РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 6. júla 2010
o opatrení C 40/07 (ex NN 48/07), ktoré vykonalo Rumunsko v prospech spoločnosti ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (bývalá spoločnosť Petrotub Roman S.A.)
[oznámené pod číslom K(2010) 4492]
(Iba rumunské znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2013/516/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
so zreteľom na ustanovenia prílohy VII a dodatku A k prílohe VII k protokolu o prechodných opatreniach zmluvy o pristúpení Rumunska,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na ich pripomienky,
keďže:
I. POSTUP
(1)
Listom z 2. februára 2007 Komisia požiadala Rumunsko, aby poskytlo informácie týkajúce sa zrieknutia sa pohľadávok a nového splátkového kalendára pre spoločnosť Petrotub Roman S.A. (ďalej len „Petrotub“) v súvislosti s jej privatizáciou v roku 2003 (po privatizácii sa spoločnosť premenovala na Mittal Steel Roman a následne na ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) - ďalej len „AM Roman“).
(2)
Listom z 25. septembra 2007 Komisia oznámila Rumunsku svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (3) v súvislosti s možnou pomocou pri privatizácii spoločnosti Petrotub. Toto rozhodnutie bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (4). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniu.
(3)
Rumunsko predložilo svoje pripomienky listom z 26. novembra 2007, zaevidovaným k rovnakému dátumu. Spoločnosť ArcelorMittal (materská spoločnosť) a spoločnosť AM Roman (príslušná dcérska spoločnosť) predložili svoje pripomienky listami z 28. januára 2008, zaevidovanými 29. januára 2008, a tieto pripomienky boli oznámené Rumunsku 12. februára 2008. Rumunsko odpovedalo listom z 11. marca 2008, zaevidovaným k rovnakému dátumu.
(4)
Komisia si vyžiadala dodatočné informácie listami z 26. februára 2009, 8. októbra 2009 a 29. januára 2010. Rumunsko odpovedalo listami z 27. apríla 2009, 19. októbra 2009 a 3. februára 2010, pričom všetky listy boli zaevidované k rovnakým dátumom.
II. OPIS SKUTOČNOSTÍ
1. Spoločnosť
(5)
Spoločnosť AM Roman je výrobca bezšvových oceľových rúrok so sídlom v rumunskom regióne Roman, ktorý je príjemcom pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ (5). Pred privatizáciou v roku 2003 bola táto spoločnosť, vtedy pod názvom Petrotub, výrobcom bezšvových oceľových rúrok, ktorých výroba sa skladala z oceľových rúrok valcovaných za tepla a za studena, s priemerom od 6 do 620 mm a hrúbkou steny od 0,5 do 70 mm. Tieto produkty majú rôzne využitie v energetických odvetviach (ropa, zemný plyn, chemikálie, jadrová a konvenčná energia) a v strojárstve a stavebníctve. Po privatizácii spoločnosť pokračovala v činnosti na trhu s tými istými produktmi. V súčasnosti spoločnosť ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (zo skupiny ArcerlorMittal) vlastní 69,76 % podiel v spoločnosti (6).
2. Príslušné opatrenie
(6)
Dňa 23. júla 2003 rumunská privatizačná agentúra APAPS (dnes AVAS) (7) zverejnila svoj zámer predať 70 % podiel v spoločnosti Petrotub. Privatizácia prebehla prostredníctvom verejnej súťaže. Dňa 28. októbra 2003 bola so spoločnosťou LNM Holdings NV (teraz už ArcelorMittal) podpísaná dohoda o predaji s nákupnou cenou 6 miliónov USD (5,1 miliónov EUR (8)).
(7)
V súvislosti s privatizáciou agentúra APAPS súhlasila v mene rumunského štátu s odpísaním pohľadávky vo výške 22,5 miliónov EUR a s novým splátkovým kalendárom pre zvyšný dlh.
(8)
V roku 1998 spoločnosť Petrotub získala komerčný úver vo výške [30 - 50] (9) miliónov DEM [15 - 25 miliónov EUR] s trvaním do roku 2011 od nemeckej rozvojovej banky Kreditanstalt für Wiederaufbau (ďalej len „KfW“) na kúpu nového závodu od spoločnosti Mannesmann AG. Finančný balík banky KfW bol v jednotlivých segmentoch zaistený štátnymi zárukami poskytnutými Nemeckom a Rakúskom a bankovou zárukou rumunskej banky Banca Comercială Română (BCR). Na nemeckú štátnu záruku poskytol protizáruku rumunský štát. Rumunská protizáruka kryla 85 % z celkového úveru KfW vo výške 30 - 50 miliónov DEM. Rumunsko účtovalo spoločnosti Petrotub jednorazový poplatok vo výške [3 - 7 %].
