РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 13. júla 2011
o štátnej pomoci SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) poskytnutej Bulharskom podniku Ruse Industry
[oznámené pod číslom K(2011) 4903]
(Iba bulharské znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2012/706/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1),
keďže:
I POSTUP
(1)
Dňa 30. júna 2009 bulharské orgány notifikovali Komisii reštrukturalizačné opatrenie v prospech podniku Ruse Industry AD (ďalej len „Ruse Industry“ alebo „spoločnosť“), ktoré zahŕňa odklad splatenia verejného dlhu voči štátu vo výške 9,85 mil. EUR a jeho reštrukturalizáciu.
(2)
Dňa 28. júla 2009 bola bulharským orgánom zaslaná podrobná žiadosť o informácie. Bulharsko čiastočne odpovedalo 24. augusta 2009 a v tom istom liste požiadalo o predĺženie lehoty na odpoveď, ktoré mu bolo udelené listom z 28. augusta 2009. Bulharsko predložilo ďalšie informácie 30. septembra 2009. Komisia požiadala o ďalšie objasnenie 27. novembra 2009, na čo Bulharsko odpovedalo 15. decembra 2009. Dňa 20. decembra 2009 mu bolo udelené ďalšie predĺženie lehoty na poskytnutie chýbajúcich informácií. Bulharsko predložilo ďalšie informácie 17. februára 2010.
(3)
Listom zo 14. apríla 2010 Komisia informovala Bulharsko o svojom rozhodnutí začať konanie ustanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) (2) v súvislosti s opatrením pomoci.
(4)
Rozhodnutie Komisie začať konanie bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (3).
(5)
Komisii neboli doručené žiadne pripomienky od zainteresovaných strán.
(6)
Bulharsko predložilo pripomienky k rozhodnutiu Komisie o začatí konania listom z 10. mája 2010, ktorý Komisia zaevidovala 17. júna 2010. Dňa 7. júna 2010 poskytli bulharské orgány ďalšie informácie.
(7)
Komisia poslala ďalšiu žiadosť o informácie 29. októbra 2010, na ktorú bulharské orgány odpovedali listom z 12. novembra 2010, ktorý Komisia zaevidovala 23. novembra 2010, a listom z 3. decembra 2010, ktorý Komisia zaevidovala 6. decembra 2010.
(8)
Dňa 11. novembra 2010 začali bulharské orgány proti spoločnosti konkurzné konanie.
(9)
Listom zo 14. júna 2010 zaslanom Komisii 23. novembra 2010 bulharské orgány stiahli svoju notifikáciu z 30. júna 2009.
II OPIS
(10)
Príjemcom opatrenia pomoci je podnik Ruse Industry. Spoločnosť (pôvodne nazývaná Ruse Shipyard (4)) vznikla v roku 1991 a sídli v bulharskom meste Ruse, v regióne, ktorý je oprávnený na získanie pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ. Spoločnosť bola sprivatizovaná v apríli 1999, keď bolo 80 % jej akcií predaných nemeckej firme Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Podnik Ruse Industry pôsobí v oblasti výroby a opravy kovových konštrukcií, ako aj výroby žeriavov, lodí a námorných zariadení (5). V roku 2009 mala spoločnosť 196 zamestnancov.
(12)
Ako sa uvádza v tabuľke, z finančného hľadiska spoločnosť za obdobie niekoľkých rokov pred notifikáciou vykazovala stály trend klesajúceho obratu a rastúcich strát. V roku 2008 spoločnosť zaznamenala prevádzkovú stratu a záporný peňažný tok.
Tabuľka 1
Ročný obrat a zisk podniku Ruse Industry
v miliónoch BGN (6)
2005
2006
2007
2008
ročný obrat
76 239
65 086
17 963
7 035
zisk pred zdanením
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
V čase predloženia notifikácie dlhoval podnik Ruse Industry bulharskému štátu 9,85 mil. EUR.
(14)
Dlh pochádza zo zmlúv o úveroch (7), ktoré boli uzatvorené v roku 1996 a 1997 medzi Štátnym fondom pre obnovu a rozvoj a podnikom Ruse Shipyard a týkali sa vtedajšej istiny 8,45 mil. USD.
