РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 април 2011 година
относно мерките, приведени в действие от Дания C 2/03 за TV2/Danmark
(нотифицирано под номер C(2011) 2612)
(само текстът на датски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/839/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (1), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 5 април 2000 г. Комисията получи жалба от датското търговско телевизионно дружество SBS Broadcasting SA/TVDanmark (наричано по-долу „SBS/TVDanmark“) относно държавното финансиране на датския обществен телевизионен оператор TV2/Danmark (наричан по-долу „TV2“ (3)). На 2 май 2000 г. се състоя среща с жалбоподателя. С писма от 28 февруари 2001 г., 3 май 2001 г. и 11 декември 2001 г. жалбоподателят внесе допълнителна информация.
(2)
С писмо от 5 юни 2002 г. Комисията поиска информация от датските органи, които отговориха с писмо от 10 юли 2002 г. На 25 октомври 2002 г. и на 19 ноември 2002 г. бяха проведени две срещи в датските органи. Допълнителна информация беше получена с писма от 19 ноември 2002 г. и 3 декември 2002 г.
(3)
С писмо от 24 януари 2003 г. (4) Комисията информира Дания, че е решила да започне процедурата, посочена в член 108, параграф 2 од Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с държавното финансиране на датския обществен телевизионен оператор TV2.
(4)
Решението на Комисията за започване на процедура е публикувано в Официален вестник на Европейските общности от 14 март 2003 г. (5). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения относно мерките.
(5)
С писмо от 24 март 2003 г. Комисията получи коментари от датските органи. Комисията получи и менения от няколко заинтересовани страни. TVDanmark предостави мнение с писмо от 14 април 2003 г. Асоциацията на търговските телевизии в Европа (ACT) изпрати мнение в писмо от 14 април 2003 г. Търговските телевизионни станции Antena 3 TV и Gestevisión Telecinco предоставиха мнения на 16 април 2003 г. Търговската станция TV3 предостави мнение в писмо от 14 април 2003 г. Комисията препрати тези мнения на Дания, която отговори с писмо от 12 септември 2003 г.
(6)
Комисията получи допълнителна информация от жалбоподателя с писма от 15 декември 2003 г. и 6 януари 2004 г. На 17 декември 2003 г. беше проведена среща между жалбоподателя и службите на Комисията с цел да бъде изяснена информацията, предоставена в писмо от жалбоподателя от 15 декември 2003 г. Комисията препрати информацията на датското правителство, която отговори с писмо от 15 март 2004 г. На 9 февруари 2004 г. се състоя среща между датските органи и службите на Комисията.
(7)
На 19 май 2004 г. Комисията прие решение относно публичното финансиране, предоставено на TV2 между 1995 г. и 2002 г., под формата на ресурси от лицензионни такси и други мерки (6). Решението постановява, че помощта е несъвместима с общия пазар с изключение на 628,2 милиона DKK (около 84,3 милиона EUR), които трябва да бъдат възстановени заедно с лихва („решението за възстановяване“).
(8)
Впоследствие TV2 и датските органи, както и частните радио- и телевизионни оператори Viasat и SBS/TVDanmark, предявиха съдебни искове в Съда на Европейските общности срещу решението за възстановяване на Комисията.
(9)
Датските органи приведоха в действие решението за възстановяване на Комисията. Всъщност TV2 върна 1 050 милиона DKK (7).
(10)
Възстановяването на тази сума доведе до финансова криза в TV2. Впоследствие през 2004 г. Дания нотифицира за предприета рекапитализация на TV2.
(11)
С решение от 6 октомври 2004 г. (8) Комисията одобри решението на датското правителство за рекапитализация на TV2 чрез увеличение на капитала му с 440 милиона DKK и преобразуване на държавен заем от 394 милиона DKK в капитал („мерки за рекапитализация“). Както SBS, така и Viasat предявяват съдебни искове срещу това решение.
(12)
На 22 октомври 2008 г. (9), като потвърди обхвата на мисията за обществена услуга на TV2, Първоинстанционният съд (понастоящем Общият съд) отмени решението за възстановяване на Комисията („решението на Съда“). Няма депозирана жалба срещу решението.
(13)
Вследствие от решението на Съда Комисията трябва да приеме ново решение, тъй като е трябвало да открие повторно официална процедура по разследване за периода 1995-2002 г.
(14)
Освен това Съдът издаде определение (10) („определението“) по делото за рекапитализация, в което се казва, че липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество. В съображение 35 от мотивите Съдът установи съществуването на тясна връзка между решението за възстановяване и решението за рекапитализация. Съдът постанови, че отмяната на решението за възстановяване лишава решението за рекапитализация от съдържание и смисъл. Той посочи, че: „… въпреки че конкретните обстоятелства по настоящото дело дадоха повод на Комисията да приеме две решения, тези две решения представляват две страни на един и същ правен въпрос, свързан с класификацията като държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО и съответно с определянето на съвместимостта с общия пазар на преведените в действие мерки от Кралство Дания в полза на TV2 и впоследствие на TV2 A/S“ (11). По тази причина отмяната на решението за възстановяване наложи „ново разглеждане на всички мерки, приведени в действие от Кралство Дания за TV2“. Определението не е обжалвано.
(15)
В съответствие с определението на Съда, в своята оценка в настоящото решение Комисията трябва да вземе под внимание мерките, приведени в действие от датските органи през 2004 г. в резултат от възстановяването, постановено от отмененото решения за възстановяване.
(16)
От съображения 13, 14 и 15 следва, че настоящото решение засяга само мерките, предприети от държавата в полза на TV2 за периода 1995-2000 г., но съгласно определението на Съда в оценката си в настоящото решение Комисията ще трябва също така да вземе предвид и мерките за рекапитализация, предприети през 2004 г. в резултат от възстановяването, постановено с отмененото решение за възстановяване.
(17)
С писмо от 20 март 2009 г. Комисията покани датските органи да предоставят своя анализ на последствията от решението на Съда по случая.
(18)
След като поискаха няколко удължавания на срока, датските органи изпратиха своя коментар на 26 юни 2009 г. Като приложение към писмото си те предоставиха и мнението на TV2.
(19)
Проведени бяха редица срещи с датските органи и/или TV2, inter alia на 25 август 2009 г., 7 февруари 2011 г. и 4 март 2011 г.
(20)
Комисията изпрати допълнителни искания за информация, inter alia на 22 септември 2010 г., 28 октомври 2010 г., 19 ноември 2010 г., 14 януари 2011 г., на които датските органи отговориха на 17 ноември 2010 г., 30 ноември 2010 г., 3 февруари 2011 г., 24 февруари 2011 г. и 7 март 2011 г. През март и април 2011 г. датските органи предоставиха още информация.
(21)
Комисията получи и мнения от трети страни, по-специално от SBS/TVDanmark на 7 февруари 2011 г.
(22)
На 4 август 2008 г. Комисията прие решение да не повдига възражения срещу помощта за оздравяване, предназначена за TV2 под формата на заем от 1 000 милиона DKK (12). Срещу решението е внесена жалба от MTG/Viasat, конкурент на TV2. Общият съд реши да спре производството до решението на Комисията по делото за преструктуриране (13).
(23)
На 4 февруари 2009 г. Дания представи на Комисията в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС план за преструктуриране във връзка TV2 Danmark A/S (наричан по-нататък „дело по преструктуриране“). С писмо от 2 юли 2009 г. Комисията информира Дания, че е открила процедура във връзка с делото за помощ за преструктуриране (14).
(24)
Разследването на Комисията по делото за преструктурирането се проведе паралелно с нейната оценка по настоящото дело и решението ѝ по делото за преструктуриране ще бъде прието успоредно и едновременно с настоящото решение.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ
II.1. НАЦИОНАЛЕН КОНТЕКСТ
II.1.1. ДАТСКИЯТ ПАЗАР НА РАДИО- И ТЕЛЕВИЗИОННО РАЗПРОСТРАНЕНИЕ ПРЕЗ ПЕРИОДА 1995-2002 Г.
(25)
През периода 1995-2002 г. в Дания действат двама обществени радио- и телевизионни оператори, а именно Danmarks Radio („DR“) и TV2. DR е почти изцяло финансиран чрез лицензионната такса. TV2 е финансиран частично чрез лицензионната такса, но също така и чрез приходи от реклама.
(26)
TV2 е създаден през 1986 г. (15) като независима автономна институция, финансирана с държавни заеми. Дружеството започва национално радио- и телевизионно разпространение на 1 октомври 1988 г. Излъчва чрез наземния канал TV2, а през 2000 г. започва и излъчване чрез сателитния канал TV2 Zulu. В края на 2002 г. от обществен канал TV2 Zulu става търговски платен телевизионен канал. В допълнение правителството одобрява осем станции като регионални станции на TV2. TV2 трябва да пренася сигнала от регионалните станции на TV2 върху своя национален наземен канал.
(27)
Между 1995 г. и 2002 г. освен обществените оператори на датския национален телевизионен пазар са активни и двама търговски оператори - TVDanmark и TV3/3+. Търговските оператори се конкурират с TV2 на националния телевизионен рекламен пазар. TVDanmark е част от SBS Broadcasting S.A. и излъчва два канала в Дания. От 1997 г. излъчва канал TVDanmark2 чрез мрежа от 10 местни търговски телевизионни станции, а от 2000 г. излъчва и лицензирания в Обединеното кралство сателитен канал, TVDanmark1. През 1992 г. започва излъчването на сателитните канали TV3 и 3+. Те са част от Modern Times Group (MTG).
II.1.2. ЗАКОНОВИ ИЗИСКВАНИЯ ПРЕЗ ПЕРИОДА 1995-2002 Г.
(28)
Законовите разпоредби, управляващи обществената услуга в периода на разследването от 1995 г. до 2002 г., са предвидени в последователни версии на Закона за радио- телевизионна дейност (наричан по-долу „Закон за радиото и телевизията“) (16).
(29)
Мисията на TV2 е да осигурява и разпространява национални и регионални телевизионни програми. Разпространението може да се осъществява чрез радиооборудване, включително сателитни или кабелни системи. Министърът на културата издава правилника относно задълженията на TV2.
(30)
TV2 има задължение, свързано с обществена услуга. Съгласно Закона на радиото и телевизията (1994 г. - версията, валидна през въпросния период) (17), TV2 е независима институция, чийто предмет на дейност е осигуряване и разпространение на национални и регионални телевизионни програми чрез независими програмни дейности. Обхватът на предоставяните програми трябва да е насочен най-вече към качество, многостранност и разнообразие. При планирането на програми за регионалните станции на TV2 трябва да бъде даден приоритет на регионалното значение.
(31)
Както се посочва в Решението на Съда (18), точното определение на мисията за обществена услуга на TV2 е претърпяло промени във времето, но всички определения в различните етапи от разследвания период изискват „качество, многостранност и разнообразие“, които са основните качествени изисквания към възложената на TV2 дейност за обществената услуга.
(32)
По-подробно определение на мисията за обществена услуга може да бъде намерено в устава на TV2. Например в устава са посочени задълженията за излъчване на TV2 що се отнася до изкуството и културата, датското филмово производство, програми за деца, младежи и етнически малцинства. TV2 е длъжен също така да излъчва предупреждения към населението при бедствия и аварии.
(33)
Дейностите на TV2, свързани с предлагането на обществена услуга, се финансират чрез неговия дял от телевизионните лицензионни такси, чрез приходи от реклама и чрез други приходи. Съгласно условията на Закона за радиото и телевизията в сила от 1994 г. (19) цялостната дейност на TV2 се финансира с ресурси, прехвърлени от Фонд TV2 в съответсвие с рамковите бюджети, определени от Министъра на културата, с приходи от продажба на програми и чрез други вноски, субсидии и т.н. Трябва да се отбележи, че за 1995 г. и 1996 г. TV2 е получил своя дял от лицензионните такси и прихода от реклама от специален фонд (Фонд TV2) (20).
(34)
Разпоредбите за излъчване от търговските телевизионни станции извън пределите на една зона са предвидени в глава 5 от Закона за радиото и телевизията. Глава 6 разглежда местните радио- и телевизионни услуги. Основното изискване е получаването на лиценз за излъчване. Програмните изисквания за притежателите на лиценз са предвидени в Изпълнителна заповед № 874 относно европейското съдържание и Изпълнителна заповед № 1349 относно местните радио и телевизия (21). Съгласно тези определения станциите в мрежа, които получават лиценз за местно телевизионно излъчване, трябва да предават местни програми поне един час на ден и да произвеждат значителен дял от своята програма на датски или за датска аудитория. Тъй като TV3, 3 + и първи канал на TVDanmark са излъчвани с британски лиценз, тези правила са приложими само за TVDanmark2.
II.1.3. ТЪРГОВСКИ ДЕЙНОСТИ НА TV2
(35)
Между 1995 г. и 2002 г. TV2 участва в редица търговски дейности, като за тази цел от 1 януари 1997 г. му е предоставено отделно правно основание (22), позволяващо му, освен другото, да използва техническото си оборудване, да учредява нови дружества или да прави капиталови инвестиции в съществуващи дружества. Между 1995 г. и 2002 г. тези дейности включват реклама, продажба на програми, отдаване на антенни мачти, търговия, интернет дейности, препродажба на права за излъчване на спортни събития и др.
(36)
От януари 2001 г. TV2 е длъжен да води отделна счетоводна отчетност за предоставяните от него обществени услуги и за „всички други дейности“, които надхвърлят 5 % от оборота и 3 милиона DKK годишно. Въведено е задължение за осчетоводяване на всички разходи, за ценообразуване на необществените услуги/продукти по пазарна стойност, а прехвърлянето на капитал между предприятията, предоставящи обществена услуга, и останалите следва да се извършва в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика и не може да включва ресурси от лицензионни такси (23).
II.2. МЕРКИТЕ
(37)
Между 1995 г. и 2002 г. TV2 получава приходи от лицензионни такси.
(38)
Министърът на културата определя размера на лицензионната такса, дължима от собствениците на радио- и телевизионни приемници за една или повече години наведнъж (24). Телевизионната лицензионна такса се събира от DR, а след това приходите се разпределят между DR и TV2, според решението на Министъра на културата съгласно медийно споразумение с датския парламент.
(39)
Министърът на културата определя правилата за това кога влиза в сила и кога се прекратява задължението за плащане на лицензионни такси, какви са сроковете за плащане и принудително събиране, за таксите за напомняне и др. Върху закъснелите плащания се начислява лихва според закона за лихвите. Събирането на неплатените такси и начисления може да бъде изпълнявано от Hypotekenbank (датска ипотечна банка). Неплатените суми могат например да бъдат удържани от заплатата на съответното лице в съответсвие с правилата за събиране на данъци от физическите лица, съгласно Закона за удържане на данъка при източника.
(40)
До 1997 г. TV2 получава своето финансиране (приходи от реклама и лицензионни такси) чрез Фонд TV2. От 1997 г. TV2 получава своя дял от приходите от лицензионни такси директно от DR.
(41)
През 1995 г. и 1996 г. TV2 получава приходи от реклама от Фонд TV2 (25).
(42)
TV2 получава и 58 милиона DKK от Фонд „Радио“ за нараснала ангажираност в датското филмопроизводство.
(43)
Освен това, когато през 1997 г. Фонд TV2 е закрит, TV2 получава 167 милиона DKK от Фонда за инвестиции в цифровизация на системите си за продукция и 50 милиона DKK за покриване на оперативни разходи.
(44)
TV2 е освободен от плащане на корпоративен данък съгласно Търговския закон. През януари 2001 г. датската държава въвежда механизъм за неутрализиране на ефекта от освобождаването от данъчно облагане на търговските дейности на TV2. TV2 трябва да прехвърли 30 % от годишния излишък от дейностите, които не са свързани с обществената услуга, към дейностите, свързани с предлагането им. Този процент отговаря на стандартния размер на корпоративния данък, който Дания въвежда през 2000 г.
(45)
Държавните заеми финансират първоначалните разходи и оперативния дефицит на TV2 през периода на започване на дейността му. Съгласно първоначалните споразумения за заем TV2 трябва да заплати лихва върху главницата и да погаси изцяло заемите. Въпреки това през целия разследван период TV2 е освободен от плащане на лихви и се ползва от мораториум върху погасяването на заемите. Предимството в резултат от безлихвените и освободени от погасяване първоначален заем и оперативни заеми за разследвания период е 341,8 милиона DKK.
(46)
До края на 1996 г. правителството издава гаранции за заемите от Фонд TV2 с цел финансиране на работата на TV2. При закриването на Фонда размерът на гарантираните заеми е прехвърлен на TV2. Предимството за TV2 в резултат от тази гаранция е 9,8 милиона DKK.
(47)
През разследвания период Дания има достъп до три национални наземни честоти, които са запазени за обществените радио- и телевизионни оператори. Една честота е запазена за TV2, втора за DR и трета за цифрова телевизия.
(48)
TV2 плаща такса за използването на запазената национална честота за излъчване на Националната агенция за информационни технологии и телекомуникации, държавен орган към Министерството на изследванията, технологиите и развитието (26). Размерът на таксата е предвиден в датския финансов закон. През разследвания период TV2 заплаща между 2 и 4 милиона DKK годишно такси за ефирна честота.
(49)
Дания има и честоти само за регионално покритие. През 1997 г. правителството въвежда възможността за свързване на регионалните честоти за постигане на по-голямо покритие (създаване на мрежи). Между 1998 г. и 2001 г. местни търговски телевизионни станции, лицензирани за излъчване в мрежова конфигурация, трябва да заплащат годишна такса на държавата (27). Регионалните услуги на TV2 не са обвързани с плащане на таксата, тъй като тези услуги се излъчват в „блокове“ от националната честота на TV2. Търговската телевизионна станция TVDanmark е единственият оператор, заплатил тази такса за втория си канал. Общият размер на таксите, които операторът заплаща, възлиза на 85,0 милиона DKK.
(50)
Собствениците на колективни антенни инсталации имат задължение да препредават програмите от обществената услуга на TV2 чрез своите инсталации (задължителен пренос).
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И НА ДАНИЯ
(51)
Първоначално след решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията получи различни мнения от заинтересованите страни. Основните точки са обобщени по-долу.
(52)
TVDanmark счита, че предоставянето от страна на държавата на предавателна честота с национално покритие представлява държавна помощ, тъй като държавата се отказва от приход върху този оскъден актив. В най-добрия случай конкурентите има едва 77 % покритие. TVDanmark твърди, че тъй като таксата за участие в мрежа, наложена само върху TVDanmark2 и не върху местните станции на TV2, въпреки че икономически и търговски операторите са в едно и също положение, тя представлява държавна помощ за местните станции на TV2. Според ACT, Antena 3 TV и Telecinco, принципът на ЕО за неутралитет по отношение на средствата за ретранслиране изисква налагането на такса за всякакъв вид мрежа.
(53)
По отношение на освобождаването от корпоративен данък ACT, Antena 3 TV и Telecinco коментират, че задължението на TV2 да прехвърля 30 % от печалбата от търговски си дейности в обществените си дейности не може да се счита за равностойно на плащането на корпоративен данък на държавата, тъй като нарушава конкуренцията на пазара на радио- и телевизионно разпространение.
(54)
Няколко трети страни поддържат мнението, че определението за мисията за обществената услуга на TV2 не е законосъобразно. Те оспорват изпълнението на условията, свързани с преноса на задачи, и условията за пропорционалност. По-специално, TVDanmark твърди, че при изчисляване на свръхкомпенсацията Комисията трябва да вземе предвид ползата за TV2 от освобождаването му от корпоративен данък, неговите безлихвени и безвъзмездни първоначални заеми, държавната гаранция за оперативни заеми и свободното използване на честота на предаване. TVDanmark твърди, че като цяло пазарните колебания в прихода от телевизионна реклама са ограничени и не оправдават натрупването на капитал от страна на TV2.
(55)
Що се отнася до рекламния пазар, TVDanmark твърди, че ценовите практики на TV2 не са позволили на търговските оператори да възстановят обособените си разходи. TVDanmark е трябвало да остойности своите TRP с около 30-40 % под тези на TV2, за да има място на пазара (TRP и GRP на TV2 са по-ценни, защото покритието им е по-добро) (28). Благодарение на уникалната позиция на TV2 по отношение на покритие и програмен бюджет, даден рекламодател винаги би разпределил част от своя бюджет в TV2, така че с определен бюджет да получи максимално въздействие по отношение на броя контакти, обхванатата целева аудитория и/или честота. TVDanmark представи цифри, илюстриращи, че неговата дейност е понесла загуби между 1997 г. и 2002 г., твърдейки, че нелоялната конкуренция на TV2 е възпрепятствала TVDanmark от генериране на достатъчно приходи. TVDanmark предостави и анализ на ценообразуването за телевизионна реклама на датския пазар, изготвен от Copenhagen Economics. Анализът сравнява средни и пределни цени на пазара и заключава, че е имало конкуренция само за остатъчното търсене и че по тази причина всяко сравнение следва да се базира на пределни цени. Освен това TVDanmark предостави информация, сравняваща рекламните цени на TV2 с тези за други видове медии, както и цени в други страни.
(56)
TV3 твърди, че е трябвало да предостави много високи отстъпки за своите рекламни слотове, за да намери място на пазара, тъй като TV2 е предлагал допълнителни пределни отстъпки върху неусвоения бюджет за телевизионна реклама на рекламодателя, ако този бюджет бъде използван за реклама отново в TV2.
(57)
На второ място, след решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията получи и мнението на датските органи. Основните точки са обобщени по-долу.
(58)
Датските органи са счели, че честотите на излъчване за TV2 не могат да се разглеждат като предимство, тъй като местните телевизионни станции също имат запазени за тях честоти на излъчване. Следователно TV2 не е получил специален режим. TV2 е трябвало, както други станции, да плаща такса за използване на честотата.
(59)
Що се отнася до освобождаването от корпоративен данък датските органи са на мнение, че печалбата от търговски дейности е много ограничена и методът, избран да неутрализира ефекта от освобождаването на TV2 от корпоративен данък върху търговските му дейности означава, че то не е извлякло никаква финансова полза от освобождаването.
(60)
Що се отнася до въпроса за пропорционалността датските органи заявяват, че прехвърлянето на 167 милиона DKK от Фонд TV2 е било предназначено за цифровизация на мрежата за радиоразпръскване. Следователно не може да бъде описано като свободен капитал.
(61)
Датските органи заявиха също така, че излишъкът за периода 1995-2002 г. е довел до приемливо ниво на възвръщаемост по отношение на оборота на TV2. Освен това капиталът е бил необходим като буфер в случай на внезапен спад в прихода от реклами и според закона на TV2 не е било позволено да взема заеми, надхвърлящи 4 % от годишния оборот. В допълнение, според датските органи държавата е действала в съответствие с „принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика“, тъй като собственият капитал на TV2 не е надвишил размера, който един типичен пазарен инвеститор би внесъл. Този капитал не е в противоречие с Договора, при условие че е не е използван за кръстосано субсидиране на търговската дейност на TV2.
(62)
Относно поведението на TV2 на рекламния пазар датските органи посочиха, че TV2 последователно е определял цените си, така че да увеличи максимално приходите. Цените са определяни единствено според предлагането и търсенето. Цените са определяни годишно въз основа на прогнозите на рекламния отдел на TV2 за търговския дял на аудиторията (на възраст 21-50 години), програмната схема, икономическите промени и конкурентното положение на пазара. Нито оперативните разходи на TV2, нито размерът на приходите от лицензионни такси са били фактор в прогнозата. Цените на TV2 са били най-високите на датския пазар, следователно не става въпрос за подбиване на цените, което да доведе до по-голяма нужда от държавно финансиране.
(63)
Датските органи предоставиха доклад за конкуренцията на датския пазар на телевизионната реклама, изготвен от RBB Economics. В доклада е направено заключение, че средните нетни цени на TV2 всъщност са по-високи от цените на неговите конкуренти и че разликите в рекламните ставки на TV2 и TVDanmark се обясняват с разликите в относителната им сила по отношение на програмите и способността за привличане на аудитория.
(64)
На трето място, след решението на Съда Комисията покани датските органи да представят техен анализ на последиците от решението по случая.
(65)
Датските органи изпратиха своя коментар и предоставиха също така и мнението на TV2. Основните точки са обобщени по-долу.
(66)
Относно приходите от реклама за 1995 г. и 1996 г. датските органи и TV2 твърдят, че датската държава не е имала влияние върху техния размер, така че те не трябва да се считат за ресурси на държавата. Датските органи не потвърдиха цифрите, изнесени от Комисията, но обясниха, че при изчисленията на приходите от реклама за 1995 г. и 1996 г. е трябвало да бъде отчетен фактът, че част от средствата от Фонд TV2 са използвани за финансиране на регионалните станции на TV2 и че тази част е можела да бъде финансирана единствено от лицензионните такси. Въпреки това датските органи твърдят, че при всички случаи приходите от реклама трябва да бъдат взети предвид при изчисляването на нетните разходи за възложената мисията за обществена услуга и че представляват приход, генериран от дейности, свързани с предлагането на обществена услуга.
(67)
Датските органи и TV2 се позовават и на решението на Съда като доказателство, че са спазени условията на решението по дело Altmark от 24 юли 2003 г. (29) Те припомнят, че както при дело Bupa (30), обстоятелствата по дело TV2 са налице преди датата на решението по дело Altmark. Те поддържат становището, че когато се прилагат критериите по делото Altmark, характерът и целта на критериите трябва да бъдат спазени, така че да бъдат взети предвид фактите по конкретния случай. Според тях от решението следва, че единственото изискване, което Съдът е наложил на датската държава е, че тя трябва, по същество, да спази условията, постановени в решението по дело Altmark.
(68)
По-конкретно датските органи и TV2 поддържат становището, че процедурата, използвана за определяне на лицензионната такса, е била прозрачна и е отговаряла на изискванията на втория критерий по делото Altmark, поне по същество, и според тях в контекста на решението на Съда това е достатъчно. Те считат, че третият критерий също е спазен доколкото на TV2 е имал правото да задържи приемлива печалба. Що се отнася до четвъртото условие по делото Altmark, те подчертават сериозния контрол, прилаган спрямо TV2, и твърдят, че делото BUPA и решението на Съда подкрепят тяхното твърдение, че в този конкретен случай тестът следва да е по-облекчен или да бъде изпълнен само по същество. Като цитират делото Chronopost (31), те посочват и че на практика не е възможно TV2 да бъде сравнен с едно типично добре управлявано предприятие. В допълнение датските органи потвърдиха своето мнение, че съгласно теста за инвеститор в условията на пазарна икономика компенсацията трябва да бъде одобрена.
(69)
По-нататък датските органи и TV2 твърдят, че държавната помощ трябва да бъде обявена за съвместима. Те обясняват процеса, довел до натрупване на капитал в TV2, и посочват различните причини, поради които този капитал е бил необходим на TV2, за да изпълни задачите си по обществената услуга.
(70)
След решението на Съда някои трети страни също предоставиха мнения. По същество те твърдят, че не трябва да бъде постановено, че са изпълнени условията по делото Altmark, по-специално, защото икономическите доклади, на които се позовава Съдът, са недостатъчни да докажат, че вторият и четвъртият критерии са изпълнени. Те са на мнение и че Комисията трябва да отстоява своето заключение в отмененото решение за възстановяване, т.е. че помощта не е съвместима.
IV. ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ
IV.1. ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(71)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“
(72)
Комисията трябва да прецени дали описаните по-горе мерки представляват държавна помощ по смисъла член 107, параграф 1 от ДФЕС.
IV.1.1. ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ И ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ОТГОВОРНОСТ
(73)
Комисията трябва да прецени дали въпросните мерките, включват държавни ресурси.
(74)
Що се отнася до лицензионната такса Комисията взема под внимание съображенията на Съда в неговото решение (32). По-конкретно сумата е определена от датските органи; задължението за плащане на лицензионната такса не произтича от договорните взаимоотношения между TV2 и лицето, дължащо плащането, но само поради факта, че притежава телевизионен или радиоприемник; където е необходими, лицензионната такса се събира в съответствие с режима за събиране на данъци от физическите лица; и, накрая, датските органи са тези, които определят дела на TV2 от приходите от лицензионни такси. Съдът заключава, че ресурсите от лицензионни такси са на разположение и под контрола на датските органи и следователно представляват държавни ресурси.
(75)
Що се отнася до приходите от реклама за 1995 г. и 1996 г. в своето решение Съдът посочва, че лицензионната такса и приходите от реклама са различни по характер (33).
(76)
В своето решение Съдът постановява, (34) че Комисията не е посочила достатъчно причини защо приходите от реклама през 1995 г. и 1996 г. трябва да бъдат счетени за държавни ресурси.
(77)
В контекста на решението по дело PreussenElektra (35) Комисията следва да докаже, че приходите от реклама за 1995 г. и 1996 г. могат да бъдат класифицирани като държавни ресурси. За целта тя трябва да прецени дали тези приходи са били под контрола на датската държава.
(78)
В тази връзка, за да реши дали приходите от реклама през 1995 г. и 1996 г.представлява държавни ресурси, Комисията взема под внимание следните фактори.
(79)
През 1995 г. и 1996 г. TV2 получава приходите от реклама от Фонд TV2, който от своя страна получава приходите от реклама от TV2 Reklame A/S.
(80)
TV2 Reklame е отделно отделна държавна структура, независима от TV2. Дружеството е създадено като посредник за продажбата на реклами по TV2 на търговска основа (36). TV2 Reklame е в договорни взаимоотношения със своите клиенти рекламодатели.
(81)
Няма задължение за прехвърляне на приходи от TV2 Reklame към Фонд TV2. Вместо това прехвърлянето е по решение на датската държава (37). Министърът на културата решава каква част от печалбата на TV2 Reklame следва да бъде прехвърлена във Фонд TV2. Решението е взето за една или повече години наведнъж с одобрението на датския парламент (Комисията по финанси). Министърът на културата е можел да реши непрехвърлената печалба да бъде използвана за погасяване на издадената по-рано държавна гаранция за TV2 Reklame или за културни цели.
(82)
На практика през 1995 г. и 1996 г. пълният размер на печалбата на TV2 Reklame е прехвърлен във Фонд TV2.
(83)
Фондът TV2 е създаден с цел осигуряване на доходи на TV2 от ресурсите на лицензионните такси и от приходи от реклама. Фондът TV2 е създаден с цел осигуряване на доходи на TV2 от ресурсите на лицензионните такси и от приходи от реклама. Управляван е от бордът на директорите на TV2.
(84)
Няма задължение за прехвърляне на средства от Фонд TV2 Reklame към TV2 всяка година. По-скоро прехвърлянето на средства към TV2 е по решение на датската държава. Тъй като по закон Фонд TV2 е длъжен да прехвърля средства към TV2 в съответствие с рамковите бюджети, определяни от Министъра на културата (38).
(85)
На практика през 1995 г. и 1996 г.TV2 не получава целите приходи от реклама от Фонд TV2.
(86)
Освен това в счетоводните отчети на Фонд TV2 не се прави разлика между приходи от реклама и ресурси от лицензионни такси. Приходите, които не са прехвърляни към TV2 се натрупват във Фонд TV2. След закриването на Фонд TV2 приходите са прехвърлени на TV2.
(87)
Според TV2 и датските органи приходите от реклама принадлежат на TV2 и по закон TV2 има право върху тях. Те се позовават на писмо от Министъра на правосъдието от 22 ноември 2003 г., в което се посочва, че ресурсите от Фонд TV2 мога да се използват единствено за покриване на дейностите на TV2. Следователно, според TV2 и датските органи, в крайна сметка е налице правно задължение за прехвърляне на приходите от реклама от Фонд TV2 към TV2. Въпреки това, както е посочено по-горе, по закон няма задължение за прехвърляне на целите приходи от реклама на TV2 и е трябвало Министърът да вземе конкретно решение за това дали да бъдат прехвърлени средства на TV2 и, ако е така, в какъв размер.
(88)
Що се отнася до TV2 трябва да се добави, че операторът не е имал договорни взаимоотношения с рекламодателите, както и влияние върху рекламните дейности (39). Датското правителство потвърждава, че очакваните приходи от реклама за предстоящата година са определени независимо от TV2.
(89)
Въз основа на информацията по-горе Комисията счита, че Министърът е имал контрол върху средствата в TV2 Reklame и Фонд TV2. По-специално, Комисията отбелязва, че: i) датската държава е тази, която е решила дали част от или целите приходи от реклама да бъдат прехвърлени във Фонд TV2 и TV2; ii) през 1995 г. и 1996 г. TV2 не получава целите приходи от реклама, и iii) непрехвърлените приходи от реклама са натрупани във Фонд TV2, където на практика те са смесени с лицензионните такси.
(90)
По тези причини Комисията счита, че в този конкретен случай приходите от реклами за 1995 г. и 1996 г., които не са били прехвърлени на TV2 чрез TV2 Reklame и Фонд TV2, представляват държавни ресурси.
(91)
Но дори приходите от реклами да не бяха квалифицирани като държавни ресурси (quod non), това нямаше да бъде от значение за размера на държавната помощ, която би могла да бъде счетена за съвместима. В съответсвие с постоянната практика на Комисията и Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. (40), приходите от дейност по обществената услуга като приходи от реклама трябва да се отчитат при изчисляване на нетните разходи за обществената услуга, което означава, че тези приходи, дори и ако не се считат за държавни ресурси, намаляват нуждата от публично финансиране. Датските органи споделят това мнение (41).
(92)
Специалното прехвърляне на средства към TV2 от Фонд „Радио“ включва приходите от лицензионни такси, които са предоставени на TV2 след решение на държавата. Същото важи и за специалното прехвърляне от Фонд TV2 след неговото закриване, тъй като въпреки факта, че датската държава е упражнявала контрол върху Фонд TV2, както бе споменато по-рано, средствата от Фонд TV2 са предоставени на TV2 с решение на държавата. Щом тези ресурси остават под обществен контрол те трябва да се считат за държавни ресурси. И тъй като приходите от реклама се считат за държавни ресурси, а решението за прехвърлянето им в TV2 при закриването на Фонда е взето от държавата, твърдението на датските органи, че общата сума, прехвърлена на TV2 при закриването на Фонд TV2, е получена изключително от приходи от реклама, не променя това заключение.
(93)
Що се отнася до държавните мерки Комисията счита, че освобождаването от корпоративен данък представлява използване на публични ресурси, тъй като горепосочените данъчни приходи са равностойни на потреблението на държавни ресурси под формата на данъчни разходи (42).
(94)
Предоставените на TV2 безлихвени и безвъзмездни заеми са пряко осигурени от държавата и разпределени от държавния бюджет. Като се отказва от лихвата и погасяването на тези заеми датската държава се отказва от приход и следователно тези средства представляват държавни ресурси. Освен това самата датска държава гарантира оперативните заеми. Ползата от държавна гаранция е, че рискът, свързан с гаранцията, се поема от държавата. Фактът, че държавата поема риска нормално би трябвало да бъде възнаградено с подходяща премия. Когато държавата се отказва от премията, е налице предимство за TV2 и изтичане на ресурси от държавата (43).
