РЕШЕНИЕ № 1/2011 НА СЪВЕТА ЗА СТАБИЛИЗИРАНЕ И АСОЦИИРАНЕ ЕС-ХЪРВАТИЯ
от 5 май 2011 година
за изменение на Протокол 4 към Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна, относно определението на понятието „продукти с произход“ и методите на административно сътрудничество
(2011/340/ЕС)
СЪВЕТЪТ ЗА СТАБИЛИЗИРАНЕ И АСОЦИИРАНЕ ЕС-ХЪРВАТИЯ,
като взе предвид Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки, от една страна, и Република Хърватия, от друга страна (1) (наричано по-нататък „споразумението“), и по-специално член 39 от Протокол 4 към него,
като има предвид, че:
(1)
Член 3 и член 4 от Протокол 4 към споразумението предвиждат двустранна кумулация на произхода в Европейския съюз или в Хърватия.
(2)
Хърватия поиска кумулация на произхода при включване на материали с произход от Съюза, от Хърватия или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Съюза за стабилизиране и асоцииране (2), или при включване на материалите с произход от Турция, за които се прилага (3) Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО - Турция от 22 декември 1995 г. относно изпълнението на последния етап от митническия съюз (4).
(3)
За да може Съюзът и Хърватия да се възползват от разширената зона за кумулация, разпоредбите на Протокол 4 към споразумението следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Протокол 4 към споразумението се изменя, както следва:
1.
Към съдържанието се добавя следното:
„Приложение V:
Продукти, изключени от кумулацията, предвидена в членове 3 и 4“.
2.
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Кумулация в Общността
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 1, продуктисе считат за продукти с произход от Общността, ако такива продукти са получени там, включват материали с произход от Хърватия, от Общността или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Европейския съюз за стабилизиране и асоцииране (5), или включват материали с произход от Турция, за които се прилага Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО-Турция от 22 декември 1995 г. (6), при условие че обработката или преработката, извършена в Общността, надхвърля операциите, посочени в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработката или преработката, извършена в Общността, не надхвърля операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за продукт с произход от Общността единствено когато добавената там стойност е по-голяма от стойността на използваните материали с произход от която и да е държава или територия, посочена в параграф 1. Ако случаят не е такъв, полученият продукт се счита за продукт с произход от държавата, от която са материалите с произход с най-голяма стойност, използвани при производството в Общността.
3. Продуктите с произход от една от държавите или териториите, посочени в параграф 1, които не претърпяват никаква обработка или преработка в Общността, запазват своя произход, ако са изнесени в една от тези държави или територии.
4. Кумулацията, предвидена в настоящия член, може да се прилага само при условие че:
а)
се прилага споразумение за преференциална търговия съгласно член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) между държавите или териториите, свързани с придобиването на произход, и държавата по местоназначение;
б)
материалите и продуктите са придобили произход чрез прилагане на правила за произход, идентични с посочените в настоящия протокол;
и
в)
известия относно изпълнението на необходимите изисквания за прилагане на кумулация са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) и в Хърватия, в съответствие с нейните процедури.
Кумулацията, предвидена в настоящия член, се прилага от датата, посочена в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (серия C).
Общността предоставя на Хърватия чрез Европейската комисия сведения за споразуменията и съответните им правила за произход, които се прилагат за другите държави или територии, посочени в параграф 1.
Продуктите от приложение V се изключват от кумулацията, предвидена в настоящия член.
3.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Кумулация в Хърватия
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 2, продукти се считат за продукти с произход от Хърватия, ако такива продукти са получени там, включват материали с произход от Общността, от Хърватия или от всяка друга държава или територия, участваща в процеса на Европейския съюз за стабилизиране и асоцииране (7), или включват материали с произход от Турция, за които се прилага Решение № 1/95 на Съвета за асоцииране ЕО-Турция от 22 декември 1995 г. (8), при условие че обработката или преработката, извършена в Хърватия, надхвърля операциите, посочени в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработката или преработката, извършена в Хърватия, не надхвърля операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за произхождащ от Хърватия единствено когато добавената стойност там е по-голяма от стойността на използваните материали с произход от която и да е държава или територия, посочена в параграф 1. Ако случаят не е такъв, полученият продукт се счита за продукт с произход от държавата, от която са материалите с произход с най-голяма стойност, използвани при производството в Хърватия.
