РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 юли 2011 година
относно държавната помощ за финансиране на диагностиката на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, приведена в действие от Белгия (държавна помощ C 44/08 (ex NN 45/04)
(нотифицирано под номер C(2011) 5457)
(само текстовете на френски и нидерландски език са автентични)
(2011/678/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочения член (2),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
След получаването през януари и февруари 2004 г. на жалби Комисията започна предварително разследване на помощта, предоставена от Белгия за покриване на разходите за тестове за диагностика на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии по говедата (наричани по-долу „тестовете за СЕГ“).
(2)
Вследствие на тези жалби на 27 януари 2004 г. Комисията изпрати писмо до белгийските власти с искане за информация във връзка с въпросната мярка. В същото време белгийските власти изпратиха уведомление за мярка за помощ за финансирането на диагностиката на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по животните в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“) (с писмо от 23 януари 2004 г., заведено на 28 януари 2004 г.) и тази мярка беше вписана под номер N 54/04.
(3)
Белгийските власти изпратиха писмена информация на Комисията с писма от 6 февруари 2004 г. и 14 май 2004 г., заведени съответно на 11 февруари 2004 г. и 19 май 2004 г.
(4)
С писмо от 19 юли 2004 г. Комисията информира Белгия, че мярката е била прехвърлена към регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 45/04, тъй като е станало видно, че части от средствата са били вече изплатени.
(5)
На 1 септември 2004 г. се състоя неофициална среща между белгийските власти и службите на Комисията.
(6)
Допълнителна информация бе предоставена от белгийските власти с писма от 16 септември 2004 г. и 22 февруари 2007 г., заведени съответно на 20 септември 2004 г. и на 22 февруари 2007 г.
(7)
С писмо от 26 ноември 2008 г. Комисията уведоми Белгия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на тази мярка. Решението бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения относно въпросната мярка.
(8)
С писмо от 19 декември 2008 г., заведено на 26 декември 2008 г., Белгия поиска удължаване на срока за отговор. Това удължаване ѝ бе предоставено с писмо от 13 януари 2009 г. Белгия изпрати мнения с писмо от 25 февруари 2009 г., заведено на 6 март 2009 г.
(9)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(10)
С писмо от 17 юли 2009 г. Комисията зададе допълнителни въпроси на Белгия във връзка с мненията, представени от Белгия. С писмо от 4 септември 2009 г., заведено на 8 септември 2009 г., Белгия поиска удължаване на срока за отговор. Отговорът на Белгия бе получен от Комисията с писмо от 16 октомври 2009 г., заведено на 20 октомври 2009 г.
(11)
На 2 октомври 2009 г. и 30 октомври 2009 г. се състояха две срещи между белгийските власти и службите на Комисията.
(12)
След тези срещи допълнителна информация бе изпратена от Белгия на 14 декември 2009 г., заведена на 16 декември 2009 г. В резултат на едновременното разследване на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията, относно евентуални картелни споразумения между лабораториите на 21 януари 2010 г., 29 септември 2010 г. и 17 януари 2011 г. Белгия представи искания за удължаване на срока. Тези удължения на срока бяха предоставени от Комисията.
(13)
На 22 февруари 2011 г. Комисията изпрати последно искане за информация, на което белгийските власти отговориха с писмо от 6 април 2011 г. Комисията предостави допълнително удължаване на срока, за да даде възможност на Белгия да отговори на въпросите, докато чака резултатите от разследването на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията.
(14)
Белгийските власти отговориха с писмо от 19 май 2011 г., заведено на 25 май 2011 г.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Контекст (4)
(15)
През януари 2004 г. Комисията получи жалба относно проект на кралски декрет, предвиждащ въвеждането на парафискална такса за финансиране на тестовете за СЕГ.
