РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2012 година
за определяне на втората група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2012) 2505)
(2012/274/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своето Решение 2010/49/ЕО (2) Комисията определи първите региони за започване на дейностите на ВИС. Като се има предвид, че ВИС започна дейностите си на 11 октомври 2011 г., необходимо е да се определи втора група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъдe събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: рискът от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
Комисията извърши оценка за различните региони, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че след приемането на Решение 2010/49/ЕО консулското присъствие или представителство се е увеличило във всички региони на света.
(4)
Според тази оценка следващите региони, в които трябва да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС, следва да бъдат Западна Африка, Централна Африка, Източна Африка, Южна Африка, Южна Америка, Централна Азия и Югоизточна Азия.
(5)
Окупираните палестински територии бяха изключени от региона на Близкия изток, за който се прилага Решение 2010/49/ЕО, поради техническите трудности, които биха могли да възникнат при оборудването на съответните консулства или консулски служби. За да не се допусне пропуск в борбата с нелегалната имиграция и защитата на вътрешната сигурност и като се има предвид времето, с което държавите членки разполагаха за преодоляване на техническите трудности, окупираните палестински територии следва да бъдат единадесетият регион, където да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС.
(6)
Комисията ще определи датата на започване на дейностите във всеки един от тези региони съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
(7)
За определяне на останалите региони следва да се вземат решения на по-късен етап въз основа на допълнителна и актуализирана оценка на тези региони в съответствие с критериите и опита от прилагането в регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО и с настоящото решение.
(8)
Доколкото Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(9)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(10)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(11)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на това споразумение.
(12)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (8).
(13)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б) от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (9).
(14)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(15)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(16)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (10),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Регионите, в които събирането и предаването на информация на Визовата информационна система (ВИС) ще започне след регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО, в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008, са следните:
-
Четвърти регион:
-
Бенин,
-
Буркина Фасо,
-
Кабо Верде,
-
Кот д’Ивоар,
-
Гамбия,
-
Гана,
-
Гвинея,
-
Гвинея Бисау,
-
Либерия,
-
Мали,
-
Нигер,
-
Нигерия,
-
Сенегал,
-
Сиера Леоне,
-
Того.
-
Пети регион:
-
Бурунди,
-
Камерун,
-
Централноафриканска република,
-
Чад,
-
Конго,
-
Демократична република Конго,
-
Екваториална Гвинея,
-
Габон,
-
Руанда,
-
Сао Томе и Принсипи.
-
Шести регион:
-
Коморски острови,
-
Джибути,
-
Еритрея,
-
Етиопия,
-
Кения,
-
Мадагаскар,
-
Мавриций,
-
Сейшелски острови,
-
Сомалия,
-
Южен Судан,
-
Судан,
-
Танзания,
-
Уганда.
-
Седми регион:
-
Ангола,
-
Ботсуана,
-
Лесото,
-
Малави,
-
Мозамбик,
-
Намибия,
-
Южна Африка,
-
Свазиленд,
-
Замбия,
-
Зимбабве.
-
Осми регион:
-
Аржентина,
-
Боливия,
-
Бразилия,
-
Чили,
-
Колумбия,
-
Еквадор,
-
Парагвай,
-
Перу,
-
Уругвай,
-
Венецуела.
-
Девети регион:
-
Казахстан,
-
Киргизстан,
-
Таджикистан,
-
Туркменистан,
-
Узбекистан.
-
Десети регион:
-
Бруней,
-
Бирма/Мианмар,
-
Камбоджа,
-
Индонезия,
-
Лаос,
-
Малайзия,
-
Филипини,
-
Сингапур,
-
Тайланд,
-
Виетнам.
