5. Záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(75)
Komisia vyjadrila podobné pochybnosti ako v prípade záruky poskytnutej 8. marca 2004.
4.1.6. Schválenie reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6)
(76)
Komisia vo svojom prvom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či sú opatrenia prijaté v rámci reštrukturalizácie v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
(77)
Po prvé, mesto Mikkeli schválilo zníženie úrokových sadzieb na zabezpečené dlhy, na základe ktorého boli účtované úrokové sadzby omnoho nižšie ako vtedy aktuálna referenčná sadzba pre Fínsko. Keďže referenčná sadzba sa považuje za trhovú sadzbu pre zdravé spoločnosti a keďže spoločnosť Karjaportti mala v tom období ťažkosti, Komisia sa domnievala, že je nepravdepodobné, aby súkromný veriteľ poskytol úver s takou nízkou úrokovou sadzbou.
(78)
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrení, Komisia mala v období začatia len obmedzené informácie o reštrukturalizačných opatreniach, ktoré prijala spoločnosť Karjaportti od roku 2004. Dospelo sa k záveru, že nepretržitá reštrukturalizácia nebola úspešná, keďže daňový úrad podal v decembri 2008 v súvislosti s Karjaportti žiadosť o konkurzné konanie. Komisia preto vyjadrila pochybnosti, či je možné prostredníctvom prijatých reštrukturalizačných opatrení dosiahnuť dlhodobú životaschopnosť spoločnosti. Pokiaľ ide o ostatné kritériá reštrukturalizačnej pomoci podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (35), Komisia vzhľadom na chýbajúce oznámenie a plán reštrukturalizácie nemohla posúdiť, či sa splnili ostatné požiadavky uvedených usmernení.
4.1.7. Odkúpenie akcií od spoločnosti Karjaportti (opatrenie č. 7)
(79)
Komisia v druhom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či sú príslušné opatrenia v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve, keďže Fínsko nepreukázalo, že kúpa akcií sa uskutočnila podľa trhových podmienok.
4.1.8. Prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8)
(80)
Pokiaľ ide o prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úver, mesto Mikkeli schválilo veľmi nízku úrokovú sadzbu na úver. V skutočnosti súkromní veritelia prevádzajúci svoje nezaplatené úrokové sadzby dosiahli zvýšenie úrokových sadzieb, na základe čoho Komisia dospela k otázke, či takýto prístup môže byť v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve.
4.1.9. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch v roku 2006 a 2008 (opatrenie č. 9 a opatrenie č. 10)
(81)
Komisia v druhom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že ak odpísanie dlhov vo finančných výkazoch v roku 2006 a 2008 zahŕňa takisto končiacu zákonnú povinnosť, odpísanie poskytne spoločnosti Karjaportti výhodu. Komisia sa domnieva, že je sporné, či by súkromný investor na trhu konal tak isto.
4.1.10. Neposkytnutá záruka, ktorá sa plánovala na rok 2009 (opatrenie č. 11)
(82)
Komisia v prvom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či mesto Mikkeli bude pri poskytnutí záruky konať ako súkromný investor na trhu a predbežne dospela k záveru, že záruka predstavuje štátnu pomoc. Pokiaľ ide o zlučiteľnosť, Komisia vyjadrila pochybnosti, či záruka bude v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov z roku 2004, keďže sa zdá, že sa nedodržala zásada „jedenkrát a naposledy“. Navyše poplatok za záruku a úroková sadzba na úver boli veľmi nízke s cieľom splniť bod 25 písm. a) usmernení a záruka nebola v súlade s bodom 25 písm. c) usmernení, keďže nebola obmedzená na šesť mesiacov.
4.1.11. Prepracovanie harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12)
(83)
Komisia v prvom rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti, či mesto Mikkeli pri schválení prepracovania harmonogramu splácania dlhov konalo ako súkromný veriteľ na trhu a predbežne dospela k záveru, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc. Pokiaľ ide o zlučiteľnosť, Komisia vyjadrila pochybnosti, či prepracovanie harmonogramu splácania dlhov bude v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov z roku 2004, keďže sa zdá, že sa nedodržala zásada „jedenkrát a naposledy“. Navyše prepracovanie harmonogramu splácania dlhov nesplnilo podmienky poskytnutia pomoci na záchranu. Nebolo obmedzené na šesť mesiacov a preto nebolo v súlade s bodom 25 písm. c) usmernení.
4.2. Opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera (opatrenia č. 13 - 17)
(84)
Komisia v druhom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že opatrenia sa poskytli zo štátnych zdrojov a sú pripísateľné štátu, keďže Fínsko vlastní 100 % spoločnosti Finnvera. Pokiaľ ide o úvery, Komisia vyjadrila pochybnosti, či účtovaná úroková sadzba prevýšila príslušné referenčné sadzby. Navyše nemala dostatočné informácie na posúdenie, či sa opatrenia poskytli spolu so súkromnými investormi a za rovnakých podmienok. Pokiaľ ide o záruky, Komisia vyjadrila pochybnosti, či sa poskytli v rámci existujúcich schém, keďže záruky poskytnuté veľkej spoločnosti v ťažkostiach nie sú predmetom uvedených schém. Ak sa opatrenia poskytli mimo existujúcej schémy pomoci, Komisia vyjadrila pochybnosti, či boli v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
5. PRIPOMIENKY FÍNSKA
5.1. Opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli
5.1.1. Záruka poskytnutá 12. júna 2000 (opatrenie č. 1)
(85)
Fínsko tvrdí, že záruka sa by nemala považovať za štátnu pomoc, keďže spoločnosť Karjaportti by pravdepodobne získala uvedenú záruku od súkromných kapitálových trhov. Fínsko uvádza skutočnosť, že banka Tapiola poskytla úver, ktorý bol zabezpečený uvedenou zárukou, v rámci finančného balíka vo výške 25 mil. EUR na investície do výrobného podniku v Tikkale. K financovaniu prispeli ostatné strany. Štátna podpora na investície pozostávala z prevodu pozemkov a znášania nákladov za úpravu pozemku mestom Mikkeli (pozri odôvodnenia 89 a 90), úverov a záruk, ktoré poskytla Finnvera, ako aj priamych záruk, ktoré poskytlo ministerstvo obchodu a priemyslu.
(86)
Navyše Fínsko tvrdí, že mesto Mikkeli zaobchádzalo rovnako so všetkými spoločnosťami, ktoré žiadali o záruky.
(87)
Ak by sa opatrenie malo posudzovať ako štátna pomoc, Fínsko sa domnieva, že uvedená pomoc by bola zlučiteľná s vnútorným trhom, keďže bola poskytnutá v súlade s usmernením o národnej regionálnej pomoci (36) (usmernenie z roku 1998). Veľké spoločnosti sú oprávnené na opatrenia regionálnej pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ, ak neprevýšia 24 % oprávnených čistých nákladov. Tieto podmienky sa splnili. Fínsko poskytlo výpočet, podľa ktorého bol ekvivalent hrubého grantu nižší ako 24 %, aj keď sa zohľadnila celá štátna pomoc na investície.
5.1.2. Prevod pozemkov (opatrenie č. 2)
(88)
Fínsko tvrdí, že súčasná účtovná hodnota pozemku nie je porovnateľným ukazovateľom na určenie hodnoty pozemku v čase prevodu. Mesto Mikkeli odhaduje trhovú hodnotu pozemku v čase prevodu na 300 000 EUR. Fínsko uvádza, že náklady na úpravu pozemku boli 2 mil. FIM (336 376 EUR).
(89)
Fínsko sa domnieva, že prevod pozemkov a znášanie nákladov na úpravu povrchu pozemkov je v súlade s usmernením z roku 1998 (pozri odôvodnenie 87).
5.1.3. Odkúpenie pozemkov (opatrenie č. 3)
(90)
Podľa názoru Fínska odkúpenie nehnuteľností v roku 2002 súviselo so stavebným projektom výrobného podniku v Tikkale, na ktorý spoločnosť Karjaportti potrebovala finančné prostriedky. Fínsko tvrdí, že nehnuteľnosti sa odkúpili za trhovú cenu. Pri hodnotení sa bralo do úvahy, že nehnuteľnosti sa kúpili s cieľom premeniť ich prostredníctvom zmeny plánov najmä na obytné účely, kým časť oblasti sa naďalej využívala na obchodné účely. Navyše nehnuteľnosti boli predmetom hypoték poskytnutých súkromným veriteľom a celková výška hypotéky len jednej zo šiestich nehnuteľností bola približne 9,6 mil. EUR, čo potvrdzuje, že hodnota nehnuteľností bola vyššia ako kúpna cena. Mesto Mikkeli preto dodržalo zásadu investora v trhovom hospodárstve a kúpa neobsahovala štátnu pomoc.
5.1.4. Záruka poskytnutá 8. marca 2004 (opatrenie č. 4)
(91)
Fínsko tvrdí, že zabezpečený úver sa poskytol na kompenzáciu penzijného úveru poskytnutého v roku 1992. V tom čase mesto Mikkeli spolu so spoločnosťou Finnvera a […] poskytli záruku na penzijný úver. Mesto Mikkeli prijalo ako protizáruku hypotéku s hodnotou 7,5 mil. FIM (1 261 409 EUR) na nehnuteľnosť spoločnosti Karjaportti. Mesto Mikkeli si pri poskytnutí záruky 8. marca 2004 ponechalo túto zábezpeku.
(92)
Fínsko tvrdí, že pôvodná záruka bola poskytnutá pred vstupom Fínska do EÚ. Keď mesto Mikkeli 8. marca 2004 poskytlo novú záruku, neposkytla sa nijaká nová pomoc, keďže existujúca pôvodná záruka sa premenila na novú záruku a zároveň sa ponechala dostatočná protizáruka. Navyše v tom istom období poskytli spoločnosti Karjaportti úver ďalší ručitelia pôvodného penzijného úveru z roku 1992.
(93)
Nakoniec Fínsko spochybňuje, že spoločnosť Karjaportti bola na jar 2004 v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999. Fínsko uvádza, že v prvom polroku 2004 boli trhové prognózy uspokojivé a Karjaportti plánovala na rok 2004 zisk 3 mil. EUR. Navyše Karjaportti mohla na jar a v lete 2004 získať od súkromných poskytovateľov úver s relatívne nízkymi úrokovými sadzbami. Nakoniec v decembri 2004 sa Karjaportti považovala za životaschopnú spoločnosť, keď jej veritelia napriek jej dlhotrvajúcim finančným ťažkostiam schválili reštrukturalizáciu. V opačnom prípade by Karjaportti vyhlásila bankrot.
5.1.5. Záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(94)
Fínsko považuje záruku za kontinuum financovania, ktoré v roku 2000 poskytlo mesto Mikkeli na investície do výrobného podniku v Tikkale. Záruka sa poskytla na dokončenie pôvodného investičného plánu, ktorý sa začal v roku 2000. V období poskytnutia záruky Karjaportti nebola v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999, ako sa už uviedlo v súvislosti so zárukou poskytnutou v marci 2004 (pozri odôvodnenie 93).
(95)
Fínsko uvádza, že keby záruka obsahovala štátnu pomoc, bola by zlučiteľná, keďže bola v súlade s usmernením z roku 1998. Veľké spoločnosti sú oprávnené na opatrenia regionálnej pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ, ak neprevýšia 24 % oprávnených čistých nákladov. Tieto podmienky sa splnili, keďže prvok pomoci záruky bol len 57 835 EUR, kým celkové investície spoločnosti Karjaportti do podniku v Tikkale boli […] EUR.
5.1.6. Reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6)
(96)
Fínsko tvrdí, že všetky prijaté opatrenia sa týkali začiatku reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu. V súlade s judikatúrou Súdneho dvora právne predpisy týkajúce sa plánov na obnovu pod dohľadom súdu a platobnej neschopnosti neodôvodňujú zaobchádzanie s týmito právnymi predpismi ako s pomocou (37).
(97)
Po druhé, počas procesu sa neposkytli nijaké nové úvery, harmonogram platieb dlhov poskytnutých pred reštrukturalizáciou sa prepracoval v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi o reštrukturalizácii podnikov, pričom s veriteľmi sa zaobchádzalo rovnako. Okrem pohľadávok mesta Mikkeli sa v rámci procesu prepracovali takisto pohľadávky súkromných aktérov. Veritelia spoločnosti Karjaportti sa rozdelili do niekoľkých skupín. Na pohľadávky každej skupiny veriteľov sa uplatňovali vzájomne rovnaké a podobné podmienky. Fínsko poukazuje na skutočnosť, že to platí, najmä pokiaľ ide o zabezpečené dlhy mesta Mikkeli. Preto sa zdá, že mesto Mikkeli pri schvaľovaní reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu konalo ako súkromný investor v trhovom hospodárstve.
(98)
Navyše Fínsko poukazuje na skutočnosť, že mesto Mikkeli považovalo za výhodnejšie prepracovať harmonogram splácania dlhov, než umožniť spoločnosti vyhlásiť bankrot a trvalo ukončiť činnosť, čo je takisto uvedené v likvidačnej súvahe priloženej k plánu reštrukturalizácie.
(99)
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrení podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999, Fínsko tvrdí, že spoločnosť podliehajúca reštrukturalizačnému procesu by sa v zmysle usmernení mala vo všeobecnosti považovať za podnik v ťažkostiach. Opakovane pripomína, že reštrukturalizačný proces nezahŕňal štátnu pomoc a že mesto Mikkeli v reštrukturalizačnom procese nevykonalo podporné opatrenia.
(100)
Fínsko potom predkladá tvrdenia týkajúce sa každého poskytnutého opatrenia: Pokiaľ ide o aktiváciu záruky mesta Mikkeli na úver poskytnutý v roku 2000, Fínsko tvrdí, že mesto Mikkeli neposkytlo spoločnosti Karjaportti nijaké nové úvery, len jednoducho vstúpilo ako veriteľ na požiadanie banky Tapiola na začiatku reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu, čo bolo bežné opatrenie v rámci takého reštrukturalizačného procesu. Pokiaľ ide o podmienky splatenia úveru, Fínsko zdôrazňuje, že boli stanovené v pláne reštrukturalizácie a boli pre všetkých veriteľov v tej istej skupine veriteľov rovnaké.
(101)
Pokiaľ ide o nezaplatené poplatky, Fínsko spresňuje, že pohľadávky má mestská majetková správa, úrad pre vodné hospodárstvo a úrad pre odpadové hospodárstvo mesta. Pohľadávky pozostávajú z nezaplatených poplatkov, ktoré vznikli pred začiatkom reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu. Mesto Mikkeli neposkytlo nijakú záruku na uvedené nezaplatené sumy, keďže to boli pohľadávky mesta. Preto boli vložené do plánu reštrukturalizácie ako jedna suma, keď sa začal reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu.
5.1.7. Odkúpenie akcií od spoločnosti Karjaportti (opatrenie č. 7)
(102)
Fínsko tvrdí, že akcie realitnej spoločnosti Kiinteistö Oy Suksimäki sa od spoločnosti Karjaportti odkúpili za trhovú cenu. Fínsko predložilo vyhlásenie nezávislého odhadcu, podľa ktorého bola hodnota akcií približne 1 mil. EUR na základe vtedajšej úrovne nájomného. Táto hodnota sa prispôsobila, pokiaľ ide o skutočnú aktuálnu úroveň nájomného a akcie sa na základe toho odkúpili za cenu 860 000 EUR. Preto táto transakcia s nehnuteľnosťami nezahŕňala žiaden prvok pomoci.
5.1.8. Prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8)
(103)
Pokiaľ ide o prevod nezaplatených úrokov na úver, Fínsko prvýkrát tvrdí, že nezaplatenie úrokových sadzieb je bežné opatrenie reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu. Vo fínskych právnych predpisoch sa predpokladá prevod uvedených nezaplatených úrokov na úvery, ktoré budú klasifikované lepšie ako ostatné úvery. Navyše Fínsko sa domnieva, že prevod nezaplatených úrokov na úver sa prijal v súlade so zásadou súkromného investora na trhu, keďže súkromní veritelia spolu s mestom Mikkeli previedli nezaplatené úrokové pohľadávky na úvery.
5.1.9. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch z rokov 2006 a 2008 (opatrenie č. 9 a opatrenie č. 10)
(104)
Fínsko potvrdzuje, že zaznamenanie dlhov ako straty je jednoduchá účtovná operácia na stane veriteľa, ktorá sa vykonáva v súlade so zásadou obozretnosti a príslušnými ustanoveniami zákona o účtovníctve 1336/1997. Fínsko tvrdí, že odpísanie dlhov nemá vplyv na právny vzťah medzi veriteľom a dlžníkom, t. j. neprišlo k oslobodeniu od dlhov. Mesto Mikkeli potvrdilo, že sa nezrieklo dlhov zaznamenaných ako straty a že sa naďalej usiluje o ich vymoženie. Dlh je súčasť zabezpečeného dlhu v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu.