(95)
Освен това държавата е запазила национална честота на излъчване за TV2, за което TV2 заплаща такса честота на определен държавен орган. Годишната такса, която TV2 плаща през разследвания период, варира от 2 милиона DKK и 4 милиона DKK.
(96)
Поради липса на база за сравнение за таксата, платена за национална честота, тя може да бъде сравнена само с таксата, платена за разрешение за достигане до по-голям дял от населението чрез мрежова конфигурация. Таксата за честота, платена от TV2 за национално покритие, е значително по-ниска от таксата за мрежа, наложена на TVDanmark, която варира от 5 милиона DKK през 1997 г. до 30 милиона DKK през 2001 г. въпреки че чрез мрежата си от регионални честоти TVDanmark постига само 77 % покритие. Така TV2 успява да достигне до по-голям дял от датското население на по-ниска цена.
(97)
Затова Комисията счита, че таксата за честота не отразява пазарните условия и без да поиска пазарната цена на актива държавата се е отказала от приходи, които би следвало да постъпят в държавния бюджет.
(98)
От друга страна, TV2 не е длъжен да плаща такса мрежа, тъй като не излъчва посредством конфигурация от местни честоти, така че да създаде национална мрежа. Тъй като държавата не е упълномощена няма право да събира тази такса от TV2, тя не се отказва от приходи и следователно в този случай не са намесени държавни ресурси.
(99)
По същия начин, Комисията не може да установи никакъв елемент на държавни ресурси в законовото задължение на собствениците на колективни антенни инсталации да препредават програмите от обществената услуга чрез тези инсталации (задължителен пренос), тъй като държавата нито се отказва от някакъв приход, нито прехвърля активно средства към тези оператори. Това правило за достъп не поставя TV2 в по-благоприятно финансово положение от държавни ресурси (44).
(100)
Всички гореспоменати мерки са свързани с датската държава, тъй като, както е описано по-горе, по един или друг начин те включват решение на датската държава.
IV.1.2. СЕЛЕКТИВНО ПРЕДИМСТВО И НАРУШАВАНЕ НА КОНКУРЕНЦИЯТА
(101)
Комисията счита, че приходите от лицензионни такси, прехвърлянето на средства от Фонд TV2 (включително приходи от реклама за 1995 г. и 1996 г.) и Фонд „Радио“, освобождаването от корпоративен данък, безлихвените и безвъзмездни заеми, заедно с достъпа до национална честота при благоприятни условия са дали на TV2 икономическо и финансово предимство, облекчавайки оперативните разходи, които той иначе би трябвало да поеме със своя бюджет. Освен това конкурентите на TV2 не са получили същите средства.
(102)
Въпреки това държавните мерки, компенсиращи нетните допълнителни разходи от общ икономически интерес (SGEI), не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, когато са изпълнени четирите условия, постановени от Съда на Европейските общности по делото Altmark (45):
-
първо, предприятието получател трябва действително да има задължения за предоставянето на обществена услуга и тези задължения трябва да са ясно дефинирани;
-
второ, параметрите въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин;
-
трето, компенсацията не може да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнението на задълженията, свързани с предоставянето на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и приемлива печалба за изпълнението на тези задължения;
-
четвърто, когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения, свързани с обществена услуга, не е избрано с процедура за възлагане на обществена поръчка, необходимото равнище на компенсация трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие при изпълнението на тези задължения, като се вземат предвид съответните приходи и приемлива печалба за изпълнението на задълженията.
(103)
Както ще бъде описано по-подробно в раздела от настоящото решение относно съвместимостта на мерките (съображение 160 и следващите от настоящото решение), от решението на Съда следва, че е изпълнено първото условие по делото Altmark.
(104)
Що се отнася до втория критерий по делото Altmark, където параметрите, използвани за изчисляване на компенсацията, трябва да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин, Комисията трябва да прецени законовите и икономическите условия, при които през разследвания период са определяни приходите от лицензионни такси, дължими на TV2. В тази връзка Комисията отбелязва, че процедурата е следната.
(105)
Съгласно точки 29 и 30 от писмото на датските органи от 24 март 2003 г. в действащия през разглеждания период Закон за радиото и телевизията (46) е посочен начинът на финансиране на станция TV2 като цяло (ресурси от лицензионни такси, приходи от реклама и други източници на приходи), а на Министъра на културата е възложена отговорността за определяне на дела от лицензионните такси за на TV2 и DR, а от там и на размера на компенсацията, която да бъде предоставена на TV2. Следва да се отбележи, че за 1995 г. и 1996 г. TV2 получава своя дял от лицензионната такса от Фонд TV2.
(106)
В съответсвие с установената практика, размерът на компенсацията е определен от Министъра на обсъждане с комисията по финанси на датския парламент в рамките на медийно споразумение, сключено с мнозинство от представените в парламента политически партии. Във въпросния момент са налице 3 медийни споразумения: медийното споразумение за периода 1994-1997 г., сключено на 16 септември 1993 г., медийното споразумение за периода 1997-2000 г., сключено на 10 май 1996 г., и медийното споразумение за периода 2001-2004 г., сключено на 28 март 2000 г.
(107)
Така приходите от лицензионни такси са фиксирани за сравнително дълго време. През разследвания период предоставената на TV2 компенсация не е била предмет на последващо разглеждане, дори когато приходите на TV2 намаляват. Например въпреки че през 1999 г. приходите от реклами на TV2 претърпяват значителен спад, компенсацията не е променена така че да отрази този факт.
(108)
Според датските органи компенсацията е определена чрез индексиране на цените и заплатите в бюджета и счетоводните отчети на TV2 и чрез икономически анализи.
(109)
През 1995 г. и 1996 г. са направени задълбочени икономически анализи от KPMG, одиторска фирма. За доклада за 1999 г. KPMG е подпомогната от допълнителна група, състояща се от представители на водещи участници в пазара, включително конкуренти на TV2. Особено внимание е отделено на информацията за потенциалния приход от източници, различни от лицензионната такса като приходите от реклама.
(110)
В точки 164 и 165 от тяхното писмо от 24 март 2003 г. датските органи посочват, че консултантските проучвания на KPMG, предназначени да прогнозират вероятната тенденция в рекламния оборот на датския рекламен пазар и източниците на приходи на TV2, и да определят свързаните с тези прогнози, несигурности са изготвени с цел датското правителство и парламент да получат по-добра основа за определяне и разпределяне на приходите от лицензионни такси при преговорите върху медийната политика.
(111)
Според датските органи документите, използвани за определяне на компенсацията, са били обществено достъпни. Медийните споразумения са публикувани с прессъобщения и в официалните протоколи от работата на парламента (Folketingstidende). Законодателството, прилагано към медийните споразумения, е публикувано в датския държавен вестник (Lovtidende). Финансовите отчети на TV2 също са публикувани, заедно с гореспоменатите икономически анализи.
(112)
В контекста на решението на Съда Комисията трябва да прецени дали, предвид описаната по-горе процедура, може да бъде заключено, че е изпълнен вторият критерий от делото Altmark.
(113)
От една страна Комисията взема под внимание факта, че в своето решение (47), Съдът постановява, че: „… горната процедура за определяне размера на приходите от лицензионни такси, платими на TV2, може да бъде счетена за обективна и прозрачна, като се има предвид по-специално че в нея участва Датският парламент, че е базирана на икономически анализи, изготвени от одиторска фирма със съдействието на допълнителна група експерти, включваща конкуренти на TV2, и че тези анализи са публикувани, както и годишните финансови отчети на TV2. Следователно не може да се изключи, че един сериозен анализ на тази процедура може да доведе до заключението, че още преди условията по дело Altmark да бъдат постановени от Съда на ЕО Кралство Дания е изпълнило второто от тези условия по същество“. Съдът постанови също че: „размерът на прихода от лицензионни такси, дължими на TV2, е изчислен въз основа на конкретното предположение, че TV2 ще продължи да се ползва от тези други държавни мерки“ (48) (т.е. освобождаване от данъчно облагане и др.).
(114)
Комисията счита, че участието на датския парламент в процеса за определяне на лицензионната такса осигурява определена степен на прозрачност и обективност. Още повече че медийните споразумения, определящи размера на ресурсите от лицензионни такси, които трябва да бъдат разпределени на TV2, са сключени предварително за няколко години и след това компенсацията за TV2 никога не е коригирана през разглеждания период.
(115)
Въпреки това икономическите доклади, изготвени от KPMG, дават прогнози само за размера на приходите от реклама на TV2 (т.е. приходната страна). В тях не се споменава нищо са разходната страна при изчисляване на компенсацията и Комисията остава с впечатлението, че медийните споразумения са въз основа единствено на индексиране на разходите на TV2 от предишните години. Всъщност датските органи твърдят, че компенсацията е определена въз основа на индексиране на цените и заплатите в бюджетите и отчетите на TV2 и въз основа на икономическите анализи, които оценяват само приходната страна, а не разглеждат периода, обхвана от медийното споразумение, сключено 16 септември 1993 г.
(116)
В допълнение, няма индикация за параметрите, които да бъдат използвани при изчисляване на компенсацията. Размерът на компенсацията е определен предварително, но вторият критерий по делото Altmark изисква самите параметри, използвани за изчисляване на компенсацията, да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин.
(117)
В контекста на казаното по-горе Комисията счита, че вторият критерий по делото Altmark не е изпълнен. В контекста на казаното по-горе Комисията счита, че вторият критерий по делото Altmark не е изпълнен.
(118)
Съгласно четвъртия критерий по делото Altmark: „доставчикът на обществена услуга трябва да бъде избран според процедура за възлагане на обществена поръчка или необходимото равнище на компенсация [трябва да] бъде определено въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие, така че да може да изпълни тези задължения, като се вземат предвид съответните приходи и приемлива печалба за изпълнението на задълженията“.
(119)
В настоящия случай доставчикът на обществена услуга TV2 не е избран след процедура за възлагане на обществена поръчка. Следователно Комисията трябва да прецени дали равнището на компенсация е определено въз основа на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие при изпълнението на задълженията, свързани с обществена услуга.
(120)
Икономическите и правните условия, в които е определена компенсацията за TV2, са описани по-горе. В контекста на решението на Съда и предвид неговата констатация, че използваната от Кралство Дания процедура за определяне размера на приходите от лицензионни такси, дължими на TV2 между 1995 г. и 2002 г. включва, inter alia, икономически анализи, изготвени със съдействието на конкурентите на TV2, когато прави оценка дали разходите на TV2 са били съпоставени с тези на един типичен добре управляван оператор, Комисията трябва да вземе под особено внимание докладите на KPMG от 1995 г. и 1999 г.
(121)
В докладите на KPMG са разгледани различни сценарии за това как би могъл да се развие рекламният пазар през периодите на съответните лицензионни такси. В докладите не се съдържа информация за TV2 като такъв (например за финансовото му положение или оперативните му разходи); в тях е показано как могат да се развият приходите от реклама и каква част от общият рекламен пазар може да донесе до приходи за TV2. Като предвиждат най-вероятните промени в рекламният оборот на датския рекламен пазар и посочат несигурностите, свързани с тези прогнози, докладите са част от процедурата, използвана от датските органи за определяне на лицензионната такса, която да бъде предоставена на TV2.
(122)
Докладите на KPMG не оценяват разходите на TV2 или разходите на други оператори, ограничавайки се до разглеждане на тенденциите на рекламния пазар и до дела на приходите от реклама на TV2. Трябва да се отбележи и, че в докладите не са включени първите години от разследвания период, обхванат от медийното споразумение от 1993 г.
(123)
В известна степен конкурентите са участвали в изготвянето на тези доклади. В доклада от 1995 г. е посочено, че са участвали „много заинтересовани страни“, но от доклада не става ясно кои са те. В доклада на KPMG от 1999 г. е спомената допълнителна група експерти, в която наистина участват конкуренти на TV2. Въпреки това фактът, че тези икономически доклади до някаква степен са изготвени с помощта на конкуренти на TV2, не доказва само по себе си, че е направен анализ на разходите на конкурентите.
(124)
С други думи докладите не включват анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие при изпълнението на задължения, свързани с обществена услуга, а вместо това разглеждат по-общия въпрос за перспективите на рекламния пазар, както и за размера на бъдещите приходи от реклама на TV2. Трябва да се добави също така, че цените на рекламния пазар се определят от различни фактори като например дялове от аудиторията, а не само въз основа на разходите.
(125)
Датските органи и TV2 изтъкват също така правни и фактически аргументи във връзка с четвъртото условие по делото Altmark.
(126)
Първо, Дания цитира делото Bupa, твърдейки, че четвъртото условие Altmark не се прилага задължително или поне Комисията, в контекста на решението на Съда, трябва само да преценява дали условието е изпълнено по същество. Комисията счита, че ситуацията по делото BUPA е доста специфична, защото за разлика от другите сектори, предлагащи обществена услуга, въпросната схема за предоставяне на здравни услуги не е свързана с разходите, а се базира на рисковите профили на клиентите. Така че в този случай операторът не е имал възможност да подобри ефикасността чрез разходите си. Що се отнася до обществените радио- и телевизионни оператори, обаче, компенсацията може да бъде изчислена въз основа на разходи и приходи.
(127)
Второ, като се позовава на делото Chronopost (49) Дания твърди, че един доставчик на обществена услуга като TV2 не може да бъде сравняван с частен оператор. Все пак Комисията счита, че за разлика от разглеждания в делото Chronopost въпрос за разпределяне на разходите в контекста на оценка за съвместимост, същността на четвъртия критерий по делото Altmark е именно, че при липса на тръжна процедура разходите за предоставяната обществена услуга трябва да се съпоставят с тези на едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие.
(128)
Освен това Дания твърди, че Националната сметна палата (Rigsrevision) е провеждала финансови и управленски одити на счетоводните отчети на TV2 като част от рутинните си оценки на TV2 и че са извършвани рутинни проверки, включително и на ефективността. Въпреки това Комисията не счита, че фактът, че счетоводните отчети на TV2 са внесени за одобрение от Министъра на културата, е достатъчно доказателство, че разходите на TV2 са такива на едно добре управлявано предприятие. Освен това, не е ясно дали, при положение че преди да бъде определена компенсацията не е направен анализ на разходите, последващи проверки могат да са от значение за изпълнението на четвъртия критерий.
(129)
Датските органи посочват специално доклада от 2000 г. на Датската национална сметна палата, в който промяната на продуктивността на TV2 е до известна степен сравнена с тази на DR и определени чуждестранни обществени радио- и телевизионни оператори (British Broadcasting Corporation „BBC“, Sveriges Television „SVT“ и Norsk Riksringkastning „NRK“). В доклада Националната сметна палата установява, че и DR и TV2 са подобрили продуктивността си между 1990 г. и 1999 г. DR намалява повече почасовите си разходи за първо излъчване в сравнение с TV2, но през 1999 г. тези разходи са все още 53 % по-високи от тези на TV2. Общите почасови разходи за излъчване на DR през 1999 г. са приблизително 29 % по-високи от тези на TV2. Националната сметна палата установява също така, че подобрената продуктивност на DR и TV2 са по-голяма или равна на увеличената продуктивност на другите три обществени радио- и телевизионни оператори.
(130)
И все пак този доклад не е достатъчно доказателство за изпълнение на четвъртото условие.
(131)
Всъщност докладът е изготвен след медийните споразумения, които определят размера на компенсацията, и затова в него не е посочено, че компенсацията е била определена въз основа на разходите, които би направило едно типично предприятие при изпълнение на своята мисия за обществена услуга.
(132)
Освен това в доклада е направено сравнение с други обществени радио- и телевизионни оператори и затова не е разгледан въпроса за разходите на един „типичен“ оператор. Например, в доклада не е установено, че разходите на DR, който няма право да генерира приход чрез реклама и чието равнище на компенсация е определено съгласно същото медийно споразумение, както при TV2, са разходи на едно типично предприятие. Ето защо от сравнението с разходите на DR е невъзможно да бъдат направени заключения що се отнася до изпълнението на четвъртия критерий по делото Altmark.
(133)
Що се отнася до сравнението с чуждестранните радио- и телевизионни оператори в доклада е сравнена само промяната в продуктивността на TV2 спрямо един от другите радио- и телевизионни оператори, но не се споменава нищо за нивото на ефективност като такова, а от там и за самите разходи. По-специално, по-слабото увеличение на продуктивността може да се дължи на много фактори, например по-висока ефективност в началото на периода или невъзможност на радио- и телевизионния оператор да увеличи времето за излъчване. Например, в точка 51 от доклада се казва, че: „През въпросния период BBC и SVT отбелязват почти идентично увеличение на разходите, реално с приблизително 50 %, докато разходите на NRK се увеличават реално с приблизително 60 %. Както бе споменато по-горе, разходите на DR се увеличават реално с 23 %, а на TV2 с 63 %. Тъй като, както вече беше казано, времето за излъчване на SVT и BBC не нараства толкова колкото на другите радио- и телевизионни оператори, това увеличение на разходите означава, че SVT и BBC не са подобрили своята продуктивност по същия начин като другите трима радио- и телевизионни оператори“.
(134)
Комисията отбелязва и че в точка 50 от доклада се казва, че: „Тъй като Националната сметна палата не е проверила по-подробно счетоводните отчети на чуждестранните радио- и телевизионни оператори, може би съществуват разлики в дейностите на тези радио- и телевизионни оператори и в методите на изчисление, използвани за отделните счетоводни позиции. Това означава, че използваните разходи и произтичащите от тях разходи за единица продукция не принадлежат задължително към едни и същи дейности и не са задължително изчислени по едни и същи счетоводни принципи. В резултат на това нивата на разходи за единица продукция не могат да бъдат сравнение еднозначно. Тъй като целта на включването на чуждестранни радио- и телевизионни оператори е по-скоро да се сравни „промяната“ в продуктивността, а не нивото на продуктивност като такова, Националната сметна палата счита, че въпреки това данните от чуждестранните радио- и телевизионни оператори, в текущата си форма, могат да послужат като приемлив индикатор за промяна“. В точка 53 от доклада се посочва и че: „Националната сметна палата не е проучила по-подробно причините за горните промени, тъй като, както беше казано по-горе, промяната в посочените разходи за единица продукция зависи от предлаганите от радио- и телевизионните оператори програми, и защото анализът предполага, че при всички случаи качеството остава непроменено. Тъй като това представлява непосредствена трудност що се отнася до правенето на сравнения между въпросните обществени радио- и телевизионни оператори, заключенията от анализа трябва да се тълкуват с известна предпазливост. В тази връзка министерството на културата е заявило, че приема описаните промени в разходите за единица продукция и че сравнението на разходите за единица продукция на DR, TV2 и чуждестранните обществени радио- и телевизионни оператори трябва да се тълкува с известна предпазливост“.
(135)
Поради гореизложените причини Комисията счита, че в доклада не е посочено, че разходите на TV2 са такива, каквито би направило едно типично добре управлявано предприятие при изпълнение на възложените му мисиите за обществена услуга.
(136)
В заключение, с оглед на казаното по-горе, Комисията счита, че четвъртият критерий по Altmark не е изпълнен и тъй като тези критерии са кумулативни, предоставената на TV2 компенсация не удовлетворява условията, постановени от Съда в решението по делото Altmark. При всички случаи, както ще бъде посочено по-долу, Комисията намира, че компенсацията може да се счита за съвместима с вътрешния пазар.
(137)
Комисията също така трябва да прецени дали въпросните мерки биха могли да покрият „критерия за инвестиции в условията на пазарна икономика“ („критерий за MEIP“). Датските органи и TV2 твърдят, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като не са изпълнени условията на критерия за MEIP. По-специално, те поддържат становището, че съгласно критерият за MEIP е напълно оправдано излишъкът да остане при TV2 с цел натрупване на капитал.
(138)
В този смисъл на първо място трябва да се отбележи, че въпросът дали мерките са основателни съгласно критерият за MEIP не е равнозначен с въпроса дали те могат да се считат за необходими за изпълнението на дейности по обществената услуга (в.ж оценката за съвместимост по-долу), тъй като фактът, че TV2 е трябвало задължително да разполага с определено ниво резерв и капитал за изпълнение на своите дейности по обществената услуга не означава, че един частен инвеститор би внесъл средства в дружеството и не би се стремил към възвращаемост.
(139)
Комисията, в съответсвие с установената съдебна практика, трябва да определи дали при подобни обстоятелства от един частен инвеститор с мащаб, съпоставим с органите, управляващи публичния сектор, може да се очаква да бъде склонен да направи капиталови инжекции от такъв порядък (50). Въпреки че в сравнение с публичния инвеститор поведението на един частен инвеститор не трябва да бъде поведение на обикновен инвеститор, който инвестира капитал с оглед реализиране на печалба в относително краткосрочен план, а да бъде най-малко поведението на частно холдингово дружество или на група от частни предприятия, осъществяващи структурна политика и водени от перспективата за рентабилност в дългосрочен план.
(140)
Освен това, според утвърдената съдебна практика, критерият за MEIP трябва да се прилага в момента на вземане на решението, а не впоследствие (51).
(141)
В този случай, тъй като Дания е единственият вложител в TV2, тя е първият и последният кредитор, чийто разходи трябва да бъдат възстановени в случай на фалит на дружеството. Така от инвеститорска гледната точка датската държава би могла да се стреми към възвръщаемост на своята инвестиция чрез искане да ѝ бъдат възстановени разходите или под формата на лихва върху заем, или на връщане на дял от капитала.
(142)
Комисията отбелязва, че през въпросния период Дания се е отказала от правото си на лихва върху заемите и разрешава мораториум върху погасяването им. Нещо повече, датската държава не е поискала някакво възнаграждение от натрупания в TV2 капитал. Следователно датската държава не е потърсила съответната възвръщаемост на своята инвестиция, както нормално би направил всеки кредитор или собственик на дружество.
(143)
Освен това датските органи не са предоставили никакви валидни аргументи, обясняващи защо от стратегическа гледна точка би имало смисъл да бъде реинвестиран излишъка в TV2 вместо да бъде поискано възнаграждение под формата на лихва или дивиденти. Нормално един инвеститор би взел такова решение, само ако мисли, че реинвестицията ще увеличи стойността на първоначалната му инвестиция.
(144)
В настоящия случай не е установено наличие на бизнес план или ясна цялостна бизнес стратегия, които да подсказват, че случаят е бил такъв. Както няма и други индикации, че TV2 е планирал да развие своята дейност за произвеждане на такава добавена стойност. По този начин Комисията не се опитва да използва формалистични аргументи, за да опровергае аргумента на датските органи за критерия за MEIP, а единствено да прецени дали инвеститорът в условията на пазарна икономика би решил да остави средствата в TV2 въз основа на информацията, с която разполага в момента на вземане на решението си. И все пак, като взема предвид, че наличната информация към момента, в който средствата са оставени в TV2 (52), и като оставя настрана всякакви съображения относно дейностите по обществената услуга на TV2, които един частен инвеститор би взел предвид, Комисията счита, че не са били налице нито бизнес план, нито инвестиционен проект или някакъв друг елемент, въз основа на който един рационално мислещ частен инвеститор би преценил, че реинвестицията ще увеличи стойността на първоначалната му инвестиция и затова ще реши да остави парите в TV2 вместо да поиска някакъв вид възнаграждение.
(145)
Освен това датските органи използват възвръщаемостта на оборота като критерий за сравнение, за да покажат, че са действали като частен инвеститор при реинвестирането на средства в TV2. Въпреки това в настоящия случай, трябва да бъде подчертано, че датското правителство вече действа като орган, финансиращ TV2, и като такъв му осигурява значителни средства за покриване на оперативните му разходи. Размерът на тези средства има пряк ефект върху резултатите, които TV2 може да генерира. На практика това съотношение може да бъде подкрепено само с увеличаване на размера на държавно финансиране. И все пак, тъй като обикновено излишното финансиране също води до неефективност, а от там и до по-голямо изтичане на държавни ресурси, съвсем не е сигурно, че увеличеното финансиране осигурява съответно подобряване на резултатите.
(146)
Следователно не може да се твърди, че датските органи са действали като инвеститор в условията на пазарна икономика. Въпреки това Комисията намира, че компенсацията може да бъде счетена за съвместима, както ще бъде обяснено подробно по-долу. Както вече беше споменато, въпросът относно критерия за MEIP е различен от въпроса дали датската държава основателно е позволила на TV2 задържи излишъка, така че да натрупа капитала, необходим му за изпълнението на неговите задачи за обществена услуга.
(147)
В заключение Комисията счита, че през разследвания период TV2 се е възползвал от мерките. На телевизионния пазар TV2 се конкурира с други оператори, които не са получили същото предимство. Следователно мерките трябва да се считат за селективни и нарушаващи конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1от ДФЕС.
IV.1.3. ВЪЗДЕЙСТВИЕ ВЪРХУ ТЪРГОВИЯТА
(148)
Държавните мерки са предмет на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото засягат търговията между държавите-членки. Това е така винаги, когато съответните дейности са предмет на търговия в рамките на Общността.
(149)
Европейският съд е разработил широко тълкуване на това понятие. В установената съдебна практика, когато помощта засилва позицията на едно предприятие в сравнение с други предприятия, конкуриращи се в търговията в рамките на Общността, тези предприятия трябва да бъдат разглеждани като засегнати от помощта (53). Фактът, че въпросното предприятие не извършва експортна дейност, не изключва възможността да бъде засегната търговията. Когато една държава-членка предоставя помощ на дадено предприятие, неговата дейност на местна територия може да бъде подпомогната или дори повишена благодарение на помощта, което от своя страна намалява възможностите за други предприятия да се установят на пазара. В следствие на това помощта дава възможност на получателя да си запази пазарен дял, който в противен случай би бил зает от конкуренти от други държави-членки (54).
(150)
В параграф 18 от Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми, позовавайки се на съдебната практика на Съда, Комисията заявява, че „По принцип може да се счита, че държавното финансиране на обществените радио- и телевизионни оператори засяга търговията между държавите-членки. Очевидно е, че такъв е случаят при придобиването и продажбата на програмни права, които често се извършват на международно равнище. Също така рекламната дейност в случая на обществените радио- и телевизионни оператори, които имат право да продават рекламно пространство, има трансграничен ефект, особено в хомогенните езикови области, които се разпростират отвъд националните граници. Освен това структурата на собственост на търговските радио- и телевизионни оператори може да се разпростира в повече от една държава-членка.“
(151)
В дадения случай Комисията отбелязва, че TV2 работи на международния пазар и обменя телевизионни програми (55). Той е в пряка конкуренция с търговски радио- и телевизионни оператори, които работят на международния радио- и телевизионен пазар и имат международна структура на собственост. Предоставените на TV2 финансови ресурси му дават конкурентно предимство по отношение на закупуването на телевизионни права и инвестирането в програми, които в последствие биха могли да бъдат продадени. Освен това мерките за помощ поставят TV2 в благоприятна позиция в сравнение с конкурентите му в Европейския съюз, като намалява техните възможности за установяване в Дания.
(152)
Следователно Комисията прави заключение, че мерките, предоставени на TV2, са оказали въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на члрн 107, праграф 1 от ДФЕС.
IV.1.4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(153)
Тъй като са изпълнени всички условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията прави заключение, че гореописаните мерки в полза на TV2 се определят като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(154)
Тъй като TV2 започва радио- и телевизионно разпространение през 1989 г., всичките мерки за TV2 са били взети след присъединяването на Дания към Европейския съюз. В следствие на това мерките, включително ресурсите за таксата за лиценз, представляват по-скоро нова държавна помощ, отколкото съществуваща помощ по смисъла на член 108, параграф 1 от ДФЕС.
IV.2. СЪВМЕСТИМОСТ НА ДЪРЖАВНАТА ПОМОЩ С ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР
(155)
Комисията счита, че член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3, букви а), б), в) и г) от ДФЕС очевидно не са приложими и нито датските органи, нито TV2 са изложили някакъв аргумент във тази връзка.
(156)
Следователно Комисията направи оценка дали може да се приложи член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(157)
Член 106, параграф 2 от ДФЕС гласи: „Предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства юридически или фактически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени. Развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.“
(158)
За да се възползва дадена мярка от тази дерогация, трябва да бъдат изпълнени всички следни условия:
-
въпросната услуга трябва да е услуга от общ икономически интерес (УОИИ) и да е ясно дефинирана като такава от държавата-членка (дефиниция);
-
държавата-членка трябва изрично да е възложила на въпросното предприятие предоставянето на тази услуга (възлагане);
-
прилагането на правилата за конкуренция от Договора трябва да възпрепятства изпълнението на конкретните задачи, възложени на предприятието, и освобождаването от такива правила не трябва да засяга развитието на търговията до степен, която би противоречала на интересите на Общността (пропорционалност).
(159)
Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. (56) определя принципите и методите, които Комисията възнамерява да прилага, за да гарантира съответствието с условията, изложени по-горе.
IV.2.1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ
(160)
Съгласно Закона за радиото и телевизията (1994 г.) (57) TV2 е независима институция, чийто предмет на дейност е да създава и разпространява национални и регионални телевизионни програми чрез независими програмни дейности. Обхватът на предоставените програми по принцип трябва да бъде фокусиран върху качеството, многофункционалността и разнообразието. Във връзка с регионалното съответствие приоритет трябва да бъде даван също така и на планирането на програмите за регионалните станции на TV2. Мисията за обществена услуга е описана по-подробно в Устава на TV2, който гласи, че TV2 трябва да предоставя програми, включващи новинарски емисии, информационни предавания и програми за изкуство и култура, предназначени за цялото население в Дания (58).
(161)
Комисията отбелязва, че в решението си Съдът разглежда обществената услуга, която TV2 е задължен да предоставя по закон (59).
(162)
На първо място Съдът припомня, че държавите-членки разполагат с голяма свобода на преценка, когато определят това, което имат предвид под услуги от общ икономически интерес. По този начин определението на такива услуги от дадена държава-членка може да бъде поставено под въпрос от страна на Комисията само в случай на явна грешка (60).
(163)
Освен това съгласно параграф 33 от Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми, задължение на държавите-членки е да определят мисията за обществена услуга на даден обществен радио- и телевизионен оператор.
(164)
По-конкретно във връзка с УОИИ в сферата на радио- и телевизионното разпространение съдебната практика на Съда признава, че държавите-членки имат законно право да определят дадена УОИИ, за да осигурят радио- и телевизионното разпространение на пълната гама програми (61).
(165)
Когато в Протокола от Амстердам (62) държавите-членки казват, че „… публичното радио- и телевизионно разпространение в държавите-членки е пряко свързано с демократичните, социалните и културните потребности на всяко общество, както и с необходимостта от запазването на плурализма в медиите“ те правят директна препратка към системите за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение, които са въвели, и към организациите, на които е възложено разпространение на пълната гама телевизионни програми в полза на цялото население на тези държави.
(166)
В решението си Съдът се произнася, че не може да бъде оспорвано нито правото на държавата-членка да определя услугите за радио- и телевизионно разпространение от общ икономически интерес в широко качествено отношение с цел постигане на радио- и телевизионно разпространение на богата гама програми, нито свободата на държавата-членка да използва приходите от реклами за финансиране на такива услуги от общ икономически интерес (63).
(167)
Предоставената на държавите-членки възможност да определят подробно услугите за радио- и телевизионно разпространение от общ икономически интерес за осигуряване на радио- и телевизионно разпространение на пълната гама програми не може да бъде поставено под съмнение поради факта, че общественият радио- и телевизионен оператор осъществява и търговски дейности, в частност продажба на рекламно пространство. Всъщност въпросът за определянето на мисията за обществена услуга не трябва да бъде бъркан с този за финансовия механизъм, избран да осигури тази услуга. (64).
(168)
Освен това Съдът пояснява, че Комисията не трябва да сравнява програмите на TV2 с тези на търговските станции. Ако чрез сравнителен анализ на програмите определението на мисията за обществена услуга стане зависимо от широката гама от програми, предлагани от търговските оператори, това би лишило държавите-членки от правото им да определят обществената услуга. В крайна сметка определението би зависило от търговските оператори и техните решения дали да разпространяват определени радио- и телевизионни програми или да не го правят.
(169)
Съдът (65) също така потвърждава, че задълженията, възложени на търговските радио- и телевизионни оператори, не могат да се сравняват с възложените на TV2 във връзка с обществена услуга. Целта на тези задължения, свързани с обществена услуга, е да се предоставят на цялото датско население разнообразни програми, които задоволяват изискванията за качество, многофункционалност и разнообразие. Тези задължения, свързани с обществена услуга, определят всички дейности за радио- и телевизионно разпространение на TV2 и са много по-стриктни от минималните задължения, предвидени от закона в Дания за предоставяне на лиценз за радио- и телевизионно разпространение.
(170)
В следствие на това Съдът прави заключение (66), че „… определението, избрано от датските органи, е широкообхватно, тъй като поради предимно качествения си характер, дава свобода на радио- и телевизионните оператори да създават своя собствена гама от програми. То в никакъв случай не би могло да бъде определено като неточно. За разлика от това, мисията на TV2 е изключително ясна и точна: да предлага на цялото население на Дания разнообразна телевизионна програма, която има за цел да осигурява качество, широкообхватност и разнообразие.“
(171)
Предвид гореизложеното и с оглед на особеното естество на сектора на радио- и телевизионно разпространение, Комисията счита, че едно „широкообхватно“ определение, задължаващо даден оператор да осигурява балансирани и разнообразни програми в съответствие с неговата мисия, е основателно по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС с оглед на тълкувателните разпоредби на Протокола. Такова определение би могло да се счита за съвместимо с целта за задоволяване на демократичните, социалните и културните потребности на дадено общество и гарантира плурализъм, включително културно и езиково многообразие.
(172)
Следователно, въз основа на гореизложеното, Комисията счита, че определението на обществената услуга, предоставена от TV2, може да бъде прието.
(173)
Следва да бъде добавено, че през разглеждания период TV2 поддържа интернет страница като част от неговата мисия за обществена услуга. Интернет страницата информира потребителите за обществената услуга телевизионно разпространение на TV2. Комисията може да приеме, че интернет страницата, която се ограничава до информиране на потребителите за обществената услуга телевизионно разпространение на TV2, спада към дейностите на TV2 за предоставяне на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение. Следователно разглеждането на функционирането на тази интернет страница като част от мисията за обществена услуга не може да бъде считано за явна грешка. В допълнение TV2 поддържа търговска интернет страница с игри и др. Тази търговска интернет услуга следва да бъде разглеждана като чисто търговска дейност, тъй като предлага интерактивни продукти срещу индивидуална заявка като игри или „чат стаи“, които не се отличават от подобни търговски продукти. Следователно тези последно изброени дейности са извън обхвата на мисията за обществена услуга на TV2.