(16)
Вследствие на тази жалба службите на Комисията поискаха обяснения от белгийските власти. В отговор на това искане на информация белгийските власти посочиха, че от 1 януари 2001 г. тестовете за СЕГ са задължителни за говедата на възраст над 30 месеца и за говедата на възраст над 24 месеца, заклани неотложно (5). Те освен това уведомиха относно проект на кралски декрет относно финансирането на диагностиката на ТСЕ по животните (наричан по-долу „кралският декрет за ТСЕ“). Този проект на кралски декрет бе заведен под номер N 54/04. Белгийските власти посочиха, че този нов проект на кралски декрет е изменение на проекта на кралски декрет, за който Белгия е уведомила през 2001 г. и който е одобрен от Комисията с решение N 21/02 от 13 февруари 2002 г. (6), както и на друг проект, обсъден неофициално с Комисията през 2003 г. Нито един от тези два проекта не е бил обаче реализиран и декретът, за който е изпратено уведомление през 2004 г., представлява тяхното преработване.
(17)
От предоставената от Белгия информация следва, че държавата е покривала, считано от 1 януари 2001 г. (7), разходите за тестове за СЕГ (т.е. разходите за вземане на проби и анализ). Считано от 1 януари 2002 г. разходите за тези тестове са били предварително финансирани от белгийската Служба за помощи и възстановяване (Bureau d’Intervention et de Restitution belge, наричана по-долу „BIRB“) в очакване на политическо решение за постоянна система на финансиране.
(18)
Вследствие на някои забележки, направени от службите на Комисията относно проекта на кралски декрет, за който тя бе уведомена (N 54/04), през май 2004 г. белгийските власти представиха нов проект на кралски декрет, в който се правеше опит да се отговори на забележките, формулирани от Комисията, и се предвиждаше система за заплащане на възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко говедо, което е изпратено за клане, считано от 1 януари 2003 г., и на което трябва да се извърши бърз тест за СЕГ. Белгийските власти заявиха, че тестовете, извършени и предварително финансирани през 2002 г., са били изцяло финансирани чрез непряка държавна помощ, т.е. чрез парафискални такси. От друга страна, белгийските власти посочиха, че сума в максимален размер до 40 EUR на тест е била финансирана, считано от 1 януари 2003 г., посредством парафискални такси. Белгийските власти представиха подробни таблици, описващи разходите за тестовете за СЕГ, считано от 2003 г., и прогноза за финансирането на тези тестове чрез парафискални такси и възнаграждения за услуги. Белгийските власти посочиха, че датите, предвидени за въвеждане на схемата на финансиране, са били 1 юли 2004 г. за възнагражденията за услуги и 1 януари 2005 г. за парафискалните такси.
(19)
Тъй като в проекта на кралски декрет, за който беше изпратено уведомление, се посочва, че вече е отпусната помощ и са събирани такси от 1 януари 2002 г., на 19 юли 2004 г. мярката бе регистрирана като мярка, за която не е изпратено уведомление, под номер NN 45/04. Що се отнася до уведомлението, заведено под номер N 54/04, то бе оттеглено от Белгия.
(20)
От информацията, представена от Белгия през 2004 г., следва, че основната цел е била да се извърши предварително финансиране на тестовете, чиято стойност е трябвало да бъде възстановена по-късно, като идеята е била част от сумата на таксите да се насочи за възстановяване на разходите за предварително финансираните тестове.
(21)
В писмото си от 16 септември 2004 г. белгийските власти говорят за нов проект на кралски декрет, в който идеята за възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко тествано говедо се запазва занапред. Цялата сума, посочена в този нов проект на кралски декрет, беше предназначена да послужи за финансиране на тестовете за СЕГ на говедата, които ще бъдат заклани след влизането в сила на този проект. Възстановяването на сумите над 40 EUR, разрешени от Насоките на Общността за държавна помощ за тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици (8) от 24 декември 2002 г. (наричани по-долу „Насоките за ТСE“), които са били предварително финансирани след 1 януари 2003 г., щеше да бъде предмет на друг проект, който да бъде представен на Комисията и да има за цел възстановяването на тези предварително финансирани суми. Този кралски декрет е приет на 15 октомври 2004 г. (9) и е влязъл в сила на 1 декември 2004 г.