5.1.10. Neposkytnutá záruka, ktorá sa plánovala na rok 2009 (opatrenie č. 11)
(105)
Fínsko pred tým, ako v marci 2010 stiahlo oznámenie o záruke, tvrdilo, že záruka je zlučiteľná podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. Vzhľadom na stiahnutie oznámenia sa tvrdenia Fínska neuvádzajú podrobnejšie.
5.1.11. Prepracovanie harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12)
(106)
Fínsko tvrdí, že prepracovanie harmonogramu splácania dlhov je základné opatrenie reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu a nezahŕňa štátnu pomoc. Fínsko uvádza, že veritelia spoločnosti Karjaportti sa vzájomne dohodli, že prepracovanie harmonogramu splácania dlhov je primeranou alternatívou s cieľom zabezpečiť svoje pohľadávky. Oznamuje Komisii, že oznámené prepracovanie sa nikdy nevykonalo, keďže správny súd v Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) zastavil vykonanie prepracovania harmonogramu splácania dlhov. Fínsko vysvetľuje, že harmonogram splácania dlhov spoločnosti Karjaportti sa aj tak prepracoval na základe niekoľkých návrhov spoločnosti Karjaportti v období rokov 2009 - 2011, ktoré mesto Mikkeli prijalo. Fínsko tvrdí, že toto následné prepracovanie bolo v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, keďže mesto Mikkeli a všetci ostatní veritelia vykonávali toto prepracovanie za rovnakých podmienok.
5.2. Opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera
5.2.1. Záruka poskytnutá 17. marca 2004 (opatrenie č. 13)
(107)
Fínsko sa domnieva, že záruka sa poskytla v súlade s oznámením o poskytnutí záruky z roku 2000. Záruka v žiadnom prípade nezahŕňala štátnu pomoc. Po prvé, riziko spoločnosti Finnvera sa nezvýšilo, keďže záruka nahradila záruku, ktorú Finnvera poskytla už skôr (v roku 1992) na penzijný úver. Tento úver sa v roku 2004 nahradil novým penzijným úverom, na ktorý Finnvera poskytla uvedenú záruku. Navyše dvaja súkromní veritelia súčasne poskytli spoločnosti Karjaportti úverové nástroje s cieľom umožniť financovanie posunutia platieb z roku 2004. Okrem toho na záruku sa vzťahoval vysoký poplatok a prvok pomoci záruky bol nižší ako hranica de minimis. Nakoniec prognózy pre Karjaportti boli v čase poskytnutia záruky dobré.
5.2.2. Úver poskytnutý 12. januára 2006 (opatrenie č. 14)
(108)
Fínsko sa domnieva, že úver poskytnutý v roku 2006 nezahŕňal štátnu pomoc, keďže Finnvera pri prevode nezaplateného úroku na nový úver v súlade s plánom reštrukturalizácie konala ako súkromný veriteľ na trhu. Navyše súkromní veritelia previedli svoje nezaplatené úroky na nové úvery len krátko predtým, ako tak urobila Finnvera a za podobných podmienok.
5.2.3. Záruka poskytnutá 14. septembra 2006 (opatrenie č. 15)
(109)
Fínsko sa domnieva, že záruka sa poskytla v súlade s oznámením o poskytnutí záruky z roku 2000. Záruka v žiadnom prípade nezahŕňala štátnu pomoc, keďže pokrýva len 16,7 % zo sumy 1,8 mil. EUR a súkromní veritelia prostredníctvom záruk pokrývali zvyšnú sumu.
5.2.4. Úver poskytnutý 6. júla 2007 (opatrenie č. 16)
(110)
Fínsko sa domnieva, že úver poskytnutý v roku 2007 nezahŕňal štátnu pomoc, keďže Finnvera konala spolu so súkromnými veriteľmi, ktorí súčasne poskytli nové úvery za podobných podmienok. Navyše úver bol zabezpečený hodnotnými hypotékami a hypotékami na podnik.
5.2.5. Záruka poskytnutá 9. januára 2008 (opatrenie č. 17)
(111)
Fínsko sa domnieva, že protizáruka sa poskytla v súlade s oznámením o poskytnutí záruky z roku 2000. V žiadnom prípade nezahŕňa štátnu pomoc, keďže druhou zúčastnenou stranou bol súkromný poskytovateľ úverov a poplatok za záruku, ktorý účtovala Finnvera, bol podstatne vyšší ako poplatok za záruku, ktorý účtoval súkromný poskytovateľ úverov.
6. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
(112)
Zainteresované strany predložili pripomienky iba k opatreniam č. 1, 2, 3, 5, 7, 9 a 10.
6.1.1. Záruka poskytnutá 12. júna 2000 (opatrenie č. 1)
(113)
Zainteresovaná strana tvrdí, že záruka sa poskytla s cieľom zabezpečiť úver vo výške 25 mil. FIM na investície do nového výrobného podniku.
6.1.2. Prevod pozemkov (opatrenie č. 2)
(114)
Zainteresovaná strana tvrdí, že pozemok sa pridelil spoločnosti Karjaportti a mesto Mikkeli sa zaviazalo poskytnúť komunálnu techniku a ostatné potrebné technické práce s celkovými nákladmi 2,5 mil. FIM. Karjaportti zaplatila za pozemok 1,2 mil. FIM. V účtovných záznamoch spoločnosti Karjaportti sa pozemok hodnotí na 403 000 EUR a zainteresovanú stranu zaujíma, či pridelenie pozemku mohlo byť štátnou pomocou.
6.1.3. Odkúpenie pozemkov (opatrenie č. 3)
(115)
Zainteresovaná strana uvádza, že mesto Mikkeli kúpilo šesť opustených podnikových budov v Mikkeli a zaplatilo za ne spolu 6,7 mil. EUR. Investor konajúci v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve by za uvedenú cenu nekúpil nehnuteľnosti spoločnosti, ktorá sa nachádza vo vážnych finančných ťažkostiach.
6.1.4. Záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(116)
Zainteresovaná strana uvádza, že spoločnosť Karjaportti mala v čase poskytnutia záruky vážne ťažkosti. Spoločnosť už mala veľké dlhy voči mestu Mikkeli a skupine spoločností vo vlastníctve mesta Mikkeli.
6.1.5. Odkúpenie akcií od spoločnosti Karjaportti (opatrenie č. 7)
(117)
Zainteresovaná strana uvádza, že cena zaplatená za akcie v realitnej spoločnosti prevyšovala účtovnú hodnotu uvedených akcií.
6.1.6. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch z rokov 2006 a 2008 (opatrenie č. 9 a opatrenie č. 10)
(118)
Zainteresovaná strana predložila kópiu zápisnice zo zasadnutia mestského zastupiteľstva v Mikkeli, ktoré sa konalo 5. februára 2007 a na ktorom sa prijalo rozhodnutie o odpísaní dlhov vo finančných výkazoch z roku 2006. Navyše zainteresovaná strana zdôrazňuje, že bolo prinajmenšom nezvyčajné, že mesto Mikkeli vo svojich finančných výkazoch za rok 2008 odpísalo milióny eur z dlhov spoločnosti Karjaportti, a kladie najmä otázku, prečo bolo mesto Mikkeli súčasne pripravené poskytnúť spoločnosti Karjaportti ďalšie záruky.
7. HODNOTENIE
(119)
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa stanovuje, že pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(120)
Podmienky stanovené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ sú kumulatívne a preto sa musia splniť súčasne, aby sa opatrenie kvalifikovalo ako štátna pomoc.
(121)
Keďže v článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa stanovuje všeobecný zákaz štátnej pomoci v rámci Únie, v článku 107 ods. 2 a článku 107 ods. 3 ZFEÚ sa stanovujú výnimky zo všeobecného pravidla, že uvedená pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom, ako sa uvádza v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(122)
Komisia v nasledujúcich častiach hodnotí existenciu štátnej pomoci osobitne pre každé uvedené opatrenie. Ak opatrenie zahŕňa štátnu pomoc, Komisia pokračuje v hodnotení zlučiteľnosti opatrenia pomoci. Komisia rozlišuje stiahnuté opatrenia, opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli, a opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera. Predbežne sa hodnotí, kedy bolo možné považovať spoločnosť Karjaportti za spoločnosť v ťažkostiach.
7.1. Spoločnosť v ťažkostiach
(123)
V súvislosti s existenciou štátnej pomoci a zlučiteľnosťou príslušných oparení je dôležité, či bol príjemca v čase poskytnutia opatrení v ťažkostiach. Otázku, či je možné považovať spoločnosť Karjaportti za spoločnosť v ťažkostiach, je potrebné posúdiť podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 do 9. októbra 2004, dátumu skončenia platnosti týchto usmernení (38). Od 10. októbra 2004 sa uplatňujú usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (39).
(124)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 sa spoločnosť môže považovať za spoločnosť v ťažkostiach, ak spĺňa tzv. tvrdé kritériá stanovené v bode 5 týchto usmernení, to znamená, ak sa viac ako polovica jej základného imania prekryla stratou alebo by mohla byť podľa vnútroštátnych právnych predpisov predmetom konania vo veci kolektívnej insolventnosti. Ak nie sú splnené tvrdé kritériá, spoločnosť môže podľa bodu 6 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu stále vykazovať „obvyklé príznaky firmy nachádzajúcej sa v ťažkostiach“, ako napríklad rastúce straty, klesajúci obrat, rastúce skladové zásoby, nadmerná kapacita, pokles peňažného toku, rastúce dlhy, stúpajúce poplatky za úroky a klesajúca alebo nulová hodnota čistých aktív (tzv. mäkké kritériá). Usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 obsahujú podobné tvrdé a mäkké kritériá v bodoch 10 a 11.
(125)
Komisia na základe toho poznamenáva, že v roku 2000 spoločnosť Karjaportti neprekryla základné imanie stratou ani v uvedenom roku nevykazovala „obvyklé príznaky“ firmy nachádzajúcej sa v ťažkostiach. V skutočnosti sa zdá, že spoločnosť Karjaportti bola zdravá spoločnosť, ktorá zaznamenala vysoký obrat, pozitívny prevádzkový výsledok, stabilné základné imanie a rezervy na relatívne vysokej úrovni na obdobie rokov 2000 až 2002 (pozri tabuľku I).
(126)
V nasledujúcich rokoch bola situácia horšia. Od roku 2003 do 2004 obrat klesal a straty sa podstatne zvýšili. Dlhy narastali a príjemca už na začiatku roka 2004 začal prepracovávať harmonogram splácania dlhov a musel požiadať veriteľov o posunutie splatných platieb (40). Takisto sa zdá, že Karjaportti mala niekoľko nadmerných kapacít. Navyše je potrebné vziať do úvahy, že už v roku 2004 neboli straty spoločnosti Karjaportti kryté fondom na mimoriadne prípady (pozri tabuľku I).
(127)
Podľa finančných výkazov spoločnosti Karjaportti bolo základné imanie spoločnosti v roku 2004 takmer prekryté stratou, keďže v porovnaní s rokom 2003 prudko kleslo na menej ako desatinu svojej hodnoty. Odvtedy spoločnosť zaznamenávala negatívne majetkové zdroje, ktoré mali v posledných rokoch tendenciu rásť. Spoločnosť Karjaportti je od roku 2003 okrem roka 2006 stratový podnik. Zisk vytvorený v roku 2006 nie je možné vnímať ako znamenie obnovy spoločnosti, keďže nepochádza z hlavnej činnosti spoločnosti. Prevádzkový zisk spoločnosti Karjaportti bol naďalej záporný podobne ako v predchádzajúcich a nasledujúcich rokoch. Zisk vytvorený v roku 2006 nebol dostatočný na kompenzáciu sumy deficitu vzniknutého za uplynulé účtovné obdobia ani na vyrovnanie záporných majetkových zdrojov. Celkovo bola finančná situácia spoločnosti Karjaportti naďalej veľmi nepriaznivá. V roku 2008 dal daňový úrad spoločnosť Karjaportti dvakrát do konkurzného konania.
(128)
Vzhľadom na skutočnosti uvedené v odôvodneniach 125 - 127 je možné konštatovať, že od začiatku roka 2004 sa spoločnosť Karjaportti kvalifikuje ako firma v ťažkostiach podľa bodu 5 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 a podľa bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. V roku 2008, keď bola Karjaportti predmetom konkurzných konaní, sa takisto kvalifikovala ako firma v ťažkostiach podľa bodu 10 písm. c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
7.2. Stiahnuté opatrenia
7.2.1. Neposkytnutá záruka, ktorá sa plánovala na rok 2009 (opatrenie č. 11)
(129)
V súlade s článkom 8 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (41) (ďalej len „procesné nariadenie“), členský štát môže stiahnuť oznámenie po začatí konania vo veci formálneho zisťovania v riadnom čase, predtým ako Komisia prijme rozhodnutie o charaktere pomoci oznámeného opatrenia. Komisia v uvedenom prípade rozhodne o skončení konania na základe toho, že je bezpredmetné.
(130)
Keďže rozhodnutie mestskej rady v Mikkeli poskytnúť záruku spoločnosti Karjaportti nebolo konečné a mestské zastupiteľstvo vo februári 2010 rozhodlo neposkytnúť záruku, Fínsko v marci 2010 stiahlo oznámenie o poskytnutí záruky. Preto, pokiaľ ide o záruku, bolo konanie vo veci formálneho zisťovania bezpredmetné.
7.3. Opatrenia, ktoré poskytlo mesto Mikkeli
7.3.1. Záruka poskytnutá 12. júna 2000 (opatrenie č. 1) a prevod pozemkov (opatrenie č. 2)
(131)
Záruka (opatrenie č. 1): Ako sa uvádza v odôvodneniach 14 až 16, mesto Mikkeli poskytlo v júni 2000 záruku a v decembri 2004 vykonalo platby v rámci záruky. Keď sa mesto Mikkeli stalo veriteľom spoločnosti Karjaportti, podmienky na úver sa v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu zmenili (ďalšie informácie sú uvedené v odôvodneniach 34 - 39).
(132)
Vzhľadom na to bolo potrebné rozlišovať niekoľko krokov. Keďže štátna pomoc sa poskytuje vo chvíli, keď sa poskytuje štátna záruka, nijaké platby, ktoré vykoná štát podľa podmienok záruky, sa nepovažujú za poskytnutie štátnej pomoci (42). Na druhej strane zmena podmienok úveru, keď sa ručiteľ stal veriteľom, by mohla znamenať štátnu pomoc. Ďalej sa skúma, či záruka poskytnutá v júni 2000 predstavuje štátnu pomoc. V rámci opatrenia č. 6 sa posudzuje otázka, či by zmeny podmienok úveru mohli znamenať štátnu pomoc (pozri odôvodnenia 188 - 195).
(133)
Záruku poskytlo mesto Mikkeli, a záruka preto pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľná štátu.
(134)
Aby opatrenie v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ zahŕňalo štátnu pomoc, musí poskytovať výhodu, ktorú by podnik nezískal za bežných trhových podmienok. Komisia sa bude pri vykonaní hodnotenia spoliehať na oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2000. Toto oznámenie bolo v platnosti v čase poskytnutia opatrenia. Ako sa však jasne uvádza v judikatúre Súdneho dvora, „otázku, či je pomoc štátnou pomocou podľa Zmluvy, treba vyriešiť na základe objektívnych skutočností, ktoré sa posudzujú v čase, keď Komisia prijíma svoje rozhodnutie.“ (43). Vzhľadom na to sa bude Komisia pri príslušnom posúdení spoliehať na oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2008.
(135)
Podľa bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008 je možné vylúčiť existenciu štátnej pomoci v rámci individuálnej štátnej záruky, ak sú splnené štyri kumulatívne požiadavky: „a) Dlžník nemá finančné problémy […]. b) Rozsah záruky možno správne stanoviť, keď sa poskytuje. […]. c) Záruka nekryje viac ako 80 % nesplatenej pôžičky alebo iného finančného záväzku […]. d) Za záruku sa platí trhovo orientovaná cena […].“
(136)
V tomto prípade dlžník nebol v čase poskytnutia vo finančných ťažkostiach (pozri odôvodnenia 123 - 128). Posudzovaná záruka však pokrýva 100 % úveru.
(137)
Navyše záruka sa poskytla bez akéhokoľvek poplatku, aj keď sa orgán, ktorý poskytuje pomoc, domnieval, že to znamená veľké riziko (44). Keďže Fínsko tvrdí, že Karjaportti mohla získať podobnú záruku na trhu, Komisia sa domnieva, že nulovú prirážku za záruku nie je možné považovať za blízku trhovej prirážke, ktorá sa uplatňovala v čase poskytnutia záruky. Záruka pokrývala 100 % uvedeného úveru, to znamená, že orgán, ktorý poskytol záruku, sám znášal riziko, že príjemca nesplní záväzky, a záruka sa poskytla ako absolútna záruka, t. j. ručiteľ zodpovedal za istinu akoby bola jeho vlastná, a keď istina nadobudla splatnosť, veriteľ mohol žiadať ručiteľa o jej splatenie.