IV.2.2. ВЪЗЛАГАНЕ
(174)
За да се възползва от изключението съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, мисията за обществена услуга трябва да бъде възложена на TV2 посредством официален законодателен акт. Комисията отбелязва, че Законът за радиото и телевизията (67) официално възлага на TV2 мисия за обществена услуга телевизионно разпространение. Комисията също така се позовава на решението на Съда, в което се постановява „и) очевидно е, че на TV2 е била възложена такава мисия (за обществена услуга)“ (68).
(175)
Въпреки че от определението в закона не става достатъчно ясно какви други видове услуги са позволени като обществени, официална мисия трябва да бъде давана преди всякакви допълнителни дейности, които TV2 иска да извършва като обществена услуга. Комисията отбелязва, че TV2 не е предложил никакви други услуги извън неговата мисия за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение през разглеждания период. Интернет страницата, предлагаща други услуги като игри, е функционирала като търговска дейност, докато страницата, която само е информирала потребителите за обществената услуга телевизионно разпространение на TV2, може да бъде считана за част от неговата мисия за публична услуга радио- и телевизионно разпространение, тъй като не може да бъде отделена от услугата радио- и телевизионно разпространение. Следователно Комисията прави заключение, че в разглеждания период мисията за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение е била възложена на TV2 законосъобразно.
(176)
От друга страна, обществената услуга трябва не само да бъде възложена на радио- и телевизионния оператор, но и да бъде реализирана според разпоредбите на закона, по чиято сила е възложена, както е посочено в параграфи 41 и 43 от Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. Тъй като Комисията не е тази, която преценява дали са постигнати определени стандарти за качество, за целта е желателно да има подходящ контролен орган. В задълженията на държавата-членка е да избере механизма, по който да гарантира ефективния контрол, при условие че органът е независим от предприятието, на което е възложена услугата.
(177)
В тази връзка Комисията отбелязва, че през 2000 г. Националната сметна палата е извършила конкретно проучване за предмета и естеството на задълженията за обществена услуга на TV2 и за тяхното осъществяване на практика. При проучването не е установена невъзможност от страна на TV2 да изпълнява задълженията си за обществена услуга. Освен това между 2001 г. и 2002 г. е съществувал Съвет за обществени услуги, който да гарантира, че TV2 изпълнява задълженията си за обществена услуга, въпреки че този орган никога не е публикувал каквито и да било доклади по този въпрос през краткото си съществуване. Комисията не открива и никакви признаци, че TV2 не е успял да изпълни задълженията си, нито че е работил по начин, по който дейностите му да не могат повече да бъдат считани за УОИИ съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(178)
По отношение на финансовия контрол на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение Комисията отбелязва, че Националната сметна палата е одитирала счетоводните отчети на TV2 през целия разглеждан период. Одитите са включвали както финансови, така и одити на управлението, въпреки че Националната сметна палата не е имала право да предотвратява свръхкомпенсациите на разходите за обществена услуга на TV2.
(179)
Комисията обаче има право да оценява пропорционалността на държавната помощ. Комисията отбелязва, че Директивата за прозрачност е транспонирана в Дания. Комисията е получила също така данни от датските органи, които ѝ дават възможност да оцени дали държавното финансиране е пропорционално.
IV.2.3. ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ
(180)
С оглед решението на Съда и Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. оценката на пропорционалността, която Комисията трябва да направи, е в две посоки.
(181)
На първо място Комисията трябва да изчисли нетните разходи за мисията за обществена услуга, възложена на TV2, и да провери дали тези разходи са свръхкомпенсирани спрямо нуждите на TV2 за изпълнение на дейностите му, свързани с обществената услуга.
(182)
На второ място Комисията трябва да анализира поведението на TV2 на рекламния пазар. В Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. се посочва, че ако държавната помощ покрива спад в приходите, даден обществен радио- и телевизионен оператор може да се изкуши да си понижи цените на рекламите или на други търговски дейности на пазара, така че да намали приходите на конкурентите. Поради това Комисията счита, че когато даден обществен радио- и телевизионен оператор подбие цените на неговите дейности, които не са свързани с обществената услуга, под необходимото ниво за покриването на всички разходи по дейността, взета отделно, които даден ефективен търговски оператор в подобна ситуация би трябвало нормално да покрие, това показва наличие на свръхкомпенсиране на задълженията за обществената услуга.
1. Размер на държавната помощ и оценка на свръхкомпенсациите
(183)
Съгласно Директивата за прозрачност (69) от държавите-членки се изисква да водят отделни счетоводни сметки за обществената услуга и за дейностите, които не са свързани с нея. Разходите и приходите трябва да бъдат разпределени правилно на базата на ясно установени и обективни счетоводни принципи.
(184)
Комисията защитава позицията, че разделянето на счетоводните сметки в сектора на радио- и телевизионното разпространение може да не е еднозначно или дори да е неприложимо към разходите, тъй като различни дейности използват едни и същи ресурси. В този сектор държавите-членки могат да считат цялата дейност по изготвянето на програмата на даден радио- и телевизионен оператор за част от мисията за обществена услуга, докато в същото време позволяват нейната търговска експлоатация (70).
(185)
В настоящото решение Комисията на първо място трябва да установи разходите за УОИИ, направени от TV2.
(186)
Тъй като TV2 осъществява също и търговски дейности, той трябва да води отделни счетоводни сметки за различните си дейности. От 2001 г. TV2 е задължен по закон да води отделни счетоводни сметки за обществените си услуги и за търговските дейности.
(187)
Когато изчислява нетните разходи, Комисията трябва да приспадне от брутните разходи за обществената услуга всички нетни печалби от търговската експлоатация на дейността за обществена услуга. Датските органи са предоставили данни, показващи изпълнението TV2 на търговските дейности и на публичната услуга, в съответствие с метода, посочен в параграф 56 от Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми. Данните показват, че повечето от търговските дейности на TV2 използват едни и същи ресурси като дейностите за обществена услуга. В следствие на това не може да бъде направено никакво смислено разпределение на разходите за тези търговски дейности. В такива случаи Комисията приспада нетните приходи от търговската дейност, за да изчисли нетните разходи за обществена услуга. Търговските интернет дейности са единствените, които могат да се считат за отделими от дейностите за обществена услуга. Загубите, които TV2 генерира от търговските си дейности по интернет, започнали през 1997 г., възлизат на DKK […] (71) милиона.
(188)
След това Комисията приспада приходите, генерирани от дейностите за обществена услуга (приходи от реклама и други търговски дейности) от брутните разходи за обществена услуга, за да се получат нетните разходи за обществена услуга. Държавното финансиране впоследствие е приспаднато от нетните разходи за обществена услуга. Изчислението е показано в таблицата по-долу.
(189)
Трябва да се отбележи, че въпреки многобройните запитвания от страна на Комисията за предоставяне на точната сума на приходите от реклама през 1995 г. и 1996 г., датските органи и TV2 не са могли да дадат ясни и недвусмислени данни.
(190)
В отговора си от 26 юни 2009 г. датските органи казват, че не са могли да потвърдят, че приходите от реклама, които TV2 получава от Фонд TV2, възлизат на 400,1 милиона DKK през 1995 г. и на 337,7 милиона DKK през 1996 г.
(191)
В отговора си TV2 посочва, че през 1995 г. и 1996 г. i) Фонд TV2 е получил приходи от реклама от TV2 Reklame (824 млн. DKK и 904,5 млн. DKK) и лицензионни такси от държавата (330,3 млн. DKK и 356,3 млн. DKK) и ii) Фонд TV2 е превел 730,4 млн. DKK и 694 млн. DKK на TV2 и 269,6 млн. DKK и 275 млн. DKK на регионалните TV2. Целта на сумите, преведени на Фонд TV2, е била да бъдат покрити нуждите от финансиране на TV2 и неговите регионални станции.
(192)
В отговорите си от 26 юни 2009 г., 17 ноември 2010 г. и 30 ноември 2010 г. датските органи потвърждават твърдението на TV2, че в отсъствието на други финансови приходи, регионалните станции на TV2 де факто са били изцяло финансирани от лицензионни такси и че всички средства, превеждани годишно на регионалните станции на TV2, следователно биха могли да произхождат единствено от приходите от лицензионни такси, превеждани на Фонд TV2. Това означава, че приходите от лицензионни такси, превеждани на TV2, могат да бъдат считани за равни на максималната сума от приходи от лицензионни такси, която е била превеждана на Фонд TV2 през всичките въпросни години, като се приспаднат сумите, превеждани на регионалните станции на TV2. Датските органи и TV2 твърдят, че това означава, че големият размер на финансирането, преведено от Фонд TV2 на TV2 през 1995 г. и 1996 г., е бил от нетни приходи от реклама. Според датските органи тези аргументи показват, че TV2 е получил 60,7 млн. DKK от лицензионни такси (нетна стойност след приспадане на преводите на регионалните станции) и 669,7 млн. DKK от приходи от реклама (нетна стойност) през 1995 г., както и 81,3 млн. DKK от лицензионни такси и 612,7 млн. DKK от приходи от реклама през 1996 г.
(193)
Аргументите на TV2 и на датските органи относно сумата на приходите от реклама за периода 1995-1996 г. не удовлетворяват Комисията. По-конкретно Комисията отбелязва, че Фонд TV2 не е водил отделни счетоводни сметки за приходите от реклама и за лицензионните такси и следователно тези приходи са били смесени. Комисията изразява съжаление от факта, че датските органи не са предоставили ясни и недвусмислени данни за сумите на приходите от реклама през 1995 г. и 1996 г. От друга страна, в този конкретен случай тя счита, че не е необходимо да продължава да разследва въпроса, тъй като това не поставя значителен проблем, след като Комисията, както вече бе заявено, счита, че приходите от реклама за периода 1995-1996 г. представляват държавни средства, които във всички случаи трябва да бъдат приспаднати от брутните разходи за обществена услуга. В таблицата по-долу приходите от реклама, преведени от Фонд TV2 за 1995 г. и 1996 г., съответно са показани в една и съща колона с лицензионните такси.
(194)
Трябва също така да бъде отбелязано, че за периода от 1997 г. до 2002 г. Комисията е включила лицензионните такси, които са били преведени на регионалните станции на TV2 чрез TV2. Комисията счита, че, тъй като тези суми са били получени от TV2 и след това предени на регионалните станции, те трябва да бъдат включени в изчисленията както като приходи, така и като разходи, което на практика означава, че не засягат изчисленията на Комисията по-долу.
(195)
Що се отнася до вливането на капитали в TV2 за цифровизация, това е отразено през 1997 г. като приход. Съответните намаления са взети предвид като разходи, когато са били правени инвестиции. Разходите за цифровизация са разходи за обществена услуга. За да не се отчитат едни и същи разходи два пъти, амортизациите, съответстващи на направените инвестициите, са приспаднати от брутните разходи за обществена услуга. Въпреки критиките на TV2 по този въпрос, Комисията е на мнение, съгласно постоянната ѝ практика при изчисляване на държавна компенсация, че приходите от държавата или от обществен фонд трябва да бъдат вземани предвид в годината, в която са били предоставени, а не в годината, през която за били разходвани или използвани.
Таблица 1
Разходи за обществена услуга и компенсационни мерки 1995-2002 г. на базата на счетоводните отчети
(в млн. DKK)
Година
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
2002 г.
Общо
Брутни разходи за обществена услуга
- 755,8
- 856,2
-1 415,2
-1 475,3
-1 439,1
-1 531,6
-1 518,5
-1 604,1
-10 595,8
Инвестиции в цифровизация
0
0
0
0
-10,3
-4
-56,7
-23,9
-94,9
Нетни приходи от реклама, получени директно от TV2
0
0
1 091,9
1 118,4
1 014,4
1 089,9
1 006,8
1 028,3
6 349,7
Други приходи
83,2
121,6
97,3
76,3
50,9
65,4
58
73,8
626,5
Нетни разходи за обществена услуга
- 672,6
- 734,6
- 226,0
- 280,6
- 384,1
- 380,3
- 510,4
- 525,9
-3 714,5
Лицензионни такси и нетни приходи от реклама, получени през 1995-1996 г. от Фонд TV2
730,4
694
328,5
357,5
414,6
449,2
537,3
556,2
4 067,7
Прехвърляне на средства след закриването на Фонд „Радио“
0
0
8
10
15
25
0
0
58
Прехвърляне на средства след закриването на Фонд TV2
0
0
217
0
0
0
0
0
217
Общо i) лицензионните такси и приходите от Фондовете TV2 и „Радио“, посочени по-горе, и ii) нетните разходи за обществена услуга
57,8
-40,6
327,5
86,9
45,5
93,9
26,9
30,3
628,2
Източник: Годишен счетоводен отчет за приходи и разходи на TV2.
(196)
Както може да се види в таблицата по-горе, финансирането надвишава разходите с 628,2 млн. DKK (84,4 млн. евро).
(197)
Комисията отбелязва факта, че TVDanmark счита, че другите мерки, от които се ползва TV2, като освобождаването му от лихви и данъци, както и достъпа до честота на предаване на сигнала на територията на цялата страна при благоприятни условия, следва да бъдат взети под внимание при оценката на свръхкомпенсациите. Тези ползи са обобщени в таблицата по-долу:
Таблица 2
Прогнозни ползи от освобождаването от корпоративен данък и лихви и от честотата за предаване на сигнал
(в млн. DKK)
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
2002 г.
Общо
Освобождаване от корпоративен данък
19,7
-13,8
54,6
30,1
16,7
29,7
18,5
3,9
159,4
Начислени лихви върху заем за създаване на дружеството
44,5
39,2
36,9
41,3
37,5
45,1
51,7
45,6
341,8
Държавни гаранции по заеми за оперативни разходи
2,4
2,1
1,7
1,4
1,0
0,7
0,4
0,1
9,8
Такса за честота на предаване на сигнала (72)
2,3
7,9
12,6
21,4
26,0
70,2
Общо
66,6
27,5
95,5
80,7
67,8
96,9
96,6
49,6
581,2
(198)
Комисията е съгласна, че тези мерки трябва да бъдат взети предвид в настоящото проучване. От друга страна, при определяне на свръхкомпенсациите, не е подходящо те да бъдат включвани в изчисленията в таблица 1. Съгласно позицията на Комисията по RAI (73), тези допълнителни ползи могат да бъдат считани за компенсации за разходи, които в отсъствието на компенсации, би трябвало да бъдат финансирани. Следователно при оценяване на пропорционалността на държавното финансиране на разходи за обществена услуга тези допълнителни предимства не следва да бъдат включвани, тъй като заплащането на въпросните разходи води до съответно увеличаване на първоначалните разходи за обществената услуга, възложена на TV2. По отношение на нетния резултат това няма значение. Трябва обаче да се гарантира, че от тези предимства се ползват само дейностите, свързани с обществената услуга, и не се прилагат към търговските дейности. Този въпрос се разглежда в съображения 234-237 по-долу.
(199)
Датските органи и TV2 излагат различни аргументи за да обосноват свръхфинансирането, изчислено в съображение 196. По-конкретно, с оглед на решението на Съда, Комисията трябва да оцени дали свръхфинансирането всъщност е било необходимо за да може TV2 да изпълни мисията си за обществена услуга.
(200)
Във връзка с това на първо място трябва да се отбележи, че Протоколът от Амстердам (74) поставя акцент върху спецификата на сектора на радио- и телевизионно разпространение в сравнение с други УОИИ, тъй като „… публичното радио- и телевизионно разпространение в държавите-членки е пряко свързано с демократичните, социалните и културните потребности на всяко общество, както и с необходимостта от запазването на плурализма в медиите“. Тези характерни особености следва да бъдат взети предвид в оценката на съвместимостта на Комисията в настоящото решение.
(201)
Освен това в предишни решения Комисията приема, че определена капиталова база е обоснована с цел гарантиране на предоставянето на обществена услуга от даден радио- и телевизионен оператор. По делото на Австрия за радио- и телевизионно разпространение (75) например Комисията се произнася, че „По силата на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО, съгласно тълкуването на Протокола от Амстердам, държавите-членки принципно могат да предоставят толкова публично финансиране, колкото е необходимо за да се гарантира изпълнението на обществената услуга. Това се отнася не само за текущите разходи за изпълнение на УОИИ, но също и за собствения капитал“.
(202)
В решението си Съдът се произнася, че (76) „… Комисията не може да основава решението за възстановяване на всички суми, които според Кралство Дания са представлявали резерви, предназначени за нуждите на обществената услуга, на липсата на подходящ контрол, тъй като, предвид наличната информация в Комисията, е било напълно възможно да бъдат разгледани сериозно всички законови и икономически условия, управлявали натрупването на тези резерви през разглеждания период, а без такъв контрол съответно невъзможно да бъде взето законосъобразно решение дали всъщност тези резерви, като цяло или дори само част от тях, са били необходими, за да бъде предоставена обществената услуга“.
(203)
Съдът добавя (77), че чисто формалните изисквания като задължението резервите да бъдат конкретни и прозрачни, не би могло да обоснове дадено определение за възстановяване и фактът, че TV2 на практика не е трябвало да използва своите резерви, не подкрепя заключението, че тези резерви би следвало да бъдат считани за непропорционални на нуждите от финансиране за предоставяне на обществената услуга. (78).
(204)
Следователно Комисията трябва да оцени всички фактори, взети предвид от датските органи, при определяне на компенсациите, предоставени на TV2 за периода 1995-2002 г., и при вземане на решение за натрупване на резерви. Във връзка с това Комисията се позовава на предишна своя оценка на процедурата, използвана за определяне на лицензионната такса, в съображение 105.
(205)
Относно съображенията, накарали датските органи да натрупат резерви за изпълнението на мисията за обществена услуга TV2, следва да бъдат взети под внимание цитираните от тях фактори по-долу.
(206)
При създаването на TV2 през 1988 г. не е вливан никакъв капитал. Неговите дейности са били финансирани единствено от заем за новосъздадено предприятие, възлизащ на 510,8 млн. DKK, което е дало възможност на TV2 да закупи производственото си оборудване, сградите и др. Следователно TV2 е бил слабо капитализиран, тъй като е бил капитализиран с необичайно високи заеми и необичайно нисък капитал. В резултат на това TV2 бързо се е сблъскал с финансови трудности.
(207)
Националната сметна палата, която е независима институция към Парламента на Дания, има задача да извършва одити както на счетоводните сметки, така и на управлението. През 1995 г. тя е направила заключение, че значителна част от финансовите проблеми на TV2, биха могли да бъдат отдадени на това, че станцията е създадена без вливане на капитал (79). Основната препоръка на Националната сметна палата била, че държавата трябвало да влее капитал от приблизително 530 млн. DKK в TV2 чрез преобразуване на заемите за новосъздадено предприятие. Това би трябвало да даде на TV2 капитал от приблизително 350 милиона DKK и коефициент на платежоспособност около 50 %. Препоръчителният коефициент на платежоспособност от приблизително 50 % е бил равен на този на частните дружества като TV2 Norge (Норвегия) и TV4 (Швеция).
(208)
В резултат на този доклад държавните одитори от Парламента, определени да извършват, наред с останалите им задължения, критичен одит на счетоводните отчети на държавните дружества, са се обърнали към Министерството на финансите за становището му по въпроса дали TV2 би следвало да натрупва капитал. През август 1995 г. в отговор на предложението на Националната сметна палата да бъде влят капитал в TV2, Министерството на финансите е заявило, че „… както при създаване на нови дружества, така и при преобразуване на такива, които са държавна собственост, те трябва да имат нужната капиталова база. В същото време държавата не трябва да влива твърде големи капитали на първо място, защото това би означавало един ненужен разход за държавата и на второ място, защото би дало на дружеството несправедливо конкурентно предимство. Предприятието не трябва да е нито недостатъчно капитализирано, нито свръхкапитализирано“. Въз основа на това Дания е счела, че в TV2 трябва да се натрупа капитал. Решено било обаче, че държавата не следва да влее капитала наведнъж. Вместо това TV2 би трябвало сам да натрупа необходимия капитал чрез текущия излишък.
(209)
Изискването за капиталова база е включено в устава на TV2 през 1997 г. От тогава уставът TV2 ясно определя, че от 2001 г. насам свободният капитал на TV2 трябва да възлиза на поне 200 милиона DKK и че той трябва да бъде използван да компенсира оперативната загуба на радио- и телевизионния оператор (80). Изпълнителната заповед от 18 август 1997 г. предвижда, че за финансиране на всяка вероятна оперативна загуба, свободният капитал, т.е. капиталът минус резервите и други свързани източници, за дейности, осъществявани на територията на цялата страна, следва да възлиза на минимум 200 милиона DKK до края на 2000 г. Трябва да бъде натрупан свободен капитал, възлизащ на общо на 50 милиона DKK до края на 1998 г. и на минимум 100 милиона DKK до края на 1999 г. От 2001 г. свободният капитал по всяко време следва да бъде минимум 200 милиона DKK на база на последните счетоводни отчети. Ако се очаква капиталът да спадне под тези цифри, въпросът следва да бъде отнесен към Министерството на културата. В специални случаи Министърът на културата може да одобри по-ниска стойност на капитала и да приложи специфични условия, след консултация с Националната сметна палата.
(210)
Изпълнителната заповед на Министъра от 1997 г., определяща минималния свободен капитал, е публикувана в Държавния вестник на Дания (Lovtidende). В допълнение от 1998 г. насам натрупването на капитал в съответствие с изискването на устава се отбелязва конкретно в публикуваните годишни счетоводни отчети на TV2.
(211)
Според датските органи невъзможността TV2 да спази минималният изискуем капитал от 200 млн. DKK съгласно Устава му се очаква да доведе до поставянето му под държавно управление.
(212)
Комисията счита, че основната задача е да се определи дали и до каква степен капиталовата база, постигната чрез компенсациите, всъщност е била необходима за изпълнението на мисията за обществена услуга на TV2.
(213)
Като взе предвид горното описание на процедурата и причините, довели до натрупването на резервите на TV2 под формата на капиталова база, и с оглед решението на Съда, Комисията счита, че натрупването на резерв в действителност е било необходимо, за да може TV2 да изпълнява мисията си за обществена услуга.
(214)
От друга страна, Комисията си задава въпроса дали целият размер на резервите е настина обоснован и необходим, т.е. дали цялата сума на капиталовата база, натрупана до края на 2002 г., действително е била необходима за изпълнението на мисията за обществена услуга на TV2.
(215)
От гледна точка на Комисията размерът на капиталовата база, която би могла да се счита за пропорционална и необходима да гарантира предоставянето на обществената услуга, зависи от фактите и от законовата рамка на всеки отделен случай.
(216)
Цифрите относно капиталовата база на TV2, с които Комисията разполага, са показани в таблицата по-долу:
в милиони DKK
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
2002 г.
Целеви капитал (цифровизация)
167,0
167,0
156,7
152,6
96,6
72
Свободен капитал
-97,8
- 138,4
22,1
110,7
173,3
270,3
418,7
478,5
Общо капитал
-97,8
- 138,4
189,1
277,7
330,0
422,9
515,3
550,5
Общо пасиви
770,3
746,9
1 244,7
1 363,3
1 311,8
1 423,0
1 409,5
1 409,1
Коефициент на платежоспособност (81)
-13
-19
2
8
13
19
30
34
(217)
Към 31 декември 2002 г. TV2 е натрупал капитал от 550,5 милиона DKK, включително 72 милиона DKK целеви капитал (цифровизация), което съответства на коефициент на платежоспособност 34 %. Размерът на свободния капитал в края на 2002 г. е бил 478,5 млн. DKK.
(218)
На първо място Комисията отбелязва, че част от капитала не е била свободен капитал. Всъщност съгласно годишните счетоводни отчети на TV2 за 1997 г. (82), медийната комисия е решила, че TV2 трябва да цифровизира своето производствено оборудване преди края на 2000 г. 300 милиона DKK са били използвани целево за цифровизация на TV2 и на регионалните станции. През 1997 г. на TV2 са били преведени 167 млн. DKK за тази цел. Следователно Комисията счита, че сумата е била необходима за нуждите на публичната услуга на TV2. Фактът, че средствата, които не са били инвестирани в цифровизация до 1 януари 2003 г. (остатък от 72 млн. DKK) накрая са били освободени, не променя това заключение, тъй като през разглеждания период тези суми са ясно отразени в счетоводните отчети на TV2 като целеви капитал, който би могъл да се използва само за целите на цифровизацията, и, съгласно постановеното в решението на Съда, фактът, че TV2 на практика не е трябвало да използва резерва, не подкрепя заключението, че този резерв е трябвало да бъде считан за непропорционален на нуждите от финансиране за предоставяне на обществената услуга (83).
(219)
Следва да бъде отбелязано и че към 31 декември 1994 г. (в началото на периода, разглеждан в настоящото решение) капиталът на TV2 е бил отрицателен (минус почти 156 млн. DKK), както и че през 1995 г. и 1996 г. TV2 е имал отрицателен коефициент на платежоспособност и отрицателен капитал, което обяснява защо общият капитал в края на 2002 г. е бил по-малък от получените компенсации. Чак в края на 2000 г. свободният капитал на TV2 е нараснал над необходимия минимален праг от 200 млн. DKK.
(220)
За да покаже, че нивото на капитала в TV2 е било обосновано, датските органи са внесли становище, изготвено от PricewaterhouseCoopers на 18 ноември 2002 г. Това становище гласи, че коефициентът на платежоспособност на TV2 към края на разглеждания период е бил по-нисък в сравнение с този на останалите скандинавски радио- и телевизионни оператори по отношение на размер, дейности, структура и пазари, на които оперират. Например коефициентът на платежоспособност на TV2 е бил по-нисък от този на TV2 Norge (36 %) и значително по-малък от този на TV4 (Швеция), чийто коефициент на платежоспособност е бил 65 %, т.е. почти два пъти по-висок от коефициента на TV2. Съгласно становището коефициентът на платежоспособност на TV2 е бил по-нисък от този на другите радио- и телевизионни оператори и следователно не може да бъде считан за прекомерен. Становището посочва също така, че няма причина да се вярва, че структурата на капитала на тези съпоставими радио- и телевизионни оператори не е била оптимизирана. PricewaterhouseCoopers също така посочват, че коефициент на платежоспособност от по-малко от 30 % във времето би бил необичаен и би направил дружеството уязвимо към колебанията в приходите.
(221)
Сравнението с други оператори следва да бъде тълкувано внимателно, тъй като те не извършват същите дейности за обществена услуга като TV2, не са финансирани по същия начин и нямат същия правен статут. Въпреки това становището дава някои насоки и може да бъде взето предвид заедно с останалите елементи.
(222)
В тази връзка Комисията отбелязва, че датските органи са предоставили информация, която показва, че през последната част от разглеждания период са планирали да преобразуват TV2 в акционерно дружество и да го приватизират. Като част от процеса на преобразуване е бил направен и анализ на това как да бъде преустановено финансирането от лицензионни такси, тъй като датските органи са възнамерявали да премахнат финансирането чрез лицензионни такси след приватизацията на TV2.
(223)
С тази цел през юни 2002 г. датското правителство сключва споразумение с парламентарно мнозинство относно либерализацията на медийната политика на Дания. Съгласно споразумението TV2 е трябвало да бъде преобразуван от гледна точка на приватизацията възможно най-бързо. Направен е бил анализ на финансовата база за преобразуване на TV2 в акционерно дружество. През лятото на 2002 г. Министърът на културата е назначил ръководна група с представители от Министерството на културата, Министерството на финансите и Генералния адвокат (Kammeradvoka) с цел изясняване на икономическата база за приватизиране на TV2 и преобразуването му в акционерно дружество. Ръководната група ангажира в своя помощ одиторска фирма и финансов съветник, за да може например да изчисли нивото на капитала, от който се нуждае TV2. Одиторската фирма прави заключение, че капиталът на TV2 следва да бъде установен на 640 милиона DKK.
(224)
Финансовата комисия към Парламента на Дания е одобрила преобразуването на TV2 в акционерно дружество и установяването на капитала му. Преобразуването на TV2 в акционерно дружество се е извършило със задна дата, считано от 1 януари 2003 г. Непосредствено след промяната на правния статут на TV2 и преобразуването му в дружество са били премахнати голям брой мерки в негова полза като например освободените от лихви и погасяване заеми и освобождаването от данъци. През 2005 г. приватизацията бива отложена, но след 2004 г. TV2 повече не получава лицензионни такси.
(225)
Предвид гореизложеното Комисията счита, че един от факторите, който трябва да вземе предвид при оценката на съвместимостта на резервите, е фактът, че през последната част от разглеждания период датските органи вече са били планирали да променят правния статут на TV2, което създава необходимостта от капиталова база.
(226)
Практиката на Комисията при вземане на решения е по-принцип да се отнася благосклонно към схеми за преобразуване в акционерни дружества на държавни фирми, които се конкурират с търговски предприятия, тъй като това може да намали нарушаването на конкуренцията чрез заместване на неограничените държавни предимства с капитал в ограничен размер и чрез създаване на ясно разграничение между ролята на държавата като публична власт и ролята ѝ на предприемач, търсещ възвращаемост на инвестициите си.
(227)
В допълнение, наред с другите фактори, които трябва да бъдат взети под внимание, Комисията счита, че нивото на резервите на TV2 следва да бъде разглеждано с оглед на колебанията в приходите от рекламния пазар.
(228)
TV2 всъщност е бил уязвим от колебанията в приходите, които са неизбежен аспект на рекламния пазар. Например за една година (1998-1999 г.) TV2 претърпява спад от приблизително на 104 млн. DKK от приходите от реклама. Според датските органи единственият начин за TV2 да може се справи със спадове с такъв размер е наличието на значителен по размер свободен капитал, тъй като приходите от лицензионни такси са били предварително фиксирани за няколко години. Макар че TV2 е зависил по-малко от приходи от реклама отколкото TV2 Norge и TV4, които не получават лицензионни такси, финансирането чрез реклама, въпреки всичко представлява важен източник на средства за дейностите на TV2 през въпросния период.
(229)
Във връзка с това Комисията отбелязва, че Съдът ясно се е произнесъл в своето решение (84), че „… фактът, че TV2 не е трябвало да използва своите резерви през 1999 г. не подкрепя заключението, че тези резерви е трябвало да бъдат считани за непропорционални на нуждите от финансиране за предоставяне на обществена услуга. Същинският смисъл на натрупания резерв за справяне с несигурността е, че той не трябва непременно да бъде използван.“
(230)
Комисията е съгласна с датските органи, че при оценяване на нуждите на TV2 трябва също да вземе предвид и факта, че TV2 бележи значителни колебания в ликвидността както за отделна календарна година, така и за една година спрямо следващата, тъй като големи спортни събития като Олимпийските игри се провеждат през интервал от няколко години и телевизионните програмни права за излъчване обикновено се предлагат в многогодишни договори. Например в годишния отчет за 1995 г. (85) може да се види, че излишъкът за 1995 г. е бил прехвърлен в 1996 г., за да покрие очаквания дефицит за тази година, когато е имало особено високи разходи във връзка с Олимпийските игри и световните първенства по футбол.
(231)
В допълнение трябва също да се добави, че през разглеждания период използването на обикновени заеми за финансиране на TV2 е било спряно. Инвестиционни заеми са били разрешени в размер на до 4 % от приходите на базата на последните счетоводни отчети. На TV2 е било забранено да взема всякакви други видове заеми, гаранции или да поема задължения по финансови лизинги с изключение на общия оперативен кредит. Ограничените възможности за финансиране на TV2 със заем означава, че по принцип неговите потребности от ликвидни средства е трябвало да бъдат покрити от операции за предоставяне на ликвидност.
(232)
В заключение нивото на капитала е показано в публикуваните счетоводни отчети. През въпросния период Националната сметна палата е одитирала счетоводните отчети на TV2. Одитите са включвали както финансови, така и одити на управлението, въпреки че Националната сметна палата не е имала право да предотвратява свръхкомпенсациите на разходите за обществена услуга на TV2. Както Съдът се произнася в своето решение (86), фактът, че този одитиращ орган не е имал право да предотвратява свръхкомпенсациите, не води до заключението, че датските органи не са осъществявали контрол. Точно обратно, датските органи са отбелязали, че Националната сметна палата е направила заключение, че капиталовата база е била твърде голяма, което би могло например да доведе до намаляване на източниците от лицензионни такси, плащани на TV2, в следващото медийно споразумение.
(233)
Предвид гореизложените съображения като цяло, относно първата част на оценката на пропорционалността, Комисията счита, че в конкретния случай, съгласно Протокола от Амстердам и решението на Съда, размерът на натрупания капитал в края на 2002 г. (т.е. 550 милиона DKK) е бил необходим на TV2 за изпълнение на мисията му за обществена услуга. Сумата от 628 млн. DKK, получена за тази цел, следователно е задоволила критериите за пропорционалност и необходимост съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(234)
Въпреки че настоящото решение не прави оценка на вероятната държавна помощ, различна от мерките за рекапитализация, предоставена на TV2 през 2003 г. и 2004 г., Комисията отбелязва също, че датските органи са предоставили информация, документираща факта, че през 2004 г. капиталът на TV2 е възлизал на 640 милиона DKK. Сумата от 96 милиона DKK е била инвестирана в търговски дейности и не може да бъде установено дали това е било финансирано от капитала или от външно финансиране. Приемайки, че е бил използван само капиталът, това би означавало, че 544 милиона DKK от капитала са били на разположение на TV2 да осъществява неговите радио- и телевизионни дейности за обществената услуга.
(235)
Във връзка с твърдението в съображение 198 по-горе следва да се отбележи, че TV2 извършва също и известен брой търговски дейности. Те са относително малко на фона на всички дейности на TV2. Разходите за тези търговски дейности са определени въз основа на метода, описан в Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. (87), според който, противно на общоприетия подход в другите сектори на комуналните услуги, разходи, изцяло свързани с дейности за обществена услуга и в същото време подпомагащи търговски дейности, не трябва да бъдат разделяни пропорционално между двата вида, а могат изцяло да бъдат разпределени към дейностите за обществена услуга. Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. обръща внимание на риска от превръщане на стриктното разбиване на такива разходи между двата вида дейности в условно и лишено от смисъл. Доколкото се отнася до предимството, което TV2 получава от достъпа си до честотата за предаване на сигнала, Комисията отбелязва, че това е неразделна част от мисията за обществена услуга. Комисията счита също така, че съгласно Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми, финансовите разходи (лихвени предимства) могат изцяло да бъдат причислени към дейностите за обществена услуга.
(236)
За да се неутрализира ефектът от освобождаването от данъци, от който се ползват дейностите за обществена услуга, 30 % от печалбата от търговски дейности се прехвърлят към публичната услуга. Това се прави от 2001 г. Следователно Комисията счита, че може да е имало нарушаване на пазара на радио- и телевизионното разпространение поради това, че TV2 не е трябвало да взема предвид ставките на корпоративния данък при определяне на търговските си цени. В бъдеще обаче това предимство няма повече да съществува, като се приеме, че делът на прехвърлените средства съответства на действителната ставка на данъчното облагане благодарение на този „механизъм на неутрализирането“. Що се отнася до миналия период, установяването на свръхкомпенсациите не представлява проблем, тъй като общите приходи от търговски дейности са били използвани за намаляване на нетните разходи за дейностите за обществена услуга.
