РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
ROZHODNUTIE KOMISIE
z 20. júla 2010
o štátnej pomoci C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) poskytnutej Portugalskom vo forme štátnej záruky pre BPP
[oznámené pod číslom K(2010) 4932]
(Iba portugalské znenie je autentické)
(Text s významom pre EHP)
(2011/346/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na tieto pripomienky,
keďže:
(1)
Toto rozhodnutie sa týka štátnej pomoci, ktorú poskytlo Portugalsko vo forme štátnej záruky v prospech spoločnosti Banco Privado Português (ďalej len „BPP“).
1. POSTUP
(2)
Dňa 13. marca 2009 Komisia schválila v rozhodnutí (ďalej len „rozhodnutie o pomoci na záchranu“) (2) štátnu záruku za pôžičku vo výške 450 mil. EUR, ktorú spoločnosti BPP 5. decembra 2008 poskytlo šesť portugalských bánk. Opatrenie bolo povolené na obdobie šiestich mesiacov na základe článku 87 ods. 3 písm. b) Zmluvy o ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ] za predpokladu, že portugalské orgány splnia svoj záväzok predložiť do šiestich mesiacov plán reštrukturalizácie (t. j. do 5. júna 2009).
(3)
Dňa 15. júla 2009 Komisia vyzvala portugalské orgány, aby bezodkladne predložili plán reštrukturalizácie BPP. Keďže požadovaný plán nebol predložený, Komisia listom zo 6. októbra 2009 zaslala upomienku podľa článku 5 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (3).
(4)
Dňa 10. novembra 2009 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, pokiaľ ide o údajné opatrenie štátnej pomoci. V tom istom rozhodnutí Komisia vydala príkaz na poskytnutie informácií, v ktorom požiadala Portugalsko, aby predložilo plán reštrukturalizácie do 22. decembra 2009.
(5)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie6. marca 2010 (4). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky k opatreniu pomoci. Tretia strana, ktorá vyjadrila želanie zostať v anonymite, predložila pripomienky listom zo 6. apríla 2010.
(6)
Komisia požiadala Portugalsko o informácie listom z 12. marca 2010, na ktorý Portugalsko odpovedalo listom z 13. apríla 2010, ktorý bol doručený a zaevidovaný 14. apríla 2010.
(7)
Pripomienky zainteresovaných strán boli zaslané Portugalsku listom z 15. apríla 2010. Portugalsko odpovedalo na tieto pripomienky listom z 13. mája 2010, ktorý bol zaevidovaný 14. mája 2010.
(8)
Komisia požiadala o ďalšie informácie 29. apríla 2010, ktoré Portugalsko predložilo listom z 13. mája 2010. Portugalsko poskytlo ďalšie informácie 15. a 21. júna 2010.
2. PRÍJEMCA A OPATRENIE
2.1. Príjemca
(9)
BPP je finančná inštitúcia so sídlom v Portugalsku, ktorá poskytuje služby v oblasti súkromného bankovníctva, podnikového poradenstva a investovania súkromného kapitálu. Klientmi BPP sú súkromní a inštitucionálni vkladatelia vrátane piatich spoločných poľnohospodárskych úverových bánk (caixas de crédito agrícola mútuo), jednej sporiteľne (caixa económica), niekoľkých dôchodkových fondov, poisťovacích spoločností a ďalších inštitúcií. BPP pôsobí v Portugalsku, Španielsku a v menšej miere v Brazílii a Južnej Afrike.
(10)
Akcie BPP nie sú kótované na burze, a teda trhová cena akcií sa nedá zistiť. Celkové aktíva v súvahe BPP tvorili k 30. júnu 2008 objem 2,9 mld. EUR, čo predstavuje menej ako 1 % celkových aktív portugalského bankového sektora. Stopercentným vlastníkom BPP je skupina Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. K 30. júnu 2008 väčšinu akcií tejto holdingovej spoločnosti (51,5 %) vlastnilo 12 akcionárov. V roku 2009 skupina Privado Holding mala 187 zamestnancov, pričom 148 z nich pracovalo pre BPP.
2.2. Finančné ťažkosti banky
(11)
Podľa portugalských orgánov problémy s likviditou BPP vznikli v dôsledku zhoršenia svetovej hospodárskej situácie, čím sa značne znížila schopnosť banky riadiť svoju likviditu.
(12)
Dňa 24. novembra 2008 BPP informovala Portugalskú centrálnu banku (ďalej len „Portugalská banka“) o riziku, že nebude schopná plniť svoje platobné záväzky. Banke BPP bolo potom povolené pozastaviť všetky svoje platby od 1. decembra 2008.
(13)
Dňa 5. decembra 2008 dostala BPP pôžičku vo výške 450 mil. EUR zabezpečenú štátnou zárukou za podmienok uvedených ďalej v texte. Pôžička a záruka sa vzťahovali iba na pasíva BPP zaevidované v súvahe 24. novembra 2008 a pôžička sa mala použiť iba na odškodnenie vkladateľov a ďalších veriteľov, a nie na pokrytie záväzkov ďalších subjektov skupiny.
2.3. Opatrenie núdzovej pomoci
(14)
Dňa 5. decembra 2008 BPP podpísala dohodu o pôžičke (ďalej len „dohoda o pôžičke“) zabezpečenú štátnou zárukou na sumu 450 mil. EUR so šiestimi najväčšími portugalskými bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (ďalej len „syndikát bánk“). Táto pôžička mala splatnosť šesť mesiacov s možnosťou predĺženia do dvoch rokov a vzťahovala sa na ňu úroková sadzba EURIBOR + 100 bázických bodov. Odmena za pôžičku bola stanovená na základe nákladov veriteľských bánk na financovanie v čase transakcie.