III. ROZHODNUTIE O ZAČATÍ KONANIA
(9)
V rozhodnutí o začatí konania Komisia informovala Rumunsko, že základom pre začatie konania vo veci formálneho zisťovania je oddiel B prílohy VII k protokolu o reštrukturalizácii oceliarstva zmluvy o pristúpení Rumunska (ďalej len „príloha VII“) a že v prípade neexistencie osobitných ustanovení v prílohe VII s ohľadom na právnu situáciu rumunských výrobcov rúrok v čase privatizácie Komisia na tomto základe vyšetrí existenciu a zlučiteľnosť štátnej pomoci pre spoločnosť AM Roman.
(10)
Komisia uviedla, že obstarávacia cena (5,1 miliónov EUR) nepokrýva stratu, ktorá vznikla štátu zrieknutím sa verejnej pohľadávky vo výške 22,5 miliónov EUR, s ktorým rumunská privatizačná agentúra APAPS v rámci privatizácie súhlasila.
(11)
Pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania Rumunsko poskytlo správu vypracovanú externým konzultantom (10), aby dokázalo, že privatizácia za daných podmienok bola pre štát najvýhodnejším riešením.
(12)
V správe sa uvádza, že privatizácia viedla k najvýhodnejšej situácii pre rumunský štát. V nasledujúcej tabuľke sa porovnávajú odhadované sumy, ktoré môže každá verejná inštitúcia vo funkcii veriteľa získať pri scenári privatizácie a pri scenári likvidácie (11).
Privatizácia
Likvidácia
Fond sociálneho zabezpečenia
[…] mil. EUR
[…] mil. EUR
Fond nezamestnanosti
[…] mil. EUR
[…] mil. EUR
Fond zdravotného zabezpečenia
[…] mil. EUR
[…] mil. EUR
APAPS
[…] mil. EUR
(vrátane predajnej ceny 5,1 miliónov EUR)
0
Štát spolu
[4 - 9] mil. EUR
[19 - 26] mil. EUR
(13)
Správa bola založená na predpoklade, že v prípade likvidácie by sa uplatnila záruka z roku 1998 a štát (prostredníctvom ministerstva financií) by bol povinný uhradiť dlžnú sumu úveru banky KfW z roku 1998, ktorý si vzala spoločnosť Petrotub, t. j. [15 - 25] miliónov EUR. Inými slovami, v prípade likvidácie by štát nakoniec získal iba [2 - 9] miliónov EUR, čo je menej v porovnaní s celkovou sumou [4 - 9] miliónov EUR, získanou prostredníctvom privatizácie.
(14)
V rozhodnutí o začatí konania Komisia spochybnila, či by sa výsledky scenárov privatizácie a likvidácie mali odhadovať pre štát ako celok, ako sa navrhlo v znaleckom posudku, alebo samostatne pre každého verejného veriteľa, čo by bolo v súlade s rozsudkom vo veci HAMSA (12).
(15)
Komisia okrem iného pochybovala aj o tom, že strata vo výške [15 - 25] miliónov EUR v dôsledku uplatnenia záruky z roku 1998 by sa mohla vziať do úvahy pri odhade výsledku likvidácie. V súlade s rozhodnutiami vo veciach HYTASA (13) a Gröditzer (14) by sa malo rozlišovať medzi povinnosťami, ktoré musí štát prebrať ako akcionár spoločnosti, a povinnosťami, ktoré musí prevziať ako orgán verejnej moci. Z toho vyplýva, že predpokladané náklady vo vzťahu k aktu orgánu verejnej moci nemožno brať do úvahy na účely odhadu nákladov, ktoré by mohol a bol ochotný vynaložiť súkromný akcionár. Komisia považuje skutočnosť, že rumunské ministerstvo financií v roku 1998 vydalo štátnu záruku pre spoločnosť Petrotub, za znak toho, že súkromný akcionár by takúto záruku vydať nemohol. Ďalšou indikáciou v tomto zmysle je skutočnosť, že záruka z roku 1998 bola poskytnutá s podmienkami, ktoré by súkromný prevádzkovateľ nemusel akceptovať.