(138)
Preto sa v uvedenom prípade Komisia na rozdiel od Fínska domnieva, že opatrenie nie je možné považovať za zbavené prvku pomoci.
(139)
Tvrdenie Fínska, že opatrenie bolo poskytnuté spolu s ostatnými stranami, možno odmietnuť, keďže podľa informácií, ktoré Fínsko poskytlo, boli ostatné strany, ktoré sa zúčastnili na investícii, takisto vo vlastníctve štátu. Preto sa dospelo k záveru, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(140)
Aby sa opatrenie považovalo za štátnu pomoc, musí byť špecifické alebo selektívne tak, aby zvýhodňovalo len určité podniky alebo výrobu niektorých tovarov. Posudzované opatrenie sa poskytlo spoločnosti Karjaportti, jednej konkrétnej spoločnosti. Komisia sa preto domnieva, že prijaté opatrenie predstavuje pre príjemcu selektívnu výhodu.
(141)
Nakoniec je potrebné, aby Komisia posúdila, či je pravdepodobné, že opatrenie, ktoré prijalo mesto Mikkeli v prospech spoločnosti Karjaportti, naruší hospodársku súťaž a ovplyvní obchod medzi členskými štátmi na základe toho, že uvedenej spoločnosti poskytne výhodu pred (potenciálnymi) konkurentmi, ktorí nedostávajú verejnú podporu. Členské štáty obchodujú s mäsovými výrobkami, a to je oblasť, v ktorej príjemca vykonáva činnosť. Fínsko uvádza, že Karjaportti vyváža svoje výrobky najmä do Ruska, takisto však do členských štátov. Komisia sa preto domnieva, že prijaté opatrenie pravdepodobne narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(142)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
(143)
Prevod pozemkov (opatrenie č. 2): Fínsko nepopiera, že opatrenie by mohlo predstavovať štátnu pomoc. Je zrejmé, že príjemcovi sa poskytla výhoda, keďže za prevod pozemkov nemusel nič zaplatiť. Navyše mesto Mikkeli uhradilo príjemcovi náklady na úpravu pozemku. Komisia sa preto domnieva, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu, ktorú by na trhu nedostala.
(144)
Navyše opatrenie spĺňa všetky ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci. Ako sa podrobne uvádza v odôvodneniach 133, 140 a 141, takisto prevod pozemkov pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľný štátu, je selektívny a narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(145)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
(146)
Fínsko tvrdí, že záruka spolu s prevodom pozemkov na výstavbu výrobného podniku v Tikkale je zlučiteľná ako regionálna pomoc. V čase poskytnutia opatrení č. 1 a 2, to znamená v roku 2000, bolo v platnosti usmernenie o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 (45). Posudzované opatrenia neboli poskytnuté v rámci schémy, ale ako individuálna platba ad hoc. Keďže boli poskytnuté v odvetví, na ktoré sa vzťahuje usmernenie o národnej regionálnej pomoci z roku 1998, opatrenia patria v zásade do rozsahu pôsobnosti uvedeného usmernenia. V čase poskytnutia nebol príjemca v ťažkostiach, ako sa uvádza v odôvodneniach 123 - 128, a nachádzal sa v Itä-Suomen, regióne oprávnenom na regionálnu pomoc podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ. Komisia preto posúdila projekt podľa usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998. Výsledkom tohto posúdenia sú tieto zistenia:
(147)
Podľa oddielu 2 usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 môže byť regionálna pomoc zlučiteľná, len ak existuje rovnováha medzi jej narúšajúcim účinkom a jej výhodou, pokiaľ ide o rozvoj znevýhodneného regiónu. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že uvedený investičný projekt mal mať pozitívny vplyv na regionálny rozvoj. Prispel k ďalšiemu rozvoju hospodárskej činnosti a vytvoreniu nových a nepriamych pracovných miest. V skutočnosti, ako sa uvádza v odôvodnení 24, mal nový výrobný podnik zvýšiť počet pracovných miest v regióne zo 400 na 550 až 600.
(148)
V oddiele 4 usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 sa stanovujú podmienky poskytnutia zlučiteľnej regionálnej pomoci.
(149)
Po prvé, podľa bodu 4.1 usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 je cieľom regionálnej pomoci zabezpečiť buď výrobnú investíciu (počiatočnú investíciu), alebo pracovné miesto, ktoré súvisí s investíciou. Počiatočná investícia podľa bodu 4.4 usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 znamená investíciu do fixného kapitálu, vzťahujúcu sa na založenie nového podniku, rozšírenie existujúceho podniku alebo rozbehnutie aktivity, ktorá zahŕňa podstatnú zmenu produktu alebo výrobného procesu v existujúcom podniku. Posudzované opatrenia sa použili na výstavbu nového výrobného podniku, čo je počiatočná investícia v zmysle bodu 4.4 usmernenia z roku 1998.
(150)
Po druhé, intenzita pomoci musí byť nižšia ako strop regionálnej pomoci 24 % (46). Na výpočet intenzity pomoci je potrebné určiť výšku investície a príslušného prvku pomoci posudzovaných opatrení.
(a)
Pokiaľ ide o výšku investícií, podľa bodu 4.5 usmernenia z roku 1998 môžu oprávnené náklady v tejto súvislosti zahŕňať náklady na pozemky, budovy a stroje a zariadenia. V prípade kúpy je potrebné brať do úvahy len náklady na kúpu tohto majetku. V skutočnosti Fínsko vypočítalo oprávnené náklady podľa týchto ustanovení a výsledná suma bola 25 935 928 EUR (pozri odôvodnenie 22 a tabuľku III).
(b)
Pokiaľ ide o príslušné prvky pomoci, Fínsko poskytlo výpočet, ktorého hodnovernosť overila Komisia. V prípade opatrenia č. 1, teda záruky, ktorú poskytlo mesto Mikkeli, je možné na výpočet prvku pomoci použiť oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2000. Predpokladajú sa tri metódy výpočtu prvku pomoci, pričom jeden z nich sa vypočíta „akoukoľvek inou objektívne uplatňovanou a všeobecne uznávanou metódou“ (časť 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2000). Fínsko porovnalo trhovú sadzbu porovnateľnej záruky s prirážkou za záruku, ktorú mesto Mikkeli skutočne účtovalo, a to sa v skutočnosti zdá ako objektívne uplatňovaná a všeobecne uznávaná metóda. V prípade opatrenia č. 2 prvok pomoci pozostáva z hodnoty pozemku a nákladov na úpravu povrchu, čo je takisto prijateľné. Pokiaľ ide o financovanie spoločnosťou Finnvera a ministerstvom obchodu a priemyslu, ktoré nepatrí do rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia, keby sa predpokladalo, že financovanie zahŕňa štátnu pomoc, takisto by bolo potrebné brať do úvahy prvok pomoci. Fínsko poskytlo výpočet prvku pomoci obsiahnutom v úvere od spoločnosti Finnvera, ktorý sa považuje za hodnoverný. V prípade priamych grantov ministerstva obchodu a priemyslu sa brala do úvahy celá suma. Celkovo, so zreteľom na prvok pomoci opatrení, ktoré poskytli mesto Mikkeli, Finnvera a ministerstvo obchodu a priemyslu, je výška prvku pomoci (vypočítaná ako ekvivalent hrubého grantu) 3 617 143 EUR (pozri tabuľku II).
(151)
Prvok pomoci vo výške 3 617 143 EUR zodpovedá intenzite pomoci 13,95 % celkových oprávnených nákladov vo výške 25 935 928 EUR. Intenzita pomoci je preto nižšia ako hranica 24 %.
(152)
Po tretie, podľa bodu 4.10 usmernenia z roku 1998 sa pomoc pre počiatočnú investíciu musí podmieniť zachovaním danej investície počas minimálne päťročného obdobia. Fínsko potvrdilo, že daná investícia sa mala zachovať počas minimálne päťročného obdobia.
(153)
Po štvrté, podľa bodu 4.2 usmernenia z roku 1998 príspevok príjemcu na financovanie investície musí byť minimálne 25 %. Fínsko potvrdilo, že to tak bolo.
(154)
Po piate, Komisia konštatuje, že v súlade s bodom 4.2 usmernenia z roku 1998 bola žiadosť o poskytnutie pomoci predložená skôr ako sa začali práce na projekte, že sa dodržali pravidlá kumulácie pomoci, ako sa stanovuje v bode 4.18 usmernenia z roku 1998, a že sa neprekročil strop regionálnej pomoci.
(155)
Na základe uvedených tvrdení Komisia konštatuje, že opatrenia č. 1 a 2 spĺňajú podmienky usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998, a preto sú zlučiteľné.
7.3.2. Odkúpenie pozemkov (opatrenie č. 3)
(156)
Zásadu investora v trhovom hospodárstve možno spravidla uplatniť takisto na odkúpenie pozemkov alebo iného majetku štátom. Uvedené odkúpenie by mohlo zahŕňať štátnu pomoc, ak by sa nepovažovalo za bežnú obchodnú transakciu. Aj keď verejný orgán kupuje tovary a služby za trhovú cenu, štátna pomoc môže byť napriek tomu prítomná, ak sa zistí, že štát skutočne nepotreboval uvedené pozemky alebo majetok (47).
(157)
Komisia preto musí posúdiť, či sa odkúpenie pozemkov môže považovať za bežnú obchodnú transakciu. Preto je nevyhnutné posúdiť, či cena, ktorú mesto Mikkeli zaplatilo, vyjadrovala hodnotu odkúpených nehnuteľností a budov.
(158)
Podľa zainteresovanej strany by súkromný investor na trhu nebol ochotný zaplatiť 6,7 mil. EUR za budovy podniku, ktoré mesto Mikkeli za túto cenu kúpilo.
(159)
Na druhej strane Fínsko poskytlo Komisii údaje o hodnote nehnuteľností. Fínsko uvádza, že súkromná banka […] vlastnila hypotéku vo výške 7,5 mil. EUR na jednu z nehnuteľností, ktorá bola v čase odkúpenia predaná (48).
(160)
Fínsko oznámilo Komisii, že neexistuje nijaký odhad pozemku. Komisia sa domnieva, že hodnota hypotéky, ktorú vlastnila súkromná banka, mohla byť ukazovateľom hodnoty nehnuteľnosti. Banka pred prijatím zábezpeky ohodnotí príslušnú nehnuteľnosť, takže ak dlžník nemôže splatiť svoj dlh, dlh v banke sa môže vyrovnať realizáciou hypotéky.
(161)
V prípade príslušných nehnuteľností mesto Mikkeli zaplatilo kúpnu cenu vo výške 6 646 787 EUR, ktorá je nižšia ako registrovaná suma hypotéky, ktorú vlastní súkromná strana, na jednu z nehnuteľností pred ukončením postupu predaja. Okrem tejto nehnuteľnosti bolo mestu Mikkeli predaných päť ďalších nehnuteľností a budova. Navyše Komisia poznamenáva, že mesto Mikkeli kúpilo nehnuteľnosti s cieľom premeniť pozemky na obytnú oblasť prostredníctvom zmeny miestnych plánov; nehnuteľnosti sa nachádzali v blízkosti centra mesta a v atraktívnej obytnej oblasti.
(162)
Na základe uvedených skutočností sa vyvrátili pochybnosti, ktoré vyjadrila Komisia v rozhodnutí o začatí konania a ktoré sa týkali ceny zaplatenej za nehnuteľnosti a budovy. Dospelo sa k záveru, že mesto Mikkeli odkúpilo nehnuteľnosti a budovu za cenu, ktorá vyjadrovala ich hodnotu, a že splnilo test investora na trhu. Komisia preto konštatuje, že opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc.
7.3.3. Záruka poskytnutá 8. marca 2004 (opatrenie č. 4) a záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(163)
Pokiaľ ide o záruku poskytnutú v júni 2000, je potrebné rozlišovať niekoľko krokov (poskytnutie záruky; platba v rámci záruky; zmena úverových podmienok; pozri odôvodnenie 132). Ďalej sa skúma, či záruky poskytnuté v marci 2004 a máji 2004 predstavujú štátnu pomoc. V rámci opatrenia č. 6 sa posudzuje otázka, či by zmeny podmienok úveru mohli znamenať štátnu pomoc (pozri odôvodnenia 188 - 195).
(164)
Opatrenie č. 4: Na rozdiel od tvrdení Fínska uvedených v odôvodnení (92) sa Komisia domnieva, že prevod existujúcich záväzkov na novú záruku môže predstavovať štátnu pomoc. V tejto súvislosti je potrebné rozlišovať existujúcu pomoc a novú pomoc. Vymedzenie pojmu existujúca pomoc sa spája s opatreniami individuálnej pomoci, ktoré nadobudli platnosť pred nadobudnutím účinnosti zmluvy [článok 1 písm. b) procesného nariadenia]. Naopak nová pomoc znamená „všetku pomoc […], ktorá nie je existujúcou pomocou vrátane úprav existujúcej pomoci“ (článok 1 písm. c) procesného nariadenia). Podľa nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 (49), zmena znamená „každú zmenu, okrem zmien čisto formálneho alebo administratívneho charakteru, ktoré nemôžu ovplyvniť posúdenie zlučiteľnosti opatrenia pomoci so spoločným trhom“.
(165)
V skutočnosti mesto Mikkeli poskytlo 8. marca 2004 novú záruku, ktorou sa zabezpečoval nový úver poskytnutý 14. apríla 2004 bankou Tapiola. Nová záruka sa nemôže považovať za pokračovanie starej záruky, keďže sa poskytla na nový úver s novými podmienkami. Na názor Komisie nemá vplyv skutočnosť, že tento úver nahradil úver, ktorý poskytla banka Tapiola v roku 1992 a na ktorý už mesto Mikkeli poskytlo záruku. Aj keď je pravda, že nový úver bol vo výške nesplateného kapitálu starého úveru a úroková sadzba bola pre spoločnosť Karjaportti výhodnejšia (4,5 % p. a. na starý úver; 4 % p.a. na nový úver), zmenila sa dĺžka trvania úveru (starý úver sa mal splatiť desať rokov od poskytnutia, to znamená v novembri 2002; nový úver umožňoval splatenie do roku 2014). Celkovo je suma nového úveru (kapitál plus úroky za obdobie rokov 2004 až 2014) vyššia ako suma starého úveru. V porovnaní so starou zárukou sa poskytnutím novej záruky zvýšilo riziko pre mesto Mikkeli, a teda aj výška opatrenia. Poskytnutie novej záruky je potrebné považovať za zmenu starej záruky, a to umožňuje klasifikovať novú záruku ako novú pomoc. Na základe toho je možné zamietnuť tvrdenia Fínska, že stará záruka sa poskytla pred vstupom Fínska, a preto sa môže považovať za existujúcu pomoc, a že novú záruku nie je možné považovať za opatrenie zahŕňajúce novú pomoc.
(166)
Otázku, či záruka poskytla príjemcovi výhodu, je možné posúdiť na základe oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008. V čase poskytnutia opatrenia bolo v platnosti oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2000. Ako sa však uvádza v odôvodnení 134, Komisia sa bude pri posudzovaní opatrenia spoliehať na oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2008. Podľa bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008 je možné vylúčiť existenciu štátnej pomoci v rámci individuálnej štátnej záruky, ak sú splnené štyri kumulatívne požiadavky (pozri odôvodnenie 135). Posudzovaná záruka pokrýva 100 % úveru. Stačí, ak uvedieme, že existenciu štátnej pomoci nie je možné vylúčiť na základe bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008. Navyše, a na rozdiel od tvrdení Fínska sa Komisia domnieva, že spoločnosť Karjaportti bola už v marci 2004 v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 (pozri odôvodnenia 123 - 128), a to je ďalší dôvod, prečo sa na záruku nemôže vzťahovať bod 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008.
(167)
Navyše záruka sa poskytla bez akéhokoľvek poplatku, aj keď spoločnosť čelila ťažkostiam a riziko pre mesto Mikkeli by sa mohlo považovať za veľké. Záruka pokrývala 100 % uvedeného úveru, t. j. orgán, ktorý poskytol záruku, sám znášal riziko, že príjemca nesplní záväzky, a záruka sa poskytla ako absolútna záruka, to znamená, že ručiteľ zodpovedá za istinu akoby bola jeho vlastná, a keď istina nadobudne splatnosť, veriteľ môže požiadať ručiteľa o jej splatenie.