(237)
TV2 се е ангажирал с търговски интернет дейности, генериращи загуба. Тъй като тези дейности са извън мисията за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение, не е възможно никакво държавно финансиране. Освен това, тъй като не са извършвани никакви други услуги на индивидуална основа, няма излишък от търговски дейности, който да покрие загубите от интернет дейностите.
2. Оценка на поведението на TV2 на рекламния пазар
(238)
Параграф 58 от Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми гласи, че „… даден публичен радио- и телевизионен разпространител, доколкото по-ниски приходи са покрити от държавната помощ, може да се изкуши да понижи цените на рекламите или на други дейности, които не са свързани с публична услуга на пазара, така че да намали приходите на конкурентите (…). Когато даден радио- и телевизионен разпространител подбие цените на дейности, които не са свързани с публичната услуга, до ниво, което е под необходимото за покриване на всички разходи по дейността, взета отделно, които даден ефективен търговски оператор в подобна ситуация би трябвало нормално да покрие, такава практика би посочила присъствието на свръхкомпенсиране на задълженията на публичната услуга …)“.
(239)
TVDanmark е предоставил информация, показваща, че не може да покрие всички разходи за телевизионните си дейности, взети отделно, с цените за реклама, които TV2 налага. TVDanmark сравнява разходите си цените за реклама TRP 21-50, които е налагал TV2.
(240)
За да бъде обосновано това сравнение, Комисията трябва на първо място да установи дали може да се счита, че TVDanmark се намира в подобна на TV2 ситуация и дали е ефективен оператор.
(241)
На първо място Комисията трябва да оцени дали TVDanmark е в подобна на TV2 ситуация. Комисията отбелязва следното. През разглеждания период делът на аудиторията на TV2 е била в порядъка на 35 %, а съответната стойност за TVDanmark е била приблизително 15 %. Дяловете им от рекламния пазар също значително са се различавали. Пазарният дял на TV2 е бил в порядъка на 60 %, докато на TVDanmark’s е бил около 8 %. Оборотът на TV2 от реклама е бил приблизително пет пъти по-голям от този на TVDanmark. Освен това TV2 е единствената станция, която достига до 100 % от населението, докато покритието на TVDanmark2 е 77 %, а на TVDanmark1 дори по-малко. Предвид гореизложеното Комисията счита, че TVDanmark не може да бъде сравнявана с TV2 директно.
(242)
На второ място Комисията трябва да установи дали TVDanmark е ефективен пазарен оператор. Даден ефективен оператор може да бъде определен чрез анализ на обичайно използвани финансово-счетоводни коефициенти и чрез сравняване на резултатите на оператора спрямо средните резултати в държавата-членка. Анализът трябва да вземе под внимание различния размер на предприятията и специфичната им структура на разходите. От друга страна, както беше отбелязано по-рано, не би могло да се каже, че операторите на пазара в Дания в позиция на съпоставимост, така че да се даде възможност за пряко сравняване на коефициентите им на ефективност. Следователно Комисията е на мнение, че анализ на такива коефициенти на датския пазар, е неподходящ в настоящия случай.
(243)
Вместо това Комисията е анализирала данните от финансовите резултати на TVDanmark и SBS Broadcasting. В резултат на своя анализ Комисията не може да установи със сигурност дали понесените загуби произтичат от факта, че TVDanmark е имал високи първоначални разходи за стартиране на дружеството, които все още не е могъл да възстанови, или че всъщност не работи добре. Въпреки неколкократните запитвания, Комисията не можа да получи данните за финансовите резултати на третия оператор, TV3, което да позволи сравняване с третия оператор на пазара. В следствие на това Комисията не може да направи заключение със сигурност дали загубите на TVDanmark са в резултат на ценовата политика на TV2 или се дължат на други фактори, над които самият TVDanmark има някакъв контрол.
(244)
Тъй като не може със сигурност да бъде установено дали TVDanmark е ефективен оператор и след като не е възможно директно сравняване на двамата оператори, Комисията е на мнение, че всяка такава оценка е неокончателната в настоящия случай.
(245)
По тази причина Комисията е взела решение да направи по-подробен анализ на ценовите политики на TV2 и на наличните данни, отнасящи се до рекламния пазар, за да направи оценка на това дали TV2 е действал от гледна точка на увеличаване до най-голяма степен на приходите си от реклама през разглеждания период.
(246)
На първо място Комисията е сравнила цените на двамата оператори и е анализирала ценовите политики на TV2. Анализът е бил фокусиран върху периода 1998-2002 г., през който жалбоподателят твърди, че TV2 е започнал да прилага „дъмпингови“ цени на рекламния пазар. На второ място Комисията е анализирала разходите за реклама в Дания в контекста на ЕС и в частност в сравнение с другите скандинавски държави. На трето място е бил направен анализ на цените за контакти с аудиторията във всички скандинавски държави и видове медии.
(247)
Комисията отбелязва, че поведението на TV2 на рекламния пазар е било проучено от компетентните органи в Дания. На 21 декември 2005 г. Датският съвет за защита на конкуренцията се е произнесъл, че TV2 е нарушил член 102 от ДФЕС и съответните национални закони, прилагайки отстъпки за лоялност на рекламния пазар. Това решение е отменено от Трибунала по обжалване на спорове във връзка с конкуренцията на 1 ноември 2006 г., а по-късно потвърдено след обжалване пред Висшия съд на Източна Дания на 22 юни 2009 г. Решението на Висшия съд на Източна Дания е обжалвано пред Върховния съд, който го потвърждава на 18 март 2011 г. след решение на Съвета за защита на конкуренцията от 29 ноември 2000 г., което определя, че отстъпките, направени от TV2 за 2000 г., представляват злоупотреба с господстващо положение. В тази връзка Комисията отбелязва, че проучването на датските институции за защита на конкуренцията разглежда периода 2000-2005 г., с други думи само последните години от периода, разглеждан в настоящото решение. Най-важното е, че дадена отстъпка за лоялност не означава непременно наличие на кръстосано субсидиране по смисъла на Съобщението за разпространение на радио- и телевизионни програми от 2001 г. („Когато даден радио- и телевизионен разпространител подбие цените на дейности, които не са свързани с публичната услуга, до ниво, което е под необходимото за покриване на всички разходи по дейността, взета отделно, които даден ефективен търговски оператор в подобна ситуация би трябвало нормално да покрие, такава практика би посочила присъствието на свръхкомпенсиране на задълженията на публичната услуга“). Всъщност, както е обяснено по-долу, TV2 налага средно значително по-високи цени от конкурентите си. Освен това отстъпките за лоялност са предпоставка клиентите да отделят по-голяма част от годишните си бюджети за реклама в TV2, отколкото биха отделили при други обстоятелства. Следователно може да се твърди, че TV2 е увеличил приходите си от реклама с помощта на схемата за отстъпки, което би довело всъщност до намаляване на нуждата от финансирането му чрез лицензионни такси. Във всички случаи Комисията не е обвързана с решенията на датските институции за защита на конкуренцията.
(248)
Делът и съставът на аудиторията, съдържанието на програмите, правилата за рекламно време и механизмът на финансиране на станциите са фактори, които засягат естеството на конкуренцията на рекламния пазар. Това води до разлика в цените между отделните радио- и телевизионни оператори. Станциите продават също и богата гама от диференцирани „продукти“, които се предлагат на различни цени (88).
(249)
Цените, които станциите определят, включват значителни отстъпки. Следователно не е удачно да се сравняват обявените цени за телевизионни реклами. По-голямата част от телевизионните реклами (приблизително 90 % от рекламите в цялата страна) се управляват от годишни договори, съгласно които телевизионните канали предоставят годишни отстъпки. В допълнение има много други отстъпки (за нови рекламодатели, по-непривлекателно място в програмата за реклама, допълнителни отстъпки за обем и др.) Споразуменията се договарят от т.нар. медийни агенции, които спомагат и за изпълнението им.
(250)
За да могат да бъдат сравнявани различните станции, трябва да бъде определена средна цена на база на различните предлагани цени. Таблицата по-долу показва средните цени на целевите рейтинг точки за целевата аудитория 21-50 (TRP 21-50). Средните цени са получени като съответният оборот на станциите от национални спотове се раздели на броя на достигнатите национални TRP 21-50 (89):
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
2002 г.
TVDanmark
283 евро
270 евро
252 евро
251 евро
211 евро
TV2
480 евро
409 евро
364 евро
381 евро
325 евро
Разлика
197 евро
139 евро
112 евро
130 евро
114 евро
CPP на TVDanmark CPP като дял от CPP на TV2 (90)
58,9 %
66,0 %
69,3 %
65,9 %
64,9 %
Средна CPP на TV2 за TRP 21-50, измерена за покритие (по 0,7)
336 евро
286 евро
255 евро
267 евро
228 евро
CPP на TVDanmark като дял от измерената CPP на TV2
84,2 %
94,3 %
99,0 %
94,1 %
92,7 %
(251)
От горните цифри може да се види, че цената на TRP 21-50 на TVDanmark е била около 30-40 % по ниска от тази на TV2. Както Комисията се е произнесла в решението си относно държавната помощ за France 2 и France 3, съотношението между средния брой контакти с аудиторията и средната нетна цена на контакт на телевизионния рекламен пазар е положително (91). По този начин всяка разлика в цените между отделните радио- и телевизионни оператори би могла да се обясни с относителната сила на станциите по отношение на способността им да привличат зрители. В такава ситуация е уместно да се установи дали действителната разлика в цената отразява условията на пазара.
(252)
За разлика от ситуацията във Франция в настоящия случай могат да бъдат анализирани само наблюденията върху двама оператори. Обхватът на линейната регресия следователно трябва да бъде изчислен на базата на цените на тези двама оператори и би имал слабо статистическо значение. Следователно не би било възможно да се направи никакво заключение за това дали обхватът на линейната регресия е „удачен“.
(253)
За да се потвърди дали би могло да се каже, че действителната разлика в цените на двамата оператори отразява пазарните условия, е бил приложен коефициент на корекция в опит да се неутрализира по-силната позиция на TV2 на пазара. Коефициентът за претегляне е бил получен от изчисления, направени от медийни агенции, и отразява разликата в покритието на желаната целева група, което може да бъде достигнато чрез закупуване на 100 TRP 21-50 от TVDanmark и от TV2. Средното покритие на TVDanmark е малко под 70 % от това на TV2 (при закупуване на 100 TRP 21-50). Прилагането на този фактор води до уеднаквяване на цените, въпреки че цената на TV2 все още е малко по-висока от тази на TVDanmark. По този начин е по-вероятно разликата в цените да отразява пазарните условия. Този резултат обаче трябва да се разглежда внимателно, тъй като следва да се има предвид, че подобен коефициент на корекция няма как да отчита всички разлики между станциите.
(254)
Комисията отбелязва също, че жалбоподателят твърди, че конкуренцията на телевизионния рекламен пазар всъщност не се определя нито от обявените цени, нито от средните цени на GRP или TRP, представени по-горе. TVDanmark по-скоро твърди, че операторите се конкурират в т.нар. пределни цени. Твърди се, че тези пределни цени, произтичат от по-силната позиция на TV2 на пазара. За да могат рекламодателите да постигнат целите на рекламните си кампании, трябва да закупят определена квота рейтингови точки, единствено от TV2. Тъй като не е имало никаква конкуренция за тези т.нар. подпределни единици, TV2 е имал възможност да генерират по-голяма печалба от тях. В резултат на това операторите са се конкурирали в остатъчните рейтингови точки и следователно в пределните цени. TVDanmark твърди, че тези цени са били дори по-ниски от средните, показни в таблицата по-горе.
(255)
Оставяйки настрана въпросът дали това твърдение е вярно, Комисията счита, че такова поведение би било възможно предвид силната позиция на TV2 на пазара. От друга страна настоящото проучване трябва да установи дали чрез поведението си на рекламния пазар TV2 се е опитал да увеличи приходите си до най-голяма степен. По този въпрос не би могло да се реши, че имало вероятност TV2 да е държал цените си ниски, за да поддържа висок пазарен дял, но това не означава, че не се е опитал да увеличи приходите си до най-голяма степен.
(256)
Гореизложеното показва, че цените на TV2 са били по-високи от тези на TVDanmark през разглеждания период. Ясно е също, че, въпреки увеличенията в обявените цени, действителното ниво на цените е намалявало през този период. TV2 значително е увеличил отстъпките си.
(257)
Не е възможно обаче да се установи от един анализ на цените дали тенденцията в цените в действителност е довела до намаляване на общите приходи от реклама, увеличавайки по този начин необходимостта от държавно финансиране. Във връзка с този въпрос Комисията анализира ценовата политика на TV2 и нейното въздействие върху общото ниво на приходите му от реклама.
(258)
Както показват съображенията по-долу, през разглеждания период TV2 е направил неколкократни увеличения и намаления на цените (чрез предоставяне на по-големи отстъпки). Таблицата по-долу представя преглед на тенденцията в общото ниво на приходите от реклама (млн. DKK) от 1998 г. до 2002 г. - периодът, през който жалбоподателят твърди, че TV2 насилствено е свалял цените на датския пазар:
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
2002 г.
Национални приходи от реклама
1 008
884
(- 11,3 %)
959
(+ 8,5 %)
879
(- 8,3 %)
884
(- 0,6 %)
(259)
През 1997 г. TV2 е взел стратегическото решение да не увеличава използването на капацитета, а да увеличи цените си през 1998 г. Друго увеличение на цените е било направено през 1999 г. Датските органи твърдят, че до 1999 г. конкуренцията е станала толкова силна, че TV2 е пострадал в резултат на увеличението на цените и приходите му от реклама са спаднали с около 10 % от предходната година.
(260)
През 2000 г. TV2 е очаквал конкуренцията да се засили и не е повишавал цените си. Действителните цени всъщност са спаднали, поради въведената от TV2 нова схема за отстъпки. В резултат на това TV2 е увеличил използвания си капацитет с 33 % спрямо предходната година. От друга страна мерките за определяне на цените са довели до 8,4 % увеличение на оборота му от реклама в цялата страна. През 2001 г. TV2 отново е увеличил цените. Въпреки увеличението на цените приходите му от реклама и използването на капацитета са спаднали до нивото от 1999 г. През 2002 г. TV2 е намалил цените отново и е отбелязал лек спад в общия оборот. Целият оборот на рекламния пазар обаче се е свил още повече.
(261)
От казаното по-горе може да се направи заключение, че използването на големи отстъпки са довели до намаляване на действителното ниво на цените. TV2 е успял да компенсира спадът в цените чрез увеличаване на използвания си капацитет. Тъй като неговите конкуренти не са имали същия резерв от капацитет, те не са имали такава възможност. За да имат място на пазара, те е трябвало да се съобразяват с водещата позиция на TV2. През годините, когато TV2 е увеличавал цените, общият му оборот от реклама е намалявал. Противно на това, когато TV2 е намалявал цените, той е успявал да увеличи общия си оборот. Следователно Комисията прави заключение, че намаляването на цените от TV2 в действителност е довело до по-високи приходи. Следователно не може да се каже, че с ценовата си политика TV2 не се е стремил към увеличаване на приходите в най-голяма степен.
(262)
Сравняването на цените между датските оператори и анализът на ценовата политика на TV2 по никакъв начин не показва дали всички цени на датския пазар на телевизионната реклама са били твърде ниски. Това, че TV2 е използвал по-силната си позиция, за да намали общото ниво на разходите за телевизионна реклама под това, което би било при нормална конкуренция, може да доведе до намалено ниво на цените.
(263)
Във връзка с този въпрос Комисията е анализирала икономическите данни на рекламния пазар във всички държави от ЕС и ги е сравнила с Дания. Тъй като датската телевизионна реклама е най-близка за сравнение с други скандинавски държави, Комисията е съпоставила също и данните за Дания и другите скандинавски страни (Финландия, Швеция и Норвегия) (92). Основните показатели за разходите за реклама, които са били анализирани, са следните: 1. разходи за телевизионна реклама като процент от общите разходи за реклама; 2. разходи за реклама на глава от населението; 3. разходи за реклама като част от БВП. Таблицата по-долу прави преглед на тези основни показатели:
Основни показатели на разходите за телевизионна реклама в Дания, ЕС и други скандинавски държави
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
1999 г.
2000 г.
2001 г.
Разходи за телевизионна реклама като % от общите разходи за реклама
DK
27 %
29 %
29 %
30 %
28 %
27 %
27 %
ЕС
35 %
37 %
37 %
37 %
37 %
37 %
37 %
скандинавски държави
24 %
25 %
26 %
27 %
27 %
27 %
26 %
Разходи за телевизионна реклама на глава от населението (млн. евро)
DK
39
44
48
51
46
47
44
ЕС
37
40
45
49
53
60
58
скандинавски държави
32
36
41
44
45
54
49
Разходи за телевизионна реклама като ‰ от БВП
DK
1,49 ‰
1,61 ‰
1,70 ‰
1,77 ‰
1,51 ‰
1,45 ‰
1,34 ‰
ЕС
2,20 ‰
2,34 ‰
2,46 ‰
2,58 ‰
2,70 ‰
2,88 ‰
2,71 ‰
скандинавски държави
1,45 ‰
1,51 ‰
1,62 ‰
1,72 ‰
1,66 ‰
1,73 ‰
1,55 ‰
Източник: Европейска аудиовизуална обсерватория, EuroStat.
(264)
Таблицата по-горе показва, че телевизионната реклама представлява по-малка част от общите разходи за телевизионна реклама в Дания (27 %) от средното за ЕС (37 %). От друга страна данните показват, че в Европа има принципно разделение между северните и южните държави (93). В южните държави-членки разходите за телевизионни реклами са значително по-високи от тези в северните (94). Същият модел може да се види за разходите за телевизионна реклама като част от БВП (95). Разходите за телевизионна реклама на глава от населението също показва забележителна разлика между държавите-членки (96). Гледайки данните за скандинавските държави, моделът на разходите на Дания е в съответствие с този на другите скандинавски страни.
(265)
Предвид гореизложеното Комисията прави заключение, че няма ясно, недвусмислено доказателство, че датският пазар на телевизионни реклами е бил системно и постоянно стесняван в резултат на ценовата политика на TV2.
(266)
Жалбоподателят е представил също и сравнителни данни за цените за контакти с аудиторията (изразени в CPM (97)) от други държави за един вид медия и за всички видове медии в една конкретна страна. Данните, представени от жалбоподателя, посочват разходите за осъществяване на контакт с 1 000 човека на реклама както чрез печатни медии, така и по телевизията в Дания, Норвегия и Швеция (98).
(267)
Данните показват, че телевизионната реклама в Дания е по-евтина от тази в Швеция и Норвегия (99), докато за печатните медии е валидно обратното (100).
(268)
Комисията обаче не може да потвърди надеждността на предоставени данни и няма такава публично достъпна информация. Тъй като информацията е доста ограничена и не взема предвид вероятните културни различия, Комисията не може да направи никакви обосновани заключения относно нивото на цените за контакти с аудиторията за различните медии в скандинавските държави.
(269)
Следователно Комисията прави заключение, че цената на TV2 била най-висока на датския пазар през разглеждания период, тъй като е имал възможност да определя цена на продукта си с 15-40 % по-висока от тази на конкурентите му в зависимост от достигнатите резултати в съответната целева аудитория. В сравнение с Швеция и Норвегия цените в Дания са по-ниски с приблизително 20 %.
(270)
С оглед на горните анализи Комисията прави заключение, че от гледна точка на държавната помощ няма ясно доказателство, че TV2 не се опитал да увеличи приходите си от реклама в най-голяма степен, или че поведението му на рекламния пазар не е довело до увеличаване на необходимостта от държавно финансиране.
V. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
Комисията счита, че Дания е превела в действие въпросната помощ неправомерно в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
От друга страна с оглед на решението на Съда и въз основа на съображенията, изложени по-горе, Комисията счита, че помощта е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
С оглед на определението на Съда трябва да се разгледа въпросът дали горната констатация може да доведе до свръхкомпенсация на TV2, след като поисканата през 2004 г. от Дания сума от 628 млн. DKK, която да бъде върната заедно с лихвата от TV2, сега се счита за съвместима с вътрешния пазар и може да бъде платена обратно на TV2 от държавата. Плащането на тази сума вероятно би могло да доведе до свръхкомпенсация от гледна точка на мерките за рекапитализация, които всъщност са били приведени в действие през 2004 г. (дело № 313/2004), поради финансовите нужди на TV2 след връщането на горепосочените средства. Както указват параграфи 34 и 35 от определението на Съда, задължението за възстановяване на средствата всъщност е било необходима предпоставка за мерките за рекапитализация от 2004 г., предвид факта, че датските органи са решили да не позволяват на TV2 да претърпи банкрут. Както Съдът се произнася в параграф 43 от заповедта си: „… въпреки че специфичните обстоятелства на настоящото дело са накарали Комисията да вземе две решения (решението за анулиране на възстановената сума и решението за рекапитализация), очевидно е, че тези решения представляват две страни на един и същ юридически казус, отнасящ се до класифицирането като държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, и съответно до определянето на съвместимостта на мерките, приведени в действие от Кралство Дания за TV2 и съответно за TV2 A/S, с общия пазар. Отменянето на Решение 2006/217/ЕО следователно налага Комисията да разгледа отново всички мерки, приложени от Кралство Дания към TV2 и съответно към TV2 A/S“. Поради тясната връзка помежду ум, дължаща се на въпроса относно възстановяването на средства, мерките за рекапитализация от 2004 г. в полза на TV2 трябва да се разглеждат във връзка с държавната помощ, предоставена в периода между 1995 г. и 2002 г., за да се гарантира, че не съществува риск TV2 да получи свръхкомпенсации.
Във връзка с това Комисията отбелязва следното: След решението за възстановяване на средства датските органи действително са възстановили 1 050 млн. DKK (т.е. повече от сумата от 628 млн. DKK заедно с лихвата). Както е отбелязано в съдебната заповед, последвала отменянето от Съда на решението за възстановяване на средства, основанието за възстановяване на 628 млн. DKK заедно с лихвата остава. От друга страна датските органи са внесли декларация, оповестяваща намеренията им да не върнат сумата, възстановена от TV2, или, в случай че са изпълнени определени комулативни условия, да върнат на TV2 сума, равна най-много на разликата между сумата (включително лихвата), която действително е била възстановена от TV2 за периода 1995-2002 г. и сумата за мерките за рекапитализация. Съгласно определението на Съда, предвид горния ангажимент, не съществува риск от това TV2 да бъде свръхкомпенсиран по отношение на държавната помощ за периода 1995-2002 г., разглеждано във връзка с мерките за рекапитализация от 2004 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, приведени в действие от Дания в полза на TV2/Danmark в периода между 1995 г. и 2002 г. под формата на ресурси от лицензионни такси и другите мерки, разгледани в настоящото решение, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Дания.
Съставено в Брюксел на 20 април 2011 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 20. apríla 2011
o opatreniach Dánska (C 2/03) v prospech TV2/Danmark
[oznámené pod číslom K(2011) 2612]
(Iba dánske znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2011/839/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (1), a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (2), a so zreteľom na tieto pripomienky,
keďže:
I. POSTUP
(1)
Listom z 5. apríla 2000 bola Komisii doručená sťažnosť dánskej komerčnej televíznej spoločnosti SBS Broadcasting SA/TVDanmark (ďalej len „SBS/TVDanmark“) týkajúca sa štátneho financovania dánskeho verejnoprávneho televízneho vysielateľa TV2/Danmark (ďalej len „TV2“ (3)). Stretnutie so sťažovateľom sa uskutočnilo 3. mája 2000. Listami z 28. februára 2001, 3. mája 2001 a 11. decembra 2001 sťažovateľ predložil ďalšie informácie.
(2)
Listom z 5. júna 2002 Komisia požiadala o informácie dánske orgány, ktoré odpovedali listom z 10. júla 2002. Dve stretnutia s dánskymi orgánmi sa uskutočnili 25. októbra 2002 a 19. novembra 2002. Ďalšie informácie boli Komisii doručené listami z 19. novembra 2002 a 3. decembra 2002.
(3)
Listom z 24. januára 2003 (4) Komisia informovala Dánsko, že sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti so štátnym financovaním dánskeho verejnoprávneho vysielateľa TV2.
(4)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie14. marca 2003 (5). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k daným opatreniam.
(5)
Komisii boli doručené pripomienky od dánskych orgánov listom z 24. marca 2003. Ďalej jej boli doručené pripomienky od niekoľkých zainteresovaných strán. Spoločnosť TVDanmark predložila pripomienky listom zo 14. apríla 2003. Asociácia európskych komerčných televízií (ACT) poslala svoje pripomienky listom zo 14. apríla 2003. Komerčné televízne stanice Antena 3 TV a Gestevisión Telecinco predložili pripomienky16. apríla 2003. Komerčná stanica TV3 predložila pripomienky listom zo 14. apríla 2003. Komisia postúpila tieto pripomienky Dánsku, ktoré odpovedalo listom z 12. septembra 2003.
(6)
Komisia dostala od sťažovateľa ďalšie informácie listami z 15. decembra 2003 a zo 6. januára 2004. Dňa 17. decembra 2003 sa uskutočnilo stretnutie sťažovateľa s útvarmi Komisie s cieľom objasniť informácie, ktoré sťažovateľ predložil listom z 15. decembra 2003. Komisia postúpila tieto informácie dánskej vláde, ktorá odpovedala listom z 15. marca 2004. Stretnutie dánskych orgánov s útvarmi Komisie sa uskutočnilo 9. februára 2004.
(7)
Dňa 19. mája 2004 Komisia prijala rozhodnutie o verejnom financovaní v prospech TV2 v období rokov 1995 až 2002 prostredníctvom koncesionárskych poplatkov a iných opatrení (6). V rozhodnutí dospela k záveru, že pomoc bola zlučiteľná so spoločným trhom s výnimkou sumy 628,2 mil. DKK (približne 84,3 mil. EUR), ktorá sa musela vrátiť spolu s úrokom („rozhodnutie o vrátení pomoci“).
(8)
Spoločnosť TV2, dánske orgány a súkromní vysielatelia Viasat a SBS/TVDanmark následne začali pred Európskym súdnym dvorom právne konanie proti rozhodnutiu Komisie o vrátení pomoci.
(9)
Dánske orgány vykonali rozhodnutie Komisie o vrátení pomoci. Spoločnosť TV2 skutočne vrátila 1 050 mil. DKK (7).
(10)
Toto vrátenie spôsobilo v TV2 finančnú krízu. Následne Dánsko informovalo o rekapitalizácii TV2.
(11)
Rozhodnutím zo 6. októbra 2004 (8) Komisia schválila rozhodnutie dánskej vlády rekapitalizovať spoločnosť TV2 zvýšením jej kapitálu o 440 mil. DKK a premenou štátnej pôžičky vo výške 394 mil. DKK na kapitál („rekapitalizačné opatrenie“). Spoločnosti SBS a Viasat podnikli proti tomuto rozhodnutie právne kroky pred súdom.
(12)
Dňa 22. októbra 2008 (9) Súd prvého stupňa (teraz Všeobecný súd, ďalej len „súd“) potvrdil rozsah pôsobnosti úlohy spoločnosti TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme a zrušil rozhodnutie o vrátení pomoci (ďalej len „rozsudok“). Odvolanie nebolo podané.
(13)
Na základe tohto rozsudku musí teraz Komisia prijať nové rozhodnutie, pretože začala nové konanie vo veci formálneho zisťovania ohľadne obdobia rokov 1995 - 2002.
(14)
Okrem toho súd vydal uznesenie (10) (ďalej len „uznesenie súdu“) vo veci rekapitalizácie, v ktorom sa uvádza, že konanie vo veci T-12/05 sa zastavuje. V bode 35 uznesenia súdu sa uvádza, že existovala úzka súvislosť medzi rozhodnutím o vrátení pomoci a rekapitalizačným rozhodnutím. Súd tvrdil, že zrušenie rozhodnutia o vrátení pomoci zbavilo rekapitalizačné rozhodnutie akejkoľvek podstaty a významu. Uviedol, že „hoci osobitné okolnosti tejto veci nabádali Komisiu prijať dve rozhodnutia, je zrejmé, že tieto rozhodnutia predstavujú dva aspekty tej istej právnej otázky týkajúcej sa klasifikácie opatrení, ktoré vykonalo Dánske kráľovstvo v prospech TV2 a následne TV2 A/S, ako štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES a v posúdení zlučiteľnosti týchto opatrení so spoločným trhom.“ (11). Zrušenie rozhodnutia o vrátení pomoci preto vyžadovalo „nové preskúmanie všetkých opatrení, ktoré vykonalo Dánske kráľovstvo v prospech TV2“. Proti tomuto rozhodnutiu nebolo podané žiadne odvolanie.
(15)
V súlade s uznesením súdu musí Komisia v tomto rozhodnutí pri svojom posúdení zohľadniť opatrenia, ktoré vykonali dánske orgány v roku 2004 v dôsledku príkazu vrátiť pomoc, ktorý im bol uložený (neskôr zrušeným) rozhodnutím o vrátení pomoci.
(16)
Z odôvodnení 13, 14 a 15 vyplýva, že toto rozhodnutie sa vzťahuje len na opatrenia, ktoré prijal štát v prospech TV2 na obdobie 1995 - 2000, avšak v súlade s uznesením súdu Komisia zohľadní pri svojom posúdení v rámci tohto rozhodnutia rekapitalizačné opatrenia prijaté v roku 2004, ktoré vyplynuli z príkazu vrátiť pomoc uloženého rozhodnutím o vrátení pomoci.
(17)
Listom z 20. marca 2009 Komisia požiadala dánske orgány, aby poskytli svoju analýzu dôsledkov rozsudku v tejto veci.
(18)
Po žiadosti o viacero predĺžení lehoty dánske orgány poslali svoje pripomienky 26. júna 2009. V prílohe k svojmu listu dánske orgány predložili aj pripomienky od spoločnosti TV2.
(19)
Uskutočnilo sa niekoľko stretnutí s dánskymi orgánmi a/alebo so spoločnosťou TV2 (okrem iného 25. augusta 2009, 7. februára 2011 a 4. marca 2011).
(20)
Komisia poslala ďalšie žiadosti o informácie (o. i. 22. septembra 2010, 28. októbra 2010, 19. novembra 2010, 14. januára 2011), na ktoré dánske orgány odpovedali 17. novembra 2010, 30. novembra 2010, 3. februára 2011, 24. februára 2011 a 7. marca 2011. Dánske orgány predložili takisto viacero informácií v marci a apríli 2011.
(21)
Komisia dostala pripomienky aj od tretích strán, najmä od spoločnosti SBS/TVDanmark 7. februára 2011.
(22)
Dňa 4. augusta 2008 Komisia prijala rozhodnutie nevzniesť žiadne námietky proti pomoci na záchranu, ktorá sa má poskytnúť spoločnosti TV2 vo forme úverov za 1 000 mil. DKK (12). Konkurent spoločnosti TV2, spoločnosť MTG/Viasat, podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie. Všeobecný súd rozhodol prerušiť konanie až do rozhodnutia Komisie vo veci reštrukturalizácie (13).
(23)
Dňa 4. februára 2009 Dánsko informovalo Komisiu na základe článku 108 ods. 3 ZFEÚ o pláne reštrukturalizácie spoločnosti TV2 Danmark A/S (ďalej len „prípad reštrukturalizácie“). Listom z 2. júla 2009 Komisia informovala Dánsko, že začala konanie v súvislosti s prípadom reštrukturalizácie (14).
(24)
Vyšetrovanie Komisie vo veci reštrukturalizácie sa uskutočnilo súbežne s jej posúdením v tejto veci a jej rozhodnutie v prípade reštrukturalizácie bude prijaté súbežne a súčasne s týmto rozhodnutím.
II. PODROBNÝ OPIS
II.1. NÁRODNÝ KONTEXT
II.1.1. DÁNSKY TELEVÍZNY TRH V OBDOBÍ ROKOV 1995 - 2002
(25)
V rokoch 1995 - 2002 pôsobili v Dánsku dve verejnoprávne rozhlasové a televízne spoločnosti, a to Danmarks Radio (ďalej len „DR“) a TV2. DR bola financovaná takmer výlučne z koncesionárskych poplatkov. Spoločnosť TV2 bola financovaná čiastočne z koncesionárskych poplatkov, ale aj z príjmov z reklamy.
(26)
Spoločnosť TV2 bola založená v roku 1986 (15) ako nezávislá samostatná inštitúcia financovaná štátnymi pôžičkami. Spoločnosť začala vysielať na celom území krajiny 1. októbra 1988. Vysielala pozemným kanálom TV2 a v roku 2000 začala vysielať satelitným kanálom TV2 Zulu. Koncom roku 2002 sa TV2 Zulu zmenila z verejnoprávneho kanála na komerčný platený televízny kanál. Okrem toho vláda schválila osem staníc ako regionálne stanice TV2. Spoločnosť TV2 mala vysielať programy z regionálnych staníc TV2 na svojom celoplošnom pozemnom kanáli.
(27)
V rokoch 1995 až 2002 pôsobili na dánskom celoštátnom trhu televízneho vysielania okrem verejnoprávnych spoločností dve komerčné televízne spoločnosti, a to TVDanmark a TV3/3+. Komerčné televízne spoločnosti konkurovali spoločnosti TV2 na celoštátnom televíznom reklamnom trhu. TVDanmark je súčasťou spoločnosti SBS Broadcasting S. A. a vysiela v Dánsku na dvoch kanáloch. Od roku 1997 prevádzkuje kanál TVDanmark2 cez sieť pozostávajúcu z 10 lokálnych komerčných televíznych staníc a od roku 2000 prevádzkuje na základe britského povolenia satelitný kanál TVDanmark1. Satelitné kanály TV3 a 3 + začali vysielať v roku 1992. Tvoria súčasť skupiny Modern Times Group (MTG).
II.1.2. ZÁKONNÉ POŽIADAVKY V OBDOBÍ ROKOV 1995 - 2002
(28)
Právne ustanovenia, ktoré upravujú poskytovanie služieb verejnosti v období vyšetrovania 1995 - 2002 sú obsiahnuté v ďalších zneniach zákona o prevádzkovaní rozhlasu a televízie (ďalej len „zákon o rozhlase a televízii“) (16).
(29)
Úlohou TV2 je poskytovať a šíriť celoštátne a regionálne televízne programy. Šírenie môže prebiehať prostredníctvom rozhlasových zariadení vrátane satelitných a káblových systémov. Predpisy upravujúce povinnosti spoločnosti TV2 vydáva minister kultúry.