3. Продукти с произход от една от държавите или териториите, посочени в параграф 1, които не претърпяват никаква обработка или преработка в Хърватия, запазват своя произход, ако бъдат изнесени в една от тези държави или територии.
4. Кумулацията, предвидена в настоящия член, може да се прилага само при условие че:
а)
се прилага споразумение за преференциална търговия съгласно член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) между държавите или териториите, свързани с придобиването на произход, и държавата по местоназначение;
б)
материалите и продуктите са придобили произход чрез прилагане на правила за произход, идентични с посочените в настоящия протокол;
и
в)
известия относно изпълнението на необходимите изисквания за прилагане на кумулация са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (серия C) и в Хърватия, в съответствие с нейните процедури.
Кумулацията, предвидена в настоящия член, се прилага от датата, посочена в известието, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (серия C).
Хърватия предоставя на Общността, чрез Европейската комисия, сведения за споразуменията, включително датите им на влизане в сила и техните съответни правила за произход, които се прилагат за другите държави или територии, посочени в параграф 1.
Продуктите от приложение V се изключват от кумулацията, предвидена в настоящия член.
4.
В член 7, параграф 1 буква м) се заменя със следното:
„м)
просто смесване на продукти, независимо дали са от различни видове или не; смесване на захар с всякакви други материали;“.
5.
В член 13 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преференциалното третиране, предвидено в споразумението, се прилага единствено за продукти, които отговарят на изискванията на настоящия протокол и които се транспортират директно между Общността и Хърватия или през другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4. Независимо от това продуктите, съставляващи една-единствена пратка, могат да бъдат транспортирани през други територии, при необходимост с претоварване или временно складиране на тези територии, при условие че те остават под надзора на митническите органи в държавата на транзит или на складиране и не претърпяват операции, различни от разтоварване, повторно натоварване или други операции, целящи да ги запазят в добро състояние.
Продуктите с произход могат да бъдат транспортирани по тръбопроводи през територия, различна от тази на Общността или на Хърватия.“
6.
В член 14 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Продукти с произход, изпратени на изложение в държава или територия, различна от посочените в членове 3 и 4, и продадени след изложението за внос в Общността или Хърватия, при внос се ползват от разпоредбите на споразумението, при условие че пред митническите органи е доказано, че:
а)
износителят е изпратил тези продукти от Общността или от Хърватия в държавата, в която се провежда изложението, и ги е изложил там;
б)
продуктите са били продадени или по друг начин прехвърлени от износителя на лице в Общността или в Хърватия;
в)
продуктите са изпратени по време на изложението или веднага след него в страната, в която те са изпратени за изложение;
и
г)
след изпращането им за изложението, продуктите не са били използвани за друга цел, освен за представяне на изложението.“
7.
В член 15 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Материалите без произход, използвани при производството на продукти с произход от Общността, от Хърватия или от една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, за които е издадено или съставено доказателство за произход в съответствие с разпоредбите на дял V, не подлежат в Общността или Хърватия на възстановяване или освобождаване от мита от какъвто и да е вид.“
8.
В член 17 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на държава-членка на Общността или от Хърватия, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, Хърватия или една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания на настоящия протокол.“
9.
В член 22 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Декларация върху фактура може да бъде съставена, ако съответните продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, от Хърватия или от една от останалите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания по настоящия протокол.“
10.
Член 28 се заменя със следното:
„Член 28
Подкрепящи документи
Документите, посочени в член 17, параграф 3 и член 22, параграф 3, използвани с цел доказване, че продуктите, обхванати от сертификат за движение EUR.1 или от декларация върху фактура, могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, Хърватия или една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания на настоящия протокол, могат да включват, inter alia, следното:
а)
пряко доказателство за процесите, извършени от износителя или доставчика за получаване на съответните стоки, съдържащо се например в търговските или счетоводни документи на износителя или доставчика;
б)
документи, които доказват произхода на използваните материали и които са издадени или съставени в Общността или в Хърватия, където тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
в)
документи, доказващи обработката или преработката на материалите в Общността или в Хърватия, издадени или съставени в Общността или в Хърватия, където тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
г)
сертификати за движение EUR.1 или декларации върху фактура, доказващи произхода на използваните материали, издадени или съставени в Общността или в Хърватия в съответствие с настоящия протокол, или в една от другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, в съответствие с правила за произход, които са идентични с посочените в настоящия протокол;
д)
подходящо доказателство относно обработката или преработката, претърпяна извън Общността или Хърватия съгласно член 12, доказващо, че са изпълнени условията на посочения член.“
11.