(168)
Navyše Fínsko sa domnieva, že opatrenie je v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, najmä z dôvodu účasti súkromných strán. Tento argument je možné zamietnuť. Podľa informácií, ktoré predložilo Fínsko, po prvé súkromné strany neposkytli príjemcovi záruky, ale úvery. Po druhé, úvery, ktoré poskytli súkromné strany, sa neposkytli v tom istom období ako zaručené penzijné úvery. Po tretie úroková sadzba na úver, o ktorú požiadala prinajmenšom jedna súkromná strana, už bola vyššia ako úroková sadzba na penzijný úver. Dôležitejšie je, že súkromné strany sa dohodli iba na krátkodobých úveroch s dĺžkou trvania niekoľko mesiacov, kým záruka, ktorú poskytlo mesto Mikkeli, pokrývala úver s dĺžkou trvania desať rokov.
(169)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu. Navyše opatrenie č. 4 spĺňa všetky ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci. Ako sa podrobne uvádza v odôvodneniach 133, 140 a 141, táto záruka takisto pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľná štátu, je selektívna a narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(170)
Opatrenie č. 5: Tvrdenie Fínska, že opatrenie sa poskytlo s cieľom pokračovať v investícii, ktorá sa začala v roku 2000, je možné zamietnuť, keďže je zrejmé, že záruka bola novým opatrením.
(171)
Podľa bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008 je možné vylúčiť existenciu štátnej pomoci v rámci individuálnej štátnej záruky, ak sú splnené štyri kumulatívne požiadavky (pozri odôvodnenie 135). Ako v prípade opatrenia č. 4, posudzovaná záruka pokrýva 100 % úveru a spoločnosť Karjaportti bola už v máji 2004 v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 (pozri odôvodnenia 123 - 128). Na záruku sa preto nemôže vzťahovať bod 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008.
(172)
Navyše, a podobne ako v prípade opatrenia č. 4, sa záruka poskytla bez akéhokoľvek poplatku, aj keď spoločnosť čelila ťažkostiam a riziko pre mesto Mikkeli by sa mohlo považovať za veľké. Záruka pokrývala 100 % príslušného úveru a bola poskytnutá ako absolútna záruka. Preto sa v uvedenom prípade Komisia na rozdiel od Fínska domnieva, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(173)
Navyše opatrenie č. 5 spĺňa všetky ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci. Ako sa podrobne uvádza v odôvodneniach 133, 140 a 141, takisto táto záruka pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľná štátu, je selektívna a narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(174)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie č. 4 a opatrenie č. 5 predstavujú štátnu pomoc.
(175)
Fínsko nepredložilo nijaké tvrdenia, pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrenia č. 4. V prípade opatrenia č. 5 sa Fínsko odvolávalo na článok 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ a usmernenie o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 (pozri odôvodnenie 95). Usmernenie o národnej regionálnej pomoci z roku 1998 sa však nemôže použiť ako základ porovnateľnosti, keďže spoločnosť Karjaportti bola v čase poskytnutia uvedených dvoch záruk v ťažkostiach (pozri odôvodnenia 123 - 128). Podľa usmernenia z roku 1998 sa pomoc spoločnostiam v ťažkostiach posúdi podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu (50). Komisia preto najprv posúdi, či sú opatrenia č. 4 a 5 zlučiteľné ako pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. V čase poskytnutia sa uplatňovali usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 (51).
(176)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 musí pomoc na záchranu spĺňať určité požiadavky, ktoré posudzované opatrenie nespĺňa.
(a)
Po prvé, keďže opatrenia pozostávajú z podpory likvidity vo forme záruky [bod 23 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999], úvery, na ktoré sa vzťahujú príslušné záruky, neboli poskytnuté s úrokovou sadzbou, ktorá by bola porovnateľná prinajmenšom s úrokovou sadzbou na úvery pre zdravé spoločnosti (referenčná sadzba pre Fínsko v marci 2004: 4,43 % plus 100 bázických bodov; referenčná sadzba pre Fínsko v máji 2004: 4,43 % plus 100 bázických bodov).
(b)
Po druhé, záruky sa nespájali s úverom, ktorý sa mal splatiť v časovom horizonte neprekračujúcom obdobie dvanásť mesiacov po čerpaní poslednej splátky firme [bod 23 písm. b) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(c)
Po tretie, Fínsko neposkytlo informácie o tom, že pomoc bola preukázaná na základe závažných sociálnych ťažkostí a nemala nevhodné negatívne a prenesené účinky na iné členské štáty [bod 23 písm. c) usmernení z roku 1999].
(d)
Po štvrté, záruky sa nesplatili v lehote 6 mesiacov ani sa nevytvoril plán reštrukturalizácie v zmysle usmernení z roku 1999 [bod 23 písm. d) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(e)
Nakoniec neexistujú nijaké náznaky, že záruky sa obmedzili na čiastku potrebnú na udržanie firmy v podnikaní na obdobie, na ktoré bola pomoc schválená [bod 23 písm. e) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(177)
Opatrenia č. 4 a 5 nespĺňajú všetky požiadavky na pomoc na reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999.
(a)
Po prvé, opatrenia neboli podmienené vykonaním plánu reštrukturalizácie (bod 31 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999). Poznamenáva sa, že sa nevytvoril nijaký plán reštrukturalizácie v zmysle bodu 32 a nasl. usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999.
(b)
Po druhé, očakáva sa, že príjemcovia pomoci významne prispejú k plánu reštrukturalizácie zo svojich vlastných zdrojov (bod 40 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999) a v prípade posudzovaných opatrení neexistuje nijaký náznak vlastného príspevku príjemcu.
(c)
Po tretie, s cieľom zabrániť nadmernému narúšaniu hospodárskej súťaže je nevyhnutné prijať kompenzačné opatrenia (bod 37 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999). Uvedené opatrenia sa neustanovili.
(178)
Na základe toho sa Komisia domnieva, že opatrenia sa neposkytli v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999.
(179)
Ďalej je potrebné posúdiť, či by opatrenia č. 4 a 5 mohli byť zlučiteľné na základe inej výnimky ustanovenej v článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ.
(180)
Výnimky uvedené v článku 107 ods. 2 ZFEÚ sa v tomto prípade neuplatňujú, pretože príslušné opatrenia nemali sociálnu povahu, neboli poskytnuté jednotlivým spotrebiteľom, nie sú určené na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami a neboli poskytnuté hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko v dôsledku rozdelenia Nemecka.
(181)
Ďalšie výnimky sú stanovené v článku 107 ods. 3 ZFEÚ.
(182)
V článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ sa ustanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať „pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou“. V čase poskytnutia sa spoločnosť Karjaportti nachádzala v takej oblasti.
(183)
Zlučiteľnosť štátnej pomoci poskytovanej podporovaným oblastiam v období poskytnutia opatrení č. 4 a 5 bola upravená usmernením o národnej regionálnej pomoci z roku 1998. Podľa uvedeného usmernenia podniky v ťažkostiach nie sú oprávnené na regionálnu pomoc. Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že výnimka stanovená v článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ sa nevzťahuje na túto pomoc.
(184)
V článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ sa stanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať „pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu“. Komisia poznamenáva, že príslušná pomoc nie je určená na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu a Komisia takisto nenašla dôkaz, že je určená na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve Fínska. Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že táto pomoc nespĺňa podmienky výnimky stanovenej v článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ.
(185)
V článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ sa stanovuje, že pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak takáto pomoc neovplyvňuje podmienky obchodovania a hospodárskej súťaže v Únii v rozsahu, ktorý odporuje spoločným záujmom. Je zrejmé, že tento článok sa nevzťahuje na daný prípad.
(186)
V článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ sa oprávňuje pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. Komisia vypracovala niekoľko usmernení a oznámení, v ktorých sa uvádza, ako sa bude uplatňovať výnimka stanovená v tomto článku. Komisia sa však domnieva, že vzhľadom na povahu a vlastnosti pomoci je zrejmé, že výnimky podľa týchto usmernení a oznámení sa nevzťahujú na daný prípad.
(187)
Na základe uvedených skutočností sa Komisia domnieva, že opatrenia č. 4 a 5 zahŕňajú štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
7.3.4. Reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6)
(188)
Hlavné tvrdenie Fínska, ako sa uvádza v odôvodneniach 96 - 98, je, že mesto Mikkeli nebolo veľkorysejšie ako ostatní veritelia spoločnosti, ale že konalo spolu so súkromnými veriteľmi príjemcu a za rovnakých podmienok. Teda v súvislosti so schválením plánu reštrukturalizácie konalo ako súkromný investor v trhovom hospodárstve.
(189)
Prvá otázka, ktorú je potrebné v tejto súvislosti preskúmať, je, či sa test subjektu trhového hospodárstva vzťahuje na situácie, keď jeden alebo viac verejných subjektov, ktorých správanie je pripísateľné štátu, vykonáva viacero opatrení vo vzťahu k jednému podniku. Touto otázkou sa zaoberal Súd prvého stupňa vo veci BP Chemicals/Komisia (52). Podľa názoru súdu iba skutočnosť, že verejný podnik už vložil do dcérskej spoločnosti kapitálové vklady, ktoré sa klasifikujú ako „pomoc“, neznamená automaticky, že ďalšie kapitálové vklady nemožno klasifikovať ako investíciu, ktorá spĺňa podmienky testu súkromného investora v trhovom hospodárstve. Je však potrebné, aby Komisia určila, či viacero opatrení vo vzťahu k jednej spoločnosti možno odôvodnene oddeliť a či ich možno považovať za nezávislé opatrenia. V tejto súvislosti je podľa súdu potrebné preskúmať časovú postupnosť a účel skúmaných opatrení, a situáciu dcérskej spoločnosti v období prijatia každého rozhodnutia o vložení vkladov (53).
(190)
V skúmanom prípade je potrebné, aby Komisia určila, či záruky poskytnuté v marci a máji 2004 (opatrenie č. 4 a opatrenie č. 5) možno oddeliť od reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6). Aj keď je pravda, že rozhodnutia o všetkých troch opatreniach sa prijali v jednom roku, Komisia podotýka, že zasiahli v odlišnej súvislosti. Medzitým sa začal reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu, na ktorom sa zúčastnili všetci veritelia spoločnosti. Preto účelom opatrenia č. 6 už nebolo umožniť spoločnosti obnoviť životaschopnosť bez platobnej neschopnosti prostredníctvom získania nových finančných prostriedkov od súkromných bánk. Namiesto toho bolo cieľom mesta Mikkeli, ako aj všetkých ostatných veriteľov, maximalizovať v rámci svojej úlohy veriteľov úhradu svojich nesplatených pohľadávok v rámci obmedzení vnútroštátnych právnych predpisov o bankrote. Komisia sa preto domnieva, že opatrenie č. 6 možno oddeliť od opatrení č. 4 a 5.
(191)
Ako sa uvádza v odôvodnení 31, spoločnosť Karjaportti spolu so svojimi súkromnými veriteľmi požiadala podľa zákona 47/1993 o reštrukturalizácii podnikov okresný súd v Mikkeli o reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu. Súdu predložili plán reštrukturalizácie vrátane podrobných informácií o opatreniach, ktoré sú predmetom posúdenia. Súd po preverení podrobných informácií schválil plán reštrukturalizácie. Komisia poznamenáva, že spoločnosť Karjaportti je predmetom reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu podľa právnych predpisov Fínska. V skutočnosti je účelom uvedeného reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu obnova rentabilnej obchodnej činnosti dlžníka vo finančnej núdzi s cieľom zabezpečiť jej stálu rentabilitu a dosiahnuť vyrovnanie dlhov. Komisia sa preto domnieva, že opatrenia, ktoré prijalo mesto Mikkeli v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu, možno posúdiť podľa zásady investora v trhovom hospodárstve.
(192)
V judikatúre vo veci Magefesa (54) sa uvádza, že ak je štát veľkorysejší ako ostatní veritelia spoločnosti, opatrenia v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu môžu predstavovať štátnu pomoc. Komisia preto preveruje, či sa v reštrukturalizačnom procese zaobchádzalo so súkromnými a verejnými veriteľmi rovnako.
(193)
Po prvé sa uvádza, že celkovo […] reštrukturalizačných dlhov (približne [30 - 70] %) sú pohľadávky súkromných veriteľov. Hlavnými súkromnými veriteľmi sú Nordea Bank, Pohjola Bank a Nordea Financing. Po druhé je potrebné dospieť k záveru, že veritelia spoločnosti Karjaportti boli podľa ich hodnotenia rozdelení do rôznych skupín. Mesto Mikkeli spolu so súkromnými veriteľmi Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank a Nordea Financing, ako aj so špecializovanou finančnou spoločnosťou Finnvera, ktorá je vo vlastníctve štátu, patrilo do skupiny veriteľov veľkých zabezpečených dlhov. Ako vyplýva z tabuľky IV, podiel mesta Mikkeli v rámci týchto veľkých zabezpečených dlhov je [10 - 40] %, keďže podiel súkromných veriteľov spolu je [30 - 70] %. Podiel spoločnosti Finnvera je [10 - 40] %.
(194)
Ďalej sa podrobnejšie skúma každé opatrenie prijaté mestom Mikkeli:
(195)
Zníženie úrokových sadzieb na zabezpečené dlhy: Ako vyplýva z tabuľky V, úrokové sadzby na úvery a ostatné dlhy (nezaplatené poplatky), ktoré sa považovali za „veľké zabezpečené dlhy“, boli rovnaké pre súkromných aj verejných veriteľov okrem […]. Tento veriteľ mal na všetky nesplatené sumy od začiatku reštrukturalizačného procesu úrokovú sadzbu […] EURIBOR, kým ostatní veritelia mali na časť nesplatenej sumy do roku 2010 len […] EURIBOR mínus […] %. Tento rozdiel vyplýval zo skutočnosti, že […] mal najvyššie hodnotenie, pokiaľ ide o zábezpeky poskytnuté spoločnosti Karjaportti ako zábezpeka úveru. Dospelo sa k záveru, že vyššie hodnotenie […] odôvodňuje rozdiel uplatnených úrokových sadzieb.
(196)
Prepracovanie harmonogramu splácania úverov: Pohľadávky mesta Mikkeli sa časovo posunuli v takom istom rozsahu ako pohľadávky ostatných zabezpečených dlžníkov. Ako vyplýva z tabuľky VI, spoločnosť Karjaportti musí všetkým zabezpečeným veriteľom zaplatiť splátky od júla 2009 až do roku 2015, keď najväčšia časť splátky nadobudne splatnosť (43 % kapitálu každého zabezpečeného dlhu). Podiel všetkých splátok, ktoré musí zaplatiť každému veriteľovi, je vzhľadom na celkovú sumu pohľadávky príslušného veriteľa rovnaký (2 % nesplatenej sumy za prvé tri splátky; 4 % za ďalšie dve splátky; 6 % za zvyšné splátky). Výška poslednej splátky je 43 % kapitálu pre každého zabezpečeného veriteľa. S mestom Mikkeli sa preto nezaobchádzalo nevýhodnejšie ako so súkromnými veriteľmi v podobnej situácii.
(197)
Podmienené vzdanie sa pohľadávky: Podľa plánu reštrukturalizácie, ako sa uvádza v odôvodneniach 42 a 43, sumy, ktoré budú na konci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu predmetom vzdania sa, ak sa nesplnia určité hospodárske podmienky, sa zakladajú na porovnaní hodnoty zábezpeky, ak bude Karjaportti pokračovať vo svojej činnosti, a hodnoty zábezpeky v čase jej realizácie určenej pre každého príslušného veriteľa, pričom sa zohľadní ich príslušné hodnotenie. Výšku zábezpeky v dvoch scenároch určili dvaja nezávislí odhadcovia v čase, keď sa vytvoril plán reštrukturalizácie, na základe porovnateľných cien a informácií o prenájme. Vzhľadom na to nie je potrebné, aby sa […] na konci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu vzdal svojich pohľadávok, keďže je veriteľom s najvyšším hodnotením. Podľa uvedeného postupu sa takisto určili sumy pre ostatných veriteľov a ich výška sa uvádza v odôvodnení 43. Postup, ktorý sa použil pri určení príslušných súm, sa môže považovať za hodnoverný najmä preto, lebo uvádza do súvislosti príslušné hodnotenie a výšku príslušnej zábezpeky v uvedených dvoch scenároch. Prakticky sa výpočet zakladal na nezávislých hodnoteniach expertov a pri určení súm, o ktoré sa na konci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu môžu maximálne znížiť reštrukturalizačné dlhy, sa na všetkých veriteľov uplatňovali rovnaké zásady. Na základe toho je možné domnievať sa, že so všetkými veriteľmi sa zaobchádzalo rovnako.