(15)
Podľa portugalských orgánov bez štátnej záruky nebol žiadny veriteľ ochotný financovať BPP pri primeranej sadzbe vzhľadom na jej ťažkú finančnú situáciu. Štátna záruka spojená s pôžičkou bola poskytnutá v súlade so zákonom č. 112/97, t. j. mimo portugalskej záručnej schémy (zákon 60-A/2008), ktorú Komisia schválila 29. októbra 2008 (5). Portugalské orgány najmä tvrdili, že všeobecná záručná schéma, ktorá je obmedzená na solventné banky, by bola neprimeraným rámcom pre zásah štátu v prospech BPP vzhľadom na zhoršujúcu sa finančnú situáciu banky a osobitné riziká spojené s touto transakciou.
(16)
Odmena za štátnu záruku bola stanovená na 20 bázických bodov pri zohľadnení zábezpeky, ktorú predložila BPP.
(17)
Zábezpeka pozostáva z: i) prvého práva záruky na niekoľko aktív uvedených v zmluve, ktorú uzatvorilo Portugalsko, BPP a Portugalská banka, a ii) prvej hypotéky na nehnuteľný majetok vlastnený BPP. Portugalské orgány odhadli, že táto zábezpeka mala v čase podpísania dohody o pôžičke a dohody o záruke hodnotu približne 672 miliónov EUR (6). Poskytnutie zábezpeky sa riadi dohodou podpísanou medzi Generálny riaditeľstvom štátnej pokladnice, BPP a Portugalskou bankou, v ktorej Portugalská banka bola Generálnym riaditeľstvom štátnej pokladnice vymenovaná za depozitára a správcu záruky. Podľa portugalských orgánov portugalský štát vlastní v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi privilegované a prioritné práva na zábezpeku.
(18)
BPP sa zaviazala, že počas obdobia platnosti pôžičky, na ktorú sa vzťahuje štátna záruka, nepredá svoje súčasné a budúce aktíva, neposkytne ich ako zábezpeku ani nebude s nimi inak disponovať.
(19)
V rámci preskúmania opatrenia núdzovej pomoci, ktoré vykonala Komisia, sa Portugalsko zaviazalo poskytnúť plán reštrukturalizácie BPP v priebehu šiestich mesiacov od štátneho zásahu (t. j. do 5. júna 2009).
(20)
Komisia vo svojom rozhodnutí z 13. marca 2009 schválila opatrenie na obdobie šiestich mesiacov od poskytnutia štátnej záruky, t. j. do 5. júna 2009. Komisia považovala predloženie plánu reštrukturalizácie do 5 júna 2009 za nevyhnutné aj z dôvodu mimoriadne nízkej úrovne odmeny.
(21)
S cieľom predĺžiť platnosť záruky nad rámec počiatočného obdobia šiestich mesiacov sa portugalské orgány zaviazali predložiť Komisii osobitnú notifikáciu.
(22)
Portugalsko nesplnilo uvedené záväzky.
2.4. Predĺženie opatrenia núdzovej pomoci
(23)
Elektronickou poštou z 23. júna 2009 Portugalsko informovalo Komisiu, že prijalo rozhodnutie o predĺžení štátnej záruky o ďalšie obdobie šiestich mesiacov (Despacho č. 13364-A/2009 ministerstva financií z 5. júna 2009). Portugalsko však nenotifikovalo uvedené predĺženie ani nepožiadalo Komisiu o schválenie.
(24)
Keďže rozhodnutím Komisie bola pomoc schválená iba do 5. júna 2009, od 6. júna 2009 sa pomoc na záchranu stala neoprávnenou.
(25)
Dňa 24. apríla 2009 správcovia BPP predložili Portugalskej banke plán reštrukturalizácie.
(26)
Listom z 5. júna 2009 portugalské orgány vysvetlili Komisii, že oneskorené predloženie plánu reštrukturalizácie BPP bolo spôsobené tým, že Portugalská banka neschválila plán obnovy a reštrukturalizácie navrhnutý bankou BPP.
(27)
Dňa 9. júna 2009 ministerstvo financií a verejnej správy uverejnilo dokument s názvom Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português (Objasnenia ministerstva financií a verejnej správy - rozhodnutie týkajúce sa Banco Privado Português) (ďalej len „dokument z 9. júna 2009“), v ktorom sa uvádza, že v pláne obnovy a reštrukturalizácie, ktorý BPP predložila 24. apríla 2009 Portugalskej banke, sa okrem iného navrhuje rekapitalizačná operácia s príspevkom štátu vo výške od 150 do 200 mil. EUR vo forme bežných akcií, preferenčných akcií a dodatočných záväzkov bez návratnosti. Tento plán nebol schválený, pretože sa považoval za plán, ktorý „nie je v súlade so schémou rekapitalizácie vymedzenou v zákone č. 63-A/2008 ani s pokynmi k tejto téme stanovenými na úrovni EÚ, ktorých cieľom je zabezpečiť súlad s pravidlami hospodárskej súťaže Spoločenstva, keďže v tomto prípade ide o štátnu pomoc“.
(28)
V dokumente z 9. júna 2009 bolo tiež uvedené, že veľký počet klientov BPP vložil svoje úspory do správy banky, ktorá ich investovala do finančných nástrojov rozdelených do desiatok automobilových spoločností so sídlom v zahraničných jurisdikciách (nástroje s „absolútnym výnosom“). Napriek riziku, ktoré v sebe nesú tieto produkty, BPP stanovila sadzbu odmeny a zaručila celý kapitál investovaný týmito klientmi v termíne splatnosti. O tejto záruke výnosu neboli dozorné orgány nikdy informované; záruka nebola ani zahrnutá do súvahy banky, ani v nej zaevidovaná. Zatajením tejto povinnosti boli akcionári banky ušetrení od vloženia ďalšieho kapitálu, aby splnili platné právne a regulačné požiadavky. Okrem toho podľa dokumentu z 9. júna 2009 sa pri vyšetrovaní Portugalskej komisie pre trh s cennými papiermi (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) a Portugalskej banky zistili vážne nezrovnalosti, ktoré predstavujú trestnú činnosť zo strany BPP.