(30)
Spoločnosť TV2 má povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme. Podľa zákona o rozhlase a televízii (1994 - znenie platné počas príslušného obdobia) (17) je spoločnosť TV2 nezávislou inštitúciou, ktorej cieľom je poskytovať a šíriť prostredníctvom nezávislých programových činností celoštátne a regionálne televízne programy. Rozsah poskytovaných programov sa musí zamerať zásadne na kvalitu, všestrannosť a rôznorodosť. Pri plánovaní programov regionálnych staníc TV2 sa musí klásť priorita aj na vzťah k príslušnému regiónu.
(31)
V rozsudku (18) sa uvádza, že presné stanovenie úlohy spoločnosti TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme sa postupom času zmenilo, ale všetky vymedzenia v rozličných bodoch počas obdobia vyšetrovania vyžadujú „kvalitu, všestrannosť a rôznorodosť“, čo sú základné kvalitatívne požiadavky činnosti vykonávanej vo verejnom záujme, ktorá je zverená spoločnosti TV2.
(32)
Ďalšie vymedzenie úlohy poskytovania služby vo verejnom záujme možno nájsť v stanovách spoločnosti TV2. Tie napríklad špecifikujú vysielacie povinnosti TV2, pokiaľ ide o umenie a kultúru, dánsku filmovú produkciu, programy pre deti, mládež a etnické menšiny. Spoločnosť TV je takisto povinná vysielať núdzové varovania pre obyvateľstvo.
(33)
Činnosti TV2 vykonávané vo verejnom záujme sú financované z jej podielu na príjmoch z televíznych koncesionárskych poplatkov, z príjmov z reklamy a z iných príjmov. Na základe podmienok zákona o rozhlase a televízii platného v roku 1994 (19) sú celkové činnosti TV2 financované z prostriedkov prevedených z fondu TV2 v súlade s rámcovými rozpočtami, ktoré stanovuje minister kultúry, z príjmu z predaja programov a prostredníctvom iných príspevkov, subvencií atď. Treba zdôrazniť, že za roky 1995 a 1996 dostala spoločnosť TV2 svoj podiel z koncesionárskych poplatkov a príjmy z reklamy z osobitného fondu (fond TV2) (20).
(34)
Ustanovenia o vysielaní komerčných televíznych staníc, ktoré presahujú rámec jednej lokálnej oblasti, sú stanovené v kapitole 5 zákona o rozhlase a televízii. Kapitola 6 sa venuje činnosti miestnych rozhlasových a televíznych staníc. Hlavnou požiadavkou je získať licenciu na vysielanie. Programové požiadavky pre držiteľov licencie sú stanovené vo vykonávacích nariadeniach č. 874 o európskych programoch a č. 1349 o činnosti miestnych rozhlasových a televíznych staníc (21). Na základe týchto nariadení sieťové stanice, ktoré dostali lokálnu televíznu licenciu, musia vysielať lokálne programy najmenej jednu hodinu denne a produkovať podstatnú časť svojich programov po dánsky alebo pre dánske publikum. Keďže TV3, 3 + a prvý kanál spoločnosti TVDanmark vysielajú na základe britskej licencie, platia tieto predpisy len na TVDanmark2.
II.1.3. KOMERČNÉ ČINNOSTI TV2
(35)
V rokoch 1995 až 2002 sa spoločnosť TV2 zaoberala viacerými komerčnými činnosťami, keď na tento účel dostala od 1. januára 1997 osobitné oprávnenie (22), ktoré jej okrem iného umožňovalo využívať svoje technické zariadenia, zakladať nové spoločnosti alebo vykonávať kapitálové investície do existujúcich spoločností. Tieto činnosti zahŕňali v období 1995 až 2002 reklamu, predaj programov, prenájom antén, obchodovanie, internetové činnosti, ďalší predaj športových práv atď.
(36)
Od januára 2001 je spoločnosť TV2 povinná viesť oddelené účty pre svoje podnikanie vykonávané v rámci služby vo verejnom záujme a „ostatné podnikanie“ s obratom presahujúcim 5 % z celkového obratu a 3 mil. DKK ročne. Musí uplatňovať účtovanie všetkých nákladov a stanovovať ceny produktov a služieb, ktoré nie sú vo verejnom záujme, na základe trhovej hodnoty. Prevody kapitálu medzi službou vo verejnom záujme a ostatným podnikaním sa musia uskutočňovať v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve a nesmú zahŕňať prostriedky z koncesionárskych poplatkov (23).
II.2. OPATRENIA
(37)
V rokoch 1995 až 2002 dostávala spoločnosť TV2 príjmy z koncesionárskych poplatkov.
(38)
Minister kultúry stanovuje výšku koncesionárskych poplatkov od vlastníkov rozhlasových a televíznych prijímačov na jeden alebo viac rokov naraz (24). Televízne koncesionárske poplatky vyberá DR a príjmy sa potom rozdeľujú medzi DR a TV2 tak, ako to určí minister kultúry na základe mediálnej dohody s dánskym parlamentom.
(39)
Minister kultúry stanovuje pravidlá určujúce začiatok a koniec povinnosti platiť koncesionárske poplatky, lehoty splatnosti a núteného výberu, ako sú penále atď. Úrok za oneskorené platby sa účtuje v súlade s príslušným zákonom. Výber neuhradených poplatkov môže vymáhať Hypotekenbank (Dánska hypotekárna banka). Neuhradené sumy sa môžu napríklad zraziť z platu príslušnej osoby v súlade s pravidlami o výbere daní fyzických osôb, ako to stanovuje zákon o zrážke daní pri zdroji.
(40)
Do roku 1997 dostávala spoločnosť TV2 svoje prostriedky (príjmy z reklamy a koncesionárskych poplatkov) cez fond TV2. Od roku 1997 dostáva spoločnosť TV2 svoj podiel z koncesionárskych poplatkov priamo od DR.
(41)
V rokoch 1995 a 1996 dostávala spoločnosť TV2 výnosy z reklamy z fondu TV2 (25).
(42)
Spoločnosť TV2 dostala aj 58 mil. DKK z rozhlasového fondu na zvýšenú angažovanosť v dánskej filmovej tvorbe.
(43)
Okrem toho, keď bol fond TV2 v roku 1997 zrušený, spoločnosť TV2 dostala 167 mil. DKK z fondu na investovanie do digitalizácie svojich výrobných systémov a 50 mil. DKK na pokrytie prevádzkových nákladov.
(44)
Spoločnosť TV2 bola okrem toho oslobodená od platenia dane z príjmu právnických osôb v zmysle zákona o obchodných spoločnostiach. Výsledný prospech pre TV2 počas sledovaného obdobia predstavuje 159,4 mil. DKK. V januári 2001 dánsky štát zaviedol mechanizmus na neutralizáciu vplyvu oslobodenia od platenia tejto dane na komerčné činnosti spoločnosti TV2. Na základe toho musela spoločnosť TV2 previesť 30 % svojho ročného zisku z činností iných ako služba verejnosti na verejnoprospešnú činnosť. Táto sadzba zodpovedá štandardnej sadzbe dane z príjmu právnických osôb, ktorú Dánsko zaviedlo v roku 2000.
(45)
Výdavky spoločnosti TV2 spojené so založením podniku a prevádzkovým deficitom boli v prvom období jej činnosti financované zo štátnych prostriedkov. TV2 musela platiť úroky z istiny v rámci pôvodných pôžičiek a musela splatiť celú dlžnú sumu. Počas celého sledovaného obdobia však bola spoločnosť TV2 oslobodená od platenia úrokov a užívala výhody moratória na splácanie pôžičiek. Táto výhoda vyplývajúca z bezúročných a nenávratných pôžičiek na založenie podniku a z pôžičiek na prevádzku za sledované obdobie predstavovala 341,8 mil. DKK.
(46)
Až do konca roku 1996 štát vydával záruky za pôžičky, ktoré si fond TV2 vzal na financovanie prevádzky spoločnosti TV2. Prostriedky z pôžičiek zaručených štátom boli po zrušení fondu TV2 prevedené na spoločnosť TV2. Výhoda plynúca z tejto záruky pre spoločnosť TV2 predstavuje 9,8 mil. DKK.
(47)
Počas sledovaného obdobia malo Dánsko prístup k trom celoštátnym pozemným vysielacím frekvenciám, ktoré boli vyhradené pre verejnoprávne televízne spoločnosti. Jedna frekvencia bola vyhradená pre spoločnosť TV2, druhá pre DR a tretia pre digitálnu televíziu.
(48)
Spoločnosť TV2 platila poplatok za používanie vyhradenej celoštátnej vysielacej frekvencie národnej agentúre pre IT a telekomunikácie (IT- og Telestyrelsen) - štátnemu orgánu podliehajúcemu ministerstvu pre výskum, technológiu a vývoj (26). Výšku tohto poplatku stanovuje dánsky zákon o financiách. Počas sledovaného obdobia spoločnosť TV2 platila frekvenčné poplatky vo výške od 2 do 4 mil. DKK ročne.
(49)
Televízna spoločnosť Danmark má aj frekvencie s výlučne regionálnym pokrytím. V roku 1997 vláda zaviedla možnosť používať regionálne frekvencie na dosiahnutie širšieho pokrytia (sieť). V rokoch 1998 - 2001 museli všetky komerčné lokálne televízne stanice s povolením vysielať do sieťových rozvodov platiť ročné poplatky štátu (27). Regionálna pôsobnosť TV2 nebola spoplatnená, lebo vysielala v rámci „okien“ na celoštátnej frekvencii TV2. Komerčná televízna spoločnosť TVDanmark bola prvým operátorom, ktorý platil takýto poplatok za svoj druhý kanál. Celkový poplatok, ktorý TVDanmark zaplatila, predstavoval 85 mil. DKK.
(50)
Majitelia spoločných anténových zariadení majú povinnosť vysielať programy TV2 vo verejnom záujme prostredníctvom svojich zariadení (povinnosť prenosu).
III. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN A DÁNSKA
(51)
Po prvé Komisia dostala rôzne pripomienky zainteresovaných strán po jej rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania. Hlavné body sú zhrnuté ďalej v texte.
(52)
TVDanmark zastávala názor, že poskytovanie celoštátnej vysielacej frekvencie štátom vytvára štátnu pomoc, pretože štát sa zrieka príjmu z tohto nedostatkového aktíva. Konkurenti majú krytie max. 77 %. Podľa TVDanmark treba skutočnosť, že poplatky za sieť sa vyžadujú len od TVDanmark2 a nie od lokálnych staníc TV2, hoci sa z hospodárskeho a obchodného hľadiska nachádzajú v tej istej situácii, hodnotiť ako štátnu pomoc pre lokálne stanice TV2. Podľa spoločností ACT, Antena 3 TV a Telecinco vyžaduje zásada neutrality EÚ vo vzťahu k prostriedkom prenosu, aby sa poplatky ukladali všetkým druhom vysielacích sietí.
(53)
Pokiaľ ide o oslobodenie od dane z príjmu právnických osôb, spoločnosti ACT, Antena 3 TV a Telecinco poznamenali, že povinnosť TV2 odvádzať 30 % zisku z jej komerčnej činnosti na verejnoprávnu činnosť nemožno prirovnávať k odvodu dane z príjmu právnických osôb štátu, pretože narúša hospodársku súťaž na televíznom trhu.
(54)
Viaceré tretie strany poznamenali, že definíciu činnosti TV2 ako službu vo verejnom záujme nemožno považovať za legitímnu. Namietali, že podmienky poverenia a podmienky proporcionality boli splnené. TVDanmark najmä uviedla, že Komisia by pri svojom výpočte nadmernej kompenzácie mala zohľadňovať prospech, ktorý TV2 získala z oslobodenia od dane z príjmu právnických osôb, z bezúročných a nenávratných pôžičiek na založenie podniku, zo štátnej záruky za pôžičky na prevádzku a z bezplatného používania vysielacích frekvencií. TVDanmark uviedla, že trhové kolísania príjmov z televíznej reklamy sú vo všeobecnosti obmedzené a neoprávňujú k navýšeniu kapitálu TV2.
(55)
Pokiaľ ide o reklamný trh, TVDanmark zdôraznila, že cenová prax TV2 stavia komerčných operátorov do situácie, keď nedokážu kryť všetky svoje výdavky. TVDanmark musí určovať cenu svojich TRP asi 30 - 40 % pod ceny TV2, len aby bola akceptovaná na trhu (TRP alebo GRP spoločnosti TV2 má vyššiu hodnotu na základe lepšieho pokrytia) (28). Na základe osobitného postavenia TV2, okrem iného aj v ohľade pokrytia a programového rozpočtu, by inzerujúci časť svojho rozpočtu na reklamu vždy radšej umiestnil v TV2, čím by dosiahol najväčší efekt, to znamená čo najlepšie kontakty, čo najväčší dosah a/alebo frekvenciu v rámci daného rozpočtu. TVDanmark predložila údaje, ktoré dokazujú, že od obdobia rokov 1997 - 2002 má straty, a namietla, že zo strany TV2 je to neférová konkurencia a bráni TVDanmark generovať dostatočné príjmy. TVDanmark predložila aj analýzu cenotvorby pre televíznu reklamu na dánskom trhu, ktorú vypracoval Copenhagen Economics. Analýza porovnala priemerné a marginálne ceny na trhu a dospela k záveru, že došlo k súťaži len o zvyškový dopyt a že každé porovnanie by sa preto malo zakladať na marginálnych cenách. Okrem toho, TVDanmark predložila informácie porovnávajúce ceny reklamy spoločnosti TV2 s cenami pre ostatné druhy médií a s cenami v iných krajinách.
(56)
TV3 uviedla, že spoločnosť bola nútená poskytovať oveľa väčšie rabaty na reklamu, len aby bola akceptovaná na trhu, lebo TV2 ponúka inzerentom osobitné marginálne rabaty na zvyšnú časť ich rozpočtu na reklamu za podmienky, že aj tento zvyšok rozpočtu umiestnia v TV2.
(57)
Po druhé Komisia dostala aj pripomienky od dánskych orgánov po jej rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania. Hlavné body sú zhrnuté ďalej v texte.
(58)
Dánske orgány usúdili, že vysielacie frekvencie pre TV2 nemožno pokladať za výhodu, pretože lokálne televízne stanice disponujú aj vysielacími frekvenciami, ktoré sú im vyhradené. Voči TV2 sa preto nepostupovalo nijako mimoriadne výhodne. TV2 takisto platila poplatok za používanie frekvencie tak, ako ho platia ostatné stanice.
(59)
Vo veci oslobodenia od platenia daní právnických osôb sa dánske orgány vyjadrili, že zisk z komerčnej činnosti bol dosť obmedzený a že metóda, ktorá sa zvolila na neutralizovanie oslobodenia TV2 od platenia daní právnických osôb z jej komerčných činností znamenala, že spoločnosť nezískala z tohto oslobodenia žiadny finančný prospech.
(60)
V otázke proporcionality sa dánske orgány vyjadrili, že príspevok vo výške 167 mil. DKK z fondu TV2 sa poskytol na digitalizáciu televíznej siete. Preto sa nemôže považovať za voľný kapitál.
(61)
Dánske orgány ďalej uviedli, že zisk za roky 1995 - 2002 odzrkadľoval primeranú výšku návratnosti vo vzťahu k obratu TV2. Okrem toho bol potrebný kapitál ako nárazník v prípade náhleho poklesu výnosov z reklamy a podľa zákona TV2 nesmela brať pôžičky presahujúce 4 % ročného obratu. Okrem toho, podľa dánskych orgánov štát konal v súlade so „zásadou investora v trhovom hospodárstve“, keďže vlastný kapitál spoločnosti TV2 nepresahoval to, čo by vložil bežný trhový investor. Taký kapitál nebol v rozpore so zmluvou za predpokladu, že sa nepoužil na krížové subvencovanie komerčnej činnosti TV2.
(62)
Pokiaľ ide o správanie spoločnosti TV2 na reklamnom trhu, dánske orgány sa vyjadrili, že TV2 dôsledne určovala svoje ceny s cieľom dosiahnuť čo najvyšší výnos. Ceny sa stanovovali výlučne na základe ponuky a dopytu. Ročné stanovenie cien sa uskutočňovalo na základe hodnotení reklamného oddelenia TV2, ktoré sleduje komerčnú sledovanosť (vekovej skupiny 21 - 50 rokov), programové plány, hospodársky vývoj a konkurenčnú situáciu na trhu. Prevádzkové náklady TV2 sa do tejto kalkulácie nezahŕňali ani koncesionárske poplatky. Ceny TV2 boli najvyššie na dánskom trhu, a preto nemožno hovoriť o znižovaní cien, čo by viedlo k narastajúcej potrebe štátneho financovania.
(63)
Dánske orgány predložili správu RBB Economics o konkurencii na dánskom reklamnom trhu. V správe dospeli k záveru, že priemerné čisté ceny TV2 boli v skutočnosti vyššie ako ceny konkurentov a že rozdiely v cenách reklamy v TV2 a TVDanmark boli spôsobené rozdielmi v ich vzájomnom pomere síl, pokiaľ ide o programy a schopnosť zaujať divákov.
(64)
Po tretie Komisia požiadala po rozsudku súdu dánske orgány, aby predložili svoju analýzu jeho uplatňovania v danej veci.
(65)
Dánske orgány poslali svoje pripomienky a predložili aj pripomienky od spoločnosti TV2. Hlavné body sú zhrnuté ďalej v texte.
(66)
Pokiaľ ide o príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996, dánske orgány a TV2 uviedli, že dánsky štát nemá kontrolu nad ich výškou, a preto ich nemožno považovať za štátne prostriedky. Dánske orgány nepotvrdili údaje, ktoré predložila Komisia, no vysvetlili, že výpočet príjmov z reklamy za roky 1995 a 1996 mal zohľadňovať skutočnosť, že časť peňazí z fondu TV2 sa použila na financovanie regiónov TV2 a že táto časť mohla byť financovaná len z koncesionárskych poplatkov. Dánske orgány však pripustili, že príjmy z reklamy by sa v žiadnom prípade nemali brať do úvahy na účely výpočtu čistých nákladov na verejnoprávne vysielanie a že predstavovali príjem vytváraný činnosťami v oblasti služby verejného záujmu.
(67)
Dánske orgány a TV2 ďalej poukázali na rozsudok súdu ako dôkaz, že boli splnené podmienky rozsudku vo veci Altmark z 24. júla 2003 (29). Pripomenuli, že podobne ako vo veci BUPA (30) sa prípad TV2 týkal okolností, ktoré už existovali pred dátumom rozsudku vo veci Altmark. Uviedli, že pri uplatňovaní kritérií rozsudku vo veci Altmark sa musel dodržiavať duch a účel kritérií tak, aby sa zohľadnili skutočnosti konkrétneho prípadu. Podľa ich názoru z rozsudku vyplynulo, že jediná požiadavka, ktorú súd uložil dánskemu štátu spočívala v tom, že by mal „v podstate“ spĺňať podmienky rozsudku vo veci Altmark.
(68)
Dánske orgány a TV2 vyslovili názor, že postup použitý na stanovenie koncesionárskych poplatkov bol transparentný a spĺňal požiadavky druhého kritéria Altmark aspoň vo svojej podstate, čo je podľa nich na základe rozsudku súdu postačujúce. Usúdili, že bolo splnené aj tretie kritérium do tej miery, aby TV2 mohla dosahovať primeraný zisk. Pokiaľ ide o štvrté kritérium Altmark, zdôraznili rozsiahle kontroly, ktoré uplatňovali na TV2, a tvrdili, že vec BUPA a rozsudok súdu podporili ich tvrdenie, že v tomto konkrétnom prípade by sa mal test zmierniť alebo by sa mal splniť len v podstate. Citujúc vec Chronopost (31) poukázali aj na to, že v praxi nebolo možné porovnávať TV2 s typickým dobre riadeným podnikom. Okrem toho dánske orgány viackrát zopakovali svoj názor, že v rámci testu investora v trhovom hospodárstve by sa kompenzácia mala schváliť.
(69)
Dánske orgány a TV2 ďalej uviedli, že štátna pomoc by sa mala vyhlásiť za zlučiteľnú. Vysvetlili proces, ktorý viedol k navýšeniu kapitálu v spoločnosti TV2 a zdôraznili viaceré dôvody, prečo bol tento kapitál potrebný pre TV2 na plnenie jej úloh spojených s poskytovaním služieb verejnosti.
(70)
Niektoré tretie strany takisto predložili pripomienky po rozsudku súdu. V podstate tvrdili, že podmienky rozsudku vo veci Altmark by sa nemali považovať za splnené, najmä preto, že hospodárske správy, na ktoré sa odvolával súd, nepostačovali na preukázanie, že druhé a tretie kritérium boli splnené. Ďalej uviedli, že Komisia by mala zastávať svoj záver v zrušenom rozhodnutí o vrátení pomoci, t. j. že pomoc bola nezlučiteľná.
IV. POSÚDENIE OPATRENÍ
IV.1. ŠTÁTNA POMOC V ZMYSLE ČLÁNKU 107 ODS. 1 ZFEÚ
(71)
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa uvádza: „Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
(72)
Komisia musí posúdiť, či opísané opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
IV.1.1. ŠTÁTNE PROSTRIEDKY A PRIPÍSATEĽNOSŤ ŠTÁTU
(73)
Komisia musí posúdiť, či uvedené opatrenia zahŕňajú štátne prostriedky.
(74)
Pokiaľ ide o koncesionárske poplatky, Komisia berie na vedomie závery súdu v jeho rozsudku (32). Platí najmä nasledujúce: sumu určujú dánske orgány; povinnosť platiť koncesionárske poplatky nevyplýva zo zmluvného vzťahu medzi TV2 a osobou povinnou platiť, ale jednoducho z faktu vlastnenia televízneho alebo rádiového prijímača; v prípade potreby sa koncesionárske poplatky vyberajú v súlade s pravidlami o vyberaní dane z príjmu fyzických osôb; a napokon, podiel TV2 na príjmoch z koncesionárskych poplatkov určujú dánske orgány. Súd dospel k záveru, že príjmy z koncesionárskych poplatkov sú dostupné pre dánske orgány a podliehajú ich kontrole a preto predstavujú štátne prostriedky.
(75)
Pokiaľ ide o príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996, súd poukázal vo svojom rozsudku na to, že koncesionárske poplatky a príjmy z reklamy sú svojou podstatou rozdielne (33).
(76)
Súd vo svojom rozsudku konštatoval (34), že Komisia neuviedla dostatočné dôvody, prečo by sa príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996 mali považovať za štátne prostriedky.
(77)
Na základe rozsudku vo veci PreussenElektra (35) musí Komisia preukázať, či možno príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996 klasifikovať ako štátne prostriedky. S týmto cieľom musí posúdiť, či tieto príjmy podliehali kontrole dánskeho štátu.
(78)
V tejto súvislosti Komisia berie na vedomie nasledujúce faktory, ktoré sú dôležité pre rozhodnutie, či príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996 predstavovali štátne prostriedky.
(79)
V rokoch 1995 a 1996 spoločnosť TV2 dostávala príjmy z reklamy z fondu TV2, ktorý dostával príjmy z reklamy od spoločnosti TV2 Reklame A/S.
(80)
TV2 Reklame bol samostatný, štátom vlastnený subjekt nezávislý od TV2. Spoločnosť bola založená, aby pôsobila ako sprostredkovateľ pre predaj reklamy v TV2 na komerčnom základe (36). TV2 Reklame mala zmluvné vzťahy so svojimi reklamnými zákazníkmi.
(81)
Neexistovala žiadna povinnosť prevádzať príjmy od TV2 Reklame do fondu TV2. O prevode rozhodoval vlastne dánsky štát (37). Minister kultúry rozhodol, že časť ziskov spoločnosti TV2 Reklame sa mala previesť do fondu TV2. Toto rozhodnutie bolo prijaté na jeden alebo viac rokov naraz po schválení dánskym parlamentom (výborom pre financie). Minister kultúry mohol rozhodnúť, že neprevedený zisk by sa mal použiť na splácanie štátnej záruky vydanej v minulosti v prospech TV2 Reklame alebo na kultúrne účely.
(82)
V praxi sa v rokoch 1995 a 1996 celá suma ziskov spoločnosti TV2 Reklame previedla do fondu TV2.
(83)
Fond TV2 bol zriadený s cieľom poskytovať spoločnosti TV2 príjmy z koncesionárskych poplatkov a z reklamy. Fond TV2 patril do skupiny TV2. Spravovalo ho predstavenstvo spoločnosti TV2.
(84)
Neexistovala žiadna povinnosť každoročne prevádzať peniaze z fondu TV2 do spoločnosti TV2. O prevode do TV2 rozhodoval vlastne dánsky štát. Keďže podľa zákona bol fond TV2 povinný prevádzať finančné prostriedky do TV2 v súlade s rámcovými rozpočtami, ktoré určoval minister kultúry (38).
(85)
V praxi spoločnosť TV2 nedostala v rokoch 1995 a 1996 od fondu TV2 všetky príjmy z reklamy.
(86)
Okrem toho sa vo fonde TV2 nerozlišovalo medzi príjmami z reklamy a z koncesionárskych poplatkov. Príjmy, ktoré nebol prevedené do TV2, sa hromadili vo fonde TV2. Do spoločnosti TV2 boli prevedené po zrušení fondu TV2.
(87)
Podľa TV2 a dánskych orgánov príjmy z reklamy patrili spoločnosti TV2 a tá bola na ne legálne oprávnená. Odvolávali sa pri tom na list od ministra spravodlivosti z 22. novembra 2003, v ktorom sa uvádzalo, že prostriedky fondu TV2 možno používať len na pokrytie činností TV2. Preto podľa TV2 a dánskych orgánov napokon existovala zákonná povinnosť prevádzať príjmy z reklamy z fondu TV2 do spoločnosti TV2. Ako sme však už uviedli, zo zákona neexistovala žiadna povinnosť previesť všetky príjmy z reklamy do TV2 a bolo na ministrovi, aby prijal osobitné rozhodnutie o tom, či sa peniaze majú previesť na TV2 a, v kladnom prípade, v akom množstve.
(88)
Pokiaľ ide o TV2, treba dodať, že vysielateľ nemal žiadny zmluvný vzťah s inzerentmi a žiadny vplyv na reklamné činnosti (39). Dánska vláda potvrdila, že predpokladané príjmy z reklamy na nadchádzajúci rok boli určené nezávisle od TV2.
(89)
Na základe uvedených informácií Komisia usúdila, že minister má kontrolu nad finančnými prostriedkami v TV2 Reklame a vo fonde TV2. Zdôrazňuje sa najmä, že i) o tom, či sa majú všetky príjmy z reklamy alebo len ich časť previesť do fondu TV2 a do spoločnosti TV2, rozhodoval dánsky štát; ii) v rokoch 1995 a 1996 spoločnosť TV2 nedostala všetky príjmy z reklamy; a iii) príjmy z reklamy, ktoré neboli prevedené, sa hromadili vo fonde TV2, kde sa v praxi zlúčili s koncesionárskymi poplatkami.
(90)
Z týchto dôvodov Komisia usudzuje, že v tomto konkrétnom prípade príjmy z reklamy za roky 1995 a 1996, ktoré boli prevedené do TV2 cez TV2 Reklame a fond TV2, predstavujú štátne prostriedky.
(91)
V každom prípade by sa na výške štátnej pomoci, ktorú možno považovať za zlučiteľnú so spoločným trhom, nič nezmenilo, keby príjmy z reklamy neboli označené ako štátne prostriedky (quod non). V súlade so stálou praxou Komisie a s oznámením o vysielaní (40) príjem dosiahnutý z verejnoprávnej činnosti, ako sú príjmy z reklamy, sa musí zohľadniť pri výpočte čistých nákladov na služby verejnosti, čo znamená, že takéto príjmy, aj keď sa nepovažujú za štátne prostriedky, znižujú potrebu verejného financovania. Dánske orgány tento názor zastávajú (41).
(92)
Ad hoc prevod finančných prostriedkov spoločnosti TV2 z rozhlasového fondu zahŕňal príjmy z koncesionárskych poplatkov, ktoré boli sprístupnené spoločnosti TV2 po rozhodnutí štátu. To isté platí aj pre ad hoc prevod z fondu TV2 po jeho zrušení, keďže odhliadnuc od skutočnosti, že dánsky štát vykonával kontrolu nad fondom TV2, ako sa už uviedlo, prostriedky z fondu TV2 boli sprístupnené spoločnosti TV2 rozhodnutím štátu. Keďže tieto prostriedky zostali pod verejnou kontrolou, treba ich považovať za štátne prostriedky. Keďže príjmy z reklamy sa považujú za štátne prostriedky a o prevode na TV2 v čase zrušenia fondu vlastne rozhodoval štát, tvrdenie dánskych orgánov, že paušálna suma prevedená na TV2, keď bol fond TV2 zrušený, pochádzala výlučne z príjmov z reklamy, na tomto závere nič nemení.
(93)
Pokiaľ ide o ostatné opatrenia štátu, Komisia usudzuje, že oslobodenie od dane z príjmu právnických osôb predstavuje použitie verejných prostriedkov, keďže zrieknutie sa príjmu z daní zodpovedá spotrebe štátnych prostriedkov formou daňových výdavkov (42).
(94)
Bezúročné a nenávratné pôžičky udelené spoločnosti TV2 poskytuje priamo štát a prideľujú sa zo štátneho rozpočtu. Zrieknutím sa úrokov a splatenia týchto pôžičiek sa dánsky štát zrieka príjmu, a preto tieto prostriedky predstavujú štátne prostriedky. Okrem toho je to práve dánsky štát, ktorý garantuje pôžičky na prevádzku. Výhoda štátnej záruky spočíva v tom, že riziko spojené so zárukou znáša štát. Skutočnosť, že štát znáša riziko, by sa mala normálne odmeňovať primeranou prémiou. Ak sa štát zrieka takej prémie, vzniká tým výhoda pre TV2 a úbytok štátnych prostriedkov (43).
(95)
Štát okrem toho vyhradil pre TV2 celoštátnu vysielaciu frekvenciu, za ktorú TV2 platí štátnemu orgánu frekvenčný poplatok. Ročný poplatok, ktorý platila TV2, sa pohyboval počas sledovaného obdobia od 2 mil. DKK do 4 mil. DKK.
(96)
Pri neexistujúcom základe na porovnanie poplatku zaplateného za celoštátnu frekvenciu možno tento poplatok porovnávať s poplatkom zaplateným za povolenie získať väčší podiel obyvateľstva prostredníctvom konfigurácie siete. Frekvenčný poplatok, ktorý platí spoločnosť TV2 za celoštátne pokrytie, je podstatne nižší ako sieťový poplatok, ktorý bol uložený spoločnosti TVDanmark a ktorý sa pohyboval od 5 mil. DKK v roku 1977 do 30 mil. DKK v roku 2001, hoci sieť regionálnych frekvencií spoločnosti TVDanmark dosahuje 77-percentné pokrytie. Spoločnosť TV2 bola takto schopná získať väčší podiel dánskeho obyvateľstva za nižšiu cenu.
(97)
Komisia preto zastáva názor, že frekvenčný poplatok neodzrkadľuje trhové podmienky a štát sa tým, že nevyžaduje poplatok vypočítaný na základe trhových podmienok, zrieka príjmov, ktoré by mali plynúť do štátneho rozpočtu.
(98)
Na druhej strane, keďže TV2 nevysiela tým, že používa konfiguráciu lokálnych frekvencií s cieľom vytvoriť vnútroštátnu sieť, nie je povinná platiť sieťový poplatok. Keďže štát nebol oprávnený vyberať tento poplatok od TV2, nevzdal sa príjmov, a teda nejde tu o štátne prostriedky.
(99)
Komisia podobne nevidí žiadne prvky štátnych prostriedkov v zákonnej povinnosti majiteľov spoločných anténových zariadení šíriť programy služieb verejnosti v týchto zariadeniach (must-carry), pretože štát sa nezrieka príjmov, ani aktívne neprevádza finančné prostriedky takýmto operátorom. Tento prístup neposkytuje TV2 žiadne finančné výhody odvodené od štátnych prostriedkov (44).
(100)
Všetky uvedené opatrenia sú pripísateľné dánskemu štátu, pretože, ako sme už uviedli, zahŕňajú rozhodnutie dánskeho štátu takým, či onakým spôsobom.
IV.1.2. SELEKTÍVNE ZVÝHODNENIE A NARUŠENIE HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE
(101)
Komisia zastáva názor, že príjmy z koncesionárskych poplatkov, prevody z fondu TV2 (vrátane príjmov z reklamy za roky 1995 a 1996) a rozhlasového fondu, oslobodenie od dane z príjmu právnických osôb, bezúročné a nenávratné pôžičky a štátna záruka za pôžičky na prevádzku spolu s prístupom k celoštátnej frekvencii za výhodných podmienok poskytujú spoločnosti TV2 hospodársku a finančnú výhodu tým, že znižujú jej prevádzkové náklady, ktoré by normálne musela znášať zo svojho rozpočtu. Okrem toho konkurenti spoločnosti TV2 nedostávajú rovnaké finančné prostriedky.
(102)
Opatrenia štátu na náhradu čistých ďalších nákladov služby všeobecného hospodárskeho záujmu nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ak sú splnené štyri podmienky, ktoré stanovil Súdny dvor vo veci Altmark (45):
-
po prvé, podnik, ktorému bola poskytnutá pomoc bol poverený realizáciou záväzkov služby vo verejnom záujme a tieto záväzky boli jasne definované,
-
po druhé, kritériá, na základe ktorých je vypočítaná kompenzácia boli vopred určené objektívnym a transparentným spôsobom,
-
po tretie, kompenzácia nepresahuje sumu nevyhnutnú na krytie výdavkov alebo ich časti vynaložených pri realizácii záväzkov služieb vo verejnom záujme, zohľadniac pri tom súvisiace príjmy ako aj primeraný zisk pri realizácii záväzkov služby vo verejnom záujme,
-
po štvrté, ak sa výber podniku povereného realizáciou záväzkov služieb vo verejnom záujme neuskutočnil prostredníctvom výberového konania v rámci verejnej súťaže, výška nevyhnutnej kompenzácie je určená na základe analýzy výdavkov, ktoré by stredne veľký podnik, dobre riadený a primerane vybavený výrobnými prostriedkami vynaložil pri realizácii týchto záväzkov, zohľadniac pri tom súvisiace príjmy, ako aj primeraný zisk pri realizácii týchto záväzkov.
(103)
Ako sa opisuje podrobnejšie v oddiele tohto rozhodnutia venovanom zlučiteľnosti opatrení (odôvodnenia 160 a nasl. tohto rozhodnutia), z rozsudku súdu vyplýva, že prvé kritérium Altmark je splnené.
(104)
Pokiaľ ide o druhé kritérium Altmark, podľa ktorého parametre, na základe ktorých sa vypočíta náhrada, musia byť vopred objektívne a transparentne vymedzené, Komisia musí posúdiť právne a hospodárske podmienky, za ktorých boli počas sledovaného obdobia stanovené príjmy z koncesionárskych poplatkov splatných spoločnosti TV2. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že postup bol takýto.