(198)
Komisia sa vo všeobecnosti domnieva, že s mestom Mikkeli sa v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu nezaobchádzalo nevýhodnejšie ako so súkromnými veriteľmi. Ak sa vzhľadom na ostatných veriteľov vyskytli rozdiely, boli odôvodnené odlišnou kvalitou zábezpek, ktorých držiteľmi boli príslušní veritelia. Preto je na základe uvedených skutočností potrebné konštatovať, že príjemca nezískal z reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu výhodu v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Zamietli sa pochybnosti, ktoré Komisia vyjadrila v rozhodnutí o začatí konania, a opatrenia uvedené v odôvodneniach 31 - 43 nepredstavujú štátnu pomoc.
7.3.5. Odkúpenie akcií (opatrenie č. 7)
(199)
Po prvé Komisia poznamenáva, že odkúpenie akcií nebolo súčasťou reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu.
(200)
Fínsko tvrdí, že mesto Mikkeli konalo v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve, keď odkúpilo akcie. Najprv, vzhľadom na zákonitosti vo veci BP Chemicals (pozri odôvodnenia 189 - 191), je potrebné určiť, či sa na opatrenie č. 7 môže uplatniť zásada investora v trhovom hospodárstve, keďže mesto Mikkeli už v minulosti poskytlo spoločnosti Karjaportti opatrenia pomoci. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že opatrenia č. 4 a 5 sa prijali pred začiatkom reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu, kým odkúpenie akcií sa konalo až potom. Navyše, keďže účelom opatrení č. 4 a 5 bolo umožniť príjemcovi pokračujúci prístup k likvidite, po začatí reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu bolo zrejmé, že uvedené potreby sa budú riešiť v rámci takéhoto procesu. Preto sa dospelo k záveru, že opatrenie č. 7 sa môže oddeliť od opatrení č. 4 a 5 a že na opatrenie č. 7 v zásade možno uplatniť zásadu investora v trhovom hospodárstve.
(201)
Ako sa uvádza v odôvodnení 156, zásadu investora v trhovom hospodárstve možno uplatniť na odkúpenie pozemkov alebo iného majetku štátom. Fínsko poskytlo odhad hodnoty akcií, ktorý vykonala […] (55), realitná agentúra so sídlom v Helsinkách. V odhade z 29. marca 2005 sa uvádza hodnota akcií v realitnej spoločnosti od 1 mil. EUR do 1,1 mil. EUR. Odhad sa zakladal na hodnote nehnuteľnosti, ktorú vlastnila spoločnosť. Na určenie hodnoty sa použili dva postupy: kapitálová hodnota pri trhovom nájomnom (podľa štatistických údajov o bývaní zhromaždených štatistickým úradom Fínska) a hodnota pre ďalší predaj (podľa navrhovaných predajných cien).
(202)
V čase predaja akcií sa nehnuteľnosť prenajímala za cenu pod úrovňou trhového nájomného. Podľa odhadu sa s maximálnym ročným zvýšením nájomného mohla za dva roky dosiahnuť úroveň trhového nájomného. Hodnota nehnuteľnosti bola v čase odkúpenia upravená a nakoniec mesto Mikkeli kúpilo akcie za cenu 860 000 EUR.
(203)
Odhad vykonal nezávislý expert. V rámci použitého postupu, ako sa uvádza vyššie v texte, sa mala preveriť najprv kapitálová hodnota pri trhovom nájomnom, potom hodnota pre ďalší predaj. Obe hodnoty sa zakladali na trhových údajoch a uvedené dve hodnoty sa použili na určenie hodnoty akcií, ktorá bola takisto prispôsobená úrovni nájomného, ktoré bolo aktuálne v čase kúpy. Tento postup sa považuje za hodnoverný. Komisia konštatuje, že akcie v spoločnosti Kiinteistö Oy Suksimäki sa kúpili za trhovú cenu a že opatrenie neposkytovalo spoločnosti Karjaportti výhodu.
(204)
Na základe uvedených skutočností sa zamietajú pochybnosti, ktoré Komisia vyjadrila v rozhodnutí o začatí konania, a dospelo sa k záveru, že opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc.
7.3.6. Prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8)
(205)
Fínsko tvrdí, že prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery je bežné opatrenie v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu. Je pravda, že uvedené opatrenie sa môže považovať za opatrenie vlastné reštrukturalizačnému procesu pod dohľadom súdu. V uvedenom prípade bol prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery v roku 2005 v zásade stanovený už v pláne reštrukturalizácie pre všetkých veriteľov veľkých zabezpečených dlhov ([dvaja súkromní veritelia] a Finnvera). Vzhľadom na to Komisia neskúma skutočnosť, že nezaplatené úrokové sadzby sa previedli na úvery ako štátna pomoc. Je však potrebné preveriť, či sa úroková sadzba, ktorú mesto Mikkeli účtovalo spoločnosti Karjaportti, spájala s výhodou pre túto spoločnosť.
(206)
Fínsko sa v tejto súvislosti domnieva, že mesto Mikkeli konalo v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve, keďže súkromní veritelia spolu s mestom Mikkeli previedli nezaplatené úrokové sadzby na úvery. Predovšetkým z rovnakého dôvodu ako v prípade reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu sa dospelo k záveru, že zásadu súkromného investora na trhu možno v zásade uplatniť na opatrenie č. 8, keďže toto opatrenie je oddeliteľné od opatrení č. 4 a 5 (pozri odôvodnenia 189 - 191). Na základe uplatnenia zásady súkromného investora na trhu na posudzovaný prípad Komisia poznamenáva: Aj keď je pravda, že prevod sa vzťahoval nielen na mesto Mikkeli, ale takisto na [súkromných veriteľov], úroková sadzba na úvery nebola rovnaká. V skutočnosti [jeden súkromný veriteľ] požiadal o trojmesačný EURIBOR plus 1,5 % a [druhý súkromný veriteľ] o trojmesačný EURIBOR plus 2 %, aj keď mesto Mikkeli požiadalo len o trojmesačný EURIBOR plus 0,3 %. Preto je úroková sadzba, ktorú mesto Mikkeli v súvislosti s úverom schválilo, o 1,2 % nižšia ako úrok, ktorý účtoval [jeden súkromný veriteľ], a o 1,7 % nižšia ako úrok, ktorý účtoval [druhý súkromný veriteľ]. Preto možno zamietnuť tvrdenie, že mesto Mikkeli konalo za rovnakých podmienok ako súkromní veritelia. Vzhľadom na rozdielnosť úrokových sadzieb je takisto možné vylúčiť, že mesto Mikkeli účtovalo za úver trhový poplatok. Preto úver, na ktorý mesto Mikkeli previedlo nezaplatené úrokové sadzby, predstavuje pre Karjaportti výhodu.
(207)
Navyše opatrenie č. 8 spĺňa všetky ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci. Ako sa podrobne uvádza v odôvodneniach 133, 140 a 141, úver pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľný štátu, je selektívny a narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(208)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie č. 8 predstavuje štátnu pomoc.
(209)
Fínsko nepredložilo nijaké tvrdenia, pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrenia č. 8. Keďže spoločnosť Karjaportti bola v čase prevodu nezaplatených úrokových sadzieb v ťažkostiach (pozri odôvodnenia 123 - 129), Komisia najprv posúdi, či je opatrenie č. 8 zlučiteľné ako pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. V čase poskytnutia sa uplatňovali usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (56).
(210)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 musí pomoc na záchranu spĺňať určité požiadavky, ktoré uvedené opatrenie nespĺňa.
(a)
Po prvé, keďže opatrenie pozostáva z podpory likvidity vo forme úveru [bod 25 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004], uplatňovaná úroková sadzba nie je ani porovnateľná s úrokovými sadzbami na úvery pre zdravé spoločnosti (referenčná sadzba pre Fínsko v decembri 2005: 4,08 % plus 100 bázických bodov; úroková sadzba na úver bola trojmesačný EURIBOR plus 0,3 % a 19. decembra 2005 bola 2,486 % plus 30 bázických bodov).
(b)
Po druhé, Fínsko sa nezaviazalo oznámiť plán reštrukturalizácie v lehote šiestich mesiacov od schválenia pomoci a dĺžka trvania opatrenia nebola obmedzená na šesť mesiacov [bod 25 písm. a) a c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004].
(c)
Po tretie nebola splnená zásada „jedenkrát a naposledy“ [bod 25 písm. e) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004], keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(211)
Opatrenie nespĺňa ani všetky požiadavky na pomoc na reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(a)
Po prvé, opatrenie nie je podmienené vykonaním plánu reštrukturalizácie (bod 34 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004). Keďže je pravda, že plán reštrukturalizácie spoločnosti Karjaportti sa vytvoril v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu, nie je v súlade s požiadavkami stanovenými v bode 35 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (dĺžka trvania 10 rokov, nijaká analýza citlivosti, nijaká obnova dlhodobej životaschopnosti v primeranej lehote).
(b)
Po druhé, očakáva sa, že príjemcovia pomoci významne prispejú k plánu reštrukturalizácie zo svojich vlastných zdrojov (bod 43 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004) a v prípade posudzovaných opatrení neexistuje nijaký náznak vlastného príspevku príjemcu.
(c)
Po tretie, opatrenie nespĺňa zásadu „jedenkrát a naposledy“, keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(212)
Na základe toho sa Komisia domnieva, že opatrenie sa neposkytlo v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(213)
Ďalej je potrebné posúdiť, či by opatrenie č. 8 mohlo byť zlučiteľné na základe inej výnimky ustanovenej v článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ. Z tých istých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 4 a opatrenia č. 5 (pozri odôvodnenia 179 - 186) sa Komisia domnieva, že nie sú splnené žiadne výnimky. Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie č. 8 zahŕňa štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
7.3.7. Odpísanie dlhov vo finančných výkazoch v roku 2006 a 2008 (opatrenie č. 9 a opatrenie č. 10)
(214)
Najprv je potrebné preveriť, či by uvedené odpísanie dlhov mohlo poskytovať spoločnosti Karjaportti výhodu. To by bolo v prípade, ak by sa mesto Mikkeli vzdalo vymáhania dlhov, to znamená, ak by sa zrieklo daných dlhov.
(215)
Ako sa uvádza v odôvodnení 105, Fínsko potvrdilo, že odpísanie dlhov bolo len účtovným opatrením, ktoré nemá vplyv na právny vzťah medzi veriteľom a dlžníkom, to znamená, že dlhov sa nevzdalo. Podľa dokumentov, ktoré predložilo Fínsko, mesto Mikkeli naďalej vymáha dlhy.
(216)
Podľa zásady obozretnosti v rámci osvedčeného účtovného postupu a v súlade so zákonom o účtovníctve 1336/1997 nesmie hodnota pohľadávok zapísaných v súvahe prevýšiť ich pravdepodobnú hodnotu. Vzhľadom na to sa pohľadávky, ktoré pravdepodobne nebude možné vymáhať, zapíšu do výkazu ziskov a strát ako výdavky.
(217)
Na základe uvedených skutočností sa Komisia domnieva, že odpísanie dlhov sa vykonalo len vo finančných výkazoch mesta Mikkeli v súlade s účtovnými normami a príslušné nároky sa naďalej vymáhajú v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu.
(218)
Zamietli sa pochybnosti, ktoré Komisia vyjadrila v rozhodnutí o začatí konania, a možno konštatovať, že opatrenia neposkytovali spoločnosti Karjaportti výhodu. Preto opatrenia č. 9 a 10 nezahŕňajú štátnu pomoc.
7.3.8. Prepracovanie harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12)
(219)
Je možné zamietnuť tvrdenie Fínska, že opatrenie je vlastné reštrukturalizačnému procesu pod dohľadom súdu a nezahŕňa štátnu pomoc. Po prvé, v pôvodnom pláne reštrukturalizácie sa nepredpokladalo prepracovanie harmonogramu splácania dlhov v roku 2009, a po druhé skutočnosť, že uvedená reštrukturalizácia by sa vykonala v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, nie je dostatočná na vylúčenie štátnej pomoci (57).
(220)
V zásade možno za štátnu pomoc považovať takisto opatrenia na zníženie poplatkov, ktoré sú spravidla zahrnuté v rozpočte podniku. Pokiaľ ide o prepracovanie harmonogramu splácania dlhov, Komisia posudzuje uvedené správanie testom súkromného veriteľa (58). V rámci neho sa štát považuje skôr za verejného veriteľa, ktorý sa tak ako súkromný veriteľ usiluje o vymoženie splatných súm a ktorý preto s dlžníkom uzatvára dohody, podľa ktorých sa prepracuje harmonogram splácania akumulovaných dlhov alebo sa uvedené dlhy uhradia v splátkach s cieľom uľahčiť ich splatenie (59). Výhodnejšie zaobchádzanie je v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ možné, ak dlžnú sumu možno verejnému veriteľovi splatiť za výhodnejších podmienok, ako by dovolil súkromný veriteľ. Komisia berie do úvahy tvrdenie Fínska, že prepracovanie harmonogramu sa nikdy nevykonalo, keďže správny súd v Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) jeho vykonanie zakázal. Ako však Fínsko uvádza, harmonogram splácania dlhov sa predsa len predĺžil a výsledkom bolo posunutie splatných platieb. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že skutočné prepracovanie sa od oznámeného prepracovania odlišuje sumami a lehotami. Suma, ktorá bola v skutočnosti predmetom prepracovania mestom Mikkeli, je nižšia ako pôvodne oznámená suma a prepracovanie harmonogramu sa dovolilo len na obdobie kratšie ako pôvodne oznámené. Na základe tejto skutočnosti sa dospelo k záveru, že oznámené opatrenie sa vykonalo s úpravami. Bez ohľadu na uvedené úpravy Komisia poznamenáva, že súkromný veriteľ by z dôvodov uvedených v tomto odôvodnení nikdy neprijal prepracovanie harmonogramu v akejkoľvek forme.
(221)
Súkromný veriteľ spravidla presadzuje svoje nároky, ak predtým uzatvoril dohody o prepracovaní harmonogramu splácania dlhov, ktoré dlžník nedodržiava (60). Naopak mesto Mikkeli schválilo následné prepracovanie harmonogramu splácania dlhu, keď spoločnosť Karjaportti nedodržala podmienky prepracovania harmonogramu splácania dlhu schváleného v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu. Navyše neexistujú konkrétne dôvody na nevymáhanie, ako napríklad vyššie záruky poskytnuté mestu Mikkeli. Nakoniec, pokiaľ ide o prognózy budúcej ziskovosti a životaschopnosti spoločnosti, Komisia sa domnieva, že finančná situácia spoločnosti neposkytovala dôvod predpokladať, že investície dosiahnu v primeranom období prijateľnú úroveň ziskovosti. V čase poskytnutia bola spoločnosť Karjaportti v konkurznom konaní a navyše od roku 2004 bola predmetom reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu. Vzhľadom na to Komisia poznamenáva, že hypotetický súkromný veriteľ by v tej istej situácii ako mesto Mikkeli nesúhlasil s ďalším prepracovaním harmonogramu splácania dlhov.
(222)
Fínsko v tejto súvislosti uvádza, že mesto Mikkeli konalo za rovnakých podmienok ako ostatní veritelia spoločnosti Karjaportti.
(223)
V skutočnosti, pokiaľ ide o oznámené prepracovanie harmonogramu splácania dlhov, Fínsko uvádza, že súhlas súkromných veriteľov bol podmienený súhlasom mesta Mikkeli. Po druhé sa zdá, že plánované prepracovanie harmonogramu splácania dlhov nepredpokladalo rovnaké podmienky pre všetkých zabezpečených veriteľov. Aj keby mesto Mikkeli posunulo platby neuhradených dlhov na rok 2011, súkromní veritelia by v roku 2009 dostali splátku. Vzhľadom na túto skutočnosť možno zamietnuť tvrdenie, ktoré predložilo Fínsko.
(224)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie nespĺňa test súkromného veriteľa a že poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(225)
Pokiaľ ide o ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Komisia poznamenáva, že mesto Mikkeli schválilo prepracovanie harmonogramu splácania dlhov, ktoré preto pozostáva zo štátnych zdrojov a je pripísateľné štátu. Navyše opatrenie možno považovať za selektívne. Nakoniec, ako sa podrobnejšie uvádza v odôvodneniach 133, 140 a 141, narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(226)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
(227)
Hlavné tvrdenie Fínska bolo, že toto opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc; Fínsko však takisto oznámilo opatrenie č. 12 ako pomoc na záchranu (pozri odôvodnenie 1). V skutočnosti, keď mesto Mikkeli schválilo prepracovanie harmonogramu splácania dlhov, bola spoločnosť Karjaportti v ťažkostiach v zmysle bodu 10 písm. c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (pozri odôvodnenia 123 - 129). Vzhľadom na to je potrebné posúdiť zlučiteľnosť skúmaného opatrenia na základe usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(228)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 musí pomoc na záchranu spĺňať určité požiadavky, ktoré uvedené opatrenie nespĺňa.