2.5. Situácia v oblasti investičných produktov s absolútnym výnosom
(29)
V dokumente z 9. júna 2009 portugalské orgány tiež uviedli, že spolu s dozornými orgánmi hľadajú riešenie, ako minimalizovať straty klientov BPP vlastniacich nástroje s absolútnym výnosom, ktorých investície boli ohrozené. Riešenie plánované vládou by okrem iného zahŕňalo tieto prvky: 1. vytvorenie nového finančného nástroja predstavujúceho súčasné nepriame portfólio absolútneho výnosu, ktorý má nahradiť súčasné postavenie investorov; 2. finančný nástroj by vydal a spravoval subjekt, ktorý je nezávislý od BPP a ktorý je vlastnený a spravovaný vnútroštátnymi bankovými inštitúciami.
2.6. Konanie vo veci formálneho zisťovania a druhé predĺženie opatrenia núdzovej pomoci
(30)
Dňa 15. júla 2009 Komisia vyzvala portugalské orgány, aby bezodkladne predložili plán reštrukturalizácie BPP, hoci aj v dočasnej forme, pričom pripomenula, že od 6. júna 2009 sa pomoc na záchranu stala neoprávnenou.
(31)
Keďže požadovaný plán nebol predložený, Komisia zaslala listom zo 6. októbra 2009 upomienku podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
(32)
Dňa 10. novembra 2009 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania, pokiaľ ide o údajné opatrenie štátnej pomoci. V tom istom rozhodnutí Komisia vydala príkaz na poskytnutie informácií a vyzvala Portugalsko predložiť plán reštrukturalizácie do 22. decembra 2009.
(33)
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (7). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k opatreniu pomoci.
(34)
Dňa 3. decembra 2009 portugalské orgány informovali Komisiu, že štátna záruka sa predĺži o ďalších šesť mesiacov. Podľa portugalských orgánov bol štát nútený predĺžiť záruku, pretože okamžité narušenie činnosti BPP by jasne ohrozilo v súčasnosti posudzované riešenie. Keďže bolo zrejmé, že BPP nedokáže pôžičku splácať, banky, ktoré jej ju poskytli, súhlasili s predĺžením splatnosti pôžičky o ďalších šesť mesiacov bez zmeny súčasných podmienok a bez ďalšieho financovania pod podmienkou, že sa predĺži aj príslušná štátna záruka.
(35)
V dôsledku toho bola 5. decembra 2009 štátna záruka predĺžená o ďalších šesť mesiacov. Predĺženie nebolo oznámené Komisii: portugalské orgány iba informovali Komisiu, že záruka za pôžičku bude predĺžená.
(36)
Dňa 25. februára 2010 portugalské orgány zaslali list s vysvetlením, na akých prvkoch bude podľa vlády musieť byť založené riešenie problémov, ktoré BPP spôsobila značnej časti svojich klientov, konkrétne investorom do investičného produktu s absolútnym výnosom.
(37)
V tom istom liste portugalské orgány informovali Komisiu o tom, že 11. decembra 2009 sa vláda rozhodla:
i)
zriadiť uzatvorený a neharmonizovaný osobitný investičný fond (Fundo Especial de Investimento - FEI) pozostávajúci zo zdrojov (hrubé aktíva a pasíva) zachovaných v investičnom produkte s absolútnym výnosom, ktorý sa vyznačuje: a) pasívnou správou osobitného investičného fondu; b) upísaním nepeňažných akcií; c) štvorročným obdobím s možnosťou predĺženia až do maximálne desiatich rokov na základe rozhodnutia zhromaždenia akcionárov (1 akcia = 1 hlas); d) dobrovoľným členstvom klientov;
ii)
predĺžiť štátnu záruku za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR do zriadenia osobitného investičného fondu;
iii)
aktivovať fond na ochranu vkladov (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), ktorý zaručuje splatenie celej hodnoty hotovostných kreditných zostatkov každého vkladateľa v prípade, že táto hodnota nepresahuje 100 000 EUR, a systém na odškodňovanie investorov (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), ktorý zaručuje odškodnenie do maximálnej výšky 25 000 EUR na investora za podmienok stanovených zákonom a nezahŕňa žiadne štátne zdroje;
iv)
poskytnúť poistenie do výšky 250 000 EUR klientom, ktorí vstúpili do FEI, za predpokladu, že sa na nich vzťahujú kritériá FGD a SII; ak sa teda vyskytne negatívny rozdiel medzi výnosom klienta (ako úhrada z FGD a SII a platba z FEI) a nominálnou hodnotou investície, je do maximálneho limitu 250 000 EUR k 24. novembru 2008 poistený štátom.
(38)
Záväzok, ktorý na seba prevzal portugalský štát, pokiaľ ide o investorov FEI, ako vyplýva z jeho právneho systému, sa uplatní iba v deň zániku fondu, čo je štyri roky odo dňa jeho zriadenia - 30. marca 2014 (8).
(39)
Dňa 1. februára 2010 Portugalská komisia pre trh s cennými papiermi (CMVM) povolila zriadenie FEI, ako už bolo opísané, pričom za správu fondu sa stala zodpovednou spoločnosť Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., a depozitárom fondu sa stala spoločnosť Banif - Banco de Investimento, S.A.
(40)
FEI bol zriadený 30. marca 2010.