(22)
Съгласно информацията, предоставена от белгийските власти, общият размер на предварително финансираните разходи над максимума от 40 EUR за периода от 1 януари 2003 г. (10) до 30 юни 2004 г. възлиза на 15 237 646 EUR. Според белгийските власти максималният размер от 40 EUR е спазван, считано от 30 юни 2004 г. (11)
(23)
В същото писмо от 16 септември 2004 г. белгийските власти представиха два формуляра с обобщена информация в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1/2004 на Комисията от 23 декември 2003 г. за прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към държавните помощи за малки и средни предприятия, които произвеждат, преработват и търгуват със селскостопански продукти (12).
(24)
Тези две мерки са предмет на две освобождавания под номера XA 53/04 и XA 54/04. Както е посочено в точка 19 и следващите от решението за откриване на официална процедура по разследване, освободената мярка под номер ХА 53/04 включва предварителното финансиране на тестовете за СЕГ (13) с максимален интензитет на помощта 40 EUR на тест и е въведена на 1 януари 2003 г. Правното основание на тази мярка е Законът от 27 декември 2002 г. относно общия бюджет на разходите за 2003 г. Освободената мярка под номер ХА 54/04 предвижда максимален интензитет на помощта 33,38 EUR на тест и е въведена на 15 октомври 2004 г. Тази мярка за помощ е с неопределен срок. Нейното правно основание е Законът от 27 декември 2003 г. относно общия бюджет на разходите за 2004 г.
(25)
В същото писмо от 16 септември 2004 г. и в отговор на въпросите, поставени от службите на Комисията, белгийските власти посочиха, че лабораториите, избрани за извършване на тестовете, трябва да отговарят на много стриктни условия, за да извършват въпросните анализи.
(26)
Скоро след писмата от 14 май 2004 г. и 16 септември 2004 г. белгийските власти изпратиха уведомление за два проекта на кралски декрети относно финансирането на дейностите на Федералната агенция за безопасност на храните в хранителната верига (Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire, наричана по-долу „AFSCA“). Тези мерки са имали за цел въвеждането на такса и на възнаграждение за услуга за дейностите на AFSCA. Те са предмет на Решение C(2005) 4203 от 9 ноември 2005 г. относно държавни помощи N 9/05 и N 10/05 (наричано по-долу „Решението N 9/05 и N 10/05“), посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване. Тези мерки са приети с кралски декрет от 10 ноември 2005 г., определящ таксите, посочени в член 4 от Закона от 9 декември 2004 г. относно финансирането на AFSCA (14), както и с кралски декрет от 10 ноември 2005 г. за възнагражденията за услуги, посочени в член 5 от Закона от 9 декември 2004 г. относно финансирането на AFSCA (15). Тези два кралски декрета са влезли в сила на 1 януари 2006 г. Кралският декрет за таксите предвижда отмяна на кралския декрет от 15 октомври 2004 г., цитиран в съображение 21.
(27)
По-конкретно кралският декрет относно възнагражденията за услуги предвижда задължението кланиците да плащат възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко тествано говедо или еднокопитно животно. Кралският декрет относно таксите предвижда, от своя страна, финансиране на част от тестовете за СЕГ и е възложен за изпълнение на различните сектори. Общата стойност на теста за СЕГ е 44,08 EUR, от които 12 EUR за вземане на проба (които се финансират в рамките на 10,70 EUR от кланицата по силата на кралския декрет относно възнагражденията за услуги и 1,30 EUR от таксата) и 32,08 EUR, които се финансират от таксата, като стойността се плаща пряко на лабораториите от AFSCA. В Решението N 9/05 и N 10/05 Комисията заключи, че финансирането на AFSCA от възнагражденията за услуги не представлява държавна помощ, че финансирането на общите проверки на случаен принцип от фиксираните такси не представлява държавна помощ, че финансирането на част от разходите за тестовете за СЕГ чрез таксите е съвместима държавна помощ и че финансирането на разходите за други тестове/проверки, свързани с производството/предлагането на пазара, е съвместима държавна помощ.