(15)
V apríli 1999 uzavrel podnik zmluvu („reštrukturalizácia dlhu z roku 1999“) s ministerstvom financií, ktoré prevzalo pohľadávky Štátneho fondu obnovy a rozvoja. Na základe tejto zmluvy sa zmenila denominácia (8) 8 miliónov USD, ktoré predstavovali uvedený dlh a vzniknutý úrok, na euro a Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH sa zaviazala splatiť túto sumu v období od 1. decembra 2000 do 30. júna 2006 podľa reštrukturalizovaného plánu splatenia.
(16)
Dňa 21. mája 2001 uzavreli ministerstvo financií a Ruse Industry ďalšiu zmluvu, na základe ktorej sa úplné splatenie dlhu spoločnosti voči štátu (9) a splatenie vzniknutého úroku odložilo až do 30. septembra 2015 a stanovila sa lehota odkladu (zahŕňajúca iba platbu úroku, ale nie istiny) do 31. marca 2006 („reštrukturalizácia dlhu z roku 2001“).
(17)
Podľa reštrukturalizácie dlhu z roku 2001 pozostával celý dlh z istiny vo výške 7,97 mil. EUR a úroku vo výške 2 mil. EUR (vzniknutého do 1. apríla 1999). Na základe tejto zmluvy sa z istiny platil ročný úrok 1 % a zo sumy oneskorených platieb (t. j. ak sa spoločnosť omeškala so splácaním) ročný sankčný úrok 3 %.
(18)
V septembri 2005, tesne pred koncom lehoty odkladu, požiadal príjemca o novú reštrukturalizáciu jeho verejného dlhu (navyše k zmluve z roku 2001). Bulharská komisia pre hospodársku súťaž uznala v decembri 2006 túto požiadavku za neprípustnú na základe bulharského zákona o štátnej pomoci. Podnik Ruse Industry podal proti rozhodnutiu komisie pre hospodársku súťaž odvolanie na Najvyšší správny súd, ktorý ho v júli 2007 zamietol. Ďalšie odvolanie proti tomuto rozhodnutiu bolo tiež zamietnuté. Napriek tomu sa štát nepokúsil účinne vymôcť dlh po lehote splatnosti v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001.
(19)
V júli 2008 príjemca z vlastnej vôle ponúkol zaplatenie 1 milióna EUR zo sumy po lehote splatnosti v dvoch rovnakých splátkach. Podľa tejto ponuky by sa prvá splátka uhradila do októbra 2008 a druhá splátka do februára 2009. Keď sa podniku Ruse Industry nepodarilo zaplatiť ani jednu z nich, štát mu na jeho žiadosť dvakrát predĺžil lehotu splatnosti prvej splátky - prvýkrát do decembra 2008 a potom do januára 2009.
(20)
Potom, ako podnik Ruse Industry neuskutočnil sľúbené platby, bulharské orgány mu vo februári 2009 zaslali pripomienku na zaplatenie dlhu. Ďalšie pripomienky na zaplatenie súm po lehote splatnosti mu boli zaslané v apríli 2010 a dvakrát v júni 2010. Štátu sa ale aj tak nepodarilo účinne vymôcť dlh, ktorý nebol splatený v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001.
(21)
Listom zo 4. júna 2009 podnik Ruse Industry opäť požiadal bulharské orgány o reštrukturalizáciu jeho dlhu voči štátu do roku 2019 a poskytnutie lehoty odkladu do roku 2012. Po tejto žiadosti a v súlade s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ Bulharsko notifikovalo plánovanú reštrukturalizáciu dlhu ako pomoc na reštrukturalizáciu.
(22)
Listom z 28. júna 2010 podnik Ruse Industry štátu opäť ponúkol uhradenie nevyrovnaných záväzkov podľa podmienok splatenia dohodnutých v rámci reštrukturalizácie dlhu z roku 2001. V júli 2010 sa spoločnosť zaviazala, že uhradí všetky nesplatené sumy v dvoch rovnakých splátkach: prvú do konca júla 2010 a druhú do konca augusta 2010. Spoločnosti sa však túto zmluvu nepodarilo dodržať.