(41)
Dňa 16. apríla 2010 Portugalská banka vydala oznámenie, v ktorom bolo uvedené, že vzhľadom na to, že túto banku nemožno reštrukturalizovať ani rekapitalizovať, bola rozhodnutím z 15. apríla banková licencia BPP zrušená. 22. apríla potom Portugalská banka požiadala o likvidáciu BPP na príslušnom súde (Tribunal de Comércio de Lisboa), pričom súčasne predložila návrh na vymenovanie výboru pre likvidáciu. Likvidácia BPP sa riadi portugalskými pravidlami pre likvidáciu, ktoré sa osobitne vzťahujú na bankové inštitúcie. Portugalské orgány odhadujú, že rôzne právne kroky uvedené v príslušných právnych predpisoch znamenajú, že likvidácia môže trvať približne jeden rok.
(42)
Dňa 13. mája 2010 portugalské orgány oznámili Komisii, že na základe dohody o pôžičke (9) záruku prevzal bankový syndikát a že záruka bola vykonaná 7. mája, keď Portugalsko uhradilo šiestim bankám 450 miliónov EUR. Portugalský štát uviedol, že už podnikol nevyhnutné kroky na posilnenie svojich privilegovaných a prioritných práv veriteľa k zábezpeke týkajúce sa záruky, pričom predložil príslušnému súdu svoje nároky (10).
3. ROZHODNUTIE KOMISIE V RÁMCI KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
(43)
Komisia vo svojom rozhodnutí z 10. novembra 2009 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania uviedla svoje predbežné posúdenie a pochybnosti týkajúce sa zlučiteľnosti týchto opatrení s vnútorným trhom. Medzi dané opatrenia patrilo:
-
stanovenie ceny záruky, ktorá bola nižšia než bežne vyžadovaná úroveň podľa oznámenia o bankovníctve (11). Komisia mala pochybnosti o tom, či odmena bola pri zohľadnení rizika primeraná. Komisia povolila takéto stanovenie ceny iba na základe záväzku Portugalska predložiť plán reštrukturalizácie, ktorý by v dlhodobejšom horizonte primerane riešil túto výhodu,
-
skutočnosť, že Portugalsko nepredložilo plán reštrukturalizácie napriek tomu, že bolo listom zo 6. októbra 2009 formálne upozornené, aby tak urobilo,
-
predĺženie záruky (5. júna 2009) na dlhšie obdobie ako šesť mesiacov, ktoré pôvodne schválila Komisia.
4. PRIPOMIENKY PORTUGALSKA
(44)
Portugalské orgány vo svojich pripomienkach k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania tvrdili, že si neboli vedomé záväzku, ktorý prevzali voči Komisii, predložiť plán na reštrukturalizáciu BPP. Podľa ich pripomienok z 13. apríla 2010 však hlavnú zodpovednosť za predloženie plánu reštrukturalizácie (schváleného Portugalskou bankou) nesie BPP. Portugalský štát bol zodpovedný iba za zaslanie plánu Komisii. Portugalské orgány nepredložili plán reštrukturalizácie Komisii jednoducho preto, že plán, ktorý BPP predložila, Portugalská banka neschválila. Príkaz stanovený v rozhodnutí Komisie z 10. novembra 2009 nemohol byť preto splnený bez ohľadu na snahu portugalského štátu zabezpečiť, aby BPP skutočne splnila svoje záväzky voči Portugalskej banke, štátu a nakoniec Komisii.
(45)
Pokiaľ ide o štátnu pomoc pre BPP, Portugalsko tvrdí, že bola a je zlučiteľná s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, pretože bola poskytnutá s cieľom zaručiť stabilitu vnútroštátneho finančného systému podobne ako v iných európskych štátoch.
(46)
Pokiaľ ide o predĺženia štátnej záruky za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR, Portugalsko tvrdí, že nepredstavovali novú štátnu pomoc, keďže nedošlo k zmene situácie, ktorá podlieha schváleniu opatrenia štátnej pomoci Komisiou. Štátna záruka, ktorá bola dvakrát predĺžená, zostala vo svojich podmienkach nezmenená: i) nedošlo k zvýšeniu hodnoty pôžičky; ii) nedošlo k úprave záväzkov krytých pôžičkou (12); iii) na základe zmluvy o záruke by sa záruka skončila až po tridsiatich dňoch po dátume poslednej platby kapitálu a úroku a Komisia vedela, že dohoda o pôžičke bola na dva roky (13).
(47)
Pokiaľ ide o neoznámenie predĺžení štátnej záruky, portugalské orgány tvrdia, že predĺženie dohody o pôžičke nezáviselo od portugalského štátu, ale od syndikátu bánk a BPP, a že nepredĺženie tejto záruky by malo na portugalský finančný systém rovnaké negatívne účinky ako tie, na základe ktorých Komisia úplne odôvodnila schválenie opatrenia štátnej pomoci. Okrem toho sa Portugalsko domnieva, že predĺženia záruky boli automatické na základe zmluvy, ktorou sa riadi dohoda o pôžičke, hoci boli schválené z dôvodov právnej istoty voči syndikátu bánk.
(48)
Okrem toho podľa portugalských orgánov predĺženia (aj keby sa považovali za predĺženia, ktoré predstavujú novú pomoc) neviedli k vytvoreniu hospodárskej výhody, pretože BPP v skutočnosti nefungovala, prinajmenšom od 1. decembra 2008. Teda opatrenie, či už s predĺženiami, alebo bez nich, „neposkytlo hospodársku výhodu BPP ani neposilnilo jej postavenie vo vzťahu k jej konkurentom z jednoduchého dôvodu, že BPP nepôsobila na trhu a v dôsledku toho nebola v konkurenčnom vzťahu s ďalšími bankami“ (14). Portugalsko sa preto domnieva, že opatrenie nemalo vplyv na hospodársku súťaž ani na obchod medzi členskými štátmi.