(105)
Podľa bodov 29 a 30 listu dánskych orgánov z 24. marca 2003 sa v zákone o rozhlase a televízii uplatniteľnom počas sledovaného obdobia (46) stanovovalo, ako mala byť celá stanica TV2 financovaná (z koncesionárskych poplatkov, príjmov z reklamy a iných zdrojov príjmov), a podľa tohto zákona mal minister kultúry určiť jednotlivé podiely spoločností TV2 a DR na koncesionárskych poplatkoch, a tým aj výšku náhrady, ktorá sa má poskytnúť spoločnosti TV2. Treba pripomenúť, že za roky 1995 a 1996 spoločnosť TV2 dostala svoj podiel na koncesionárskych poplatkov z fondu TV2.
(106)
V súlade so zavedenou praxou určoval výšku náhrady minister po porade s výborom pre financie dánskeho parlamentu v rámci mediálnej dohody uzavretej s väčšinou politických strán v parlamente. V uvedenom čase existovali 3 mediálne dohody: mediálna dohoda na roky 1994 až 1997 uzavretá 16. septembra 1996, mediálna dohoda na roky 1997 až 2000 uzavretá 10. mája 1996 a mediálna dohoda na roky 2001 až 2004 uzavretá 28. marca 2000.
(107)
Príjmy z koncesionárskych poplatkov boli teda pevne stanovené na dosť dlhý čas. Počas sledovaného obdobia náhrada poskytnutá spoločnosti TV2 nepodliehala žiadnemu následnému preskúmaniu, a to aj v prípade, že príjmy TV2 klesali. Keď napríklad príjmy TV2 z reklamy utrpeli v roku 1999 väčší pokles, náhrada nebola upravená, aby odzrkadlila túto skutočnosť.
(108)
Podľa dánskych orgánov sa náhrada určovala pomocou cenovej a mzdovej indexácie rozpočtu a účtovnej závierky TV2 a prostredníctvom hospodárskych analýz.
(109)
Hĺbkové hospodárske analýzy uskutočnila v rokoch 1995 a 1999 audítorská firma KPMG. Pri vypracúvaní správy za rok 1999 firme KPMG pomáhala skupina pozostávajúca z predstaviteľov vedúcich účastníkov trhu, vrátane konkurentov spoločnosti TV2. Osobitná pozornosť sa venovala informáciám o potenciálnych príjmoch z iných zdrojov než z koncesionárskych poplatkov, ako sú napr. príjmy z reklamy.
(110)
V bodoch 164 a 165 svojho listu z 24. marca 2003 dánske orgány uviedli, že poradné štúdie firmy KPMG, ktorých úlohou bolo predpovedať pravdepodobný trend obratu z reklamy na dánskom reklamnom trhu a zdroje príjmov spoločnosti TV2 a identifikovať neistoty spojené s týmito odhadmi, boli vypracované s cieľom poskytnúť dánskej vláde a parlamentu lepší základ na stanovenie a prideľovanie príjmov z koncesionárskych poplatkov v rokovaniach o mediálnej politike.
(111)
Podľa dánskych orgánov dokumenty použité na stanovenie náhrady boli verejne dostupné. Mediálne dohody boli uverejnené v tlačových správach a v Úradných záznamoch z rokovania parlamentu (Folketingstidende). Právne predpisy, ktoré mali implementovať mediálne dohody, boli uverejnené v Dánskych úradných novinách (Lovtidende). Bola uverejnená aj účtovná závierka spoločnosti TV2 spolu so zmienenými hospodárskymi analýzami.
(112)
Na základe rozsudku súdu musela Komisia posúdiť, či vzhľadom na už opísaný postup možno urobiť záver, že druhé kritérium Altmark je splnené.
(113)
Na druhej strane Komisia berie na vedomie, že súd vo svojom rozsudku (47) konštatoval, že „nemožno vylúčiť, že vyššie uvedené spôsoby stanovenia výšky koncesionárskeho poplatku pripadajúceho TV2 by mohli byť objektívne a transparentné, najmä pokiaľ zahŕňali účasť dánskeho parlamentu, opierali sa o hospodárske analýzy vyhotovené audítorskou kanceláriou za pomoci monitorovacej skupiny zloženej z odborníkov, v ktorej mali svoje zastúpenie aj konkurenti TV2, a pokiaľ tieto analýzy boli rovnako ako účtovné závierky TV2 uverejnené. Nemožno preto vylúčiť, že seriózna analýza týchto spôsobov by prípadne mohla viesť k záveru, že Dánske kráľovstvo ešte predtým, ako Súdny dvor formuloval podmienky Altmark, v podstate zabezpečilo rešpektovanie druhej z týchto podmienok.“ Súd ďalej konštatoval, že „výška koncesionárskeho poplatku pripadajúca TV2 bola […] vypočítaná práve s ohľadom na zachovanie týchto ďalších štátnych opatrení v prospech tohto vysielateľa.“ (48) (t. j. z oslobodenia od dane atď.).
(114)
Komisia zastáva názor, že angažovanosť dánskeho parlamentu v procese stanovenia koncesionárskych poplatkov zabezpečila určitý stupeň transparentnosti a objektívnosti. O mediálnych dohodách stanovujúcich výšku prostriedkov z koncesionárskych poplatkov, ktoré mali byť pridelené spoločnosti TV2, bolo okrem toho rozhodnuté v predstihu na niekoľko rokov a následne náhrada pre TV2 už nebola počas sledovaného obdobia nikdy upravená.
(115)
Hospodárske správy vypracované firmou KPMG poskytli len odhady výšky príjmov z reklamy, ktorá narastala spoločnosti TV2 (t. j. strana príjmov). Nehovorili nič o strane nákladov výpočtu náhrady a Komisia má dojem, že mediálne dohody sa zakladali výlučne na indexácii nákladov spoločnosti TV2 v predchádzajúcich rokoch. Dánske orgány skutočne konštatovali, že náhrada sa určovala na základe hospodárskych analýz, ktoré hodnotili len stranu príjmov a nevenovali sa obdobiu, na ktoré sa vzťahovala mediálna dohoda uzavretá 16. septembra 1993.
(116)
Okrem toho neexistovala žiadna indikácia parametrov, ktoré sa mali použiť na výpočet náhrady. Výška náhrady sa stanovila v predstihu, no druhé kritérium Altmark vyžaduje, že samotné parametre použité na výpočet náhrady musia byť objektívne a transparentne stanovené vopred.
(117)
Na základe uvedeného Komisia usudzuje, že druhé kritérium Altmark nie je splnené. Kritériá stanovené v rozsudku Altmark sú v každom prípade kumulatívne a Komisia konštatuje, že štvrté kritérium nie je splnené (pozri ďalej v texte).
(118)
Štvrté kritérium v rozsudku Altmark vyžaduje že „ak sa výber podniku povereného realizáciou záväzkov služieb vo verejnom záujme neuskutočnil prostredníctvom výberového konania v rámci verejnej súťaže, výška nevyhnutnej kompenzácie [by mala byť] určená na základe analýzy výdavkov, ktoré by stredne veľký podnik, dobre riadený a primerane vybavený výrobnými prostriedkami vynaložil pri realizácii týchto záväzkov, zohľadniac pri tom súvisiace príjmy, ako aj primeraný zisk pri realizácii týchto záväzkov“.
(119)
V tomto prípade poskytovateľ služby vo verejnom záujme, spoločnosť TV2, nebol vybraný na základe postupu verejného obstarávania. Komisia musí preto posúdiť, či bola výška náhrady stanovená na základe nákladov, ktoré by typický podnik, dobre riadený a primerane vybavený nevyhnutnými výrobnými prostriedkami, vynaložil na splnenie záväzkov služby vo verejnom záujme.
(120)
Hospodárske a právne podmienky, za ktorých bola stanovená náhrada pre TV2, boli už opísané. Na základe rozhodnutia súdu a po zohľadnení jeho zistenia, že postup, ktorý Dánske kráľovstvo použilo na stanovenie výšky príjmov z koncesionárskych poplatkov v rokoch 1995 až 2002, zahŕňal okrem iného hospodárske analýzy vypracované za pomoci konkurentov spoločnosti TV2, musí Komisia pri posúdení, či sa náklady TV2 porovnávali s nákladmi typického dobre riadeného konkurenta, osobitne prihliadať na správy firmy KPMG za roky 1995 a 1999.
(121)
Správy firmy KPMG zvažujú rôzne scenáre, podľa ktorých sa reklamný trh mohol vyvíjať v príslušných obdobiach koncesionárskych poplatkov. Správy neobsahujú žiadne informácie o spoločnosti TV2 ako takej (napr. o jej finančnej situácii alebo jej prevádzkových nákladoch); ilustrujú, ako sa mohli vyvíjať príjmy z reklamy a aká časť príjmov zo všeobecného reklamného trhu mohla plynúť pre TV2. Tým, že poskytli odhady najpravdepodobnejšieho vývoja obratu z reklamy na dánskom trhu a že identifikovali neistoty spojené s týmito odhadmi, sa tieto správy stali súčasťou postupu, ktorým sa dánske orgány riadili pri stanovení koncesionárskych poplatkov, ktoré sa mali poskytnúť spoločnosti TV2.
(122)
Správy firmy KPMG nehodnotia žiadne náklady spoločnosti TV2 alebo náklady iných operátorov a obmedzujú sa na posúdenie vývoja reklamného trhu a podielu TV2 na príjmoch z reklamy. Treba takisto zdôrazniť, že správy sa netýkajú prvého roka sledovaného obdobia, ktorý bol pokrytý mediálnou dohodou na rok 1993.
(123)
Konkurenti boli do istej miery zapojení do vypracúvania týchto správ. V správe za rok 1995 sa uvádza, že boli zapojené „mnohé zúčastnené strany“, zo správy však nie je jasné, kto to bol. Správa firmy KPMG za rok 1999 sa zmieňuje o skupine expertov, ktorá skutočne zahŕňala konkurentov TV2. No skutočnosť, že tieto hospodárske správy boli vypracované za pomoci konkurentov spoločnosti TV2, sama osebe nedokazuje, že sa vykonala analýza nákladov konkurentov.
(124)
Inými slovami, správy nezahŕňajú žiadnu analýzu nákladov, ktoré by mal vynaložiť typický podnik, dobre riadený a náležite vybavený výrobný prostriedkami, pri plnení záväzkov služby vo verejnom záujme, namiesto toho sa však venovali všeobecnejšej otázke vyhliadky pre reklamný trh, ako aj výšky budúcich príjmov z reklamy spoločnosti TV2. Treba takisto dodať, že ceny na reklamnom trhu sa neurčujú len základe nákladov, ale vychádzajú z rôznych faktorov, ako je napr. sledovanosť divákov.
(125)
Dánske orgány a spoločnosť TV2 predložili aj právne a vecné argumenty týkajúce sa štvrtej podmienky Altmark.
(126)
Po prvé, Dánsko citovalo vec BUPA, tvrdiac, že štvrtá podmienka rozsudku Altmark sa nevyhnutne neuplatňovala, alebo aspoň že Komisia na základe rozhodnutia súdu by mala len posúdiť, či bola v podstate splnená. Komisia zastáva názor, že situácia vo veci BUPA bola dosť osobitá tým, že posudzovaná schéma, ktorá sa týkala poskytovania zdravotnej starostlivosti, nesúvisela s nákladmi, ale sa zakladala na rizikových profiloch zákazníkov, na rozdiel od sektorov služieb verejnosti. V tomto prípade nebola teda žiadna možnosť, aby operátor zvýšil účinnosť prostredníctvom svojich nákladov. V prípade verejnoprávneho vysielateľa je však možné vypočítať náhradu na základe nákladov a príjmov.
(127)
Po druhé, odvolávajúc sa na vec Chronopost (49), Dánsko tvrdí, že poskytovateľa služby verejnosti, ako je spoločnosť TV2, nemožno porovnávať so súkromným operátorom. Komisia však zastáva názor, že na rozdiel od otázky rozdeľovanie nákladov v súvislosti s posudzovaním zlučiteľnosti ako vo veci Chronopost, podstata štvrtej podmienky Altmark je presne v tom, že pri absencii verejnej súťaže by sa mali náklady poskytovanej služby verejnosti porovnávať s nákladmi typického dobre riadeného podniku, náležite vybaveného výrobnými prostriedkami.
(128)
Okrem toho Dánsko uviedlo, že Národný kontrolný úrad (Rigsrevisionen) vykonával finančné audity a audity riadenia účtov spoločnosti TV2 v rámci svojich stálych preverení tejto spoločnosti a vykonávali sa pravidelné kontroly, vrátane kontroly efektívnosti. Komisia však nezastáva názor, že skutočnosť, že účtovné závierky spoločnosti TV2 sa predkladali ministrovi kultúry na schválenie, je dostatočným dôkazom toho, že náklady spoločnosti TV2 predstavovali náklady typického, dobre riadeného podniku. Okrem toho možno pochybovať o tom, či kontroly vykonávané následne môžu byť relevantné pre plnenie štvrtého kritéria, ak sa pred stanovením náhrady nevykonala žiadna analýza nákladov.
(129)
Dánske orgány poukázali najmä na správu dánskeho Národného kontrolného úradu za rok 2000, v ktorej sa zmena produktívnosti TV2 do istej miery porovnávala so zmenou produktivity spoločnosti DR a niektorých zahraničných verejnoprávnych vysielateľov (British Broadcasting Corporation „BBC“, Sveriges Television „SVT“’ a Norsk Riksringkastning „NRK“). Národný kontrolný úrad v správe konštatoval, že v období rokov 1990 až 1999 spoločnosti DR aTV2 zvýšili svoju produktivitu. Spoločnosť DR znížila svoje hodinové náklady na prvé vysielania viac ako TV2, no v roku 1999 boli tieto náklady stále o 53 % vyššie ako u TV2. Celkové hodinové náklady na vysielanie spoločnosti DR boli v roku 1999 približne o 29 % vyššie ako u TV2. Národný kontrolný úrad ďalej zistil, že zvýšenie produktivity spoločností DR a TV2 bolo lepšie, alebo sa rovnalo zvýšeniu produktivity ostatných troch verejnoprávnych vysielateľov.
(130)
Táto správa však nie je postačujúci dôkaz, že štvrtá podmienka bola splnená.
(131)
Správa bola v skutočnosti vypracovaná po mediálnych dohodách, ktoré stanovili výšku náhrady, a preto nemohla preukázať, že náhrada bola určená na základe nákladov, ktoré by typický podnik vynaložil pri plnení svojej úlohy poskytovania služieb verejnosti.
(132)
Okrem toho sa správa vzťahovala na iných verejnoprávnych vysielateľov, a nevenovala sa nákladom „typického“ vysielateľa. Nezistila napríklad, že náklady spoločnosti DR, ktoré nesmú vytvárať príjem prostredníctvom reklamy a výška náhrady ktorých sa určila na základe tej istej mediálnej dohody ako v prípade TV2, boli nákladmi typického podniku. Na účely štvrtého kritéria Altmark preto nie je možné vyvodiť žiadne závery z porovnania s nákladmi spoločnosti DR.
(133)
Pokiaľ ide o porovnanie so zahraničnými verejnoprávnymi vysielateľmi, správa porovnáva len vývoj produktivity TV2 s jedným alebo viacerými verejnoprávnymi vysielateľmi, mlčí však o úrovni efektivity ako takej, a teda o samotných nákladoch. Menšie zvýšenie produktivity môže byť spôsobené mnohými faktormi, napríklad tým, že efektivita bola vyššia na začiatku obdobia, alebo vysielateľ nebol schopný zvýšiť svoj vysielací čas. Napríklad v bode 51 správy sa uvádza, že „Počas sledovaného obdobia BBC a SVT zaznamenali takmer identický rast nákladov, zvýšenie približne o 50 % v reálnych hodnotách, zatiaľ čo náklady spoločnosti NRK sa zvýšili približne o 60 % v reálnych hodnotách. Ako sme už uviedli, náklady spoločnosti DR sa zvýšili o 23 % v reálnych hodnotách a náklady TV2 o 63 %. Keďže, ako sme už konštatovali, vysielací čas spoločností SVT a BBC nerástol o toľko ako u iných vysielateľov, toto zvýšenie nákladov znamenalo, že SVT a BBC nezvýšili svoju produktivitu rovnakým spôsobom, ako ostatní traja verejnoprávni vysielatelia.“
(134)
Komisia ďalej poznamenáva, že v bode 50 správy sa uvádza: „Keďže Národný kontrolný úrad podrobnejšie neskúmal účtovne závierky zahraničných verejnoprávnych vysielateľov, môžu existovať rozdiely medzi činnosťami týchto vysielateľov a medzi metódami výpočtu použitými pre jednotlivé účtovné položky. To znamená, že použité náklady a z nich odvodené jednotkové náklady nesúvisia nevyhnutne s jednotlivými činnosťami a že neboli nevyhnutne vypočítané na základe identických zásad účtovníctva. V dôsledku toho sa úrovne jednotlivých nákladov nehodia na okamžité porovnanie. Keďže účelom zahrnutia zahraničných vysielateľov je porovnať skôr ‚vývoj‘ produktivity než samotnú úroveň produktivity, Národný kontrolný úrad zastáva názor, že údaje týkajúce sa zahraničných televíznych vysielateľov môžu, napriek tomu, vo svojej súčasnej forme slúžiť ako primeraný ukazovateľ vývoja.“ V bode 53 správy sa ďalej poukazuje na to, že „Národný kontrolný úrad podrobnejšie neskúmal príčiny uvedeného vývoja, pretože, ako sa už uviedlo, vývoj zistených jednotkových nákladov závisí od obsahu programu ponúkaného televíznymi spoločnosťami, a pretože analýza v každom prípade predpokladá, že kvalita zostala nezmenená. Keďže toto predstavuje bezprostrednú ťažkosť z hľadiska vyvodenia porovnaní medzi príslušnými verejnoprávnymi vysielateľmi, závery analýzy sa musia vykladať s určitou opatrnosťou. V tejto súvislosti minister kultúry konštatoval, že súhlasí s opísaným vývojom jednotkových nákladov a že porovnanie jednotkových nákladov spoločností DR, TV2 a zahraničných verejnoprávnych vysielateľov by sa malo vykladať s určitou opatrnosťou.“
(135)
Z uvedených dôvodov Komisia zastáva názor, že správa nepreukazuje, že náklady spoločnosti TV2 boli nákladmi, ktoré by typický dobre riadený podnik vynaložil pri plnení úloh poskytovania služieb vo verejnom záujme.
(136)
Z hľadiska uvedeného Komisia na záver usudzuje, že štvrté kritérium Altmark nie je splnené a keďže tieto kritériá sú kumulatívne, náhrada poskytnutá spoločnosti TV2 nespĺňa podmienky, ktoré stanovil súd v rozsudku Altmark. Ako sa uvádza ďalej v texte, Komisia v každom prípade zastáva názor, že náhradu možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
(137)
Komisia musí takisto posúdiť, či dané opatrenia mohli spĺňať test „zásady investora v trhovom hospodárstve“ (ďalej „test MEIP“, Market Economy Investor Principle). Dánske orgány a TV2 uviedli, že opatrenia nespĺňajú požiadavky na štátnu pomoc, pretože podmienky testu MEIP sú splnené. Tvrdili najmä, že podľa testu MEIP bolo plne oprávnené ponechať prebytočný zisk spoločnosti TV2 na navýšenie kapitálu.
(138)
V tejto súvislosti treba v prvom rade zdôrazniť, že otázka, či možno opatrenia odôvodniť podľa testu MEIP, nie je tá istá ako otázka, či sa môžu považovať za nevyhnutné na splnenie úloh poskytovania služieb vo verejnom záujme (pozri ďalej v texte posúdenie zlučiteľnosti), keďže skutočnosť, že spoločnosť TV2 musela nevyhnutne mať určitú úroveň rezerv a kapitál na plnenie úloh poskytovania služieb vo verejnom záujme, neznamená, že súkromný investor by musel vložiť peniaze do spoločnosti a neusilovať sa o návratnosť.
(139)
Komisia v súlade s ustálenou judikatúrou musí určiť, či za podobných okolností možno od súkromného investora porovnateľného s veľkosťou subjektov, ktoré riadia verejný sektor, očakávať, že bude ochotný vykonať rovnako veľké kapitálové vklady (50). Aj keď správanie súkromného investora, ktorý sa porovnáva so správaním verejného investora nemusí byť správaním bežného investora vynakladajúceho kapitál s cieľom realizovať zisk v pomerne krátkom čase, musí to byť prinajmenej správanie súkromnej holdingovej spoločnosti alebo súkromnej skupiny podnikov vykonávajúcich štrukturálnu politiku a riadených vyhliadkami výnosnosti v dlhšom časovom výhľade.
(140)
Okrem toho test MEIP sa v súlade s ustálenou judikatúrou musí uplatňovať v momente rozhodovania a nie ex post (51).
(141)
V tomto prípade, keďže Dánsko je jediná zainteresovaná strana v spoločnosti TV2, je prvým i posledným veriteľom, ktorý má byť odškodnený v prípade úpadku spoločnosti. Takže z hľadiska investora by dánsky štát mohol žiadať o vrátenie svojich investícií buď požadovaním odmeny vo forme úrokov z pôžičky alebo vrátenia podielu na základnom imaní.
(142)
Komisia poznamenáva, že počas sledovaného obdobia sa Dánsko zrieklo svojho nároku na úroky z pôžičky a povolilo moratórium na splatenie. Okrem toho dánsky štát nepožiadal o žiadnu odmenu z navýšenia kapitálu v spoločnosti TV2. Preto dánsky štát nepožiadal o bežné vrátenie svojich investícií, ako by to bol urobil každý veriteľ alebo vlastník spoločnosti.
(143)
Okrem toho dánske orgány nepredložili žiadne platné dokumenty, ktoré by zdôvodnili, prečo by malo zmysel strategicky reinvestovať prebytočný zisk do spoločnosti TV2 namiesto žiadosti o odmenu vo forme úrokov alebo dividend. Takéto rozhodnutie by zvyčajne prijal investor, len keby sa domnieval, že reinvestícia zvýši hodnotu jeho počiatočnej investície.
(144)
V tomto prípade sa nezistilo, že existoval podnikateľský plán alebo jednoznačná celková podnikateľská stratégia naznačujúca, že práve o toto išlo. Neexistovali ani žiadne iné indikácie, že TV2 plánuje rozvíjať svoje činnosti tak, aby vytvorila takúto pridanú hodnotu. Týmto tvrdením sa Komisia nepokúša použiť formalistické argumenty s cieľom vyvrátiť tvrdenie dánskych orgánov o teste MEIP, ale sa len snaží posúdiť, či by sa investor v trhovom hospodárstve rozhodol ponechať tieto prostriedky v TV2 na základe dostupných informácií v čase, keď prijal rozhodnutie. No s prihliadnutím na informácie dostupné v čase, keď boli tieto prostriedky ponechané v TV2 (52) a nechajúc bokom akékoľvek úvahy týkajúce sa úloh TV2 pri poskytovaní služieb vo verejnom záujme, ktoré by súkromný investor nebol vzal do úvahy, Komisia usudzuje, že neexistoval žiadny podnikateľský plán ani investičný projekt alebo iný prvok, na základe ktorého by sa racionálny súkromný investor domnieval, že reinvestovanie by zvýšilo hodnotu jeho počiatočnej investície, a preto by sa rozhodol ponechať peniaze v TV2 namiesto toho, aby žiadal o určitú formu odmeny.
(145)
Dánske orgány okrem toho použili výnos z obratu ako referenčnú hodnotu s cieľom ukázať, že konali ako súkromný investor, keď reinvestovali peniaze do spoločnosti TV2. No v tomto prípade treba zdôrazniť, že dánska vláda už koná ako financovateľ spoločnosti TV2 tým, že jej poskytuje značné finančné prostriedky na pokrytie časti jej prevádzkových nákladov. Výška týchto prostriedkov má priamy vplyv na výsledky, ktoré je TV2 schopná vytvárať. V praxi môže byť tento pomer posilnený jednoducho zvýšením sumy štátneho financovania. No keďže nadmerné financovanie obvykle vedie aj k neefektívnosti, ktorej výsledkom je väčšie čerpanie štátnych prostriedkov, nie je isté, či zvýšené financovanie povedie k zodpovedajúcemu zlepšeniu výsledkov.
(146)
Dánske orgány teda nemôžu tvrdiť, že konali ako investor v trhovom hospodárstve. Ako sa podrobne uvádza ďalej v texte, Komisia napriek tomu usudzuje, že náhradu možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom. Ako sme už uviedli, test MEIP je inou otázkou než otázka, či bolo opodstatnené, aby dánsky štát povolil spoločnosti TV2 ponechať si prebytočný zisk na vytvorenie kapitálu potrebného na plnenie jej úloh pri poskytovaní služieb vo verejnom záujme.
(147)
Záverom Komisia zastáva názor, že spoločnosť TV2 mala počas sledovaného obdobia prospech z opatrení. Na trhu televízneho vysielania súťaží TV2 s inými vysielateľmi, ktorí nedostali rovnaké výhody. Preto sa opatrenia musia považovať za selektívne a narúšajúce hospodársku súťaž v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
IV.1.3. VPLYV NA OBCHOD
(148)
Štátne opatrenia patria do ustanovení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pokiaľ ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Tento prípad nastáva vždy, keď sú príslušné činnosti predmetom vzájomného obchodu v rámci Spoločenstva.
(149)
Súdny dvor vypracoval široký výklad tohto pojmu. Je ustálenou judikatúrou, že v prípade keď pomoc posilňuje postavenie podniku v porovnaní s inými podnikmi súťažiacimi vo vzájomnom obchodovaní v rámci Spoločenstva, také podniky sa musia považovať za ovplyvnené touto pomocou (53). Skutočnosť, že daný podnik sa nezaoberá vývozom, nevylučuje možnosť, že obchod mohol byť ovplyvnený. Ak členský štát poskytuje niektorému podniku pomoc, jeho domáce činnosti môžu byť vďaka tejto pomoci podporené alebo dokonca vystupňované, čo následne zmenšuje pole pôsobnosti iných podnikov, aby sa samy etablovali na trhu. V dôsledku toho pomoc umožňuje jej príjemcovi udržať si podiel na trhu, ktorý by inak mohli získať konkurenti z iných členských štátov (54).
(150)
V bode 18 oznámenia o vysielaní Komisia, odvolávajúc sa na judikatúru Súdneho dvora, konštatovala, že „financovanie verejnoprávnych vysielateľov štátom možno vo všeobecnosti považovať za také, ktoré ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi. Pokiaľ ide o nadobúdanie a predaj programových práv, toto je jasný prípad, ktorý sa často vyskytuje na medzinárodnej úrovni. V prípade verejnoprávnych vysielateľov, ktorí majú povolenie na predaj reklamného priestoru, má aj reklama cezhraničný účinok, hlavne v homogénnych jazykových oblastiach nerozdelených štátnymi hranicami. Okrem toho vlastnícka štruktúra komerčných vysielateľov môže zasahovať do viac ako jedného členského štátu.“
(151)
V tomto prípade Komisia poznamenáva, že spoločnosť TV2 pôsobí na medzinárodnom trhu a vymieňa si televízne programy (55). Je to v priamej hospodárskej súťaž s komerčnými vysielateľmi, ktorí pôsobia na medzinárodnom trhu televízneho vysielania a majú medzinárodnú vlastnícku štruktúru. Finančné prostriedky sprístupnené spoločnosti TV2 jej poskytujú výhodu v hospodárskej súťaži, pokiaľ ide o nákup televíznych vysielacích práv a investovanie do programov, ktoré sa môžu následne predávať. Opatrenia pomoci okrem toho poskytli spoločnosti TV2 zvýhodnené postavenie v porovnaní s jej konkurentmi v Európskej únii, pretože znížili priestor jej konkurentom na etablovanie sa v Dánsku.
(152)
Komisia preto dospela k názoru, že opatrenia poskytnuté spoločnosti TV2 mali vplyv na obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
IV.1.4. ZÁVER
(153)
Keďže sú všetky podmienky článku 107 ods. 1 ZFEÚ splnené, Komisia dospieva k názoru, že opísané opatrenia v prospech spoločnosti TV2 predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(154)
Keďže TV2 začala vysielať v roku 1989, všetky opatrenia pre TV2 sa prijali po pristúpení Dánska do Európskej únie. Tieto opatrenia vrátane koncesionárskych poplatkov predstavujú teda novú štátnu pomoc (a nie existujúcu pomoc v zmysle článku 108 ods. 1 ZFEÚ).
IV.2. ZLUČITEĽNOSŤ POMOCI S VNÚTORNÝM TRHOM
(155)
Komisia zastáva názor, že článok 107 ods. 2 a článok 107 ods. 3 písm. a), 107 ods. 3 písm. b), 107 ods. 3 písm. c) a 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ evidentne nie je uplatniteľný a dánske orgány ani spoločnosť TV2 nepredložili v tomto zmysle žiadne argumenty.
(156)
Komisia preto posúdi, či možno uplatňovať článok 106 ods. 2 ZFEÚ.
(157)
Podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ platí: „Podniky poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu alebo podniky, ktoré majú povahu fiškálneho monopolu, podliehajú pravidlám zmlúv, najmä pravidlám hospodárskej súťaže, za predpokladu, že uplatňovanie týchto pravidiel neznemožňuje, právne alebo v skutočnosti, plniť určité úlohy, ktoré im boli zverené. Rozvoj obchodu nesmie byť ovplyvnený v takom rozsahu, aby to bolo v rozpore so záujmami Únie.“
(158)
Na to, aby opatrenie mohlo mať úžitok z tejto odchýlky, musia byť splnené všetky tieto podmienky:
-
predmetná služba musí byť službou všeobecného hospodárskeho záujmu („SGEI“) a ako taká musí byť členským štátom zreteľne definovaná („definícia“),
-
predmetný podnik musí byť členským štátom výslovne poverený poskytovaním tejto služby („poverenie“),
-
uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže ustanovených v zmluve musí zabrániť vykonávaniu osobitných úloh, ktorými je podnik poverený, a oslobodenie od týchto pravidiel nesmie ovplyvniť rozvoj obchodu v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so záujmami Únie („proporcionalita“).
(159)
Oznámenie o vysielaní z roku 2001 (56) stanovuje zásady a metódy, ktoré Komisia hodlá uplatňovať na zabezpečenie súladu s už uvedenými podmienkami.
IV.2.1. DEFINÍCIA
(160)
Podľa zákona o rozhlase a televízii (1994) (57) je TV2 nezávislou inštitúciou, ktorej cieľom je poskytovať a šíriť národné a regionálne televízne programy prostredníctvom nezávislých programových činností. Rozsah poskytovaných programov musí byť zásadne zameraný na kvalitu, všestrannosť a rôznorodosť. Regionálna relevantnosť musí takisto dostať prioritu pri plánovaní programov pre regionálne stanice TV2. Úloha poskytovania služieb vo verejnom záujme je podrobnejšie špecifikovaná v stanovách spoločnosti TV2, podľa ktorých TV2 musí poskytovať programy obsahujúce nové spravodajstvo, informácie, zábavu, umenie a kultúru celému dánskemu obyvateľstvu (58).
(161)
Komisia berie na vedomie, že súd vo svojom rozsudku (59) posúdil službu vo verejnom záujme, ktorú je spoločnosť TV2 povinná poskytovať zo zákona.
(162)
Po prvé súd pripomenul, že členské štáty užívajú širokú voľnosť konať podľa vlastného uváženia pri definovaní toho, čo považujú za službu všeobecného hospodárskeho záujmu. To znamená, že definovanie takých služieb členským štátom môže Komisia spochybniť len v prípade evidentnej chyby (60).
(163)
Okrem toho, ako sa uvádza v bode 33 oznámenia o vysielaní, je na členskom štáte, aby definoval poskytovanie služby vo verejnom záujme zo strany verejnoprávneho vysielateľa.
(164)
Konkrétnejšie, pokiaľ ide o služby všeobecného hospodárskeho záujmu v oblasti vysielania, judikatúra súdu uznala, že členské štáty mohli legitímne definovať služby všeobecného hospodárskeho záujmu s cieľom pokryť vysielanie celospektrálneho programovania (61).
(165)
Keď členské štáty konštatovali v Amsterdamskom protokole (62), že „systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch priamo súvisí s demokratickými, spoločenskými a kultúrnymi potrebami každej spoločnosti a s potrebou zachovať pluralizmus médií“, odvolávali sa priamo na systémy verejnoprávneho vysielania, ktoré zaviedli, a na organizácie poverené vysielaním celospektrálnych televíznych programov pre celé obyvateľstvo týchto štátov.
(166)
Súd vo svojom rozsudku stanovil, že nemožno spochybniť právomoc členských štátov definovať vysielacie služby všeobecného hospodárskeho záujmu v širokom kvalitatívnom zmysle s cieľom obsiahnuť vysielanie širokého rozsahu programov, ani voľnosť členských štátov používať príjmy z reklamy na financovanie takých služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (63).
(167)
Možnosť sprístupnená členským štátom široko definovať vysielacie služby všeobecného hospodárskeho záujmu, aby sa pokrylo vysielanie celospektrálnych programov, nemožno spochybniť tým, že verejnoprávny vysielateľ sa zaoberá aj komerčnými činnosťami, najmä predajom reklamného priestoru. Skutočne otázka definície poskytovania služby vo verejnom záujme sa nesmie zamieňať s otázkou mechanizmu financovania, ktorý sa zvolil na poskytovanie takej služby (64).
(168)
Súd okrem toho vysvetlil, že Komisia nemôže porovnávať programy TV2 s programami komerčných staníc. Snaha urobiť definovanie úlohy poskytovania služby vo verejnom záujme závislým od rozsahu programov ponúkaných komerčnými vysielateľmi - porovnávacou programovou analýzou - by zbavila členské štáty ich právomoci definovať službu vo verejnom záujme. V konečnej analýze by definícia závisela od komerčných operátorov a ich rozhodnutí o tom, či majú alebo nemajú vysielať niektoré programy.
(169)
Súd (65) takisto potvrdil, že záväzky uložené komerčným vysielateľom nie sú porovnateľné so záväzkami poskytovania služby vo verejnom záujme uloženými spoločnosti TV2. Cieľom týchto záväzkov poskytovania služby vo verejnom záujme je poskytovať dánskemu obyvateľstvu pestré programy, ktoré spĺňajú požiadavky kvality, všestrannosti a rôznorodosti. Tieto záväzky poskytovania služby vo verejnom záujme určujú všetky vysielacie činnosti TV2, a to ešte prísnejšie než minimálne záväzky, ktoré stanovuje dánske právo pre udeľovanie vysielacích koncesií.