(23)
Podľa informácií, ktoré poskytli bulharské orgány, príjemca do konca roku 2010 splatil 1 milión EUR z celkovej dlžnej sumy v zmysle reštrukturalizácie dlhu z roku 2001. Na konci roku 2010 predstavovala výška dlhu po lehote splatnosti z hľadiska celkovej dlžnej sumy 3,7 miliónov EUR.
(24)
Z korešpondencie medzi podnikom Ruse Industry a bulharskými orgánmi vyplýva, že bulharské orgány poslali niekoľko pripomienok na zaplatenie nevyrovnaných súm po lehote splatnosti. Hoci príjemca vyjadril vôľu alebo iniciatívne ponúkol uhradenie platieb, nikdy v skutočnosti nezaplatil všetky nevyrovnané sumy podľa reštrukturalizácie dlhu z roku 2001. Okrem pripomienok neexistuje žiadny dôkaz o tom, že by bulharské orgány vykonali akékoľvek kroky k účinnému vymáhaniu ich pohľadávok.
(25)
Pokiaľ ide o istinu, podnik Ruse Industry neuhradil stanovené sumy (10), a teda nedodržal harmonogram splácania raz za pol roka. Obvyklý úrok okrem toho platil iba do júla 2008.
(26)
Pokiaľ ide o sankčný úrok, bulharské orgány uviedli, že zmluvne stanovené 3 % (pozri odôvodnenie 17) boli účtované k dlžným splátkam od roku 2006, keď ich spoločnosť mala začať splácať. Podnik Ruse uhrádzal tieto sankčné úroky iba od augusta 2006 do júla 2008. Od júla 2008 spoločnosť neplatila účtované sankčné úroky.
(27)
Dňa 3. novembra 2010 predložili bulharské orgány oficiálnu žiadosť o splatenie dlhu. V čase predloženia tejto žiadosti bola výška dlhu po lehote splatnosti 3,7 mil. EUR (ktorý pozostával z istiny vo výške 3,4 mil. EUR, úroku vo výške 151 000 EUR a sankčného úroku vo výške 140 000 EUR).
(28)
Do predloženia tejto žiadosti príjemca zaplatil spolu 1 milión EUR splatný v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001 (ktorý pozostával z istiny vo výške 245 000 EUR, úroku vo výške 705 000 EUR a sankčného úroku vo výške 50 000 EUR). Posledné skutočné splatenie dlžnej sumy uskutočnil podnik Ruse Industry 11. júla 2008.
(29)
Po predložení žiadosti a následnej neschopnosti spoločnosti uhradiť svoje záväzky začali vnútroštátne orgány 11. novembra 2010 konkurzné konanie proti príjemcovi, čo bolo deväť rokov od reštrukturalizácie dlhu z roku 2001, viac ako štyri roky od skončenia lehoty odkladu a viac ako dva roky od poslednej platby akéhokoľvek druhu vykonanej podnikom Ruse Industry.
(30)
Dňa 11. novembra 2010 začali bulharské orgány konkurzné konanie proti príjemcovi.
III ROZHODNUTIE O ZAČATÍ KONANIA
(31)
Ako sa už uviedlo (pozri odôvodnenie 21), v júni 2009 príjemca predložil ďalšiu žiadosť o reštrukturalizáciu nevyrovnaného dlhu vyplývajúceho zo zmluvy z roku 2001. Táto plánovaná reštrukturalizácia predstavuje opatrenie, ktoré bolo Komisii notifikované ako pomoc na reštrukturalizáciu 30. júna 2009.
(32)
Podľa notifikácie by sa týmto plánom ustanovilo splatenie dlhu vo výške 9,85 miliónov EUR za obdobie 10 rokov (t. j. do roku 2019) pri lehote odkladu do 30. júna 2012.
(33)
Bulharsko zastávalo názor, že plánované opatrenie je zlučiteľné s vnútorným trhom ako pomoc na reštrukturalizáciu na základe oznámenia Komisie Usmernenia spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (11).