(a)
Po prvé, opatrenie nepozostáva z podpory likvidity vo forme pôžičiek alebo záruk na úver [bod 25 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004], ale z posunutia platieb.
(b)
Po druhé, Fínsko sa nezaviazalo oznámiť plán reštrukturalizácie v lehote šiestich mesiacov od schválenia pomoci a dĺžka trvania opatrenia nebola obmedzená na šesť mesiacov [bod 25 písm. a) a c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004].
(c)
Po tretie, nebola splnená zásada „jedenkrát a naposledy“ [bod 25 písm. e) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004], keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(229)
Opatrenie nespĺňa všetky požiadavky na pomoc na reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(a)
Po prvé, opatrenie nie je podmienené vykonaním plánu reštrukturalizácie (bod 34 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004). Poznamenáva sa, že sa nevytvoril nijaký plán reštrukturalizácie v zmysle bodu 35 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(b)
Po druhé sa očakáva, že príjemcovia pomoci významne prispejú k plánu reštrukturalizácie zo svojich vlastných zdrojov (bod 43 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004) a v prípade posudzovaných opatrení neexistuje nijaký náznak vlastného príspevku príjemcu.
(c)
Po tretie, s cieľom zabrániť nadmernému narúšaniu hospodárskej súťaže je nevyhnutné prijať kompenzačné opatrenia (bod 38 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004). Uvedené opatrenia sa neustanovili.
(d)
Po štvrté, opatrenie nespĺňa zásadu „jedenkrát a naposledy“, keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(230)
Na základe toho sa Komisia domnieva, že opatrenie sa neposkytlo v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(231)
Ďalej je potrebné posúdiť, či by opatrenie č. 12 mohlo byť zlučiteľné na základe inej výnimky stanovenej v článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ.
(232)
Výnimky uvedené v článku 107 ods. 2 ZFEÚ sa v tomto prípade neuplatňujú, pretože toto opatrenie nemalo sociálnu povahu, nebolo poskytnuté jednotlivým spotrebiteľom, nie je určené na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami a nebolo poskytnuté hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko v dôsledku rozdelenia Nemecka.
(233)
Ďalšie výnimky sú stanovené v článku 107 ods. 3 ZFEÚ.
(234)
V článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ sa stanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať „pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou“. V čase poskytnutia sa spoločnosť Karjaportti nachádzala v takej oblasti.
(235)
Zlučiteľnosť štátnej pomoci poskytnutej podporovaným oblastiam je upravená v usmernení o národnej regionálnej pomoci z roku 1998. Podľa týchto usmernení spoločnosti v ťažkostiach nie sú oprávnené na regionálnu pomoc. Na základe toho Komisia konštatuje, že výnimka stanovená v článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ sa nevzťahuje na túto pomoc.
(236)
V článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ sa stanovuje, že za zlučiteľnú s vnútorným trhom možno považovať „pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu“. Komisia poznamenáva, že príslušná pomoc nie je určená na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu a Komisia takisto nenašla dôkaz, že je určená na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve Fínska. Na základe uvedených okolností Komisia konštatuje, že táto pomoc nespĺňa podmienky výnimky stanovenej v článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ.
(237)
V článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ sa stanovuje, že pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak takáto pomoc neovplyvňuje podmienky obchodovania a hospodárskej súťaže v Únii v rozsahu, ktorý odporuje spoločným záujmom. Je zrejmé, že tento článok sa nevzťahuje na daný prípad.
(238)
V článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ sa oprávňuje pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. Komisia vypracovala niekoľko usmernení a oznámení, v ktorých sa uvádza, ako sa bude uplatňovať výnimka stanovená v tomto článku. Komisia sa však domnieva, že vzhľadom na povahu a vlastnosti pomoci je zrejmé, že výnimky podľa týchto usmernení a oznámení sa nevzťahujú na daný prípad.
(239)
Na základe uvedených tvrdení sa Komisia domnieva, že opatrenie č. 12 zahŕňa štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
7.4. Opatrenia, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera
(240)
Komisia na úvod pripomína, že Fínsko sa v súvislosti s rozhodnutím o štátnej pomoci N 715/2006 zaviazalo, že činnosti spoločnosti Finnvera budú obmedzené na správu schém štátnej pomoci. Na základe toho Komisia 25. septembra 2007 (dátum prijatia rozhodnutia Komisie) rozhodla, že oslobodenie spoločnosti Finnvera od dane z príjmu nepredstavuje štátnu pomoc. Opatrenia č. 13 až 17 sa poskytli pred rozhodnutím Komisie vo veci N 715/2006. Opatrenie č. 18 sa poskytlo po prijatí rozhodnutia Komisie vo veci N 715/2006. Preto je potrebné, aby Komisia v súvislosti s posúdením opatrenia č. 18 vzala do úvahy záväzok, ktorý v tejto veci prijali fínske orgány.
7.4.1. Záruka poskytnutá 17. marca 2004 (opatrenie č. 13)
(241)
Aby sa opatrenie považovalo za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, musí sa poskytnúť priamo alebo nepriamo zo štátnych prostriedkov a musí byť pripísateľné štátu. Fínsko nespochybňuje, že opatrenia, ktoré prijala Finnvera, pozostávajú zo štátnych prostriedkov a sú pripísateľné štátu. Podľa judikatúry sa finančné prostriedky spoločnosti považujú za štátne prostriedky, ak štát prostredníctvom uplatnenia svojho dominantného vplyvu nad takými podnikmi môže riadiť použitie ich prostriedkov (61). Opatrenia, ktoré poskytla osobitná finančná inštitúcia, ktorá sa na základe svojho štatútu môže považovať za verejnoprávny orgán, sú spravidla pripísateľné štátu (62). Súd ďalej vysvetlil pojem pripísateľnosť vo veci Stardust Marine (63). Poskytol tieto ukazovatele pripísateľnosti: integrácia verejného podniku do štruktúr verejnej správy; povaha jeho činností a ich vykonávania na trhu za bežných podmienok hospodárskej súťaže so súkromnými subjektmi; právne postavenie podniku (v tom zmysle, či podlieha verejnému právu alebo všeobecnému právu obchodných spoločností); intenzita dohľadu verejných orgánov nad riadením podniku. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že činnosť spoločnosti Finnvera podlieha správnemu právu a z toho vyplýva, že je úzko spojená so správou. Finnvera je špecializovaná finančná spoločnosť v úplnom vlastníctve štátu, ktorá má štátnu záruku a poskytuje najmä štátnu pomoc a financovanie, ktoré nie sú momentálne k dispozícii na trhu, ako sú vývozné úvery. Preto aj keď jej činnosti môžu presahovať hranice komerčných bánk, svoje činnosti nevykonáva za bežných podmienok hospodárskej súťaže so súkromnými subjektmi. Je zahrnutá do všeobecného práva obchodných spoločností; súčasne štát vykonáva prísny dohľad: štát vymenuje členov dozornej rady z parlamentných skupín politických strán na základe ich zastúpenia vo Fínskom parlamente. Väčšina členov správnej rady sa vyberá spomedzi kandidátov zvolených niekoľkými ministerstvami. (pozri odôvodnenia 56 - 57). Vzhľadom na to sa Komisia domnieva, že opatrenia, ktoré prijala Finnvera, pozostávajú zo štátnych prostriedkov a sú pripísateľné Fínsku.
(242)
Pokiaľ ide o otázku, či opatrenie č. 13 poskytuje príjemcovi výhodu, opatrenie sa, odlišne od názoru Fínska, neposkytlo spolu so súkromnými veriteľmi za rovnakých podmienok. Aj keď je pravda, že […] a […] poskytli v roku 2004 spoločnosti Karjaportti úver, Komisia nemá nijaké svedectvo o tom, že tieto banky poskytli takisto záruky. Navyše na úvery, ktoré poskytli uvedení dvaja súkromní veritelia, sa poskytla záruka až v lete 2004, to znamená niekoľko mesiacov po tom, ako Finnvera poskytla opatrenie č. 13, a preto nie je možné domnievať sa, že Finnvera konala „spolu“ s nimi. Takisto je možné zamietnuť tvrdenie Fínska, že záruka sa poskytla v súlade s oznámením o poskytnutí záruky z roku 2000. Po prvé, ako sa uvádza vyššie v texte, Komisia sa pri posudzovaní opatrenia spolieha na oznámenie o poskytnutí záruky z roku 2008 (pozri odôvodnenie 134). Podľa bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008 je možné vylúčiť existenciu štátnej pomoci v rámci individuálnej štátnej záruky, ak dlžník nie je vo finančných ťažkostiach. Keďže Komisia sa domnieva, že v marci 2004 spoločnosť Karjaportti už bola v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 (pozri odôvodnenia 123 - 128), uplatnenie oznámenia o poskytnutí záruky možno vylúčiť. Fínsko takisto uvádza, že na záruku sa vzťahoval vysoký poplatok. Vzhľadom na finančné ťažkosti spoločnosti Karjaportti v období poskytnutia záruky sa však dospelo k záveru, že poplatok za záruku, ktorý účtovala Finnvera, nie je trhový poplatok. V skutočnosti boli celkové náklady príjemcu na financovanie [5 - 8] % na úver spolu so zárukou, aj keď aktuálna referenčná sadzba v tom období bola 4,43 %, ku ktorej by sa vzhľadom na finančné ťažkosti príjemcu malo pripočítať prinajmenšom 400 bázických bodov. Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(243)
Navyše, aby sa opatrenie považovalo za štátnu pomoc, musí byť špecifické alebo selektívne tak, aby zvýhodňovalo len určité podniky alebo výrobu niektorých tovarov. Opatrenie č. 13 sa poskytlo spoločnosti Karjaportti, jednej konkrétnej spoločnosti. Komisia sa preto domnieva, že pre príjemcu predstavuje selektívnu výhodu.
(244)
Navyše je potrebné, aby Komisia posúdila, či je pravdepodobné, že opatrenie č. 13 narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.Fínsko v tejto súvislosti tvrdí, že prvok pomoci záruky bol nižší ako hranica de minimis. V období poskytnutia opatrenia č. 13 sa uplatňovalo nariadenie Komisie (ES) č. 69/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES pri pomoci de minimis (64) („nariadenie o pomoci de minimis z roku 2001“) (65). Jednou z požiadaviek na uplatňovanie nariadenia o pomoci de minimis z roku 2001 je, že celková suma pomoci de minimis poskytnutej podniku nepresiahne 100 000 EUR v priebehu troch rokov. Výška posudzovanej záruky bola len 91 000 EUR, to znamená, že by dodržala strop 100 000 EUR, keby sa celá suma zohľadnila ako prvok pomoci. Je však potrebné určiť, či sa opatrenie č. 13 bude posudzovať spolu s opatrením č. 4, zárukou, ktorú poskytlo mesto Mikkeli v marci 2004 iba 9 dní pred opatrením č. 13, zárukou, ktorú poskytla Finnvera. Keďže uvedené dve záruky poskytli dva odlišné subjekty a kryli dva rozdielne úvery s odlišnou dĺžkou trvania, tieto dva úvery nahradili jeden jediný úver, ktorý poskytla banka Tapiola v roku 1992. Preto je možné dospieť k záveru, že opatrenie č. 4 a opatrenie č. 13 sa poskytli na ten istý účel a to umožniť prevod úveru, ktorý poskytla Tapiola v roku 1992, na nové úvery. Vzhľadom na toto úzke prepojenie medzi uvedenými dvomi opatreniami sa Komisia domnieva, že je potrebné považovať opatrenie č. 4 a opatrenie č. 13 za jedno opatrenie na účel uplatnenia stropu 100 000 EUR stanoveného nariadením o pomoci de minimis z roku 2001. Prvok pomoci v uvedených dvoch opatreniach spoločne prevyšuje 100 000 EUR. Komisia preto konštatuje, že na opatrenie č. 13 sa nevzťahuje nariadenie o pomoci de minimis z roku 2001.
(245)
Nakoniec Fínsko tvrdí, že opatrenie č. 13 je pokračovaním už existujúcich záväzkov a že expozícia spoločnosti Finnvera sa preto nezvýši. Fínsko predložilo podobné tvrdenie v súvislosti s opatrením č. 4. Komisia nepovažuje opatrenie č. 13, rovnako ako opatrenie č. 4, len za pokračovanie predtým poskytnutého opatrenia (pozri odôvodnenia 164 - 165).
(246)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie č. 13 predstavuje štátnu pomoc.
(247)
Fínsko nepredložilo nijaké tvrdenia, pokiaľ ide o zlučiteľnosť opatrenia č. 13. Keďže spoločnosť Karjaportti bola v čase, keď spoločnosť Finnvera poskytla záruku, v ťažkostiach (pozri odôvodnenia 123 - 128), Komisia najprv posúdi, či je opatrenie zlučiteľné ako pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu. V čase poskytnutia sa uplatňovali usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 (66).
(248)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999 musí pomoc na záchranu spĺňať určité požiadavky, ktoré uvedené opatrenie nespĺňa.
(a)
Po prvé, záruka sa nespájala s úverom, ktorý sa mal splatiť v časovom horizonte neprekračujúcom obdobie dvanástich mesiacov po čerpaní poslednej splátky firme [bod 23 písm. b) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(b)
Po druhé, Fínsko neposkytlo informácie o tom, že pomoc bola preukázaná na základe závažných sociálnych ťažkostí a nemala nevhodné negatívne a prenesené účinky na iné členské štáty [bod 23 písm. c) usmernení z roku 1999].
(c)
Po tretie, záruka sa nesplatila v lehote šiestich mesiacov ani sa nevytvoril plán reštrukturalizácie v zmysle usmernení z roku 1999 [bod 23 písm. d) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(d)
Nakoniec neexistujú nijaké náznaky, že sa záruka obmedzila na čiastku potrebnú na udržanie firmy v podnikaní na obdobie, na ktoré bola pomoc schválená [bod 23 písm. e) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999].
(249)
Z tých istých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 4 a opatrenia č. 5 (pozri odôvodnenia 177 - 178) sa Komisia domnieva, že opatrenie č. 13 nespĺňa všetky požiadavky na pomoc na reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999. Na základe toho sa Komisia domnieva, že opatrenie sa neposkytlo v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999.
(250)
Ďalej je potrebné posúdiť, či by opatrenie č. 13 mohlo byť zlučiteľné na základe inej výnimky ustanovenej v článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ. Z tých istých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 4 a opatrenia č. 5 (pozri odôvodnenia 179 - 186) sa Komisia domnieva, že nie sú splnené žiadne výnimky. Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie č. 13 zahŕňa štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
7.4.2. Úver poskytnutý 12. januára 2006 (opatrenie č. 14)
(251)
Fínsko tvrdí, že opatrenie sa plánovalo v pláne reštrukturalizácie pre reštrukturalizačný proces pod dohľadom súdu a že Finnvera prijala opatrenie spolu so súkromnými veriteľmi.
(252)
Je pravda, že opatrenie sa plánovalo už v pláne reštrukturalizácie pre súkromných aj verejných veriteľov spoločnosti Karjaportti. Podľa dokumentácie, ktorú predložilo Fínsko, sa prevod úrokov v skutočnosti vykonal na konci roka 2005 a začiatku roka 2006. Takisto súkromní veritelia previedli svoje úrokové sadzby na úvery.
(253)
Po prvé, vzhľadom na vec BP Chemicals (pozri odôvodnenia 189 - 191) je potrebné určiť, či je možné uplatniť zásadu investora v trhovom hospodárstve na opatrenie č. 14. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že opatrenia č. 4, 5 a 13 boli prijaté pred začiatkom reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu a opatrenie č. 14 bolo prijaté počas tohto procesu. Z dôvodov uvedených v odôvodneniach 189 - 191 sa Komisia domnieva, že opatrenie č. 14 sa môže oddeliť od opatrení č. 4, 5 a 13. Navyše opatrenie č. 14 sa plánovalo už v pláne reštrukturalizácie, ktorého účelom bolo dostať spoločnosť opäť na správnu cestu.
(254)
Po druhé, pokiaľ ide o uplatňovanie zásady investora v trhovom hospodárstve na uvedené opatrenie, Komisia sa domnieva, že úvery, ktoré poskytli súkromní veritelia […] a […], sú porovnateľné s úverom, ktorý poskytla Finnvera. Ako zabezpečení veritelia v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu sú všetky spoločnosti v podobnej situácii. Vzhľadom na to, že uvedené úvery boli poskytnuté za podobných podmienok ako úver, ktorý poskytla Finnvera (také isté úverové obdobie, porovnateľná lehota splácania), a že úroková sadzba, o ktorú Finnvera požiadala, bola pre spoločnosť Finnvera (šesťmesačný EURIBOR plus 2 % bol 1. januára 2006 4,643 %) dokonca výhodnejšia ako úroková sadzba, ktorú dostali súkromní veritelia (trojmesačný EURIBOR plus 1,5 % bol 1. januára 2006 3,988 %; trojmesačný EURIBOR plus 2 % bol 4,488 %), Komisia dospela k záveru, že opatrenie neposkytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(255)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc.