(170)
Súd preto dospel k záveru (66), že „definícia, ktorú si zvolili dánske orgány je široká, pretože, hoci je v zásade kvalitatívna, ponecháva vysielateľovi voľnosť stanoviť si vlastný rozsah programov. Napriek tomu ju nemožno označiť za nepresnú. Naopak, mandát spoločnosti TV2 je dokonale jasný a precízny: ponúkať celému dánskemu obyvateľstvu pestré televízne programy, ktorých cieľom je poskytovať kvalitu, všestrannosť a rôznorodosť.“
(171)
Vzhľadom na uvedené a na osobitný charakter vysielacieho sektoru Komisia usudzuje, že „široká“ definícia, ktorá poveruje vysielateľa úlohou poskytovať vyvážené a pestré programy v súlade s jeho právomocou, je legitímna podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ na základe výkladových ustanovení protokolu. Taká definícia by zodpovedala cieľu uspokojovať demokratické, spoločenské a kultúrne potreby konkrétnej spoločnosti a garantovať pluralizmus vrátane kultúrnej a jazykovej rôznorodosti.
(172)
Preto Komisia na základe uvedeného usudzuje, že definíciu služby vo verejnom záujme poskytovanú spoločnosťou TV2 možno akceptovať.
(173)
Treba poznamenať, že počas sledovaného obdobia spoločnosť TV2 prevádzkovala internetovú stránku ako súčasť svojej úlohy poskytovania služby vo verejnom záujme. Internetová stránka informuje používateľov o televíznych programoch TV2 vysielaných v rámci poskytovania služby vo verejnom záujme. Komisia môže akceptovať, že internetová stránka, ktorá je obmedzená na informovanie používateľov o televíznych programoch TV2 vysielaných v rámci poskytovania služby vo verejnom záujme, patrí do oblasti úloh TV2 spojených s poskytovaním služby vo verejnom záujme. Preto zahrnutie prevádzkovania tejto stránky do poslania služby vo verejnom záujme nemožno považovať za evidentnú chybu. TV2 okrem toho prevádzkovala komerčnú internetovú stránku s hrami atď. Táto komerčná internetová služba by sa mala označiť za čisto komerčnú činnosť, pretože ponúka interaktívne produkty na uspokojenie individuálneho dopytu, ako sú hry alebo „diskusné miestnosti (chat rooms)“, ktoré sa nelíšia od podobných komerčných produktov. Tieto činnosti preto nespadajú do sféry úloh TV2 spojených s poskytovaním služby vo verejnom záujme.
IV.2.2. POVERENIE
(174)
V záujme toho, aby spoločnosť TV2 užívala výhodu oslobodenia podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ, jej úloha spojená s poskytovaním služby vo verejnom záujme by jej mala byť pridelená oficiálnym právnym aktom. Komisia poznamenáva, že zákon o rozhlase a televízii (67) formálne prideľuje spoločnosti TV2 úlohu verejnoprávneho televízneho vysielania. Komisia berie na vedomie rozsudok súdu, podľa ktorého „[j]e zjavné, že TV2 je poverená takouto úlohou [služby vo verejnom záujme]“ (68).
(175)
Keďže však z definície v zákone dosť jednoznačne nevyplýva, aké formy iných služieb sú povolené v rámci služby vo verejnom záujme, musí sa TV2 ako verejnoprávnej televíznej spoločnosti pred akýmikoľvek dodatočnými činnosťami, ktoré chce vykonávať v rámci služby vo verejnom záujme, udeliť formálna právomoc. Komisia poznamenáva, že TV2 neponúkala v sledovanom období žiadne iné služby presahujúce jej úlohu verejnoprávneho vysielania. Internetová stránka ponúkajúca ďalšie služby, ako sú hry, bola prevádzkovaná ako komerčná činnosť, zatiaľ čo internetová stránka, ktorá iba informuje používateľov o televíznych programoch TV2 vysielaných v rámci služby vo verejnom záujme, sa môže považovať za súčasť jej úlohy vysielania vo verejnom záujme, keďže ju nemožno oddeliť od vysielacej služby. Komisia preto prichádza k záveru, že spoločnosť TV2 bola počas sledovaného obdobia legitímne poverená úlohou vysielania vo verejnom záujme.
(176)
Ako sa však uvádza v bodoch 41 až 43 oznámenia o vysielaní z roku 2001, nestačí, aby vysielateľ bol formálne poverený poskytovaním službou vo verejnom záujme, ale táto úloha mu musí tiež byť pridelená tak, ako je to opísané v zákone, ktorý ho ňou poveril. Keďže nie je úlohou Komisie rozhodnúť, či boli splnené všetky kvalitatívne normy, je preto žiaduce, aby existoval primeraný monitorovací úrad, a je na členskom štáte, aby si zvolil mechanizmus na zabezpečenie účinného dohľadu, za predpokladu, že tento úrad je nezávislý od povereného podniku.
(177)
V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že Národný kontrolný úrad vykonal v roku 2000 osobitné prešetrovanie týkajúce sa podstaty a charakteru záväzkov TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme, ako aj toho, ako sa plnili v praxi. Pri tomto prešetrovaní sa nezistila žiadna chyba na strane TV2, pokiaľ ide o plnenie jej záväzkov pri poskytovaní služby vo verejnom záujme. Okrem toho existovala v rokoch 2001 až 2002 Rada pre služby vo verejnom záujme, ktorej úlohou bolo zabezpečiť, aby TV2 plnila svoje záväzky pri poskytovaní služby vo verejnom záujme, aj keď tento orgán počas svojej krátkej existencie nikdy neuverejnil žiadnu správu o tejto otázke. Komisia nezistila ani žiadny náznak o tom, že TV2 neplnila svoje záväzky alebo že ich plnenie bolo také, že jej činnosti sa už viac nemohli považovať za služby všeobecného hospodárskeho záujmu podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ.
(178)
Pokiaľ ide o finančnú kontrolu služby vysielania vo verejnom záujme, Komisia poznamenáva, že Národný kontrolný úrad vykonal audity účtovnej závierky spoločnosti TV2 v priebehu celého sledovaného obdobia. Tieto audity zahŕňali tak finančné audity, ako aj audity riadenia, aj keď Národný kontrolný úrad nemá žiadnu právomoc zabrániť nadmernej kompenzácii nákladov TV2 vynaložených na službu vo verejnom záujme.
(179)
Komisia však má právomoc posúdiť proporcionalitu štátnej pomoci. Komisia poznamenáva, že smernica o transparentnosti sa v Dánsku implementovala. Od dánskych orgánov dostala aj údaje, ktoré jej umožňujú posúdiť, či je štátne financovanie proporcionálne.
IV.2.3. PROPORCIONALITA
(180)
Na základe rozsudku súdu a oznámenia o vysielaní z roku 2001, má posúdenie proporcionality, ktoré musí Komisia vykonať, dva aspekty.
(181)
Po prvé musí Komisia vypočítať čisté náklady na úlohu poskytovania služby vo verejnom záujme, ktorou je spoločnosť TV2 poverená, a overiť, či tieto náklady boli alebo neboli nadmerne kompenzované v porovnaní s potrebami TV2 v súvislosti s plnením jej úloh pri poskytovaní služby vo verejnom záujme.
(182)
Po druhé musí Komisia analyzovať správanie spoločnosti TV2 na reklamnom trhu. Oznámenie o vysielaní z roku 2001 poukazuje na to, že ak bol pokles výnosov krytý štátnou pomocou, verejnoprávny vysielateľ sa mohol pokúsiť stlačiť svoje ceny za reklamu alebo iné komerčné činnosti na trhu s cieľom znížiť výnosy svojich konkurentov. Komisia je preto toho názoru, že vždy keď verejnoprávny vysielateľ stláča ceny za činnosti, ktoré nie sú službou vo verejnom záujme, viac, než je to potrebné na to, aby efektívny komerčný operátor získal späť svoje náklady, ktoré by musel v podobnej situácii normálne získať späť, naznačuje to, že došlo k nadmernej kompenzácii záväzkov spojených s poskytovaním služby vo verejnom záujme.
1. Výška štátnej pomoci a posúdenie nadmernej kompenzácie
(183)
Podľa smernice o transparentnosti (69) sa od členských štátov vyžaduje, aby viedli samostatné účty pre služby vo verejnom záujme a pre činnosti, ktoré nie sú službou vo verejnom záujme. Náklady a príjmy sa musia správne prideľovať na základe presne stanovených, objektívnych zásad nákladového účtovníctva.
(184)
Komisia zaujala stanovisko, že oddelenie účtov v sektore vysielania nemusí byť na strane nákladov jednoduché alebo dokonca uskutočniteľné, keďže rozličné činnosti majú rovnaké vstupy. V tomto sektore môžu členské štáty považovať celý program televíznych spoločností za zahrnutý do poskytovania služby vo verejnom záujme a pritom súčasne povoliť jeho komerčné využitie (70).
(185)
V tomto rozhodnutí musí Komisia najprv určiť náklady na služby všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorú plní spoločnosť TV2.
(186)
Keďže TV2 vykonáva aj komerčné činnosti, musí viesť samostatné účty pre svoje rôzne činnosti. Od roku 2001 bola spoločnosť TV2 zo zákona povinná viesť samostatné účty pre svoje činnosti v rámci poskytovania služby vo verejnom záujme a pre komerčné činnosti.
(187)
Pri výpočte čistých nákladov musí Komisia odpočítať z hrubých nákladov na poskytovanie služby vo verejnom záujme všetky čisté výhody vyplývajúce z komerčného využívania činnosti vykonávanej vo verejnom záujme. Dánske orgány poskytli údaje preukazujúce komerčné činnosti TV2 a jej činnosti vykonávané vo verejnom záujme v súlade s metódou uvedenou v bode 56 oznámenia o vysielaní. Tieto údaje ukazujú, že väčšina komerčných činností TV2 používa rovnaké vstupy ako jej činnosti vykonávané vo verejnom záujme. V dôsledku toho nebolo možné urobiť žiadne zmysluplné pridelenie nákladov týmto komerčným činnostiam. Ak nastane tento prípad, Komisia odpočíta čisté výnosy z komerčných operácií, aby vypočítala náklady na činnosti vykonávané vo verejnom záujme. Komerčné internetové činnosti sú len operácie, ktoré možno považovať za oddeliteľné od činností vykonávaných vo verejnom záujme. Straty, ktoré spoločnosť TV2 zaznamenala pri svojich internetových činnostiach od ich začatia v roku 1997, dosahujú […] (71) mil. DKK.
(188)
Komisia teda odpočítala príjmy vytvorené z činností vykonávaných vo verejnom záujme (príjem z reklamy a iné komerčné príjmy) od hrubých nákladov na službu vo verejnom záujme, aby dostala čisté náklady na činnosť vykonávanú vo verejnom záujme. Hotovostné štátne finančné prostriedky sa potom odpočítali od čistých nákladov na službu vo verejnom záujme. Výpočet je uvedený v tabuľke.
(189)
Treba poznamenať, že napriek početným žiadostiam od Komisie o poskytnutie presnej výšky príjmov z reklamy v rokoch 1995 a 1996 dánske orgány a TV2 neboli schopné poskytnúť jednoznačné, nespochybniteľné údaje.
(190)
Dánske orgány vo svojej odpovedi z 26. júna 2009 uviedli, že neboli schopné potvrdiť, že príjmy z reklamy, ktoré spoločnosť TV2 dostala z fondu TV2, dosiahli 400,1 mil. DKK v roku 1995 a 337,7 mil. DKK v roku 1996.
(191)
Spoločnosť TV2 vo svojej odpovedi uviedla, že v rokoch 1995 a 1996 i) fond TV2 dostal príjmy z reklamy od spoločnosti TV2 Reklame (824 mil. DKK resp. 904,5 mil. DKK) a koncesionárske poplatky od štátu (330,3 mil. DKK resp. 356,3 mil. DKK) a ii) že fond TV2 previedol v týchto rokoch do TV2 sumu 730,4 mil. DKK resp. 694 mil. DKK, a do regionálnych staníc TV2 sumu 269,6 mil. DKK resp. 275 mil. DKK. Účelom súm prevedených do fondu TV2 bolo pokryť potreby financovania TV2 a jej regionálnych staníc.
(192)
Dánske orgány vo svojich odpovediach z 26. júna 2009, 17. novembra 2010 a 30. novembra 2010 potvrdili argumentáciu spoločnosti TV2, že bez iných komerčných príjmov by jej regionálne stanice boli financované fakticky v plnom rozsahu cez koncesionárske poplatky a že všetky sumy prevádzané ročne do regionálnych staníc TV2 preto mohli pochádzať len z príjmov z koncesionárskych poplatkov prevedených do fondu TV2. To znamená, že príjmy z koncesionárskych poplatkov prevedené do TV2 možno považovať za rovnocenné maximálnej sume príjmov z koncesionárskych poplatkov, ktoré boli prevedené do fondu TV2 vo všetkých príslušných rokoch mínus všetky sumy prevedené do regionálnych staníc TV2. Dánske orgány a spoločnosť TV2 tvrdia, že to znamená, že obrovské množstvo finančných prostriedkov prevedených z fondu TV2 do spoločnosti TV2 v rokoch 1995 a 1996 pozostávalo z čistého príjmu z reklamy. Podľa dánskych orgánov by tento spôsob dôvodenia znamenal, že TV2 dostala v roku 1995 v koncesionárskych poplatkoch (zostatok po odpočítaní prevodov do regionálnych staníc) 60,7 mil. DKK a v príjmoch z reklamy (zostatok) 669,7 mil. DKK, a v roku 1996 sumu 81,3 mil. DKK v koncesionárskych poplatkoch a 612,7 mil. DKK v príjmoch z reklamy.
(193)
Tvrdenie spoločnosti TV2 a dánskych orgánov o výške príjmov z reklamy za roky 1995 - 1996 Komisiu nepresvedčilo. Komisia poznamenáva najmä, že fond TV2 neviedol žiadne samostatné účty pre príjmy z reklamy a pre koncesionárske poplatky, a preto boli všetky tieto príjmy navzájom zmiešané. Komisia ľutuje, že dánske orgány nepredložili jednoznačné a nespochybniteľné údaje o výške príjmov z reklamy v rokoch 1995 a 1996. V tomto konkrétnom prípade však usudzuje, že nie je potrebné ďalej skúmať túto otázku, pretože nepredstavuje väčší problém, keďže Komisia, ako sme už uviedli, usudzuje, že príjmy z reklamy za roky 1995 - 1996 predstavujú štátne prostriedky, ktoré sa musia v každom prípade odpočítať z celkových nákladov na činnosti spojené s poskytovaním služby vo verejnom záujme. V tabuľke sú preto príjmy z reklamy prevedené z fondu TV2 za roky 1995 a 1996 uvedené v tom istom stĺpci ako koncesionárske poplatky.
(194)
Treba takisto poznamenať, že pre roky 1997 až 2002 Komisia zahrnula koncesionárske poplatky, ktoré boli prevedené do regionálnych staníc TV2 cez spoločnosť TV2. Keďže tieto sumy dostala TV2 a potom ich previedla do regionálnych staníc, Komisia sa domnieva, že mali byť do výpočtov zahrnuté tak príjmy, ako aj výdavky, čo v praxi znamená, že nemajú vplyv na výpočet Komisie uvedený ďalej v texte.
(195)
Kapitálová injekcia prevedená do TV2 na digitalizáciu sa v roku 1997 uvádza ako príjem. Zodpovedajúce zníženia boli zohľadnené ako náklady, keď sa uskutočnili investície. Náklady na digitalizáciu sú náklady na službu vo verejnom záujme. Aby sa tie isté náklady nerátali dvakrát, amortizácia zodpovedajúca uskutočneným investíciám bola odpočítaná od celkových nákladov na službu vo verejnom záujme. Napriek kritickému postoju TV2 v tomto bode sa Komisia domnieva, že v súlade s jej stálou praxou pri výpočte štátnej náhrady sa príjmy od štátu alebo z verejného fondu musia zohľadniť v tom roku, v ktorom boli poskytnuté, a nie v roku, keď boli vynaložené alebo použité.
Tabuľka 1
Náklady na službu vo verejnom záujme a kompenzačné opatrenia v rokoch 1995 - 2002 na základe účtovnej závierky
(v mil. DKK)
Rok
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
Spolu
Hrubé náklady na službu vo verej. záujme
- 755,8
- 856,2
-1 415,2
-1 475,3
-1 439,1
-1 531,6
-1 518,5
-1 604,1
-10 595,8
Investícia do digitalizácie
0
0
0
0
-10,3
-4
-56,7
-23,9
-94,9
Čisté príjmy z reklamy, ktoré dostala priamo TV2
0
0
1 091,9
1 118,4
1 014,4
1 089,9
1 006,8
1 028,3
6 349,7
Ostatné príjmy
83,2
121,6
97,3
76,3
50,9
65,4
58
73,8
626,5
Čisté náklady na službu vo verej. záujme
- 672,6
- 734,6
- 226,0
- 280,6
- 384,1
- 380,3
- 510,4
- 525,9
-3 714,5
Koncesionárske poplatky a čisté príjmy z reklamy získané v rokoch 1995- 1996 z fondu TV2
730,4
694
328,5
357,5
414,6
449,2
537,3
556,2
4 067,7
Prevod po zrušení rozhlas. fondu
0
0
8
10
15
25
0
0
58
Prevod po zrušení fondu TV2
0
0
217
0
0
0
0
0
217
i) už uvedené koncesionárske poplatky a príjmy z fondu TV2 a rozhlas. fondu; a ii) čisté náklady na službu vo verej. záujme - spolu
57,8
-40,6
327,5
86,9
45,5
93,9
26,9
30,3
628,2
Zdroje: Ročné výkazy ziskov a strát
(196)
Ako možno vidieť z tabuľky, financovanie prevyšuje náklady o 628,2 mil. DKK (84,4 mil. EUR).
(197)
Komisia berie na vedomie skutočnosť, že spoločnosť TVDanmark zastáva názor, že ostatné opatrenia, z ktorých mala TV2 výhodu, ako je oslobodenie od platenia úrokov a daní, ako aj prístup k celoštátnej vysielacej frekvencii za výhodných podmienok, by sa mali zohľadniť pri posudzovaní nadmernej kompenzácie. Tieto výhody sú zhrnuté v tabuľke.
Tabuľka 2
Odhadované výhody z oslobodenia od dane z príjmu právnických osôb, zrieknutia sa úrokov a z vysielacej frekvencie
(v mil. DKK)
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
Spolu
Oslobodenie od dane z príjmu právnických osôb
19,7
-13,8
54,6
30,1
16,7
29,7
18,5
3,9
159,4
Nahromadené úroky z pôžičky na založenie podniku
44,5
39,2
36,9
41,3
37,5
45,1
51,7
45,6
341,8
Štátom garantované pôžičky na prevádzku
2,4
2,1
1,7
1,4
1,0
0,7
0,4
0,1
9,8
Poplatok za vysielaciu frekvenciu (72)
2,3
7,9
12,6
21,4
26,0
70,2
Spolu
66,6
27,5
95,5
80,7
67,8
96,9
96,6
49,6
581,2
(198)
Komisia súhlasí s tým, že v tomto prešetrovaní sa tieto opatrenia musia zohľadniť. Pri výpočte nadmernej kompenzácie však nie je vhodné ich zahrnúť do výpočtu v tabuľke 1. Podľa stanoviska Komisie vo veci RAI (73) sa tieto dodatočné výhody môžu považovať za kompenzačné náklady, ktoré by v opačnom prípade museli byť financované. Preto pri hodnotení proporcionality štátneho financovania nákladov na službu vo verejnom záujme by sa tieto dodatočné výhody nemali zohľadňovať, pretože nutnosť uhradiť uvedené náklady by viedla k zodpovedajúcemu zvýšeniu počiatočných nákladov na poskytovanie služby vo verejnom záujme, ktorým bola spoločnosť TV2 poverená. Z hľadiska čistých nákladov tu nebude žiadny rozdiel. Treba však zabezpečiť, aby tieto výhody prinášali úžitok len poskytovaniu služby vo verejnom záujme a nepresiahli do komerčných činností. Tejto otázke sú venované odôvodnenia 235 - 237.
(199)
Dánske orgány a spoločnosť TV2 predložili rôzne argumenty s cieľom opodstatniť nadmerné financovanie vypočítané v odôvodnení 196. Konkrétne, na základe rozsudku súdu musí Komisia posúdiť, či nadmerné financovanie bolo skutočne potrebné, aby spoločnosť TV2 bola schopná plniť svoju úlohu poskytovania služby vo verejnom záujme.
(200)
V tejto súvislosti treba predovšetkým poznamenať, že Amsterdamský protokol (74) zdôraznil špecifické osobitosti vysielacieho sektoru v porovnaní s inými službami všeobecného hospodárskeho záujmu, pretože „systém verejnoprávneho vysielania v členských štátoch je priamo spojený s demokratickými, sociálnymi a kultúrnymi potrebami každej spoločnosti, a s potrebou zachovania plurality médií“. Komisia by pri posudzovaní zlučiteľnosti v tomto rozhodnutí mala tieto osobitné črty zohľadniť.
(201)
Komisia okrem toho v predchádzajúcich rozhodnutiach akceptovala, že určitý kapitálový základ je opodstatnený na zabezpečenie poskytovania služby vo verejnom záujme zo strany vysielateľov. Napríklad vo veci rakúskeho rozhlasového a televízneho vysielania (75) Komisia konštatovala, že „podľa článku 86 ods. 2 Zmluvy o ES, ako je vykladaný v Amsterdamskom protokole, členské štáty môžu v zásade poskytovať verejnoprávnym vysielateľom toľko verejných finančných prostriedkov, koľko je potrebných na zabezpečenie výkonu služby vo verejnom záujme. To sa týka nielen prevádzkových nákladov na vykonávanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ale aj vlastného kapitálu.“
(202)
Ako súd vo svojom rozsudku uviedol (76), „Komisia v každom prípade však nemôže vychádzať z údajne nedostatočnej kontroly, aby mohla nariadiť vymáhanie všetkých súm, o ktorých Dánske kráľovstvo tvrdí, že predstavujú rezervu nevyhnutnú na poskytovanie služby vo verejnom záujme, pokiaľ seriózne preskúmanie všetkých právnych a hospodárskych podmienok, ktoré viedli k vytvoreniu tejto rezervy počas vyšetrovaného obdobia, bolo nepochybne možné vzhľadom na informácie, ktorými disponovala Komisia, a pokiaľ bez takéhoto preskúmania nebolo možné právoplatne sa vyjadriť k otázke, či táto rezerva bola celá, alebo len v časti nevyhnutná na poskytovanie služby vo verejnom záujme.“
(203)
Súd dodal (77), že čisto formálne požiadavky, ako je povinnosť, aby rezervy boli špecifické a transparentné, nemohli opodstatniť príkaz na vrátenie, a skutočnosť, že TV2 v praxi nečerpala svoje rezervy, nepodporila záver, že tieto rezervy sa mali považovať za neúmerné potrebám financovať poskytovanie služby vo verejnom záujme (78).
(204)
Komisia musí preto posúdiť všetky faktory, ktoré zohľadnili dánske orgány pri stanovení náhrady poskytnutej spoločnosti TV2 za roky 1995 - 2002 a pri rozhodnutí vytvárať rezervy. Pokiaľ ide o túto otázku, Komisia sa bude odvolávať na svoje predchádzajúce posúdenie postupu použitého na stanovenie koncesionárskych poplatkov v odôvodnení 105.
(205)
Pokiaľ ide o úvahu, ktorá viedla dánske orgány k vytváraniu rezervy na plnenie úlohy TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme, mali by sa zohľadniť nasledujúce faktory, ktoré uviedli dánske orgány.
(206)
Pri vzniku spoločnosti TV2 v roku 1988 nebol vložený žiadny kapitál. Jej činnosť bola financovaná výlučne pôžičkou na zakladanie vo výške 510,8 mil. DKK, ktorá umožnila TV2 zakúpiť výrobné zariadenie, budovy atď. Spoločnosť TV2 bola preto kapitálovo slabá, pretože bola kapitalizovaná nezvyčajne vysokými pôžičkami a nezvyčajne slabým kapitálom. V dôsledku toho sa rýchlo dostala do finančných ťažkostí.
(207)
Národný kontrolný úrad, nezávislý orgán dánskeho parlamentu, má za úlohu vykonávať tak účtovné audity, ako aj audity riadenia. V roku 1995 dospel k záveru, že značnú časť finančných problémov spoločnosti TV2 možno pripísať skutočnosti, že bola založená bez kapitálového vkladu (79). Hlavné odporúčanie Národného kontrolného úradu bolo, že štát by mal premenou pôžičiek na zakladanie vložiť do TV2 kapitál vo výške približne 530 mil. DKK. To by poskytlo TV2 kapitál vo výške približne 350 mil. DKK a mieru solventnosti okolo 50 %. Odporúčaná miera solventnosti približne 50 % bola rovnocenná miere solventnosti súkromných podnikov, ako sú TV2 Norge (Nórsko) a TV4 (Švédsko).
(208)
Na základe tejto správy štátni audítori - členovia dánskeho parlamentu zodpovední za kritický audit okrem iného účtov štátnych podnikov - požiadali ministerstvo financií o jeho stanovisko k otázke, či má spoločnosť TV2 navýšiť svoj kapitál. V auguste 1995 v reakcii na návrh Národného kontrolného úradu, že TV2 má dostať kapitálovú injekciu, ministerstvo financií uviedlo, že „tak pri zakladaní nových podnikov, ako aj pri transformácii existujúcich štátnych podnikov musia mať podniky potrebný kapitálový základ. Súčasne však štát nesmie robiť príliš veľké injekcie kapitálu, po prvé preto, že by to znamenalo zbytočný výdavok štátu, a po druhé preto, že by to poskytlo podniku nenáležitú výhodu v hospodárskej súťaži. Podnik nesmie byť ani podkapitalizovaný, ani prekapitalizovaný.“ Na základe toho dánsky štát usúdil, že v spoločnosti TV2 by sa mal navýšiť kapitál. Rozhodlo sa však, aby štát nevložil všetok kapitál naraz. Namiesto toho by TV2 mala sama vytvoriť potrebný kapitál z prichádzajúcich ziskov.
(209)
Požiadavka kapitálového základu bola zahrnutá do stanov spoločnosti TV2 v roku 1997. Odvtedy jej stanovy presne špecifikujú, že od roku 2001 musí voľný kapitál TV2 dosahovať najmenej 200 mil. DKK a že by sa mal použiť na kompenzáciu prevádzkovej straty vysielateľa (80). Vyhláška z 18. augusta 1997 stanovila, že na financovanie všetkých možných prevádzkových strát by voľný kapitál - t. j. kapitál mínus rezervy a iné viazané prostriedky - na celoštátne činnosti mal dosiahnuť koncom roku 2000 najmenej 200 mil. DKK. Voľný kapitál sa mal navýšiť tak, aby koncom roku 1998 dosiahol celkom najmenej 50 mil. DKK a koncom roku 1999 najmenej 100 mil. DKK. Od roku 2001 mal voľný kapitál v každom okamihu dosahovať najmenej 200 mil. DKK na základe poslednej účtovnej závierky. Ak by sa očakávalo, že kapitál klesne pod tieto čísla, záležitosť sa mala predložiť ministrovi kultúry. V osobitných prípadoch môže minister kultúry, po porade s Národným kontrolným úradom, schváliť nižšiu sumu kapitálu a pripojiť k tomu konkrétne podmienky.
(210)
Vyhlášku z roku 1997, ktorú vydal minister a ktorá stanovila minimálnu výšku voľného kapitálu, uverejnili Dánske úradné noviny (Lovtidende). Okrem toho od roku 1998 sa navyšovanie kapitálu v súlade s požiadavkami stanov uvádzalo osobitne vo zverejnenej ročnej závierke spoločnosti TV2.
(211)
Podľa dánskych orgánov sa očakáva, že nedodržanie minimálnej kapitálovej požiadavky 200 mil. DKK bude mať za následok, že TV2 sa dostane pod štátnu správu.
(212)
Komisia zastáva názor, že rozhodujúcou otázkou je zistiť, či a do akej miery je kapitálový základ, dosiahnutý kompenzáciou, skutočne potrebný na plnenie úlohy TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme.
(213)
So zreteľom na uvedený opis postupu a na dôvody, ktoré viedli k vytváraniu rezerv TV2 vo forme kapitálového základu, a na základe rozsudku súdu Komisia usudzuje, že vytvorenie rezervy bolo skutočne potrebné na plnenie úlohy TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme.
(214)
Komisia sa však pýta, či celá suma rezerv bola skutočne opodstatnená a potrebná, t. j. či celá výška kapitálového základu dosiahnutá ku koncu roku 2002 bola skutočne potrebná na plnenie úlohy TV2 pri poskytovaní služby vo verejnom záujme.
(215)
Podľa názoru Komisie objem kapitálového základu, ktorý možno považovať za primeraný a potrebný na zaručenie poskytovania služby vo verejnom záujme, závisí od faktov a právneho rámca každého jednotlivého prípadu.
(216)
Číselné údaje o základe vlastného kapitálu spoločnosti TV2, ktoré má Komisia k dispozícii, sú uvedené v tejto tabuľke:
V mil. DKK
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
Vyčlenený kapitál (digitalizácia)
167,0
167,0
156,7
152,6
96,6
72
Voľný kapitál
-97,8
- 138,4
22,1
110,7
173,3
270,3
418,7
478,5
Kapitál spolu
-97,8
- 138,4
189,1
277,7
330,0
422,9
515,3
550,5
Pasíva spolu
770,3
746,9
1 244,7
1 363,3
1 311,8
1 423,0
1 409,5
1 409,1
Miera solventnosti (81)
-13
-19
2
8
13
19
30
34
(217)
K 31. decembru 2002 spoločnosť TV2 vytvorila kapitál vo výške 550,5 mil. DKK, vrátane 72 mil. DKK vyčleneného kapitálu (digitalizácia), čo zodpovedá miere solventnosti 34 %. Suma voľného kapitálu koncom roku 2002 bola 478,5 mil. DKK.
(218)
Komisia predovšetkým poznamenáva, že časť kapitálu nebola voľným kapitálom. Skutočne, podľa ročnej závierky spoločnosti TV2 za rok 1997 (82) výbor pre médiá rozhodol, že TV2 by mala digitalizovať svoje výrobné zariadenie do konca roku 2000. Do spoločnosti TV2 a regionálnych staníc bolo prevedených 300 mil. DKK. V roku 1997 bolo do TV2 prevedených 167 mil. DKK. Komisia preto usudzuje, že TV2 potrebovala túto sumu na plnenie svojich úloh spojených s poskytovaním služby vo verejnom záujme. Skutočnosť, že prostriedky, ktoré neboli investované do digitalizácie do 1. januára 2003 (zostatok 72 mil. DKK) a boli napokon uvoľnené, nemení nič na tomto závere, pretože počas sledovaného obdobia boli tieto sumy presne vložené na účty TV2 ako vyčlenený kapitál, ktorý sa môže použiť len na účely digitalizácie, a ako uviedol súd vo svojom rozsudku, skutočnosť, že TV2 v praxi nemusela čerpať rezervu, nepodporuje domnienku, že táto rezerva sa musela považovať za neúmernú potrebám financovať poskytovanie služby vo verejnom záujme (83).
(219)
Treba takisto poznamenať, že 31. decembra 1994 (na začiatku obdobia, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie) bola TV2 v strate (mínus takmer 156 mil. DKK) a že v rokoch 1995 a 1996 mala TV2 zápornú mieru solventnosti a bola v strate, čo vysvetľuje, prečo bol celkový kapitál koncom roka 2002 nižší než získaná kompenzácia. Až koncom roku 2000 sa voľný kapitál spoločnosti TV2 zvýšil nad požadovaný minimálny prah 200 mil. DKK.
(220)
Dánske orgány v snahe preukázať, že úroveň kapitálu v spoločnosti TV2 bola opodstatnená, predložili stanovisko vypracované firmou PricewaterhouseCoopers z 18. novembra 2002. V tomto stanovisku sa uvádza, že miera solventnosti TV2 na konci sledovaného obdobia bola nižšia ako u ostatných škandinávskych vysielateľov porovnateľných s TV2 čo do veľkosti, činností, štruktúry a trhov, na ktorých pôsobili. Napríklad miera solventnosti TV2 bola nižšia než u spoločnosti TV2 Norge (36 %) a podstatne nižšia ako v prípade TV4 (Švédsko), ktorej miera solventnosti bola 65 %, takmer dvojnásobok v porovnaní s TV2. Podľa tohto stanoviska miera solventnosti TV2 bola nižšia ako u jej rovnocenných partnerov, a preto sa nemohla považovať za nadmernú. V stanovisku sa takisto poukazuje na to, že nebol žiadny dôvod domnievať sa, že štruktúra kapitálu týchto porovnateľných vysielateľov nebola optimalizovaná. PricewaterhouseCoopers ďalej naznačila, že miera solventnosti nižšia ako 30 % bude po nejakom čase neobvyklá a spôsobí zraniteľnosť spoločnosti pri kolísaní príjmov.
(221)
Porovnanie s inými operátormi by sa malo vykladať s opatrnosťou, keďže neplnia tie isté úlohy poskytovania služby vo verejnom záujme ako TV2, nie sú financované rovnakým spôsobom a nemajú rovnaké právne postavenie. Napriek tomu stanovisko podáva určitú indikáciu a môže byť zohľadňované súčasne s inými prvkami.
(222)
V tejto súvislosti Komisia dodáva, že dánske orgány predložili informácie, z ktorých vyplýva, že počas poslednej časti sledovaného obdobia plánovali pretransformovať TV2 na verejnú spoločnosť s ručením obmedzeným a privatizovať ju. V rámci tohto transformačného procesu sa vykonala analýza, ako by sa mohlo financovanie koncesionárskych poplatkov postupne ukončiť, keďže dánske orgány mali po privatizácii TV2 v úmysle zrušiť financovanie cez koncesionárske poplatky.
(223)
S týmto cieľom dánska vláda v júni 2002 uzavrela dohodu s väčšinou parlamentu o úplnej liberalizácii dánskej mediálnej politiky. Podľa tejto dohody sa TV2 mala s cieľom privatizácie transformovať čo najskôr. Urobila sa analýza finančného základu pre transformáciu TV2 na spoločnosť s ručením obmedzeným. Minister kultúry vymenoval v lete roku 2002 riadiacu skupinu s predstaviteľmi ministerstva kultúry, ministerstva financií a generálneho prokurátora (Kammeradvokat) s cieľom objasniť hospodársky základ pre privatizáciu spoločnosti TV2 a jej transformáciu na spoločnosť s ručením obmedzeným. Na podporu tejto práce riadiaca skupina angažovala audítorskú firmu a finančného poradcu, aby napr. vypočítala výšku kapitálu potrebného pre TV2. Audítorská firma dospela k záveru, že kapitál TV2 by sa mal stanoviť vo výške 640 mil. DKK.