IV. PRIPOMIENKY RUMUNSKA A ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
(16)
Vo svojom podaní z 27. novembra 2007 Rumunsko argumentovalo hlavne tým, že privatizácia spoločnosti Petrotub v októbri 2003 nezahŕňala výhodu pre Petrotub alebo pre kupujúceho, a preto táto operácia nepredstavovala štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
(17)
Rumunsko najprv zdôraznilo, že spoločnosť Petrotub bola predaná v rámci otvoreného, transparentného a nepodmieneného postupu verejného obstarávania - čo je podľa názoru rumunských orgánov skutočnosť, ktorá dokazuje, že spoločnosť Petrotub bola predaná za trhovú cenu a že pre kupujúceho z tejto kúpy nevyplývala žiadna výhoda. Po druhé, Rumunsko sa nazdávalo, že konalo rovnakým spôsobom, ako by konal každý súkromný predajca: pri voľbe medzi scenárom privatizácie a likvidácie sa štát rozhodol pre scenár, ktorý bol najvýhodnejší výhradne z hľadiska financií, bez toho, aby prihliadal na iné ako obchodné alebo politické záujmy takého druhu, ktoré sú svojou podstatou charakteristické pre výkon verejnej moci.
(18)
Pokiaľ ide o tento druhý argument, Rumunsko preukázalo, že podľa vnútroštátneho práva mala privatizačná agentúra AVAS povinnosť a právomoc odhadnúť a porovnať celkové výsledky privatizácie a likvidácie vo vzťahu k štátnemu rozpočtu ako celku. Inými slovami, privatizačná agentúra vyberá scenár, ktorý je najvýhodnejší pre štátny rozpočet ako celok, a to rovnakým spôsobom, akým to robí veľká holdingová spoločnosť zložená z viacerých veriteľov. Z tohto pohľadu a na rozdiel od názoru Komisie by štát nemohol a ani nemusel odhadnúť výsledky privatizácie a likvidácie oddelene pre každý príslušný štátny orgán.
(19)
Okrem toho bol štát pri odhade výsledkov likvidácie oprávnený zohľadniť stratu spojenú s uplatnením záruky z roku 1998, pretože za daných podmienok by takúto záruku spoločnosti Petrotub poskytol aj súkromný investor. Spoločnosť nebola v ťažkostiach v čase, keď bola poskytnutá záruka, a riziková prirážka účtovaná spoločnosti Petrotub za záruku bola primeraná odmena za poskytnutie akcionárskej záruky vystavenej v prospech spoločnosti, ktorá bola v tom čase v dobrom stave.
(20)
Okrem toho sa záruka z roku 1998 musí posudzovať z hľadiska príslušných pravidiel štátnej pomoci platných v tom čase. Oznámenie Komisie o krátkodobých zárukách na vývozné úvery platné v tom čase vylučovali dlhodobé záruky na vývozné úvery z rozsahu kontroly podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ (vtedy článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES) (15). Rumunsko ďalej zdôraznilo, že v roku 1998, keď bola poskytnutá záruka, bola spoločnosť Petrotub výrobcom rúrok, a preto sa na ňu nevzťahovala definícia ocele ESUO alebo ustanovenia protokolu č. 2 o oceli ESUO v európskej dohode o pridružení.
(21)
Spoločnosť AM Roman a jej materská spoločnosť ArcelorMittal plne podporili argumentáciu Rumunska. Tieto spoločnosti zároveň zdôraznili, že podľa rumunskej legislatívy platnej v tom čase a podľa pravidiel Európskej dohody pre štátnu pomoc štátna záruka poskytnutá v prospech spoločnosti Petrotub v roku 1998 nepredstavovala štátnu pomoc. Okrem toho záruka z roku 1998 predstavovala jasnú vymáhateľnú obchodnú povinnosť prijatú štátom ako väčšinovým akcionárom príslušnej spoločnosti, a preto sa môže zahrnúť do odhadu nákladov na likvidáciu. Spoločnosť ArcelorMittal ďalej zdôraznila, že za akvizíciu spoločnosti Petrotub zaplatila trhovú cenu, a preto by akákoľvek prípadná výhoda vyplývajúca z privatizácie, ku ktorej však nedošlo, v každom prípade zostala na strane štátu ako predávajúceho.