-
Единадесети регион:
Окупираните палестински територии.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 24 април 2012 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 24 de abril de 2012
que determina o segundo conjunto de regiões para o início do funcionamento do Sistema de Informação sobre Vistos (VIS)
[notificada com o número C(2012) 2505]
(2012/274/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 767/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 9 de julho de 2008, relativo ao Sistema de Informação sobre Vistos (VIS) e ao intercâmbio de dados entre os Estados-Membros sobre os vistos de curta duração («Regulamento VIS») (1), nomeadamente o artigo 48.o, n.o 4,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 48.o do Regulamento (CE) n.o 767/2008 prevê uma implementação progressiva das atividades do VIS. A Comissão, mediante a sua Decisão 2010/49/CE (2), determinou as primeiras regiões para o início do funcionamento do VIS. Uma vez que este se iniciou em 11 de outubro de 2011, é necessário determinar um segundo conjunto de regiões onde os dados a tratar no VIS, incluindo fotografias e impressões digitais, serão recolhidos e transmitidos ao VIS no quadro de todos os pedidos de visto nas regiões em causa.
(2)
O artigo 48.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 767/2008 prevê que a sequência das regiões para o início de funcionamento do VIS seja determinada com base nos seguintes critérios: o risco de imigração ilegal, as ameaças à segurança interna dos Estados-Membros e a viabilidade da recolha de dados biométricos em todos os locais das regiões em causa.
(3)
A Comissão realizou uma avaliação das diferentes regiões tendo em conta, para o primeiro critério, elementos tais como a taxa média de recusa de visto, as taxas de recusa de entrada e de deteção de nacionais de países terceiros em situação irregular presentes no território dos Estados-Membros; para o segundo critério, uma avaliação da ameaça realizada pela Europol; e, para o terceiro critério, o aumento da presença ou da representação consular em todas as regiões do mundo desde a adoção da Decisão 2010/49/CE.
(4)
Segundo essa avaliação, as regiões ulteriores onde é conveniente iniciar a recolha de dados relativos aos vistos e respetiva transmissão ao VIS para o conjunto dos pedidos de visto devem ser a África Ocidental, a África Central, a África Oriental, a África Austral, a América do Sul, a Ásia Central e o Sudeste Asiático.
(5)
Os territórios palestinianos ocupados foram excluídos da região do Próximo Oriente, à qual se aplicava a Decisão 2010/49/CE, devido a dificuldades técnicas que possam surgir aquando do equipamento dos postos ou serviços consulares em causa. Para evitar qualquer falha na luta contra a imigração ilegal e na proteção da segurança interna, e tendo em conta o prazo de que dispõem os Estados-Membros para resolver as dificuldades técnicas, os territórios palestinianos ocupados devem ser a décima primeira região onde convém iniciar a recolha de dados relativos aos vistos e a sua transmissão ao VIS para o conjunto dos pedidos de visto.
(6)
A data de início do funcionamento em cada uma dessas regiões deve ser determinada pela Comissão, em conformidade com o artigo 48.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 767/2008.
(7)
No que diz respeito à determinação das outras regiões, devem ser adotadas decisões ulteriormente, com base numa avaliação complementar e atualizada dessas regiões, à luz dos critérios pertinentes e da experiência adquirida com a implementação das atividades do VIS nas primeiras regiões determinadas pela Decisão 2010/49/CE e pela presente decisão.
(8)
Uma vez que o Regulamento VIS constitui um desenvolvimento do acervo de Schengen, a Dinamarca notificou a transposição do Regulamento VIS para o seu direito interno, em conformidade com o artigo 5.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado que institui a Comunidade Europeia. Por conseguinte, a Dinamarca fica obrigada, por força do direito internacional, a executar a presente decisão.
(9)
A presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen em que o Reino Unido não participa, em conformidade com a Decisão 2000/365/CE do Conselho, de 29 de maio de 2000, sobre o pedido do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (3). Por conseguinte, o Reino Unido não fica vinculado pela presente decisão nem sujeito à sua aplicação.
(10)
A presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen em que a Irlanda não participa, em conformidade com a Decisão 2002/192/CE do Conselho, de 28 de fevereiro de 2002, sobre o pedido da Irlanda para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (4). Por conseguinte, a Irlanda não fica vinculada pela presente decisão nem sujeita à sua aplicação.
(11)
No que diz respeito à Islândia e à Noruega, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na aceção do Acordo celebrado pelo Conselho da União Europeia e a República da Islândia e o Reino da Noruega relativo à associação destes Estados à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen (5), que se insere no domínio a que se refere o artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE do Conselho, relativa a determinadas regras de aplicação do referido Acordo (6).