В член 31 параграф 1 се заменя със следното:
„1. За прилагането на разпоредбите на член 22, параграф 1, буква б) и член 27, параграф 3 в случаите, когато продуктите са фактурирани във валута, различна от евро, стойностите във валутата на всяка от съответните държави-членки на Общността, Хърватия и другите държави или територии, посочени в членове 3 и 4, съответстващи на стойностите, изразени в евро, се определят веднъж годишно от всяка от съответните държави.“
12.
Приложението към настоящото решение се добавя към Протокол 4 към споразумението като приложение V.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на първия ден от първия месец след датата на приемането му.
Съставено в Брюксел на 5 май 2011 година.
DECISÃO N.o 1/2011 DO CONSELHO DE ESTABILIZAÇÃO E DE ASSOCIAÇÃO UE-CROÁCIA
de 5 de Maio de 2011
que altera o Protocolo n.o 4 do Acordo de Estabilização e de Associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros, por um lado, e a República da Croácia, por outro, no que diz respeito às alterações do Protocolo n.o 4 do referido Acordo, relativo à definição da noção de «produtos originários» e aos métodos de cooperação administrativa
(2011/340/UE)
O CONSELHO DE ESTABILIZAÇÃO E DE ASSOCIAÇÃO UE-CROÁCIA,
Tendo em conta o Acordo de Estabilização e de Associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros, por um lado, e a República da Croácia, por outro (1), (a seguir designado «Acordo») nomeadamente o artigo 39.o do Protocolo n.o 4,
Considerando o seguinte:
(1)
Os artigos 3.o e 4.o do Protocolo n.o 4 do Acordo estabelecem uma acumulação bilateral de origem na União Europeia ou na Croácia.
(2)
A Croácia solicitou acumular a origem sempre que sejam incorporadas matérias originárias da União, da Croácia ou de qualquer país ou território participante no processo de Estabilização e de Associação da União (2) ou sempre que sejam incorporadas matérias originárias da Turquia, às quais se aplica a Decisão n.o 1/95 do Conselho de Associação CE-Turquia, de 22 de Dezembro de 1995, relativa à execução da fase final da união aduaneira (3) (4).
(3)
A fim de permitirem à União e à Croácia beneficiarem da zona de acumulação alargada, as disposições do Protocolo n.o 4 do Acordo deverão ser alteradas em conformidade,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O Protocolo n.o 4 do Acordo é alterado do seguinte modo:
1)
Ao índice é aditado o seguinte:
«Anexo V:
Produtos excluídos da acumulação prevista nos artigos 3.o e 4.o».
2)
O artigo 3.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 3.o
Acumulação na Comunidade
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 1 do artigo 2.o, considera-se que os produtos são originários da Comunidade os produtos que forem aí obtidos, incorporando matérias originárias da Croácia, da Comunidade ou de qualquer país ou território que participe no Processo de Estabilização e de Associação da União Europeia (5) ou incorporando matérias originárias da Turquia a que seja aplicável a Decisão n.o 1/95 do Conselho de Associação CE-Turquia, de 22 de Dezembro de 1995 (6), desde que acções de complemento de fabrico ou de transformação realizadas na Comunidade sejam mais extensas do que as operações referidas no artigo 7.o. Não é necessário que essas matérias tenham sido submetidas a operações de complemento de fabrico ou de transformação suficientes.
2. No caso de as operações de complemento de fabrico ou de transformação efectuadas na Comunidade não serem mais extensas do que as operações referidas no artigo 7.o, o produto obtido só é considerado originário da Comunidade quando o valor aí acrescentado exceder o valor das matérias utilizadas originárias de qualquer dos outros países ou territórios referidos no n.o 1. Caso contrário, o produto obtido é considerado originário do país que conferiu o valor mais elevado às matérias originárias utilizadas durante a fabricação na Comunidade.
3. Os produtos originários de um dos países ou territórios mencionados no n.o 1, que não sejam objecto de nenhuma operação de complemento de fabrico ou de transformação na Comunidade, conservam a sua origem quando são exportados para um desses países ou territórios.