V. POSÚDENIE
1. Uplatniteľné právne predpisy a právomoc Komisie
(22)
Tento postup sa týka udalostí, ktoré sa odohrali pred pristúpením Rumunska do Európskej únie (1. januára 2007). Spoločnosť Petrotub bola sprivatizovaná v októbri 2003. V roku 1998 rumunský štát vydal záruku v prospech spoločnosti Petrotub týkajúce sa úveru od KfW vo výške [30 - 50] miliónov DEM na kúpu nového závodu. Záruka z roku 1998 je viazaná na privatizáciu z roku 2003, keďže Rumunsko argumentovalo, že sa jeho náklady v prípade likvidácie musia vziať do úvahy pri posudzovaní privatizačnej operácie z roku 2003 v rámci testu subjektu trhového hospodárstva.
(23)
Všeobecným pravidlom je, že články 107 až 108 ZFEÚ sa nevzťahujú na opatrenia poskytnuté pred pristúpením, ktoré už po pristúpení nie sú uplatniteľné (16). Odchylne od tohto všeobecného pravidla, a preto vo výnimočných prípadoch, má Komisia právomoc preskúmať štátnu pomoc poskytnutú Rumunskom v súvislosti s reštrukturalizáciou jeho oceliarskeho priemyslu pred pristúpením na základe prílohy VII zmluvy o pristúpení Rumunska (17).
(24)
Príloha VII obsahuje ustanovenia umožňujúce Rumunsku uzavrieť reštrukturalizáciu jeho oceliarskeho priemyslu tak, ako sa začala pred pristúpením. Predvstupová reštrukturalizácia rumunského oceliarskeho odvetvia bola vykonaná na základe protokolu č. 2 o oceli ESUO pripojeného k európskej dohode o pridružení (ďalej len „protokol č. 2“), ktorý bol rozšírený dodatkovým protokolom podpísaným 23. októbra 2002 (ďalej len „dodatkový protokol“).
(25)
Protokolom č. 2 sa Rumunsku poskytla „dodatočná lehota“ päť rokov, od roku 1993 do konca roka 1998, na reštrukturalizáciu jeho oceliarskeho odvetvia ESUO so zreteľom na pristúpenie. „Dodatočná lehota“ bola predĺžená do konca roka 2004 dodatkovým protokolom, ktorý bol schválený rozhodnutím Rady z 29. júla 2002 a podpísaný 23. októbra 2002. Počas celkovej „dodatočnej lehoty“, t. j. od roku 1993 do konca roka 2004, malo Rumunsko povolené poskytovať pomoc na reštrukturalizáciu oceliarskeho priemyslu za podmienok vyplývajúcich z protokolu č. 2 (rozšíreného dodatkovým protokolom) a na základe národného programu reštrukturalizácie (ďalej len „NPR“), schváleného Spoločenstvom. Rumunský NPR schválila Rada 18. júla 2005 (18).
(26)
Príloha VII predstavuje „ochranný mechanizmus“ umožňujúci Komisii sledovať po 1. januári 2007 (dátume pristúpenia) pomoc, ktorú Rumunsko poskytlo oceliarskemu sektoru pred pristúpením na základe protokolu č. 2 (rozšíreného dodatkovým protokolom) a NPR. Ďalej sa prílohou VII splnomocňuje Komisia na spätné získanie pomoci poskytnutej v rozpore s protokolom č. 2 a NPR. Príloha VII je tak lex specialis, ktorý vo výnimočných prípadoch a odchylne od všeobecného režimu umožňuje spätné sledovanie a preverovanie štátnej pomoci, ktorú Rumunsko poskytlo svojmu oceliarskemu priemyslu pred pristúpením. V nedávnych rozsudkoch týkajúcich sa predvstupovej štátnej pomoci poskytnutej poľským oceliarskym spoločnostiam (19) Všeobecný súd potvrdil charakter lex specialis protokolu č. 8 zmluvy o pristúpení Poľska, ktorý obsahuje ustanovenia ekvivalentné s ustanoveniami prílohy VII.
(27)
V rámci tohto postupu musí Komisia posúdiť, či sa výnimočná právomoc spätnej kontroly opísaná v odôvodneniach 23 až 26 vzťahuje aj na opatrenia, ktoré Rumunsko poskytlo výrobcom rúrok pred pristúpením. Na tento účel sa právne základy vzťahujúce sa na tento prípad, ktoré tvorí príloha VII spolu s protokolom č. 2 a dodatkovým protokolom, musia vyložiť so zámerom určiť, či sa ich ustanovenia vzťahujú na opatrenia poskytnuté rumunským výrobcom rúrok pred pristúpením.