(49)
Portugalské orgány vo svojich pripomienkach k pripomienkam zainteresovaných strán (pozri ďalej v texte) uviedli, že pôžička vo výške 450 miliónov EUR bola použitá transparentným spôsobom, aby sa zabránilo systémovému šíreniu problémov a aby sa splnili záväzky BPP zaevidované v súvahe 24. novembra 2008.
(50)
Portugalské orgány tiež podotýkajú, že Portugalsko bude presadzovať svoje práva na zábezpeku pripojenú k záruke ako súčasť konania vo veci likvidácie BPP. Portugalsko je vzhľadom na svoje postavenie privilegovaného veriteľa BPP presvedčené, že dokáže nahradiť celú sumu 450 miliónov EUR, ktorú zaplatilo veriteľským bankám. V tejto súvislosti portugalské orgány poznamenávajú, že hodnota zábezpeky bola k 7. máju 2010 o viac ako 20 % vyššia ako celková suma zaručenej pôžičky.
(51)
Pokiaľ ide o záväzok štátu nahradiť straty do výšky 250 000 EUR klientom, ktorí využili produkt s absolútnym výnosom a vstúpili do FEI, Portugalsko tvrdí, že tento záväzok nepredstavuje štátnu pomoc, pretože: i) nenesie so sebou prevod žiadnych štátnych zdrojov do správcovskej spoločnosti FEI ani do žiadneho iného orgánu pôsobiaceho na trhu; ii) je to zákonný a uznaný mechanizmus, ktorý je logickým predĺžením systému na odškodnenie investorov; iii) neprináša žiadnu hospodársku výhodu investorom, ktorým je všeobecne, a to vo výlučnom zmysle určený v súlade s vnútroštátnymi a európskymi právnymi požiadavkami, nespôsobuje žiadne narušenie hospodárskej súťaže na trhu ani medzi členskými štátmi.
(52)
Portugalsko okrem toho tvrdí, že skutočné platby klientom FEI riadiace sa týmto záväzkom budú minimálne či dokonca sa v skutočnosti vôbec neuskutočnia. Portugalské orgány sa domnievajú, že poistné krytie vo výške 250 000 EUR je opatrením na posilnenie dôvery klientov FEI, čo však nebude viesť k skutočnému zaplateniu v prípade väčšiny scenárov. Podľa konzervatívneho scenára založeného na predpoklade, že aktíva vo FEI sa v nasledujúcich štyroch rokoch ďalej zhoršia v porovnaní so svojou hodnotou v októbri 2009, Portugalsko počíta, že maximálna úhrada pripadajúca na jedného klienta bude približne 68 000 EUR. V prípade priaznivejších scenárov by nedošlo dokonca k žiadnej úhrade.
5. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
(53)
Podľa článku 6 rozhodnutia Komisie z 10. novembra 2009 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania boli Komisii 6. apríla 2010 doručené pripomienky niektorých zainteresovaných strán, ktoré chceli zostať v anonymite. Zainteresované strany vo svojich pripomienkach k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania zdôraznili, že žiadna z podmienok, na základe ktorých bola poskytnutá štátna záruka za pôžičku (maximálne trvanie šesť mesiacov a predloženie plánu reštrukturalizácie), nebola dodržaná. Preto podľa predložených pripomienok bola pomoc neoprávnená a Komisia by mala nariadiť Portugalsku, aby zrušilo záruku. Okrem toho suma 450 miliónov EUR, ktorá mala byť použitá na reštrukturalizáciu banky, bola namiesto toho použitá na odškodnenie určitých klientov BPP, pričom všetci ostatní boli znevýhodnení.
6. POSÚDENIE
6.1. Označenie opatrení za štátnu pomoc
(54)
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa uvádza:
„Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
(55)
Aby sa mohol uplatniť článok 107 ods. 1 ZFEÚ, musí existovať opatrenie pomoci pripísateľné štátu, ktoré sa poskytuje prostredníctvom štátnych prostriedkov, ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a narušuje hospodársku súťaž na vnútornom trhu tým, že poskytuje určitým podnikom selektívnu výhodu.
6.1.1. Štátna záruka za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR
(56)
Komisia pripomína, že už v rozhodnutí o pomoci na záchranu z 13. marca 2009 stanovila, že štátna záruka predstavuje štátnu pomoc (15). Opatrenie je financované zo štátnych prostriedkov, pretože pozostáva zo štátnej záruky poskytnutej Portugalskom. Úhrada, ktorú portugalský štát zaplatil syndikátu bánk 13. mája 2010 (pozri odôvodnenie 42), v skutočnosti jasne dokazuje, že sa použili štátne prostriedky.
(57)
Rovnako ako už bolo stanovené v rozhodnutí o pomoci na záchranu z 13. marca 2009 (16), štátna záruka umožnila BPP získať lepšie finančné podmienky na získanú pôžičku, ako sú obvykle k dispozícii na trhu pre spoločnosti nachádzajúce sa v podobnej situácii, a ako pripustili portugalské orgány, je nepravdepodobné, že by takéto pôžičky boli vôbec k dispozícii. Z tohto hľadiska bolo v rozhodnutí o pomoci na záchranu už uvedené, že poplatok vo výške 20 bázických bodov je výrazne pod úrovňou vyplývajúcou z uplatnenia odporúčania Európskej centrálnej banky z 20. októbra 2008. Napriek vysokej úrovni kolateralizácie Komisia dospela k záveru, že odmena za štátnu záruku bola značne nižšia, ako by sa obvykle považovalo za primerané v prípade bánk nachádzajúcich sa v kríze. Táto odmena bola považovaná za primeranú iba vo fáze záchrany pod podmienkou predloženia plánu reštrukturalizácie do 5. júna 2009.
(58)
Na rozdiel od iných bánk, ktoré nemali prospech zo štátnej záruky za pôžičky, BPP získala hospodársku výhodu v tom, že poplatok účtovaný za štátnu záruku bol jasne pod trhovou úrovňou.