7.4.3. Protizáruka poskytnutá 14. septembra 2006 (opatrenie č. 15)
(256)
Po prvé, Komisia sa domnieva, že príjemcom opatrenia je spoločnosť Karjaportti, aj keď protizáruka bola poskytnutá […]. Nízky poplatok, ktorý […] účtoval spoločnosti Karjaportti naznačuje, že […] poskytol záruku len vzhľadom na záruku, ktorú poskytla Finnvera. V skutočnosti prirážku za protizáruku platí spoločnosti Finnvera spoločnosť Karjaportti a nie […].
(257)
Fínsko sa v každom prípade domnieva, že Finnvera konala za tých istých podmienok ako súkromní veritelia […] a […]. Je pravda, že […] a […] boli v podobnej situácii ako Finnvera. Všetky tri spoločnosti sú zabezpečení veritelia v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu. Všetky uvedené spoločnosti už predtým ([…]) poskytli spoločnosti Karjaportti úvery a záruky.
(258)
Rovnako ako v prípade opatrenia č. 14 a vzhľadom na vec BP Chemicals (pozri odôvodnenia 189 - 191) sa dospelo k záveru, že na opatrenie č. 15 možno uplatniť zásadu investora v trhovom hospodárstve, keďže toto opatrenie možno oddeliť od opatrení č. 4, 5 a 13 (pozri odôvodnenie 253).
(259)
Pokiaľ ide o posudzované opatrenie, výška zabezpečeného úveru bola celkom 1,8 mil. EUR. Finnvera poskytla protizáruku […] len na 16,7 % tejto sumy (300 000 EUR). Zvyšná časť úveru bola krytá zárukami od […] a […] (825 000 EUR a 675 000 EUR), na ktoré spoločnosť Finnvera neposkytla protizáruku. Z pohľadu príjemcu Karjaportti boli celkové náklady na záruku s protizárukou vyššie ako na záruky, ktoré poskytli […] a […]. Keďže […] a […] účtovali spoločnosti Karjaportti poplatok za záruku 1,75 %, celkové náklady na financovanie protizáruky pre Karjaportti boli 2,9 % (1,65 % na záruku, ktorú poskytla […], plus 1,25 % na protizáruku). Z toho vyplýva, že opatrenie, ktoré prijala Finnvera, neposkytuje spoločnosti Karjaportti výhodu.
(260)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc.
7.4.4. Úver poskytnutý 6. júla 2007 (opatrenie č. 16)
(261)
Ako sa uvádza v odôvodnení 110, Fínsko tvrdí, že úver nezahŕňal štátnu pomoc, keďže bol súčasťou väčšieho finančného opatrenia, na ktorom sa zúčastnili takisto súkromní veritelia.
(262)
Rovnako ako v prípade opatrenia č. 14 a vzhľadom na vec BP Chemicals (pozri odôvodnenia 189 - 191) sa dospelo k záveru, že na opatrenie č. 16 možno uplatniť zásadu investora v trhovom hospodárstve (pozri odôvodnenie 253).
(263)
Ako sa uvádza v odôvodnení 254, Komisia sa domnieva, že […] a […] sú v porovnateľnej situácii ako Finnvera. Pokiaľ ide o posudzované osobitné opatrenie, je pravda, že Finnvera poskytla úver v tom istom čase a za podobných podmienok ako […] a […]. Dĺžka trvania úveru bola šesť mesiacov pre všetkých veriteľov; platba sa v súvislosti so všetkými úvermi omeškala rovnako (nesplatená suma pre všetkých veriteľov je približne […] % pôvodnej sumy). Všetky tri úvery boli zabezpečené rovnakou zárukou, ako sa uvádza v odôvodnení 66, a záruka je rozdelená medzi veriteľov podľa rizika príslušného veriteľa v súvislosti s poskytnutým úverom. Pokiaľ ide o úrokovú sadzbu, zdá sa, že úroková sadzba, o ktorú požiadala Finnvera, bola pre spoločnosť Finnvera dokonca výhodnejšia (šesťmesačný EURIBOR plus 2,5 % bol 6. júla 2007 6,847 %) ako úroková sadzba, ktorú dostali súkromní veritelia (mesačný EURIBOR plus 2 % bol 9. júla 2007 6,105 %). Vzhľadom na to možno usúdiť, že úver je v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve a neznamená štátnu pomoc.
(264)
Na základe uvedených skutočností sa dospelo k záveru, že opatrenie nezahŕňa štátnu pomoc.
7.4.5. Záruka poskytnutá 9. januára 2008 (opatrenie č. 17)
(265)
Po prvé je potrebné určiť, ktorý subjekt, […] alebo Karjaportti, má úžitok z posudzovaného opatrenia, na ktoré spoločnosť Finnvera poskytla protizáruku […], hlavnej banke spoločnosti Karjaportti. […] zase poskytol záruku spoločnosti Karjaportti. […] účtovala spoločnosti Karjaportti za túto záruku veľmi nízky poplatok, z čoho vyplýva, že […] poskytol spoločnosti Karjaportti záruku len preto, lebo bol krytá protizárukou od spoločnosti Finnvera. Komisia takisto poznamenáva, že prirážku za protizáruku platí spoločnosti Finnvera spoločnosť Karjaportti a nie […]. Vzhľadom na to sa Komisia domnieva, že príjemcom opatrenia je spoločnosť Karjaportti.
(266)
Po druhé je potrebné posúdiť, či opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu. Fínsko v tejto súvislosti tvrdí, že protizáruka nezahŕňa štátnu pomoc, keďže na opatrení sa zúčastnila ďalšia súkromná strana. Toto tvrdenie možno zamietnuť, keďže Finnvera poskytla protizáruku na záruku zúčastnenej súkromnej strany, to znamená, že Finnvera a súkromná strana neboli vonkoncom v podobnej situácii.
(267)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia posúdi opatrenie na základe oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008. Aj keď je pravda, že protizáruka, ktorú poskytla Finnvera, nekryje viac ako 80 % záruky […], príjemca, Karjaportti, bol v období poskytnutia v ťažkostiach, ako sa podrobnejšie uvádza v odôvodneniach 123 - 128. Preto nie je možné vylúčiť štátnu pomoc na základe bodu 3.2 oznámenia o poskytnutí pomoci z roku 2008.
(268)
Aj keď záruka nespĺňa všetky požiadavky stanovené v bode 3.2 oznámenia o poskytnutí pomoci z roku 2008, poplatok zaplatený za záruku môže odôvodniť záver, že záruka neznamená štátnu pomoc. V každom prípade sa v uvedenom prípade Komisia na rozdiel od Fínska domnieva, že opatrenie nie je možné považovať za zbavené prvku pomoci. Záruka sa poskytla za nízky poplatok, aj keď spoločnosť bola v ťažkostiach (pozri odôvodnenia 123 - 128), a možno sa domnievať, že riziko pre spoločnosť Finnvera bolo veľké. Preto sa dospelo k záveru, že opatrenie poskytuje spoločnosti Karjaportti výhodu. Komisia v tejto súvislosti takisto pripomína, že vzhľadom na záväzok, ku ktorému sa zaviazali fínske orgány v súvislosti s vecou N 715/2006, nemalo byť dovolené, aby spoločnosť Finnvera poskytla trhové financovanie.
(269)
Navyše opatrenie spĺňa všetky ostatné požiadavky na existenciu štátnej pomoci. Ako sa uvádza v odôvodnení 241, opatrenia, ktoré poskytla Finnvera, pozostávajú zo štátnych prostriedkov a sú pripísateľné štátu. Opatrenie č. 17 je takisto selektívne, keďže jediná spoločnosť, ktorá má z neho úžitok, je Karjaportti. Nakoniec narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(270)
Na základe uvedených skutočností Komisia konštatuje, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
(271)
Fínsko netvrdilo, že opatrenie č. 17 je zlučiteľné s vnútorným trhom. V skutočnosti keď Finnvera poskytla opatrenie, spoločnosť Karjaportti bola v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 (pozri odôvodnenia 123 - 128). Vzhľadom na to by opatrenie mohlo byť zlučiteľné len ako pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(272)
Podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 musí pomoc na záchranu spĺňať určité požiadavky, ktoré posudzované opatrenie nespĺňa.
(a)
Po prvé, záruka sa neskončila v lehote nepresahujúcej šesť mesiacov od vyplatenia prvej splátky [bod 25 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004].
(b)
Po druhé, Fínsko v lehote šiestich mesiacov od prvej implementácie opatrenia neoznámilo plán reštrukturalizácie alebo plán likvidácie, alebo dôkaz o tom, že ručenie bolo ukončené [bod 25 písm. c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004].
(c)
Po tretie nie je splnená zásada „jedenkrát a naposledy“ [bod 25 písm. e) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004], keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(273)
Opatrenie nespĺňa všetky požiadavky na pomoc na reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(a)
Po prvé, opatrenie nie je podmienené vykonaním plánu reštrukturalizácie (bod 34 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004). Poznamenáva sa, že sa nevytvoril nijaký plán reštrukturalizácie v zmysle bodu 35 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu.
(b)
Po druhé sa očakáva, že príjemcovia pomoci významne prispejú k plánu reštrukturalizácie zo svojich vlastných finančných zdrojov (bod 43 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004) a v prípade posudzovaných opatrení neexistuje nijaký náznak vlastného príspevku príjemcu.
(c)
Po tretie, s cieľom zabrániť nadmernému narúšaniu hospodárskej súťaže je nevyhnutné prijať kompenzačné opatrenia (bod 38 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004). Uvedené opatrenia sa neustanovili.
(d)
Po štvrté, opatrenie nespĺňa zásadu „jedenkrát a naposledy“, keďže spoločnosť dostala nezlučiteľnú a protizákonnú štátnu pomoc v období, keď už predtým bola v ťažkostiach.
(274)
Na základe toho sa Komisia domnieva, že opatrenie sa neposkytlo v súlade s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004.
(275)
Ďalej je potrebné posúdiť, či by opatrenie č. 17 mohlo byť zlučiteľné na základe inej výnimky ustanovenej v článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ. Z tých istých dôvodov ako v prípade opatrenia č. 4 a opatrenia č. 5 (pozri odôvodnenia 179 - 186) sa Komisia domnieva, že nie sú splnené žiadne výnimky. Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie č. 17 zahŕňa štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
8. VYMÁHANIE POMOCI
(276)
Podľa ZFEÚ a ustálenej judikatúry Súdneho dvora má Komisia právomoc rozhodnúť o tom, že príslušný štát musí zrušiť alebo upraviť pomoc (67), ak zistí, že je nezlučiteľná s vnútorným trhom. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora účelom povinnosti štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je nastoliť predchádzajúcu situáciu (68). Súdny dvor v tejto súvislosti stanovil, že cieľ sa dosiahne, keď príjemca splatí sumy, ktoré mu boli poskytnuté prostredníctvom nezákonnej pomoci, a tak stráca právo na výhodu, ktorú mal v porovnaní so svojimi konkurentmi na trhu, a nastolí sa situácia pred vyplatením pomoci (69).
(277)
Na základe tejto judikatúry sa v článku 14 procesného nariadenia stanovuje, že „kde sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch protiprávnej pomoci, Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu“.
(278)
Preto je potrebné považovať týchto šesť opatrení za protiprávnu a nezlučiteľnú pomoc:
-
záruka, ktorú 8. marca 2004 poskytlo mesto Mikkeli (opatrenie č. 4),
-
záruka, ktorú 10. mája 2004 poskytlo mesto Mikkeli (opatrenie č. 5),
-
prevod nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8),
-
prepracovanie harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12),
-
záruka, ktorú 17. marca 2004 poskytla spoločnosť Finnvera (opatrenie č. 13),
-
záruka, ktorú 9. januára 2008 poskytla spoločnosť Finnvera (opatrenie č. 17).
(279)
Preto je nevyhnutné vymáhať ich späť s cieľom nastoliť situáciu, ktorá bola na trhu pred poskytnutím pomoci. Vymáhať sa preto bude od obdobia, kedy príjemcovi vznikla výhoda, to znamená od okamihu, kedy sa pomoc poskytla príjemcovi, a až do dňa jej účinného vymoženia je nutné započítať príslušné úroky.
8.1. Vymáhanie opatrení pomoci poskytnutých vo forme záruk
(280)
Nezlučiteľný prvok pomoci dvoch záruk, ktoré v roku 2004 poskytlo mesto Mikkeli (opatrenie č. 4 a opatrenie č. 5), a záruk, ktoré poskytla spoločnosť Finnvera v roku 2005 (opatrenie č. 13) a v roku 2008 (opatrenie č. 17), sa určí na základe nasledujúcich zásad.
(281)
V zásade možno poskytnúť štátnu záruku až do výšky celkovej sumy úveru, ak príjemca nemá na základe vlastných možností prístup na finančné trhy (70). V tomto prípade však Fínsko prostredníctvom informácií o úveroch, ktoré príjemcovi poskytli súkromní veritelia (pozri odôvodnenie 93), preukázalo, že spoločnosť Karjaportti mala v čase poskytnutia záruk v roku 2004 naďalej prístup na finančné trhy. Existuje len málo známok preukazujúcich, či spoločnosť mala ešte v roku 2008 prístup na trhy, keď sa poskytlo opatrenie č. 17. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že protizáruka, ktorú poskytla Finnvera, pokrývala len 80 % záruky, ktorú poskytol súkromný veriteľ, to znamená, že súkromný veriteľ znášal riziko v súvislosti so zvyšnými 20 %. Vzhľadom na to možno usúdiť, že spoločnosť mala aj bez záruky poskytnutej v roku 2008 naďalej možnosť prístupu na finančné trhy.
(282)
Vzhľadom na finančné ťažkosti spoločnosti Karjaportti v období poskytnutia opatrení by však komerčné banky stanovili zodpovedajúco vyššiu úrokovú sadzbu, ako spoločnosť získala so štátnymi zárukami, pretože štátne záruky sú pre banky dodatočnou zábezpekou. Komisia sa preto domnieva, že spoločnosť Karjaportti mala úžitok z nižších úrokových sadzieb, ktoré dostala vďaka zárukám.
(283)
Podľa bodu 4.2 oznámenia o poskytnutí pomoci z roku 2008 v prípade, keď chýba porovnateľná trhová prirážka za záruku, by sa celkové finančné náklady na úver so zárukou (úroková sadzba plus prirážka za záruku) mali porovnať s úrokovou sadzbou na trhu na podobný úver bez štátnej záruky. Uvedená trhová úroková sadzba nie je v mnohých prípadoch dostupná. Komisia preto vo svojom oznámení o revízii stanovenia spôsobu referenčných a diskontných sadzieb (71) (ďalej len „oznámenie o referenčných sadzbách z roku 2008“) vypracovala finančnú metodiku, ktorá sa z dôvodov uvedených v bode 4.2 oznámenia o poskytnutí záruky z roku 2008 môže použiť namiesto trhových úrokových sadzieb.
(284)
V tomto prípade nie je preukázané, koľko by spoločnosť Karjaportti zaplatila za porovnateľný úver bez záruky. Navyše uvedené tri záruky boli poskytnuté pred hospodárskou a finančnou krízou. Okrem toho sa Komisia domnieva, že vzhľadom na čas, ktorý uplynul od poskytnutia opatrení, by bol výpočet skutočnej trhovej sadzby pre fínskeho výrobcu mäsa ťažkou úlohou. Komisia preto použije namiesto trhovej sadzby príslušnú referenčnú sadzbu.
8.1.1. Záruka poskytnutá 8. marca 2004 (opatrenie č. 4)
(285)
Pokiaľ ide o opatrenie č. 4, zabezpečenie úveru spoločnosti Karjaportti by sa mohlo považovať za bežné na účely oznámenia o referenčných sadzbách z roku 2008. Spoločnosť Karjaportti v súvislosti s opatrením č. 4 poskytla hypotéku na nehnuteľnosti a hypotéku na podnik. Registrované hodnoty týchto dvoch nástrojov sú celkom vysoké (pozri odôvodnenie 27). Je však potrebné vziať do úvahy, že tá istá zábezpeka sa už použila na zabezpečenie iných nárokov mesta Mikkeli (ako je opatrenie č. 1), takže pre uvedené opatrenie nebude k dispozícii celá suma. Takisto je potrebné vziať do úvahy, že skutočná hodnota hypotéky na nehnuteľnosti, ako aj hypotéky na podnik závisí od hodnoty zaťaženého tovaru a hodnotenia mesta Mikkeli.