(224)
Finančný výbor dánskeho parlamentu schválil transformáciu TV2 na spoločnosť s ručením obmedzeným a stanovenie jej kapitálu. Transformácia TV2 na spoločnosť s ručením obmedzeným sa uskutočnila s retroaktívnym účinkom od 1. januára 2003. Po zmene právneho postavenia TV2 a jej transformácii na spoločnosť s ručením obmedzeným boli zrušené viaceré opatrenia v prospech TV2, ako boli bezúročné a nenávratné pôžičky a oslobodenie od dane. Privatizácia bola v roku 2005 odložená, ale po roku 2004 už TV2 nedostávala koncesionárske poplatky.
(225)
Vzhľadom na uvedené Komisia usudzuje, že jedným z faktorov, ktoré musí zohľadniť pri posudzovaní zlučiteľnosti rezerv s vnútorným trhom, je skutočnosť, že už počas poslednej časti sledovaného obdobia dánske orgány plánovali zmeniť právne postavenie TV2, z čoho vyplýva potreba kapitálového základu.
(226)
Praxou Komisie v jej rozhodnutiach je mať v zásade priaznivý pohľad na schémy transformovania štátnych subjektov, ktoré konkurujú komerčným podnikom, na formu spoločnosti s ručením obmedzeným, pretože takýto postup obmedzuje narúšanie hospodárskej súťaže tým, že nahrádza neobmedzené štátne zvýhodnenia obmedzenou výškou kapitálu a vytvára zreteľné rozlíšenie medzi úlohou štátu ako verejného orgánu a jeho úlohou ako podnikateľa usilujúceho o návratnosť svojich investícií.
(227)
Komisia okrem toho zastáva názor, že spomedzi faktorov, ktoré sa majú zohľadňovať, mala by sa výška rezerv TV2 skúmať z hľadiska kolísania príjmov z reklamného trhu.
(228)
Spoločnosť TV2 bola naozaj zraniteľná, pokiaľ ide o kolísanie príjmov, ktoré je nevyhnutným aspektom reklamného trhu. Napríklad v jednom roku (1998 - 1990) TV2 zaznamenala pokles príjmov z reklamy približne o 104 mil. DKK. Podľa dánskych orgánov by sa TV2 mohla vyrovnať s takým veľkým poklesom iba za predpokladu, že bude mať značnú sumu voľného kapitálu, keďže príjmy z koncesionárskych poplatkov boli stanovené vopred na niekoľko rokov. Hoci TV2 bola menej závislá od príjmov z reklamy ako spoločnosti TV2 Norge a TV4, ktoré nedostávali koncesionárske poplatky, financovanie cez reklamu napriek tomu predstavovalo počas sledovaného obdobia významný zdroj financovania prevádzky TV2.
(229)
V tejto súvislosti Komisia berie na vedomie, že súd vo svojom rozsudku jednoznačne stanovil (84), že „[s]kutočnosť, že TV2 v roku 1999 nečerpala zo svojich rezerv, nemôže totiž viesť k záveru, že táto rezerva sa musí považovať za neprimeranú vo vzťahu k potrebám služby vo verejnom záujme. Zo samotnej povahy rezervy vytvorenej na účely odvrátenia rizík totiž vyplýva, že sa nevyhnutne nemusí použiť.“
(230)
Komisia súhlasí s dánskymi orgánmi, že pri posudzovaní potrieb spoločnosti TV2 sa musí zohľadňovať aj skutočnosť, že TV2 zaznamenáva značné kolísania likvidity tak v priebehu jedného roka, ako aj z jedného roka na nasledujúci rok, keďže veľké športové podujatia, ako sú olympijské hry, sa konajú len v niekoľkoročných intervaloch a programové práva sa obvykle ponúkajú v rámci viacročných zmlúv. Napríklad z výročnej správy za rok 1995 (85) vyplýva, že zisk za rok 1995 bol prenesený do roku 1996, aby sa pokryl očakávaný schodok za tento rok, keď sa vyskytli obzvlášť vysoké výdavky v súvislosti s olympijskými hrami a majstrovstvami Európy vo futbale.
(231)
Okrem toho treba takisto poznamenať, že počas sledovaného obdobia bolo spoločnosti TV2 bránené využívať bežné financovanie formou pôžičiek. Investičné pôžičky boli povolené do 4 % príjmov na základe poslednej účtovnej závierky. TV2 mala zakázané prijímať akékoľvek iné formy pôžičiek, záruk alebo povinností z finančného lízingu okrem bežného úveru na prevádzku. Obmedzené možnosti TV2 využívať financovanie formou pôžičiek znamenali, že jej likvidita musela byť v podstate pokrytá likviditou z operácií.
(232)
Napokon úroveň kapitálu je uvedená v uverejnených účtovných závierkach. Národný kontrolný úrad vykonal počas sledovaného obdobia audity účtovných závierok spoločnosti TV2. Tieto audity zahŕňali tak finančné audity, ako aj audity riadenia, aj keď Národný kontrolný úrad nemal žiadnu právomoc zabrániť nadmernej kompenzácii nákladov spoločnosti TV2 na služby vo verejnom záujme. Ako súd vo svojom rozsudku uviedol (86), skutočnosť, že tento kontrolný úrad nemal právomoc zabrániť nadmernej kompenzácii, neumožnila urobiť záver, že dánske orgány nevykonávali kontroly. Naopak, dánske orgány uviedli, že keby bol Národný kontrolný úrad dospel k záveru, že kapitálový základ bol príliš veľký, mohlo by to napríklad viesť k tomu, že by sa príjmy z koncesionárskych poplatkov splatné spoločnosti TV2 v ďalšej mediálnej dohode znížili.
(233)
Vzhľadom na celok uvedených úvah Komisia, pokiaľ ide o prvú časť posudzovania proporcionality, usudzuje, že v tomto konkrétnom prípade so zreteľom na Amsterdamský protokol a rozsudok súdu, výška kapitálu nahromadeného ku koncu roka 2002 (t. j. 550 mil. DKK) bola pre TV2 potrebná na plnenie jej úlohy pri poskytovaní služby vo verejnom záujme. Preto suma 628 mil. DKK získaná na tento účel vyhovovala kritériám proporcionality a nevyhnutnosti podľa článku 106 ods. 2 ZFEÚ.
(234)
Hoci toto rozhodnutie nehodnotí inú možnú štátnu pomoc než rekapitalizačné opatrenia poskytnuté spoločnosti TV2 v rokoch 2003 a 2004, Komisia takisto poznamenáva, že dánske orgány predložili informácie dokumentujúce skutočnosť, že v roku 2004 kapitál TV2 dosiahol 640 mil. DKK. Suma 96 mil. DKK bola investovaná do komerčných činností, a preto nie je možné určiť, či boli financované cez kapitál alebo prostriedky poskytnuté zvonku. Za predpokladu, že sa použil len kapitál, znamenalo by to, že kapitál vo výške 544 mil. DKK bol k dispozícii pre TV2 na verejnoprávne vysielanie.
(235)
Vzhľadom na uvedené v odôvodnení 198 treba poznamenať, že TV2 vykonáva aj viaceré komerčné činnosti. Sú do značnej miery okrajové v porovnaní s celkovými činnosťami TV2. Náklady na tieto komerčné činnosti boli pridelené na základe metódy uvedenej v oznámení o vysielaní z roku 2001 (87), podľa ktorého, na rozdiel od prístupu všeobecne prijatého v iných sektoroch verejnoprávnych služieb, náklady, ktoré sú plne pripísateľné činnostiam spojeným s poskytovaním služby vo verejnom záujme a ktoré súčasne prinášajú výhodu komerčným činnostiam, nemusia byť rozdelené medzi tieto dve služby a môžu byť plne pridelené činnostiam vo verejnom záujme. Podľa oznámenia o vysielaní z roku 2001 existovalo riziko, že striktné zníženie týchto nákladov medzi týmito dvoma činnosťami by bolo svojvoľné a nie zmysluplné. Pokiaľ ide o výhodu, ktorú TV2 získala z prístupu k vysielacej frekvencii, Komisia poznamenáva, že je to neodlučiteľne spojené s úlohou poskytovať službu vo verejnom záujme. Komisia je ďalej toho názoru, že náklady na financovanie (úrokové výhody) možno v súlade s oznámením o vysielaní plne pripísať činnostiam vykonávaným vo verejnom záujme.
(236)
V záujme neutralizácie účinkov oslobodenia činností vykonávaných vo verejnom záujme od dane, 30 % ziskov z komerčných činností bolo prevedených na stranu služieb vo verejnom záujme. To sa vykonáva až od roku 2001. Komisia preto uznáva, že sa mohlo vyskytnúť narušenie na vysielacom trhu v tom zmysle, že TV2 nemusela prihliadať na daň z príjmu právnických osôb pri určovaní svojich komerčných cien. V budúcnosti by však táto výhoda už nemala existovať vzhľadom na to, že podiel prevodu zodpovedá skutočnej miere zdanenia vďaka tomuto mechanizmu „neutralizácie“. Pokiaľ ide o minulosť, toto nepredstavuje problém, keď sa stanovuje výška nadmernej kompenzácie, pretože celkový príjem z komerčných činností sa použil na zníženie čistých nákladov na vykonávanie služby vo verejnom záujme.
(237)
Spoločnosť TV2 sa zapájala do stratových komerčných internetových činností. Keďže tieto činnosti nepatria do rámca poskytovania služby vo verejnom záujme, nie je možné žiadne financovanie od štátu. Keďže žiadne iné činnosti sa okrem toho neprevádzkovali samostatne, neexistuje žiadny zisk z komerčných činností na krytie strát z internetových činností.
2. Posúdenie správania TV2 na reklamnom trhu
(238)
V bode 58 oznámenia o vysielaní sa uvádza: „keďže nižšie príjmy sú pokryté štátnou pomocou, verejnoprávny vysielateľ by mohol mať pokušenie znižovať ceny reklamy alebo ostatných činností neverejnoprávnej služby na trhu, čím by znižoval príjmy konkurencie. […] Kedykoľvek verejnoprávny vysielateľ znižuje ceny pri činnostiach neverejnoprávnej služby pod hodnotu, ktorá je potrebná na úhradu izolovanej činnosti, ktoré by operátor v podobnej situácii musel bežne uhrádzať, takýto postup by poukazoval na prítomnosť nadmerných náhrad povinností verejnoprávnej služby[…].“
(239)
Spoločnosť TVDanmark predložila informácie o tom, že nemohla kryť náklady na svoje televízne činnosti z cien za reklamu, ktoré si účtuje. TVDanmark porovnala svoje náklady s cenami TRP 21-50, ktoré si účtovala TV2.
(240)
Na to, aby toto porovnanie bolo platné, Komisia musí ako prvý krok určiť, či možno usúdiť, že spoločnosť TVDanmark je v podobnej situácii ako TV2 a či je efektívnym operátorom.
(241)
Po prvé musí Komisia posúdiť, či je TVDanmark v podobnej situácii ako TV2. Komisia konštatuje tieto skutočnosti. Počas sledovaného obdobia podiel sledovanosti TV2 v regióne bol 35 %, zatiaľ čo zodpovedajúci údaj pre TVDanmark bol približne 15 %. Ich podiely na reklamnom trhu sa tiež značne líšili. Podiel TV2 na trhu bol v rozsahu 60 %, zatiaľ čo podiel TVDanmark bol okolo 8 %. Príjmy TV2 z reklamy boli približne päťkrát vyššie ako v prípade TVDanmark. Okrem toho je TV2 jedinou stanicou, ktorá má dosah na 100 % obyvateľstva, zatiaľ čo TVDanmark 2 má 77-percentné pokrytie a TVDanmark 1 ešte menšie. Vzhľadom na uvedené Komisia usudzuje, že TVDanmark nemožno priamo porovnávať s TV2.
(242)
Po druhé musí Komisia zistiť, či TVDanmark je efektívnym operátorom na trhu. Efektívneho operátora možno stanoviť na základe analýzy všeobecne používaných účtovných údajov a porovnaním výsledkov operátora s priemernými výsledkami v danom členskom štáte. Pri tejto analýze treba zohľadniť rozdielne veľkosti podnikov a ich špecifické nákladové štruktúry. Ako sa však už uviedlo, o operátoroch na dánskom trhu nemožno povedať, že by sa nachádzali v natoľko porovnateľnej situácii, aby sa dalo uskutočniť priame porovnanie týchto ukazovateľov. Komisia preto zastáva názor, že v danom prípade nie je vhodné uskutočniť analýzu týchto ukazovateľov na dánskom trhu.
(243)
Namiesto toho Komisia analyzovala údaje o finančnej výkonnosti spoločností TVDanmark a SBS Broadcasting. Podľa tejto analýzy Komisia nemôže s istotou stanoviť, či vzniknuté straty vyplývajú z toho, že TVDanmark mala na začiatku vysoké počiatočné náklady, ktoré spoločnosť ešte nebola schopná pokryť, alebo či skutočne jej výkonnosť nie je efektívna. Napriek rôznym požiadavkám Komisia nebola schopná získať údaje o finančnej výkonnosti tretieho operátora, spoločnosti TV3, aby mohla vykonať porovnanie s tretím operátorom na trhu. Komisia preto nemôže s istotou dospieť k záveru, či straty TVDanmark sú výsledkom cenového správania spoločnosti TV2, alebo či sú spôsobené inými faktormi, nad ktorými má samotná TVDanmark určitú kontrolu.
(244)
Keďže nemožno s istotou zistiť, či spoločnosť TVDanmark je efektívnym operátorom, a keďže priame porovnanie týchto dvoch operátorov nie je možné, Komisia zastáva názor, že každé takéto hodnotenie je v danom prípade bezvýsledné.
(245)
Komisia sa preto rozhodla uskutočniť podrobnejšiu analýzu cenovej politiky TV2 a údajov dostupných na reklamnom trhu s cieľom posúdiť, či spoločnosť TV2 konala so zreteľom na maximalizáciu svojich príjmov z reklamy počas sledovaného obdobia.
(246)
Po prvé Komisia porovnávala ceny dvoch operátorov a analyzovala cenovú politiku TV2. Analýza sa zamerala na roky 1998 - 2002, obdobie, počas ktorého sťažovateľ tvrdil, že TV2 začala uplatňovať na reklamnom trhu „dampingové“ ceny. Po druhé analyzovala dánske výdavky na reklamu v kontexte EÚ a v porovnaní s ostatnými škandinávskymi krajinami. Po tretie uskutočnila porovnanie kontaktných cien vo všetkých škandinávskych krajinách a pre všetky médiá.
(247)
Komisia poznamenáva, že správanie spoločnosti TV2 na reklamnom trhu preskúmali dánske orgány na ochranu hospodárskej súťaže. Dánska rada pre hospodársku súťaž 21. decembra 2005 konštatovala, že TV2 porušila článok 102 ZFEÚ a príslušné národné právne predpisy tým, že uplatnila na reklamnom trhu vernostné zľavy. Toto rozhodnutie bolo 1. novembra 2006 zrušené odvolacím súdom pre hospodársku súťaž (Konkurrenceankenævntet), potom však 22. júna 2009 potvrdené na Vyššom súde pre východné Dánsko (Østre Landsret). Proti tomuto rozsudku bolo podané odvolanie na Najvyššom súde (Højesteret), ktorý 18. marca 2011 potvrdil rozsudokØstre Landsret. To sa týkalo rozhodnutia Rady pre hospodársku súťaž prijatého 29. novembra 2000, v ktorom sa konštatovalo, že zľavy TV2 za rok 2000 predstavovali zneužitie dominantného postavenia. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že prešetrovanie dánskych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže sa vzťahovalo na roky 2000 - 2005, inými slovami len na posledné roky obdobia, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie. Vernostné zľavy nemusia predovšetkým nevyhnutne znamenať existenciu krížových subvencií v zmysle oznámenia o vysielaní z roku 2001 („Kedykoľvek verejnoprávny vysielateľ znižuje ceny pri činnostiach neverejnoprávnej služby pod hodnotu, ktorá je potrebná na úhradu izolovanej činnosti, ktoré by operátor v podobnej situácii musel bežne uhrádzať, takýto postup by poukazoval na prítomnosť nadmerných náhrad povinností verejnoprávnej služby“). V skutočnosti, ako sa vysvetľuje ďalej v texte, spoločnosť TV2 účtovala v priemere podstatne vyššie ceny než jej konkurenti. Vernostné zľavy okrem toho znamenajú, že klienti umiestňujú väčšiu časť svojich ročných rozpočtov na reklamu do spoločnosti TV2, než by tak robili za iných okolností. Preto uvedené tvrdenie znamená, že TV2 zvýšila svoje príjmy z reklamy pomocou systému zliav, čo by skutočne znížilo potrebu financovania cez koncesionárske poplatky. Komisia v žiadnom prípade nie je viazaná rozhodnutiami dánskych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže.
(248)
Podiel a zloženie sledovanosti, obsah programov, pravidlá určovania reklamného času a mechanizmus financovania staníc sú faktory, ktoré ovplyvňujú charakter hospodárskej súťaže na reklamnom trhu. V dôsledku toho majú rôzni vysielatelia odlišné ceny. Stanice predávajú aj celý rozsah diferencovaných „produktov“, ktoré prinášajú rozdielne ceny (88).
(249)
Ceny, ktoré stanice účtujú, zahŕňajú výrazné zľavy. Preto nie je relevantné porovnávať cenníky v televíznej reklame. Väčšina televíznej reklamy (približne 90 % všetkej celoštátnej reklamy) sa riadi ročnými dohodami, na základe ktorých televízne kanály poskytujú ročné zľavy. Okrem toho existujú viaceré iné zľavy (pre nových inzerentov, menej atraktívne reklamné priestory, dodatočné objemové zľavy atď.). Tieto dohody sa prerokovávajú a uzatvárajú prostredníctvom tzv. mediálnych agentúr.
(250)
Na porovnávanie rôznych staníc je potrebné určiť priemer rôznych účtovaných cien. V tabuľke sú uvedené priemerné ceny pre cieľovú skupinu TRP 21-50. Priemerné ceny sa získali delením relevantného obratu staníc z národných reklamných priestorov počtom dosiahnutých TRP 21-50 (89):
1998
1999
2000
2001
2002
TVDanmark
283 EUR
270 EUR
252 EUR
251 EUR
211 EUR
TV2
480 EUR
409 EUR
364 EUR
381 EUR
325 EUR
Rozdiel
197 EUR
139 EUR
112 EUR
130 EUR
114 EUR
CPP TVDanmark ako podiel CPP TV2 (90)
58,9 %
66,0 %
69,3 %
65,9 %
64,9 %
Priemer CPP TV2 pre TRP 21-50 vážený pokrytím (0,7)
336 EUR
286 EUR
255 EUR
267 EUR
228 EUR
CPP TVDanmark ako podiel váženého CPP TV2
84,2 %
94,3 %
99,0 %
94,1 %
92,7 %
(251)
Podľa týchto údajov bola cena TRP 21-50 v prípade TVDanmark približne o 30 až 40 % nižšia ako cena TV2. Komisia vo svojom rozhodnutí o štátnej pomoci pre stanice France 2 a France 3 konštatovala, že na trhu televíznej reklamy existuje kladný vzťah medzi priemerným počtom kontaktov a priemernou čistou cenou na kontakt (91). To znamená, že každý rozdiel v cenách medzi vysielateľmi možno vysvetliť relatívnou silou staníc v zmysle ich schopnosti pritiahnuť divákov. V tejto situácii je relevantné zistiť, či skutočný cenový rozdiel odzrkadľuje podmienky na trhu.
(252)
Na rozdiel od situácie vo Francúzsku možno v tomto prípade analyzovať zistenia len v prípade dvoch operátorov. Sklon priamky lineárnej regresie by sa preto mal vypočítať na základe cien týchto dvoch operátorov a mal by mať malý štatistický význam. Preto by nebolo možné vyvodiť žiadny záver o tom, či je sklon tejto priamky „primeraný“.
(253)
Na overenie toho, či skutočný cenový rozdiel medzi dvoma operátormi možno považovať za odzrkadľujúci trhové podmienky, použil sa korekčný faktor v snahe neutralizovať silnejšie postavenie TV2 na trhu. Váhový faktor sa získal z výpočtov, ktoré vykonali mediálne agentúry, a odzrkadľuje rozdiel v pokrytí žiaducej cieľovej skupiny, ktoré možno dosiahnuť kúpou 100 TRP 21-50 od TVDanmark a od TV2. Pokrytie TVDanmark je v priemere pod 70 % pokrytia TV2 (pri kúpe 100 TRP 21-50). Ak sa použije tento faktor, ceny sú užšie konvergentné, hoci cena TV2 je stále o niečo vyššia ako cena TVDanmark. Preto sa zdá, že cenový rozdiel odzrkadľuje trhové podmienky. Tento výsledok sa však musí vykladať opatrne, pretože treba mať na zreteli, že korekčný faktor tohto druhu nemôže zohľadniť všetky rozdiely medzi stanicami.
(254)
Komisia ďalej poznamenáva, že sťažovateľ tvrdí, že hospodárska súťaž na trhu televíznej reklamy v skutočnosti neprebieha cez cenníky ani cez priemerné ceny GRP či TRP, ako sa už uviedlo. TVDanmark namiesto toho tvrdí, že operátori súťažia na základe tzv. marginálnych cien. Tvrdí sa, že tieto marginálne ceny sú odvodené od silnejšieho postavenia TV2 na trhu. Na to, aby inzerenti dosiahli ciele svojej kampane, musia zakúpiť určitú kvótu hodnotiacich bodov výlučne od TV2. Keďže na tieto tzv. inframarginálne jednotky neexistovala žiadna konkurencia, TV2 bola schopná dosiahnuť z nich mimoriadne vysoké zisky. V dôsledku toho operátori súťažili o zvyškové hodnotiace body (rating points), a teda v oblasti marginálnych cien. TVDanmark tvrdí, že tieto ceny boli ešte nižšie ako priemerné ceny uvedené v tabuľke.
(255)
Ak odhliadneme od otázky, či je toto tvrdenie správne, Komisia usudzuje, že takéto správanie by bolo vzhľadom na silné postavenie TV2 na trhu možné. Úlohou tohto prešetrovania je však zistiť, či sa TV2 pokúša svojím správaním na reklamnom trhu maximalizovať svoje príjmy. V tejto otázke nemožno vylúčiť, že TV2 držala svoje ceny nízko, aby si udržala vysoký podiel na trhu, to však neznamená, že sa nepokúšala maximalizovať svoje príjmy.
(256)
Na základe uvedeného možno konštatovať, že ceny TV2 boli počas sledovaného obdobia vyššie ako ceny TVDanmark. Je tiež zrejmé, že napriek zvýšeniam cien v cenníku skutočná úroveň cien v tomto období klesala. TV2 podstatne zvýšila svoje rabaty.
(257)
Z analýzy cien však nemožno zistiť, či cenový trend skutočne prispel k zníženiu celkových príjmov z reklamy, a tým znížil potrebu štátneho financovania. Na vyriešenie tejto otázky Komisia analyzovala cenové správanie TV2 a vplyv, ktorý malo na celkovú výšku jej príjmov z reklamy.
(258)
Ako sa uvádza v nasledujúcich odôvodneniach, TV2 uplatnila počas sledovaného obdobia niekoľko cenových zvýšení a znížení cien (poskytnutím vyšších rabatov). V tabuľke je uvedený prehľad vývoja celkovej úrovne príjmov TV2 z reklamy (v mil. DKK) v rokoch 1998 až 2002, teda v období, o ktorom sťažovateľ tvrdí, že TV2 vtedy stlačila ceny na dánskom trhu.
1998
1999
2000
2001
2002
Príjmy z reklamy v celom Dánsku
1 008
884
(- 11,3 %)
959
(+ 8,5 %)
879
(- 8,3 %)
884
(- 0,6 %)
(259)
Spoločnosť TV2 prijala v roku 1997 strategické rozhodnutie, že nebude rozširovať využitie svojich kapacít, ale že v roku 1998 zvýši svoje ceny. Ďalšie zvýšenie cien uskutočnila v roku 1999. Dánske orgány tvrdia, že v roku 1999 sa hospodárska súťaž natoľko vyhrotila, že TV2 mala v dôsledku zvyšovania cien problémy a jej príjmy z reklamy klesli v porovnaní s predchádzajúcim rokom približne o 10 %.
(260)
V roku 2000 očakávala TV2 zostrenie konkurencie a nezvýšila svoje ceny. Aktuálne ceny skutočne klesli v dôsledku nového systému zliav, ktoré TV2 zaviedla. V dôsledku toho TV2 rozšírila využívanie svojich kapacít v porovnaní s predchádzajúcim rokom o 33 %. Cenové opatrenia však viedli k zvýšeniu jej celoštátneho obratu z reklamy o 8,4 %. V roku 2001 TV2 znovu zvýšila svoje ceny. Napriek zvýšeniu cien jej príjmy z reklamy a využívanie kapacít klesli späť na úroveň roku 1999. V roku 2002 TV2 znova znížila ceny a zaznamenala mierny pokles celkového obratu. Celkový obrat na reklamnom trhu však ešte väčšmi klesol.
(261)
Z uvedeného možno vyvodiť záver, že využitie rozsiahlych zliav vyústilo do zníženia aktuálnej cenovej úrovne. TV2 bola v stave kompenzovať pokles cien zvýšením využívania svojich kapacít. Jej konkurenti nemali takúto možnosť, pretože nemali zodpovedajúcu rezervu kapacity. Aby sa presadili na trhu, museli držať krok s TV2. V priebehu rokov, keď TV2 zvyšovala ceny, jej celkový obrat z reklamy klesol. Naopak, keď TV2 znížila ceny, bola schopná zvýšiť svoj celkový obrat. Komisia preto dospieva k záveru, že zníženia cien, ktoré uskutočnila TV2, vlastne viedli k vyššiemu celkovému príjmu. Celkovo možno poznamenať, že cenové správanie TV2 nedávalo podnet k domnienke, že sa TV2 neusilovala maximalizovať svoje príjmy.
(262)
Porovnanie cien medzi dánskymi operátormi a analýza cenotvorby TV2 nenaznačujú, že celkové ceny na dánskom trhu televíznej reklamy boli príliš nízke. Takúto nízku úroveň cien mohla spôsobiť skutočnosť, že TV2 využívala svoje silnejšie postavenie na trhu, aby stlačila celkovú výšku výdavkov na televíznu reklamu pod úroveň, ktorá by existovala pri bežnej hospodárskej súťaži.
(263)
Na vyriešenie tejto otázky Komisia analyzovala hospodárske údaje o reklamnom trhu vo všetkých krajinách EÚ a porovnala ich s dánskymi údajmi. Keďže dánsky trh televíznej reklamy sa dá najlepšie porovnávať s ostatnými severoeurópskymi krajinami, Komisia porovnala údaje Dánska s inými severskými krajinami (Fínskom, Švédskom a Nórskom) (92). Kľúčové čísla za výdavky na televíznu reklamu, ktoré sa analyzovali, boli: 1. výdavky na televíznu reklamu v percentách celkových výdavkov na reklamu; 2. výdavky na televíznu reklamu pripadajúce na hlavu; 3. výdavky na televíznu reklamu ako podiel HDP. V tabuľke sa uvádza prehľad týchto číselných údajov
Kľúčové údaje o výdavkoch na televíznu reklamu v Dánsku, EÚ a ostatných severských krajinách
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
Výdavky na televíznu reklamu v percentách celkových výdavkov na reklamu
Dánsko
27 %
29 %
29 %
30 %
28 %
27 %
27 %
EÚ
35 %
37 %
37 %
37 %
37 %
37 %
37 %
Severské krajiny
24 %
25 %
26 %
27 %
27 %
27 %
26 %
Výdavky na televíznu reklamu pripadajúce na hlavu (v mil. EUR)
Dánsko
39
44
48
51
46
47
44
EÚ
37
40
45
49
53
60
58
Severské krajiny
32
36
41
44
45
54
49
Výdavky na televíznu reklamu ako podiel HDP
Dánsko
1,49 ‰
1,61 ‰
1,70 ‰
1,77 ‰
1,51 ‰
1,45 ‰
1,34 ‰
EÚ
2,20 ‰
2,34 ‰
2,46 ‰
2,58 ‰
2,70 ‰
2,88 ‰
2,71 ‰
Severské krajiny
1,45 ‰
1,51 ‰
1,62 ‰
1,72 ‰
1,66 ‰
1,73 ‰
1,55 ‰
Zdroj: Európske audiovizuálne observatórium, Eurostat.
(264)
Z tejto tabuľky vyplýva, že podiel televíznej reklamy na celkových výdavkoch na reklamu bol v Dánsku nižší (27 %) ako priemer EÚ (37 %). Tieto čísla ukazujú, že medzi severnou a južnou Európou je výrazná deliaca čiara (93). V južných členských štátoch sú výdavky na televíznu reklamu podstatne nižšie ako v severských členských štátoch (94). Ten istý vzor možno pozorovať vo výdavkoch na reklamu ako podiele HDP (95). Výdavky na televíznu reklamu pripadajúce na hlavu takisto vykazujú veľký rozdiel medzi členskými štátmi (96). Vychádzajúc z údajov severských štátov možno povedať, že dánsky model výdavkov sa zhoduje s modelmi v ostatných severských krajinách.
(265)
Vzhľadom na uvedené Komisia usudzuje, že neexistuje jednoznačný a nevyvrátiteľný dôkaz o tom, že cenové správanie TV2 vyvíjalo systematický a trvalý tlak na dánsky trh televíznej reklamy.
(266)
Sťažovateľ predložil aj údaje o cezhraničných porovnaniach kontaktných cien (vyjadrených v CPM (97)) pre jeden druh médií, ako aj o porovnaniach všetkých druhov médií v jednej konkrétnej krajine. Údaje, ktoré predložil sťažovateľ, porovnávajú náklady na kontaktovanie 1 000 jednotlivcov reklamou buď v tlačových médiách, alebo v televízii v Dánsku, Nórsku a vo Švédsku (98).
(267)
Tieto údaje dokazujú, že televízna reklama je v Dánsku lacnejšia než vo Švédsku a v Nórsku (99), zatiaľ čo opak je pravdou v prípade tlačových médií (100).
(268)
Komisia však nedokáže overiť spoľahlivosť poskytnutých údajov a žiadne takéto údaje nie sú verejne dostupné. Keďže tieto informácie sú dosť obmedzené a nezohľadňujú prípadné kultúrne rozdiely, Komisia nemôže dospieť k platnému záveru o úrovni kontaktných cien pre rôzne média v škandinávskych krajinách.
(269)
Komisia preto dospela k záveru, že TV2 mala v sledovanom období najvyššie ceny na dánskom trhu, pretože bola schopná oceniť svoj produkt o 15 - 40 % vyššie ako jej konkurenti v závislosti od dosahu na relevantné cieľové skupiny. V porovnaní so Švédskom a Nórskom sú ceny v Dánsku približne o 20 % nižšie.
(270)
Na základe uvedených analýz Komisia dospela k záveru, že z hľadiska štátnej pomoci neexistujú jednoznačné dôkazy o tom, že TV2 sa nesnažila maximalizovať svoje príjmy z reklamy, alebo že toto správanie na reklamnom trhu viedlo k zvýšenej potrebe štátneho financovania.
V. ZÁVER
Komisia konštatuje, že Dánsko neoprávnene uplatňovalo danú pomoc v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Vzhľadom na rozsudok súdu a na základe už uvedených dôvodov však Komisia usudzuje, že pomoc je zlučiteľná s vnútorným trhom na základe článku 106 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Na základe rozsudku súdu je potrebné preskúmať otázku, či uvedené financovanie mohlo viesť k nadmernej kompenzácii spoločnosti TV2, keďže suma 628 mil. DKK, ktorú dánsky štát vymáhal v roku 2004 s úrokmi od TV2, sa teraz považuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a štát ju mohol spoločnosti TV2 splatiť. Splatenie takej sumy mohlo pochopiteľne viesť k nadmernej kompenzácii na základe rekapitalizačných opatrení, ktoré sa skutočne realizovali v roku 2004 (vec N 313/2004) v dôsledku finančných potrieb TV2 po vrátení uvedenej sumy. Ako naznačujú body 34 a 35 uznesenia súdu, povinnosť vrátenia bola skutočne nevyhnutným predpokladom pre rekapitalizačné opatrenia v roku 2004 vzhľadom na to, že dánske orgány sa rozhodli nedovoliť spoločnosti TV2 zbankrotovať. Ako uviedol súd v bode 43 svojho uznesenia, „hoci osobitné okolnosti tohto prípadu nabádali Komisiu prijať dve rozhodnutia [zrušené rozhodnutie o vrátení pomoci a rozhodnutie o rekapitalizácii], je zrejmé, že tieto rozhodnutia predstavujú dva aspekty tej istej právnej otázky týkajúcej sa klasifikácie opatrení, ktoré vykonalo Dánske kráľovstvo v prospech TV2 a následne TV2 A/S, ako štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES a v posúdení zlučiteľnosti týchto opatrení so spoločným trhom. Zrušenie rozhodnutia 2006/217 preto znamená pre Komisiu nové preskúmanie všetkých opatrení, ktoré uskutočnilo Dánske kráľovstvo pre TV2 a následne pre TV2 A/S.“ V dôsledku ich úzkej súvislosti na základe rozhodnutia o vrátení by sa rekapitalizačné opatrenia v prospech TV2 v roku 2004 mali posudzovať v spojitosti so štátnou pomocou poskytnutou v rokoch 1995 až 2002, aby sa zabezpečilo, že neexistuje žiadne riziko nadmernej kompenzácie TV2.
V tejto súvislosti Komisia poznamenáva nasledovné. Po rozhodnutí o vrátení pomoci dánske orgány skutočne vymohli 1 050 mil. DKK (t. j. viac ako 628 mil. DKK s úrokmi). Ako sa uvádza v uznesení súdu, dôvod na vrátenie 628 mil. DKK s úrokmi prestal existovať potom, ako súd zrušil rozhodnutie o vrátení. Dánske orgány predložili vyhlásenie, ktorým sa zaväzujú nesplatiť vrátenú sumu spoločnosti TV2, alebo ak budú splnené určité kumulatívne podmienky, splatiť spoločnosti TV2 sumu rovnocennú najviac rozdielu medzi sumou (vrátane úrokov), ktorá sa skutočne vymohla od TV2 v období rokov 1995 - 2002, a sumou rekapitalizačných opatrení. V súlade s uznesením súdu vzhľadom na uvedený záväzok neexistuje žiadne riziko, že TV2 bude nadmerne kompenzovaná v súvislosti so štátnou pomocou za roky 1995 - 2002 a v spojení s rekapitalizačnými opatreniami z roku 2004,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Opatrenia, ktoré vykonalo Dánsko v prospech TV2/Danmark medzi rokmi 1995 a 2002 formou prostriedkov z koncesionárskych poplatkov a iných opatrení, o ktorých sa hovorí v tomto rozhodnutí, sú zlučiteľné s vnútorným trhom v zmysle článku 106 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené Dánskemu kráľovstvu.
V Bruseli 20. apríla 2011