(59)
Argument, ktorý uviedli portugalské orgány v tom zmysle, že BPP po 1. decembri 2008 nepôsobila na trhu, sa nemôže uznať. Vzhľadom na to, že banková licencia BPP bola Portugalskou bankou zrušená až 15. apríla 2010, BPP mohla takmer okamžite vstúpiť alebo opätovne vstúpiť na trh. Plány na obnovu BPP predložené medzi decembrom 2008 a aprílom 2009 v skutočnosti svedčia o schopnosti banky pokračovať vo vykonávaní hospodárskej činnosti v dôsledku záchranného opatrenia. Vzhľadom na činnosti a postavenie BPP na vnútroštátnom a medzinárodnom finančnom trhu má táto výhoda potenciálne vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Až od 15. apríla 2010, po zrušení bankovej licencie, BPP skutočne stratila akúkoľvek schopnosť opätovne vstúpiť na trh a potenciálne narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
(60)
Na základe uvedeného Komisia dospela k záveru, že štátna záruka poskytla banke BPP hospodársku výhodu prostredníctvom využívania štátnych prostriedkov pripísateľných Portugalsku. Táto výhoda má pravdepodobne vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Opatrenie preto predstavuje štátnu pomoc.
6.1.2. Záruka pre klientov FEI vo výške 250 000 EUR
(61)
Ako už bolo opísané, príjemcami tohto opatrenia sú klienti BPP, ktorí investovali do produktov s absolútnym výnosom a rozhodli sa vstúpiť do FEI. Bez riešenia, ktoré realizovalo Portugalsko, by klientom FEI hrozilo riziko, že nebudú odškodnení alebo pravdepodobnejšie, že budú odškodnení menšou sumou, ako je suma na základe záruky. Podľa vlastných odhadov Portugalska je pravdepodobné, že výnos klientov FEI je v dôsledku záruky zvýšený. Klienti FEI preto získali z opatrenia výhodu.
(62)
Jednoduché vloženie finančných prostriedkov však nutne nepredstavuje komerčnú činnosť v zmysle pravidiel štátnej pomoci a v skutočnosti, podľa podania Portugalska, väčšina účastníkov FEI sú jednotlivci, ktorí nie sú podnikmi. Pokiaľ však sumy FEI pokryté štátnou zárukou slúžia na prospech podnikov, môžu predstavovať štátnu pomoc.
(63)
Údaje, ktoré poskytlo Portugalsko, však jasne dokazujú, že úhrada uskutočnená štátom bude výrazne pod prahom de minimis200 000 EUR počas troch rokov (17) po zohľadnení krytia zabezpečeného zo systému odškodnenia investorov a z fondu na ochranu vkladov, ako aj pravdepodobnej hodnoty, ktorú na základe opatrných predpokladov budú investori vymáhať z hlavných aktív.
6.2. Zlučiteľnosť podľa článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ
6.2.1. Štátna záruka za pôžičku vo výške 450 miliónov EUR
(64)
Portugalsko tvrdí, že prvok pomoci by sa mal posudzovať na základe článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ, ktorý umožňuje Komisii vyhlásiť pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak je zameraná na nápravu „vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu“. Komisia pripomína, že Všeobecný súd zdôraznil, že článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ sa musí uplatňovať obmedzujúco a musí riešiť narušenie v celom hospodárstve členského štátu (18).
(65)
Komisia už uznala, že súčasná globálna finančná kríza môže spôsobiť vážne narušenie hospodárstva členského štátu a že opatrenia podporujúce banky sa môžu považovať za vhodné opatrenia na nápravu tohto narušenia. Toto hodnotenie bolo potvrdené v oznámení o bankovníctve (19), oznámení o rekapitalizácii (20), oznámení o znehodnotených aktívach (21) a oznámení o reštrukturalizácii (22), ktoré prijala Komisia. Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ môže preto slúžiť ako právny základ pre opatrenia pomoci prijaté na riešenie tejto systémovej krízy. Pokiaľ ide presnejšie o portugalské hospodárstvo, bol to primeraný právny základ aj pre rôzne rozhodnutia Komisie, ktorými sa schválili opatrenia prijaté portugalskými orgánmi na prekonanie finančnej krízy, najmä rozhodnutie o schválení portugalskej schémy rekapitalizácie a rozhodnutie o jej predĺžení, ktoré je z marca 2010 (23).
(66)
Pokiaľ ide o tento prípad, Komisia tiež poznamenáva, že v jej rozhodnutí o pomoci na záchranu bola posúdená uplatniteľnosť článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a považovala sa za uplatniteľnú, pretože skutočnosť, že BPP nesplnila svoje finančné záväzky, mohla negatívne ovplyvniť celý portugalský finančný systém (pozri odôvodnenia 33 až 45 rozhodnutia o pomoci na záchranu).
(67)
Portugalsko predĺžilo záruku dvakrát bez predchádzajúceho oznámenia Komisii a jej schválenia napriek tomu, že nepredložilo plán reštrukturalizácie po opakovaných žiadostiach a príkaze na poskytnutie informácií, ako je uvedené v odôvodneniach 30 až 32.
(68)
Nemožno uznať tvrdenia portugalských orgánov, že Komisia vedela, že podľa zmluvy sa záruka môže poskytnúť na dva roky, a že nedošlo k žiadnej závažnej zmene štátnej záruky. Rozhodnutie o pomoci na záchranu spojilo schválenie štátnej záruky so splnením záväzku portugalských orgánov predložiť plán reštrukturalizácie do šiestich mesiacov. Tento záväzok portugalské orgány nesplnili.