(286)
V tejto súvislosti sa poznamenáva, že Fínsko nemohlo poskytnúť odhad hodnoty zábezpeky v čase poskytnutia záruky. Poskytlo však dva nezávislé hrubé odhady zábezpeky z 15. februára 2005 (pozri odôvodnenie 43), t. j. krátko pred dátumom poskytnutia záruky, ktoré sa použili na vytvorenie plánu reštrukturalizácie. V tejto súvislosti sa uvádza, že vzhľadom na hodnotenie mesta Mikkeli by mohla byť hypotéka na nehnuteľnosti dostatočná na pokrytie jeho nárokov, keby sa nehnuteľnosť naďalej používala; ak by mala spoločnosť Karjaportti ukončiť činnosť, hodnota nehnuteľnosti by mohla byť príliš nízka na pokrytie akéhokoľvek nároku mesta Mikkeli. Hypotéka na podnik by mohla pokryť len časť nárokov mesta Mikkeli. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa zdá prijateľné považovať poskytnutú zábezpeku za zábezpeku bežnej kvality.
(287)
Preto úroková sadzba, ktorú by spoločnosť Karjaportti zaplatila za úver za trhových podmienok a bez záruky, je referenčná úroková sadzba 4,43 % plus riziková prémia 650 bázických bodov, ktorá vyjadruje rizikovú prémiu, ktorá sa uplatňuje na podnik v ťažkostiach poskytujúci bežnú zábezpeku. Suma pomoci by sa preto mala vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol (4 %), po odpočítaní ceny, ktorá sa skutočne za záruku zaplatila, to znamená 0 bázických bodov. Rozdiel medzi týmito sadzbami sa vypočíta pre obdobie, na ktoré sa skutočne poskytnutá sadzba uplatňovala.
(288)
Pomoc sa úročí od okamihu, kedy by bol splatný rozdiel medzi teoretickými úrokmi a úrokovou sadzbou, s ktorou sa zabezpečený úver skutočne poskytol, až do jej účinného vymoženia.
8.1.2. Záruka poskytnutá 10. mája 2004 (opatrenie č. 5)
(289)
Pokiaľ ide o opatrenie č. 5, zaručenie úveru by sa mohlo považovať za bežné na účel oznámenia o referenčných sadzbách z roku 2008. Spoločnosť Karjaportti poskytla takú istú zábezpeku ako v prípade opatrenia č. 4, to znamená hypotéku na nehnuteľnosť na výrobný podnik v Tikkale a hypotéku na podnik. Navyše sa poskytla osobitná záruka na výrobný podnik v Tikkale s registrovanou hodnotou 1 135 268 EUR (pozri odôvodnenie 29). Všetky uvedené zábezpeky sa odôvodňujú tak isto, ako sa uvádza v prípade opatrenia č. 4, a zdá sa prijateľné považovať poskytnutú zábezpeku za bežnú zábezpeku.
(290)
Úroková sadzba, ktorú by spoločnosť Karjaportti zaplatila za úver za trhových podmienok a bez záruky, je opäť referenčná úroková sadzba 4,43 % plus riziková prémia 650 bázických bodov. Suma pomoci by sa preto mala vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol (dvanásťmesačný EURIBOR plus 0,3 %), po odpočítaní ceny, ktorá sa skutočne za záruku zaplatila, t. j. 0 bázických bodov. Rozdiel medzi týmito sadzbami sa vypočíta pre obdobie, na ktoré sa skutočne poskytnutá sadzba uplatňovala.
(291)
Pomoc sa úročí od okamihu, kedy by bol splatný rozdiel medzi teoretickými úrokmi a úrokovou sadzbou, s ktorou sa zabezpečený úver skutočne poskytol, až do jej účinného vymoženia.
8.1.3. Záruka poskytnutá 17. marca 2004 (opatrenie č. 13)
(292)
Komisia nemá podrobné informácie o zabezpečení opatrenia č. 13, a preto môže poskytnúť len spôsob účinného vymoženia. V prvom rade, ak sa opatrenie č. 13 skutočne zabezpečilo, je potrebné určiť hodnotu takej zábezpeky podľa oznámenia o referenčných sadzbách.
(293)
Úroková sadzba, ktorú by spoločnosť Karjaportti zaplatila za úver za trhových podmienok a bez záruky, je opäť referenčná úroková sadzba 4,43 % plus riziková prémia vyjadrujúca hodnotu zabezpečenia. Suma pomoci by sa mala preto vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol ([2 - 5] %), po odpočítaní ceny, ktorá sa skutočne za záruku zaplatila, t. j. 3 %. Rozdiel medzi týmito sadzbami sa vypočíta pre obdobie, na ktoré sa skutočne poskytnutá sadzba uplatňovala.
(294)
Pomoc sa úročí od okamihu, kedy by bol splatný rozdiel medzi teoretickými úrokmi a úrokovou sadzbou, s ktorou sa zabezpečený úver skutočne poskytol, až do jej účinného vymoženia.
8.1.4. Záruka poskytnutá 9. januára 2008 (opatrenie č. 17)
(295)
Pokiaľ ide o opatrenie č. 17, zabezpečenie by sa mohlo považovať za bežné na účel oznámenia o referenčných sadzbách z roku 2008. Spoločnosť Karjaportti poskytla zábezpeku vo forme podielu v spoločnosti, ktorého zabezpečovaciu hodnotu odhadla Finnvera na […] EUR, ako sa podrobnejšie uvádza v odôvodnení 67. Úroková sadzba, ktorú by spoločnosť Karjaportti zaplatila za úver za trhových podmienok a bez záruky, je opäť referenčná úroková sadzba 5,19 % plus riziková prémia 650 bázických bodov. Suma pomoci by sa preto mala vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol ([0 - 3] % plus úroková sadzba na nesplatené sumy v rámci subdodávateľskej dohody), po odpočítaní ceny, ktorá sa skutočne za záruku zaplatila, to znamená 0 bázických bodov. Rozdiel medzi týmito sadzbami sa vypočíta pre obdobie, na ktoré sa skutočne poskytnutá sadzba uplatňovala.
(296)
Pomoc sa úročí od okamihu, kedy by bol splatný rozdiel medzi teoretickými úrokmi a úrokovou sadzbou, s ktorou sa zabezpečený úver skutočne poskytol, až do jej účinného vymoženia.
8.2. Vymáhanie pomoci poskytnutej vo forme prevodu nezaplatených úrokov na úvery (opatrenie č. 8)
(297)
Je potrebné určiť nezlučiteľný prvok pomoci opatrenia č. 8, t. j. úveru, ktorý poskytlo mesto Mikkeli. Ako sa uvádza v odôvodneniach 45 a 46, mesto Mikkeli poskytlo úver s nižšími úrokovými sadzbami ako súkromní veritelia spoločnosti Karjaportti. V zásade sa prvok pomoci úveru vypočíta ako rozdiel medzi úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol, a trhovou sadzbou. V tomto prípade poskytli úvery súkromní veritelia spolu s mestom Mikkeli. Úrokové sadzby, ktoré uplatňovali súkromní veritelia, sa môžu považovať za ukazovateľ trhovej sadzby.
(298)
Prvok pomoci by sa mal preto vypočítať ako rozdiel medzi priemernou úrokovou sadzbou, ktorá sa uplatňovala na úvery poskytnuté súkromnými veriteľmi (trojmesačný EURIBOR plus 2 % a trojmesačný EURIBOR plus 1,5 %), a úrokovou sadzbou, s ktorou sa úver skutočne poskytol (trojmesačný EURIBOR plus 0,3 %).
(299)
Rozdiel medzi týmito sadzbami sa vypočíta pre obdobie, na ktoré sa skutočne poskytnutá sadzba uplatňovala.
(300)
Pomoc sa úročí od okamihu, kedy by bol splatný rozdiel medzi teoretickými úrokmi a úrokovou sadzbou, s ktorou sa zabezpečený úver skutočne poskytol, až do jej účinného vymoženia.
8.3. Vymáhanie pomoci poskytnutej vo forme prepracovania harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12)
(301)
Je potrebné určiť nezlučiteľný prvok pomoci opatrenia č. 12, t. j. prepracovania harmonogramu splácania dlhov od roku 2009, ktoré poskytlo mesto Mikkeli. Ako sa uvádza v odôvodneniach 219 - 226, oznámené prepracovanie harmonogramu splácania dlhov sa vykonalo s úpravami. Keďže Komisia nemá podrobné informácie o skutočne vykonanom prepracovaní harmonogramu splácania dlhov, môže poskytnúť len spôsob účinného vymoženia.
(302)
Spoločnosť mala pomoc k dispozícii od chvíle, keď sa Osuuskunta Karjaportti odchýlila od harmonogramu splácania dohodnutého v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu v roku 2006. Komisia sa domnieva, že v období poskytnutia pomoci už spoločnosť Karjaportti nemala prístup k finančným trhom. Preto sa pomoc rovná sume dlhov, ktorých harmonogram splácania sa prepracoval. Vymáhaná suma sa preto rovná sume dlhov voči mestu Mikkeli, ktorých harmonogram splácania sa prepracoval. Vykonané platby sa však odpočítajú od vymáhanej sumy.
(303)
Pomoc sa úročí odo dňa, kedy bola daná spoločnosti k dispozícii, až do jej účinného vymoženia.
9. ZÁVER
(304)
Komisia poznamenáva, že formálne zisťovanie vo veci záruky vo výške 2,75 mil. EUR, ktorú Fínsko oznámilo a následne oznámenie stiahlo, sa stáva podľa článku 8 procesného nariadenia bezpredmetným.
(305)
Pokiaľ ide o záruku poskytnutú v roku 2000 a prevod pozemkov, ktorý vykonalo mesto Mikkeli v tom istom roku, Komisia sa domnieva, že uvedené opatrenia sú štátnou pomocou, ktorá je zlučiteľná ako investičná pomoc podľa usmernenia o národnej regionálnej pomoci z roku 1998.
(306)
Odkúpenie pozemkov mestom Mikkeli v roku 2002 sa nepovažuje za štátnu pomoc, keďže sa vykonalo podľa trhových podmienok.
(307)
Záruky, ktoré poskytlo mesto Mikkeli v marci 2004 a máji 2004, sa môžu považovať za štátnu pomoc vzhľadom na skutočnosť, že spoločnosť Karjaportti bola v období poskytnutia podnikom v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999. Tieto opatrenia nie sú zlučiteľné s vnútorným trhom, keďže nie sú splnené žiadne ustanovenia článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ.
(308)
Opatrenia, ktoré v reštrukturalizačnom procese pod dohľadom súdu prijalo mesto Mikkeli, sa poskytli spolu s porovnateľnými súkromnými veriteľmi a za podobných podmienok. Komisia preto dospela k záveru, že sa dodržala zásada investora v trhovom hospodárstve a že opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc.
(309)
Odkúpenie akcií mestom Mikkeli a odpísanie dlhov vo finančných výkazoch v rokoch 2007 a 2008 je možné považovať za opatrenia, ktoré nepredstavujú pomoc.
(310)
Prevod nezaplatených úrokov na úver, ktorý poskytlo mesto Mikkeli v decembri 2005, sa môže považovať za štátnu pomoc vzhľadom na skutočnosť, že spoločnosť Karjaportti bola v období poskytnutia podnikom v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. Tieto opatrenia nie sú zlučiteľné s vnútorným trhom, keďže nie sú splnené žiadne ustanovenia článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ.
(311)
V súvislosti s prepracovaním harmonogramu splácania dlhov, ktoré v roku 2009 schválilo mesto Mikkeli, sa poznamenáva, že to bolo následné prepracovanie. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že súkromný veriteľ by uvedené prepracovanie harmonogramu splácania dlhov neschválil a že opatrenie predstavuje štátnu pomoc. Keďže spoločnosť Karjaportti bola v období poskytnutia v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004, opatrenie mohlo byť zlučiteľné len podľa týchto usmernení. Keďže nie sú splnené všetky požiadavky, dospelo sa k záveru, že opatrenie predstavuje nezlučiteľnú štátnu pomoc.
(312)
Záruka, ktorú poskytla spoločnosť Finnvera 17. marca 2004, takisto znamená štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 1999. Úver, ktorý poskytla Finnvera 12. januára 2006, nepredstavuje štátnu pomoc, keďže ho poskytla spolu s porovnateľnými súkromnými veriteľmi a za podobných podmienok. To isté platí pre záruky, ktoré poskytla Finnvera v septembri 2006, a úver poskytnutého v júli 2007.
(313)
Nakoniec záruka, ktorú poskytla Finnvera 9. januára 2008, sa môže považovať za štátnu pomoc vzhľadom na skutočnosť, že spoločnosť Karjaportti bola v období poskytnutia v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. Toto opatrenie nie je zlučiteľné s vnútorným trhom, keďže nie sú splnené žiadne ustanovenia článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti so zárukou vo výške 2,75 mil. EUR (opatrenie č. 11), ktoré Fínsko oznámilo a následne oznámenie stiahlo, je ukončené.
Článok 2
Opatrenia, ktoré Fínsko poskytlo spoločnosti Osuuskunta Karjaportti a ktoré pozostávajú z:
-
odkúpenia pozemkov v roku 2002 (opatrenie č. 3),
-
opatrení prijatých v rámci reštrukturalizačného procesu pod dohľadom súdu (opatrenie č. 6),
-
odkúpenia akcií od spoločnosti Osuuskunta Karjaportti (opatrenie č. 7),
-
odpísania dlhov vo finančných výkazoch z rokov 2006 a 2008 (opatrenie č. 9 a opatrenie č. 10),
-
úveru, ktorý poskytla spoločnosť Finnvera v júni 2006 (opatrenie č. 14),
-
protizáruky, ktorú poskytla spoločnosť Finnvera v septembri 2006 (opatrenie č. 15), a
-
úveru, ktorý poskytla spoločnosť Finnvera v júli 2007 (opatrenie č. 16),
nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Článok 3
Opatrenia štátnej pomoci, ktoré Fínsko poskytlo spoločnosti Osuuskunta Karjaportti a ktoré pozostávajú zo:
-
záruky poskytnutej v júni 2000 (opatrenie č. 1) a
-
prevodu pozemkov v tom istom roku (opatrenie č. 2),
sú zlučiteľné s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Článok 4
Opatrenia štátnej pomoci, ktoré Fínsko poskytlo spoločnosti Osuuskunta Karjaportti a ktoré pozostávajú zo:
-
záruky, ktorú 8. marca 2004 poskytlo mesto Mikkeli (opatrenie č. 4),
-
záruky, ktorú 10. mája 2004 poskytlo mesto Mikkeli (opatrenie č. 5),
-
prevodu nezaplatených úrokových sadzieb na úvery (opatrenie č. 8),
-
záruky, ktorú 17. marca 2004 poskytla spoločnosť Finnvera (opatrenie č. 13),
-
záruky, ktorú 9. januára 2008 poskytla spoločnosť Finnvera (opatrenie č. 17),
-
prepracovania harmonogramu splácania dlhov od roku 2009 (opatrenie č. 12),
Fínsko vykonalo protiprávne v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a uvedené opatrenia sú nezlučiteľné s vnútorným trhom.
Článok 5
1. Fínsko vymôže od príjemcu pomoc uvedenú v článku 4.
2. Vymáhané sumy sú úročené odo dňa, keď sa dali príjemcovi k dispozícii, až do ich skutočného vymoženia.
3. Úrok sa vypočíta ako zložený úrok v súlade s kapitolu V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004.
4. S účinnosťou odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia Fínsko zruší všetky neuhradené platby pomoci uvedenej v článku 4.
Článok 6
1. Vymoženie pomoci uvedenej v článku 4 je okamžité a účinné.
2. Fínsko zabezpečí uplatnenie tohto rozhodnutia do štyroch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.
Článok 7
1. Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Fínsko predloží Komisii nasledujúce informácie:
a)
celková suma (istina a úroky), ktorá sa má vymôcť od príjemcu;
b)
podrobný opis prijatých a plánovaných opatrení s cieľom splniť toto rozhodnutie;
c)
dokumenty dokazujúce, že príjemcovi bolo nariadené vrátenie pomoci.
2. Fínsko bude Komisiu informovať o pokroku pri vykonávaní vnútroštátnych opatrení prijatých s cieľom uplatniť toto rozhodnutie až do úplného vymoženia pomoci uvedenej v článku 4. Na žiadosť Komisie okamžite predloží informácie o prijatých a plánovaných opatreniach s cieľom splniť toto rozhodnutie. Taktiež poskytne podrobné informácie týkajúce sa súm pomoci a úrokov, ktoré už od príjemcu vymohlo.
Článok 8
Toto rozhodnutie je určené Fínskej republike.
V Bruseli 12. júna 2012