(28)
Všeobecne uznávanou právnou zásadou je, že ustanovenia lex specialis, ktoré sa odchyľujú od všeobecného režimu, sa musia vykladať v užšom zmysle. Užší výklad uvedených právnych základov (pozri odôvodnenia 29 až 43) vedie k záveru, že výnimočná právomoc Komisie na spätnú kontrolu je obmedzená na (potenciálnu) predvstupovú pomoc poskytnutú výrobcom ESUO, čo vylučuje (potenciálnu) pomoc poskytnutú výrobcom rúrok.
(29)
V bodoch 12 a 17 prílohy VII sa stanovujú právomoci Komisie na monitorovanie a spätnú kontrolu s ohľadom na predvstupovú pomoc poskytnutú rumunskému oceliarskemu priemyslu. V bode 12 sa splnomocňuje Komisia a Rada na monitorovanie plnenia rumunského NPR pred pristúpením a po ňom, až do roku 2009. V bode 17 sa oprávňuje Komisia nariadiť spätné získanie štátnej pomoci poskytnutej v rozpore s bodmi 1 až 3 prílohy VII (ako je uvedené v odôvodneniach 30 až 32).
(30)
V bode 1 prílohy VII sa stanovuje, že štátna pomoc poskytnutá Rumunskom na reštrukturalizáciu „určitých častí jeho oceliarskeho priemyslu“ od roku 1993 do roku 2004 sa považuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom za predpokladu, že: „[…] obdobie stanovené v článku 9 ods. 4 protokolu č. 2 k európskej dohode […] týkajúce sa výrobkov ESUO bolo predĺžené do 31. decembra 2005“; podmienky stanovené v národnom programe reštrukturalizácie boli splnené; žiadna ďalšia štátna pomoc nebola vyplatená ani poskytnutá príjemcom NPR po 1. januári 2005 a „[…] po 31. decembri 2004 nebude rumunskému oceliarskemu priemyslu vyplatená ani poskytnutá žiadna štátna pomoc na reštrukturalizáciu“. Ďalej sa v ňom stanovuje, že: „Na účely týchto ustanovení a dodatku A sa štátna pomoc na reštrukturalizáciu chápe ako akékoľvek opatrenie týkajúce sa oceliarskych spoločností, ktoré predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES a ktoré nemožno považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom v súlade s bežnými pravidlami uplatňovanými v Spoločenstve“.
(31)
V bode 2 prílohy VII sa stanovuje, že iba spoločnosti uvedené ako príjemcovia NPR (uvedené aj v dodatku A k prílohe VII) sú oprávnené prijímať štátnu pomoc v období rokov 1993 až 2004.
(32)
V bode 6 prílohy VII sa stanovuje, že spoločnosti, ktoré nie sú uvedené ako príjemcovia NPR „nevyužívajú štátnu pomoc na reštrukturalizáciu, ani žiadnu inú pomoc“ a ani nie sú povinné znížiť svoju kapacitu.
(33)
Prvý pododsek bodu 1 prílohy VII výslovne odkazuje na článok 9 ods. 4 protokolu č. 2 rozšíreného dodatkovým protokolom podpísaným 23. októbra 2002. Protokol č. 2 sa vzťahoval iba na oceľ ESUO, a dokonca v prílohe obsahoval výrobky z ocele ESUO. Táto príloha obsahovala rovnaký zoznam výrobkov ESUO ako príloha I k Zmluve o ESUO, v ktorej definícia „ocele ESUO“ výslovne vylučovala oceľové rúrky [„rúrky (bezšvové alebo zvárané) […] lesklé tyče a liatiny (rúrky, rúry a tvarovky a iné liatinové odliatky“)].