(34)
Komisia mala pochybnosti o zlučiteľnosti notifikovanej pomoci. Z tohto dôvodu začala 14. apríla 2010 konanie ustanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
(35)
Okrem toho boli v rozhodnutí o začatí konania vyjadrené obavy, či predchádzajúce nevymáhanie záväzkov po lehote splatnosti vyplývajúcich zo zmluvy o reštrukturalizácii z roku 2001 nemohlo predstavovať ďalšiu štátnu pomoc.
(36)
Bulharské orgány stiahli svoju notifikáciu z 23. novembra 2010, čím sa stalo konanie vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa oznámeného opatrenia zbytočné.
IV PRIPOMIENKY BULHARSKA K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA
(37)
Pokiaľ ide o nevymáhanie dlhu, Bulharsko iba uviedlo, že štát sa správal ako trhovo orientovaný súkromný investor, ktorý sa snaží maximalizovať možnosti na vrátenie dlhu tým, že ponúka možnosť dobrovoľného splatenia dlhu. Bulharsko nepredložilo v tejto veci žiadne podrobné odôvodnenia.
V POSÚDENIE
(38)
Bulharsko stiahlo notifikáciu o reštrukturalizácii dlhu podniku Ruse Industry voči štátu v novembri 2010. V dôsledku toho sa konanie vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa notifikovaného opatrenia pomoci na reštrukturalizáciu stalo zbytočné v zmysle článku 8 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania článku 93 Zmluvy o ES (12).
(39)
Posudzovaným opatrením je neschopnosť vymôcť dlh v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001.
(40)
Vzhľadom na pristúpenie Bulharska k EÚ, a teda na skutočnosť, či toto nevymáhanie dlhu nepredstavuje od januára 2007 potenciálne novú pomoc v zmysle článku 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 659/1999, Komisia poznamenáva, že neschopnosť príjemcu splatiť dlžné sumy v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001 a nedostatok konania zo strany štátu viedli k zmenám celkovej miery rizika štátu vyplývajúceho z reštrukturalizácie dlhu z roku 2001. Tento nárast dlhu voči štátu (t. j. nevymáhanie) vytvára účinky po dátume pristúpenia, a preto sa opatrenie musí považovať za uplatniteľné po pristúpení, a tým za novú štátnu pomoc.
(41)
Takisto treba poznamenať, že na toto nenotifikované opatrenie sa nevzťahuje dodatok k prílohe V aktu o pristúpení Bulharska (13). Konkrétne, toto opatrenie nebolo: a) zavedené pred 31. decembrom 1994, b) uvedené v dodatku k prílohe V a ani c) sa ho netýkal postup v rámci dočasného mechanizmu pri pristúpení.
(42)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia ďalej v texte posúdi, či nevymáhanie dlhu nepredstavovalo od 1. januára 2007 novú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(43)
Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
(44)
Opatrenie je financované zo štátnych zdrojov, keďže jeho následkom sa štát vzdáva príjmov, a rozhodnutia ministerstva financií možno považovať za priame rozhodnutia štátu.
(45)
Nevymáhanie dlhu sa takisto týka iba osobitne podniku Ruse Industry, a preto je selektívne.
(46)
Ruse Industry je okrem toho podnikom vyrábajúcim tovar, ktorý je voľne obchodovateľný v rámci Únie. Komisia preto zastáva názor, že podmienka ovplyvňovania hospodárskej súťaže a obchodu v rámci Únie je splnená.
(47)
Komisia musí takisto posúdiť, či opatrenie pomoci vo forme nevymáhania dlhu poskytuje spoločnosti výhodu, ktorú by za iných okolností nemohla na trhu získať.