4. A acumulação prevista no presente artigo só se pode aplicar se:
a)
Se aplicar um acordo comercial preferencial em conformidade com o artigo XXIV do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio (GATT) entre os países ou territórios que participam na aquisição da qualidade de originário e o país de destino;
b)
As matérias e os produtos tiverem adquirido a qualidade de produto originário mediante aplicação das regras de origem idênticas às do presente Protocolo;
e
c)
Tiverem sido publicados avisos no Jornal Oficial da União Europeia, série C, e na Croácia de acordo com os procedimentos nacionais que indicam o preenchimento dos requisitos necessários para se aplicar a acumulação.
A acumulação prevista no presente artigo aplica-se a partir da data indicada no aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia, série C.
A Comunidade comunica à Croácia, por intermédio da Comissão Europeia, dados pormenorizados sobre os acordos e as respectivas regras de origem, relativamente aos outros países ou territórios mencionados no n.o 1.
Os produtos que constam do anexo V são excluídos da acumulação prevista no presente artigo.
3)
O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 4.o
Acumulação na Croácia
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 2 do artigo 2.o, considera-se que os produtos são originários da Croácia se forem aí obtidos, incorporando matérias originárias da Comunidade, da Croácia ou de qualquer país ou território que participe no Processo de Estabilização e de Associação da União Europeia (7) ou incorporando matérias originárias da Turquia a que seja aplicável a Decisão n.o 1/95 do Conselho de Associação CE-Turquia, de 22 de Dezembro de 1995 (8), desde que as acções de complemento de fabrico ou de transformação realizadas na Croácia sejam mais extensas do que as operações referidas no artigo 7.o. Não é necessário que essas matérias tenham sido submetidas a operações de complemento de fabrico ou de transformação suficientes.
2. No caso de as operações de complemento de fabrico ou transformação efectuadas na Croácia não serem mais extensas do que as operações referidas no artigo 7.o, o produto obtido só é considerado originário da Croácia quando o valor aí acrescentado exceder o valor das matérias utilizadas originárias de qualquer dos outros países ou territórios referidos no n.o 1. Caso contrário, o produto obtido é considerado originário do país que conferiu o valor mais elevado às matérias originárias utilizadas durante a fabricação na Croácia.
3. Os produtos originários de um dos países ou territórios mencionados no n.o 1, que não sejam objecto de nenhuma operação de complemento de fabrico ou de transformação na Croácia, conservam a sua origem quando são exportados para outro desses países ou territórios.
4. A acumulação prevista no presente artigo só se pode aplicar se:
a)
Se aplicar um acordo comercial preferencial em conformidade com o artigo XXIV do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio (GATT) entre os países ou territórios que participam na aquisição da qualidade de originário e o país de destino;
b)
As matérias e os produtos tiverem adquirido a qualidade de produto originário mediante aplicação das regras de origem idênticas às do presente Protocolo;
e
c)
Tiverem sido publicados avisos no Jornal Oficial da União Europeia, série C, e na Croácia de acordo com os procedimentos nacionais que indicam o preenchimento dos requisitos necessários para se aplicar a acumulação.
A acumulação prevista no presente artigo aplica-se a partir da data indicada no aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia, série C.
A Croácia comunica à Comunidade, por intermédio da Comissão Europeia, dados pormenorizados sobre os acordos, incluindo as datas de entrada em vigor e as respectivas regras de origem, relativamente aos outros países ou territórios mencionados no n.o 1.
Os produtos que constam do anexo V são excluídos da acumulação prevista no presente artigo.
4)
No n.o 1 do artigo 7.o, a alínea m) passa a ter a seguinte redacção:
«m)
Simples mistura de produtos, mesmo de espécies diferentes; mistura de açúcar com qualquer outra matéria;».
5)
No artigo 13.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. O regime preferencial previsto nos termos do acordo só se aplica aos produtos que, satisfazendo os requisitos do presente protocolo, sejam transportados directamente entre a Comunidade e a Croácia ou através de outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o. Todavia, o transporte de produtos que constituem uma só remessa pode efectuar-se através de outros territórios com eventuais transbordos ou armazenagem temporária nesses territórios, desde que permaneçam sob fiscalização das autoridades aduaneiras do país de trânsito ou de armazenagem e não sejam objecto de outras operações para além das de descarga, de recarga ou qualquer outra operação destinada a assegurar a sua conservação no seu estado inalterado.