(69)
Okrem toho existencia zmluvne stanoveného predĺženia štátnej záruky na základe rozhodnutia syndikátu bánk a BPP nemôže oslobodiť Portugalsko od presných a výslovných povinností vyplývajúcich zo záväzkov, ktoré poskytlo Komisii a na ktorých bolo založené rozhodnutie o pomoci na záchranu, alebo od jeho povinností podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
(70)
Postoj Portugalska týkajúci sa povinnosti predložiť plán reštrukturalizácie v tom zmysle, že jeho jedinou povinnosťou bolo zaslať tento plán Komisii, nemožno uznať ani z hľadiska záväzkov, na ktorých bolo založené rozhodnutie o pomoci na záchranu. V každom prípade je faktom, že plán reštrukturalizácie nebol predložený v rámci požadovanej časovej lehoty stanovenej v rozhodnutí o pomoci na záchranu, a preto nebol potvrdený základ, na ktorom bol udelený súhlas.
(71)
Z toho vyplýva, že odmena za záruku bola nižšia, než sa obvykle vyžaduje na základe oznámenia o bankovníctve, aby sa mohla považovať za zlučiteľnú pomoc. Komisia v rozhodnutí o pomoci na záchranu povolila túto sumu za predpokladu, že Portugalsko predloží plán reštrukturalizácie alebo likvidácie, ktorý by primerane minimalizoval narušenie hospodárskej súťaže. Takýto plán nebol do 5. júna 2009 predložený, Komisia preto dospela k záveru, že záruka poskytnutá 5. decembra 2008 Portugalskom ani jej pokračovanie po 5. júni 2009 nie je zlučiteľné s vnútorným trhom.
(72)
Hoci Portugalsko nepredložilo plán reštrukturalizácie BPP, portugalské orgány poskytli informácie preukazujúce, že postup likvidácie, ktorý sa začal 15. apríla 2010 zrušením bankovej licencie BPP, bude viesť k likvidácii BPP. Okrem toho akcionárom BPP nebude poskytnuté žiadne iné odškodnenie ako sumy vyplývajúce zo samotného postupu likvidácie. Na základe týchto informácií je Komisia toho názoru, že pokiaľ ide o BPP, v budúcnosti nehrozí riziko narušenia hospodárskej súťaže. Týmto záverom sa však nenapráva nezlučiteľnosť opatrenia schváleného Portugalskom na obdobie medzi 5. decembrom 2008 a 15. aprílom 2010.
(73)
S cieľom stanoviť trhovú cenu pre úrok z pôžičky hodnotenie Komisie bolo založené na oznámení Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (24). Komisia stanovuje referenčné sadzby, ktoré majú odrážať priemernú úroveň úrokových sadzieb účtovaných na trhu pre strednodobé a dlhodobé pôžičky zabezpečené bežnými cennými papiermi. Táto referenčná sadzba je minimálnou sadzbou, ktorá sa môže zvýšiť v prípadoch zahŕňajúcich osobitné riziko, napr. podnik v ťažkostiach, alebo v prípade, že sa neposkytne záruka, ktorú obvykle vyžadujú banky. Vo výnimočných prípadoch sa môže ukázať, že prvok pomoci v záruke je rovnako vysoký ako suma skutočne krytá touto zárukou.
(74)
Záruka umožnila BPP získať pre pôžičku lepšie finančné podmienky, ako sú obvykle k dispozícii na finančných trhoch. Komisia sa domnieva, že prvok pomoci v záruke sa môže vypočítať ako rozdiel medzi úrokovou sadzbou, ktorú BPP mala zaplatiť za pôžičku za trhových podmienok, t. j. bez záruky, a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola zaručená pôžička skutočne poskytnutá. Tento rozdiel sa môže považovať za rozdiel, ktorý zodpovedá prémii, ktorú by ručiteľ v trhovom hospodárstve vyžadoval v prípade týchto záruk.
(75)
V tomto prípade je Komisia toho názoru, že bez záruky by BPP zaplatila úrokovú sadzbu prinajmenšom rovnú referenčnej úrokovej sadzbe plus 400 bázických bodov, pretože bola spoločnosťou v ťažkostiach poskytujúcou vysokú úroveň kolateralizácie. Komisia považuje rozloženie 400 bázických bodov za primerané vzhľadom na vysokú kolateralizáciu pôžičky (pozri odôvodnenie 17), čím sa zvýšila pravdepodobnosť, že veriteľ by dokázal vymôcť prinajmenšom časť pôžičky bez ohľadu na veľmi ťažkú situáciu BPP. Prvok pomoci v záruke teda spočíva v rozdiele medzi referenčnou úrokovou sadzbou plus 400 bázických bodov a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola poskytnutá zaručená pôžička (t. j. EURIBOR + 100 bázických bodov), po odpočítaní ceny, ktorá bola skutočne zaplatená za záruku, t. j. 20 bázických bodov.
(76)
V tejto súvislosti Komisia tiež poznamenáva, že Portugalsko uviedlo, že už uplatnilo nevyhnutné nároky s cieľom realizovať svoje privilegované a prioritné práva týkajúce sa zábezpeky, ktorú má od BPP, a že v tom bude pokračovať dovtedy, kým nevymôže celú sumu pôžičky (25). Komisia je toho názoru, že Portugalsko je povinné tak urobiť, aby uplatnilo ustanovenia v dohode o záruke; akékoľvek neuplatnenie svojich práv na zábezpeku s cieľom vymôcť celú sumu pôžičky by predstavovalo štátnu pomoc v prospech BPP.
6.3. Využitie pôžičky vo výške 450 miliónov EUR spoločnosťou BPP
(77)
Zainteresovaná tretia strana, ktorá predložila pripomienky k rozhodnutiu Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, tvrdila, že pôžička vo výške 450 miliónov EUR, ktorá sa mala použiť na reštrukturalizáciu BPP, sa namiesto toho použila na odškodnenie určitých klientov banky, pričom všetci ostatní klienti boli znevýhodnení. Portugalské orgány doručili Komisii informácie preukazujúce, že pôžička sa použila na odškodnenie veriteľov BPP, ktorých úvery boli splatné alebo ktorých úverové linky strácali platnosť a ktorí sa rozhodli nepredĺžiť úvery ani neobnoviť úverové linky. Komisia nenašla žiadny odôvodnený dôkaz, ktorý by podporil tvrdenia zainteresovanej tretej strany.