(48)
Ako sa už vysvetlilo, dlh pochádza z rokov 1996 a 1997 a už bol dvakrát reštrukturalizovaný (v roku 1999 a 2001). Pokiaľ ide o nevymáhanie dlhu v súlade s jeho reštrukturalizáciou z roku 2001 a predchádzajúcu neschopnosť spoločnosti plniť si svoje záväzky, žiadny súkromný veriteľ by sa nesprával tak, ako sa správal bulharský štát. Z dostupných informácií skutočne vyplýva, že sa nepodnikli žiadne konkrétne kroky na vymáhanie dlhu od 30. marca 2006, keď uplynula lehota odkladu a prvé splátky istiny sa stali splatnými, ale neboli zaplatené. Finančná situácia spoločnosti bola okrem toho slabá (pozri tabuľku 1), keďže sa vyznačovala znižujúcim sa obratom a zvyšujúcimi sa stratami a žiadnymi vyhliadkami na obnovenie rentability spoločnosti. Okrem toho je potrebné poznamenať, že aj keď časť dlhu (1,13 mil. BNG (14)) bola zabezpečená kolaterálom (15), bulharské orgány nepodnikli žiadne kroky ani na vymáhanie tejto časti dlhu.
(49)
Bulharské orgány v skutočnosti neposkytli žiadne odôvodnenia, prečo harmonogram splácania dlhu nebol vymáhaný, ani neodôvodnili svoje tvrdenie, že čakanie na dobrovoľné splatenie dlhu (vzhľadom na problémy spoločnosti so splácaním dlhu v minulosti) malo maximalizovať ich šancu na vrátenie dlhu.
(50)
Súkromný veriteľ by v podobnej situácii vykonal vymáhanie zmluvy. Z tohto dôvodu nesplnenie reštrukturalizácie dlhu z roku 2001 a neschopnosť Bulharska vymôcť dlh poskytuje podniku Ruse Industry výhodu.
(51)
Na základe uvedeného Komisia zastáva názor, že nevymáhanie dlhu podniku Ruse Industry voči štátu predstavuje od 1. januára 2007 novú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(52)
Pokiaľ ide o možnú zlučiteľnosť opatrenia, je potrebné poznamenať, že Bulharsko v tejto veci nepredložilo žiadne argumenty.
(53)
I keď Ruse Industry možno po formálnej stránke považovať za spoločnosť v ťažkostiach v zmysle usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach, kritériá pre zlučiteľnú pomoc na záchranu alebo reštrukturalizáciu nie sú splnené. Pokiaľ ide o pomoc na záchranu, v prípade tohto opatrenia sa nepreukázalo, že by bolo obmedzené na nevyhnutné minimum, odôvodnené na základe závažných sociálnych problémov alebo by nemalo škodlivý narúšajúci účinok na ostatné členské štáty. Okrem toho trvá dlhšie ako šesť mesiacov. Z hľadiska pomoci na reštrukturalizáciu nie je možné vzhľadom na chýbajúci plán reštrukturalizácie dokázať, že by pomoc obnovila dlhodobú životaschopnosť. Okrem toho sa nepreukázalo, že by sa pomoc udržiavala na minimálnej úrovni a že by sa predišlo neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže.
(54)
Spoločnosť sídli v podporovanej oblasti podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ, a preto je oprávnená na získanie regionálnej pomoci v zmysle usmernení o národnej regionálnej pomoci na obdobie 2007 - 2013 (16). Opatrenie však nezodpovedá ani tomuto usmerneniu. Pokiaľ ide o možnú prevádzkovú pomoc, táto pomoc neumožňuje rozvoj žiadnych činností ani hospodárskych oblastí a nie je časovo obmedzená, degresívna ani úmerná tomu, čo je potrebné na nápravu osobitných hospodárskych znevýhodnení.
(55)
Neexistujú žiadne iné dôvody na zlučiteľnosť, ktoré by sa mohli uplatniť. Z tohto dôvodu je pomoc neoprávnená a nezlučiteľná so ZFEÚ.
(56)
Podľa ZFEÚ a ustálenej judikatúry Súdneho dvora je Komisia oprávnená rozhodnúť, že príslušný členský štát musí zrušiť alebo zmeniť pomoc, keď zistí, že je nezlučiteľná s vnútorným trhom (17). Súd takisto dôsledne trvá na tom, že povinnosť štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je určená na obnovenie predtým existujúcej situácie (18). V tejto súvislosti Súd potvrdil, že cieľ je dosiahnutý vtedy, keď príjemca vráti sumy poskytnuté v podobe neoprávnenej pomoci, a tým stratí výhodu, ktorú mal v porovnaní so svojimi konkurentmi na trhu, a obnoví sa situácia spred vyplatenia pomoci (19).