(12)
No que diz respeito à Suíça, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen na aceção do Acordo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo à associação da Confederação Suíça à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen (7), que se insere no domínio a que se refere o artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE, conjugado com o artigo 3.o da Decisão 2008/146/CE do Conselho (8).
(13)
No que diz respeito ao Liechtenstein, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na aceção do Protocolo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia, a Confederação Suíça e o Principado do Liechtenstein relativo à adesão do Principado do Liechtenstein ao Acordo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo à associação da Confederação Suíça à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen, que se insere no domínio referido no artigo 1.o, ponto B, da Decisão 1999/437/CE, conjugado com o artigo 3.o da Decisão 2011/350/UE do Conselho (9).
(14)
No que diz respeito a Chipre, a presente decisão constitui um ato baseado no acervo de Schengen, ou de algum modo com ele relacionado, na aceção do artigo 3.o, n.o 2, do Ato de Adesão de 2003.
(15)
No que diz respeito à Bulgária e à Roménia, a presente decisão constitui um ato baseado no acervo de Schengen, ou de algum modo com ele relacionado, na aceção do artigo 4.o, n.o 2, do Ato de Adesão de 2005.
(16)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité criado pelo artigo 51.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1987/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de dezembro de 2006, relativo ao estabelecimento, ao funcionamento e à utilização do Sistema de Informação de Schengen de segunda geração (SIS II) (10),
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
As regiões onde terão início a recolha e a transmissão de dados ao Sistema de Informação sobre Vistos (VIS), após as regiões determinadas pela Decisão 2010/49/CE, em conformidade com o artigo 48.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 767/2008, são as seguintes:
-
Quarta região:
-
Benim,
-
Burquina Faso,
-
Cabo Verde,
-
Costa do Marfim,
-
Gâmbia,
-
Gana,
-
Guiné,
-
Guiné-Bissau,
-
Libéria,
-
Mali,
-
Níger,
-
Nigéria,
-
Senegal,
-
Serra Leoa,
-
Togo.
-
Quinta região:
-
Burundi,
-
Camarões,
-
República Centro-Africana,
-
Chade,
-
Congo,
-
República Democrática do Congo,
-
Guiné Equatorial,
-
Gabão,
-
Ruanda,
-
São Tomé e Príncipe.
-
Sexta região:
-
Comores,
-
Jibuti,
-
Eritreia,
-
Etiópia,
-
Quénia,
-
Madagáscar,
-
Maurícia,
-
Seicheles,
-
Somália,
-
Sudão do Sul,
-
Sudão,
-
Tanzânia,
-
Uganda.
-
Sétima região:
-
Angola,
-
Botsuana,
-
Lesoto,
-
Malávi,
-
Moçambique,
-
Namíbia,
-
África do Sul,
-
Suazilândia,
-
Zâmbia,
-
Zimbabué.
-
Oitava região:
-
Argentina,
-
Bolívia,
-
Brasil,
-
Chile,
-
Colômbia,
-
Equador,
-
Paraguai,
-
Peru,
-
Uruguai,
-
Venezuela.
-
Nona região:
-
Cazaquistão,
-
Quirguizistão,
-
Tajiquistão,
-
Turquemenistão,
-
Usbequistão.
-
Décima região:
-
Brunei,
-
Birmânia/Mianmar,
-
Camboja,
-
Indonésia,
-
Laos,
-
Malásia,
-
Filipinas,
-
Singapura,
-
Tailândia,
-
Vietname.
-
Décima primeira região:
Territórios palestinianos ocupados.
Artigo 2.o
O Reino da Bélgica, a República da Bulgária, a República Checa, a República Federal da Alemanha, a República da Estónia, a República Helénica, o Reino da Espanha, a República Francesa, a República Italiana, a República de Chipre, a República da Letónia, a República da Lituânia, o Grão-Ducado do Luxemburgo, a Hungria, a República de Malta, o Reino dos Países Baixos, a República da Áustria, a República da Polónia, a República Portuguesa, a Roménia, a República da Eslovénia, a República Eslovaca, a República da Finlândia e o Reino da Suécia são destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 24 de abril de 2012.