(34)
Platnosť Zmluvy o ESUO uplynula dňa 23. júla 2002. K tomuto dátumu sa štátna pomoc pre oceliarsky priemysel preniesla do rámca všeobecného režimu ES. Pri tejto príležitosti sa rozhodlo o rozšírení definície európskeho oceliarskeho sektora o výrobcov rúrok. Takáto definícia sa kodifikovala v článku 27 a prílohe B multisektorálneho rámca regionálnej pomoci na veľké investičné projekty (20), v ktorom sa definoval oceliarsky sektor EÚ tak, aby zahŕňal bezšvové rúrky a veľké zvárané rúry (s priemerom väčším ako 406,4 mm). Rozšírená definícia oceliarskeho sektora sa následne prevzala do prílohy I k Usmerneniam o národnej regionálnej pomoci na roky 2007 - 2013 (21) a do bodu 29 v článku 2 všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách (22).
(35)
Napriek tomu ani protokol č. 2, ani dodatkový protokol neboli výslovne zmenené tak, aby zahŕňali túto rozšírenú definíciu oceliarskeho sektora EÚ zahŕňajúcu výrobcov rúrok. Platnosť protokolu č. 2 uplynula 31. decembra 1997. Dodatkový protokol predĺžil platnosť protokolu č. 2 od 1. januára 1998 o ďalších 8 rokov, alebo do dňa pristúpenia Rumunska (podľa toho, čo bude skôr). Dodatkový protokol sa vzťahuje na „výrobky z ocele“ vo všeobecnosti, ale jeho rozsah je tiež osobitne spojený s článkom 9 ods. 4 protokolu č. 2, ktorý sa vzťahoval iba na výrobky ESUO. Najmä podľa článku 2 dodatkového protokolu sa rozšírenie protokolu č. 2 podmienilo tým, že Rumunsko Komisii predloží NPR a plány reštrukturalizácie spoločnosti, aby príjemcovia NPR splnili „požiadavky článku 9 ods. 4 protokolu 2 k európskej dohode, ktoré posúdil a schválil ich vnútroštátny orgán pre štátnu pomoc (Rada pre hospodársku súťaž)“.
(36)
Preto by sa malo dospieť k záveru, že bodom 17 prílohy VII, v rámci výkladu v podľa bodov 1, 2 a 6 prílohy VII, spolu s protokolom č. 2 a dodatkovým protokolom, sa nedáva Komisii právomoc kontrolovať pomoc poskytnutú rumunským výrobcom rúrok pred pristúpením, najmä v období rokov 1993 až 2004.
(37)
Nezávisle od právneho výkladu rozsahu príslušných právnych základov (t. j. prílohy VII, protokolu č. 2 a dodatkového protokolu - pozri odôvodnenia 29 až 36) Komisia zároveň preskúmala otázku, či vykonávacie predpisy prijaté na účely aplikácie predpisov týkajúcich sa štátnej pomoci v európskej dohode o pridružení a protokole č. 2, prijaté v roku 2001 Spoločenstvom a Rumunskom (ďalej len „vykonávacie predpisy“ (23)), sú relevantné na určenie rozsahu právomoci Komisie v súvislosti s kontrolou so spätnou platnosťou vo veci potenciálnej pomoci poskytnutej rumunským výrobcom rúrok pred pristúpením.
(38)
Ako všeobecné pravidlo platí, že vykonávacie predpisy zahŕňajú procedurálne predpisy, ktoré treba odlíšiť od vecných predpisov týkajúcich sa štátnej pomoci obsiahnutých v európskej dohode o pridružení a protokole č. 2. Treba však poznamenať, že vykonávacie predpisy obsahujú aj podrobné predpisy o hodnotiacich kritériách zlučiteľnosti pomoci v súlade s európskou dohodou o pridružení a protokolom č. 2.
(39)
V článku 2 ods. 1 prvej vete vykonávacích predpisov sa stanovuje: „Posúdenie zlučiteľnosti poskytnutej individuálnej pomoci a programov pomoci s európskou dohodou, ako ustanovuje článok 1 týchto vykonávacích predpisov, sa vykonáva podľa kritérií vyplývajúcich z aplikácie predpisov článku 87 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva spolu s aktuálne platnými a budúcimi predpismi sekundárnych právnych predpisov, rámcami, usmerneniami a inými relevantnými správnymi normami platnými v Spoločenstve, ako aj z judikatúry Súdu prvého stupňa a Súdneho dvora Európskych spoločenstiev a všetkých rozhodnutí Asociačnej rady prijatých na základe článku 4 ods. 3.“ V uvedenom predpise je ustanovená všeobecná zásada, podľa ktorej vecné kritériá na posúdenie zlučiteľnosti štátnej pomoci vo všeobecnom chápaní s európskou dohodou majú „evolučný“ charakter v tom zmysle, že zohľadňujú aktuálne zmeny v legislatíve a judikatúre EÚ.