O transporte por canalização (conduta) dos produtos originários pode efectuar-se através de um território que não o da Comunidade ou da Croácia.».
6)
No artigo 14.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Os produtos originários expedidos para figurarem numa exposição num país ou território distinto dos referidos nos artigos 3.o e 4.o, e serem vendidos, após a exposição, para importação para a Comunidade ou a Croácia, beneficiam, na importação, do disposto no Acordo, desde que seja apresentada às autoridades aduaneiras prova suficiente de que:
a)
Um exportador expediu esses produtos da Comunidade ou da Croácia para o país onde se realiza a exposição e aí os expôs;
b)
O mesmo exportador vendeu ou cedeu os produtos a um destinatário na Comunidade ou na Croácia;
c)
Os produtos foram expedidos durante ou imediatamente a seguir à exposição no mesmo estado em que foram expedidos para a exposição;
e
d)
A partir do momento em que foram expedidos para a exposição, os produtos não foram utilizados para fins diferentes do da apresentação nessa exposição.».
7)
No artigo 15.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. As matérias não originárias utilizadas na fabricação de produtos originários da Comunidade, da Croácia ou de um dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o, para as quais é emitida uma prova de origem em conformidade com as disposições do título V, não são objecto, nem na Comunidade nem na Croácia, de draubaque ou de isenção de direitos aduaneiros.».
8)
No artigo 17.o, o n.o 4 passa a ter a seguinte redacção:
«4. As autoridades aduaneiras de um Estado-Membro da Comunidade ou da Croácia emitem o certificado de circulação EUR.1 se os produtos em causa puderem ser considerados originários da Comunidade, da Croácia ou de um dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o e cumprirem os outros requisitos do presente protocolo.».
9)
No artigo 22.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. Pode ser efectuada uma declaração na factura se os produtos em causa puderem ser considerados produtos originários da Comunidade, da Croácia ou de um dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o, e cumprirem os outros requisitos do presente Protocolo.».
10)
O artigo 28.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 28.o
Documentos comprovativos
Os documentos referidos no n.o 3 do artigo 17.o e no n.o 3 do artigo 22.o, utilizados como comprovativos de que os produtos cobertos por um certificado de circulação EUR.1 ou por uma declaração na factura podem ser considerados produtos originários da Comunidade, da Croácia ou de um dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o e satisfazem os outros requisitos do presente Protocolo, podem consistir, designadamente, em:
a)
Provas documentais directas das operações realizadas pelo exportador ou pelo fornecedor para obtenção das mercadorias em causa, que figurem, por exemplo, na sua escrita ou na sua contabilidade interna do exportador ou do fornecedor;
b)
Documentos comprovativos da qualidade de produto originário das matérias utilizadas, emitidos na Comunidade ou na Croácia, onde são utilizados em conformidade com o direito interno;
c)
Documentos comprovativos das operações de complemento de fabrico ou de transformação realizadas às matérias na Comunidade ou na Croácia, emitidos na Comunidade ou na Croácia, onde são utilizados em conformidade com o direito interno;
d)
Certificados de circulação EUR.1 ou declarações na factura, comprovativos da qualidade de produto originário das matérias utilizadas, emitidos na Comunidade ou na Croácia, em conformidade com o presente protocolo, ou num dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o, em conformidade com regras de origem idênticas às do presente Protocolo;
e)
Elementos de prova adequados das operações de complemento de fabrico ou de transformação realizadas fora da Comunidade ou da Croácia por aplicação do artigo 12.o, que comprovem o cumprimento dos requisitos estabelecidos nesse artigo.».
11)
No artigo 31.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Para efeitos de aplicação da alínea b) do n.o 1 do artigo 22.o e do n.o 3 do artigo 27.o, quando os produtos estiverem facturados numa outra moeda que não o euro, o contravalor, nas moedas nacionais dos Estados-Membros da Comunidade, da Croácia e dos outros países ou territórios referidos nos artigos 3.o e 4.o dos montantes expressos em euros é fixado anualmente por cada um dos países em causa.».
12)
O anexo da presente decisão é aditado ao Protocolo n.o 4 do Acordo enquanto Anexo V.
Artigo 2.o
A presente decisão entra em vigor no primeiro dia do primeiro mês seguinte à data da sua adopção.
Feito em Bruxelas, em 5 de Maio de 2011.