7. ZÁVER
(78)
Z hľadiska uvedeného Komisia dospela k záveru, že štátna záruka poskytnutá BPP predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorú nemožno vyhlásiť za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
8. VRÁTENIE POMOCI
(79)
Podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 pri prijímaní záporných rozhodnutí v prípadoch neoprávnenej pomoci Komisia rozhodne, že daný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu. Vrátiť sa musí iba pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.
(80)
Cieľom vrátenia pomoci je obnoviť stav, ktorý existoval pred poskytnutím pomoci. To sa dosiahne po tom, ako BPP vráti späť nezlučiteľnú pomoc, v dôsledku čoho stráca výhodu, ktorú využívala v porovnaní so svojimi konkurentmi. Suma, ktorá sa má vrátiť, by mala byť taká, aby odstránila hospodársku výhodu poskytnutú BPP.
(81)
Podľa bodu 3.1 oznámenia Komisie o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme záruk (ďalej len „oznámenie Komisie o zárukách“) (26) v prípade individuálnej štátnej záruky musí byť prvok pomoci posudzovaný prostredníctvom odkazu na podmienky záruky a pôžičky. Vzhľadom na vážne finančné ťažkosti BPP v čase poskytnutia záruky bolo veľmi nepravdepodobné, že by spoločnosť dokázala získať bankovú pôžičku na trhu bez zásahu štátu.
(82)
Na presné stanovenie výšky pomoci sa musí, keďže sa nedá určiť primeraná trhová cena odmeny za štátnu záruku, vymedziť primeraná referenčná hodnota. Ako je stanovené v prvej zarážke bodu 3.2 oznámenia Komisie o zárukách, „hotovostný grantový ekvivalent“ záruky na pôžičku v danom roku sa môže vypočítať rovnakým spôsobom ako grantový ekvivalent zvýhodnenej pôžičky. Výška pomoci sa teda môže vypočítať ako rozdiel medzi teoretickým trhovým úrokom a úrokovou sadzbou získanou prostredníctvom štátnej záruky po odpočítaní akýchkoľvek zaplatených prémií.
(83)
V tomto prípade vzhľadom na finančné ťažkosti BPP a pri zohľadnení poskytnutej zábezpeky by BPP mala zaplatiť za pôžičku za trhových podmienok, t. j. bez záruky, referenčnú úrokovú sadzbu plus rizikovú prémiu vo výške 400 bázických bodov. Výška pomoci by sa preto mala vypočítať ako rozdiel medzi touto teoretickou trhovou sadzbou a úrokovou sadzbou, pri ktorej bola zaručená pôžička skutočne poskytnutá (t. j. EURIBOR + 100 bázických bodov), po odpočítaní ceny skutočne zaplatenej za záruku, t. j. 20 bázických bodov.
(84)
Pokiaľ ide o celú sumu pôžičky, podľa portugalských orgánov portugalský štát teda nepochybne prijal všetky potrebné opatrenia a kroky na uplatnenie svojich prioritných práv na zábezpeku, ktorú má od BPP (ktorej hodnota bola odhadnutá výrazne nad hodnotou pôžičky) (27). Komisia predpokladá, že portugalský štát bude naďalej uplatňovať tieto práva, aby získal celú sumu pôžičky v procese likvidácie, ako sám uviedol vo svojej odpovedi z 15. júna 2010 (28).
(85)
Suma uvedená v odôvodnení 83 predstavuje sumu, ktorá sa má vrátiť, plus úrok, ktorý nakoniec vznikol z tejto sumy odo dňa, keď bola pomoc poskytnutá príjemcovi (5. december 2008), až do jej skutočného navrátenia. Uvedený úrok nemôže byť nižší ako suma vypočítaná podľa článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 (29),
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Štátna pomoc zahrnutá v záruke týkajúcej sa pôžičky vo výške 450 miliónov EUR, ktorú Portugalsko v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie neoprávnene poskytlo v prospech Banco Privado Português, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Článok 2
1. Portugalsko zabezpečí, aby príjemca vrátil späť pomoc uvedenú v článku 1.
2. Sumy, ktoré majú byť vrátené, musia zahŕňať úrok odo dňa, keď boli príjemcovi poskytnuté, až do ich skutočného navrátenia.
3. Úrok sa vypočíta ako zložený úrok v súlade s kapitolou V nariadenia (ES) č. 794/2004.
Článok 3
1. Vrátenie pomoci uvedenej v článku 1 je okamžité a účinné.
2. Portugalsko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia.
Článok 4
1. Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Portugalsko predloží Komisii tieto informácie:
a)
celkovú sumu (istinu a úrok), ktorú je príjemca povinný vrátiť;
b)
podrobný opis opatrení, ktoré už boli prijaté a ktoré sa plánujú na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;
c)
dokumenty preukazujúce, že portugalský štát uplatnil svoje prioritné práva na zábezpeku poskytnutú spoločnosťou Banco Privado Português v rámci záruky.
2. Portugalsko bude informovať Komisiu o vývoji vnútroštátnych opatrení prijatých na vykonanie tohto rozhodnutia až do ukončenia navrátenia pomoci uvedenej v článku 1. Na základe jednoduchej žiadosti Komisie okamžite predloží informácie o opatreniach, ktoré už boli prijaté a ktoré sa plánujú na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Poskytne aj podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch, ktoré už príjemca vrátil.
Článok 5
Toto rozhodnutie je určené Portugalskej republike.
V Bruseli 20. júla 2010