(40)
V článku 2 ods. 1 druhej vete sa uvádza podrobný odkaz na kritériá zlučiteľnosti na základe protokolu 2: „V rozsahu, v akom sa poskytnutá pomoc alebo programy pomoci v súlade so svojím účelom týkajú produktov zahrnutých v protokole č. 2 európskej dohody, prvá veta tohto odseku sa uplatňuje v úplnosti s výhradou, že posúdenie sa nevykonáva podľa kritérií vyplývajúcich z aplikácie ustanovení článku 87 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ale podľa kritérií vyplývajúcich z aplikácie ustanovení Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele týkajúcich sa štátnej pomoci.“ Treba poznamenať, že z formulácie uvedeného ustanovenia jasne vyplýva, že na rozdiel od prípadu všeobecnej pomoci, ktorého sa týka článok 2 ods. 1 prvá veta (pozri odôvodnenie 41), v prípade pomoci, na ktorú sa vzťahuje protokol č. 2, evolúcia kritérií zlučiteľnosti súvisí so zmluvou o ESUO. Neexistuje jednoznačný odkaz na evolúciu kritérií zlučiteľnosti po uplynutí platnosti Zmluvy o ESUO v roku 2002.
(41)
V článku 2 ods. 2 a článku 2 ods. 3 vykonávacích predpisov sa stanovuje mechanizmus, ktorým Rumunsko musí včleniť zmeny kritérií zlučiteľnosti EÚ. Rumunsko je konkrétne informované o všetkých zmenách kritérií zlučiteľnosti Spoločenstva, ktoré neboli sprístupnené verejne, ale „ak Rumunsko nevznesie výhrady k takýmto zmenám do troch mesiacov odo dňa prevzatia oficiálneho oznámenia o týchto zmenách, stanú sa kritériami zlučiteľnosti v súlade s ods. 1 tohto článku. Ak Rumunsko vznesie výhrady s ohľadom na aproximáciu právnych predpisov spomínanú v európskej dohode, prebehne konzultácia podľa článku 7 a 8 týchto vykonávacích predpisov.“
(42)
I keď Rumunsko nevznieslo v trojmesačnej lehote výhrady k zmene definície Spoločenstva pre oceliarstvo, ktorá sa v roku 2002 rozšírila aj o výrobcov rúrok, takéto zmeny právnych predpisov Spoločenstva sa nemohli aplikovať na opatrenia mimo rozsahu európskej dohody o pridružení, a to konkrétne na opatrenia, na ktoré sa Zmluva o ESUO nevzťahuje. Navyše, keďže príloha VII má okrem toho charakter lex specialis, Komisia pri definovaní rozsahu jeho aplikácie nemôže vychádzať z rozšírenia definície sektora oceliarstva v Únii po uplynutí platnosti Zmluvy o ESUO. Preto treba uznať, že je nevyhnutné jednoznačné rozlíšenie medzi „evolučným“ charakterom práva na jednej strane, ktoré sa aplikuje na štátnu pomoc pre poľské oceliarstvo na základe európskej dohody pred pristúpením k EÚ, a na druhej strane medzi nevyhnutne presnou interpretáciou právomoci Komisie v súvislosti s kontrolou so spätnou splatnosťou vyplývajúcej z prílohy VII, protokolu č. 2 a dodatkového protokolu.
VI. ZÁVER
(43)
Na základe uvedených úvah (pozri najmä odôvodnenia 36 a 42) Komisia dospela k záveru, že nemá právomoc preskúmať opatrenia poskytnuté rumunským výrobcom rúrok pred pristúpením, konkrétne v rokoch 1993 - 2004, na základe prílohy VII. Toto konanie sa ukončuje zistením, že Komisia nemá právomoc posudzovať opatrenia, ktorých sa konanie týka,
ROZHODLA TAKTO:
Článok 1
Konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ, začaté listom adresovaným Rumunsku z 25. septembra 2007, sa ukončuje, keďže Komisia podľa ustanovení oddielu B prílohy VII k zmluve o pristúpení Rumunska nemá právomoc skúmať opatrenia, ktoré Rumunsko vykonalo v súvislosti s privatizáciou spoločnosti Petrotub Roman S.A. v roku 2003.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené Rumunsku.
V Bruseli 6. júla 2010