(57)
Podľa uvedenej judikatúry sa v článku 14 nariadenia (ES) č. 659/99 ustanovuje, že „keď sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch neoprávnenej pomoci, Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu.“
(58)
Keďže sa uvedené opatrenie považuje za neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc, sumy pomoci sa musia vrátiť, aby sa obnovila situácia, ktorá existovala na trhu pred poskytnutím pomoci. Východiskovým bodom pre vrátenie pomoci musí preto byť čas poskytnutia výhody príjemcovi, t. j. kedy bola pomoc daná k dispozícii príjemcovi, ktorý musí zaplatiť úrok z vrátenej sumy až do skutočného vrátenia pomoci.
(59)
Prvok opatrení, ktorý predstavuje nezlučiteľnú pomoc, sa vypočíta ako dlžná a nesplatená suma v súlade s reštrukturalizáciou dlhu z roku 2001 od 1. januára 2007 do 11. novembra 2010, keď Bulharsko prihlásilo svoju pohľadávku do konkurzného konania. V tom čase bola výška nesplatenej sumy 3,7 mil. EUR. Presnú sumu, ktorá sa má vrátiť, vrátane úrokov bude musieť vypočítať Bulharsko. Platby iných súm ako tých zaplatených v zmysle zmluvy možno odpočítať zo sumy, ktorá sa má vrátiť ako neoprávnená a nezlučiteľná pomoc.
VI ZÁVER
(60)
Po prvé, Komisia poznamenáva, že Bulharsko stiahlo notifikáciu týkajúcu sa oznámenej reštrukturalizácie dlhu vo výške 9,85 mil. EUR, čím sa stalo konanie vo veci formálneho zisťovania v súvislosti s týmto opatrením zbytočné.
(61)
Po druhé, Komisia dospela k názoru, že nevymáhanie dlhu voči štátu predstavuje od 1. januára 2007 novú štátnu pomoc v prospech podniku Ruse Industry v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(62)
Keďže ide o neoprávnenú a nezlučiteľnú štátnu pomoc, príjemca ju musí vrátiť,
ROZHODLA TAKTO:
Článok 1
Komisia sa rozhodla ukončiť konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti s notifikovanou reštrukturalizáciou dlhu vo výške 9,85 mil. EUR, vzhľadom na to, že Bulharsko stiahlo svoju notifikáciu.
Článok 2
Štátna pomoc, ktorú Bulharsko neoprávnene poskytlo podniku Ruse Industry v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ tým, že nevymohlo od neho dlh voči štátu od 1. januára 2007, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 3
1. Bulharsko musí vymôcť vrátenie pomoci uvedenej v článku 2 od príjemcu.
2. Sumy, ktoré majú byť vrátené, budú úročené od 1. januára 2007 až do dňa ich vrátenia v plnej výške.
3. Úroky sa vypočítajú ako zložený úrok v súlade s kapitolou V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 (20).
Článok 4
1. Vymáhanie pomoci uvedenej v článku 2 sa uskutoční bezodkladne a účinne.
2. Bulharsko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov od dátumu jeho oznámenia.
Článok 5
1. Bulharsko do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia poskytne Komisii tieto informácie:
a)
celkovú výšku sumy (istiny a úrokovej sadzby pre vymáhanie), ktorú má príjemca vrátiť;
b)
podrobný opis už prijatých a plánovaných opatrení na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;
c)
dokumenty, ktoré preukazujú, že príjemca dostal príkaz vrátiť pomoc.
2. Bulharsko musí informovať Komisiu o pokroku dosiahnutom v súvislosti s vnútroštátnymi opatreniami, ktoré sa prijali na vykonanie tohto rozhodnutia, až kým nebude pomoc uvedená v článku 2 vrátená v plnej výške. Bulharsko na žiadosť Komisie okamžite poskytne informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali a ktoré budú prijaté na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Takisto poskytne podrobné informácie o výške pomoci a úrokoch, ktoré už príjemca vrátil.
Článok 6
Toto rozhodnutie je určené Bulharskej republike.
V Bruseli 13. júla 2011