(28)
През декември 2006 г. Комисията изпрати нови въпроси на Белгия относно случая NN 45/04. Тези въпроси бяха свързани по-специално с възстановяването на сумите, изплатени като предварително финансиране след 1 януари 2003 г.
(29)
В отговора си от 22 февруари 2007 г. белгийските власти заявиха, че искат да извършат пълно възстановяване на всички разходи, свързани с анализите за СЕГ, в течение на период от 15 години. На практика посредством новата система за финансиране на AFSCA е създадена система за солидарно възстановяване. Считано от 1 януари 2006 г., всеки оператор заплаща вноска на AFSCA и част от тази такса отива за възстановяване на минали разходи, свързани с предварителното финансиране на тестовете за СЕГ. Всички действащи оператори, които са държали говеда през разглеждания период, участват също във финансирането на тази система.
2.2. Съдържание на жалбите, подадени срещу проекта на кралски декрет за ТСЕ
(30)
Според жалбите във връзка с проекта на кралски декрет за ТСЕ таксата се прилага към всички видове животни, заклани в белгийските кланици, и ще се налага и на вносните продукти. Един жалбоподател твърди, че значителен процент от животните, заклани в белгийските кланици, идва от други държави-членки. Според жалбоподателите таксата представлява дискриминация по отношение на внасяните животни, тъй като тези приходи се използват за възстановяване на разходите за тестове за СЕГ, извършвани на белгийските говеда.
2.3. Съмнения, изразени от Комисията в рамките на откриването на официална процедура по разследване
(31)
Като предварителна стъпка е необходимо да се уточни, че откриването на официалната процедура по разследване се отнася до помощта за финансиране на диагностиката на ТСЕ по животните в Белгия, считано от 1 януари 2001 г., и до механизмите за финансиране на тази помощ, с изключение на помощта, одобрена с решение на Комисията поради съвместимостта ѝ с вътрешния пазар. Конкретно това означава, че помощта, одобрена с Решението N 9/05 и N 10/05 (която се отнася до таксите и възнагражденията за услуги, предназначени за финансиране на AFSCA) няма да бъде оценявана по отношение на съвместимостта ѝ с разпоредбите в областта на държавната помощ, приложими към момента на отпускане на помощта. Настоящото решение се отнася следователно само до помощта за финансиране на тестовете за СЕГ през периода 2001-2006 г. и до нейната система за финансиране, тъй като помощта за тестовете за СЕГ през този период е била предварително финансирана и защото това предварително финансиране е предмет на възстановяване в течение на няколко години.
(32)
С оглед на повече яснота следва да се напомни терминологичната разлика между възнаграждение за услуга и такса: от една страна има дължими суми или възнаграждения за услуги, които покриват разходите за предоставена услуга. В настоящия случай те възлизат на 10,70 EUR и се налагат, считано от 1 декември 2004 г., въз основа на кралския декрет за ТСЕ и след това въз основа на кралския декрет за възнагражденията за услуги, предназначени за финансиране на AFSCA. От друга страна има налози или такси, които се налагат въз основа на кралския декрет от 10 ноември 2005 г., събират се от AFSCA и се дължат от стопанските единици, разположени на белгийска територия и разпределени в 7 сектора (вж. съображение 29 от Решението N 9/05 и N 10/05).
(33)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията установи, че мерките за помощ в полза на финансирането на тестове за СЕГ се финансират и са били финансирани в Белгия чрез субсидии и система за парафискални тежести, състоящи се едновременно от възнаграждения за услуги и от такси. Част от приходите от тези възнаграждения за услуги и такси се насочва, както се твърди, за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете.
(34)
Комисията изтъкна редица проблеми и посочи, че няма достатъчно информация, за да стигне до окончателна оценка на разглежданите мерки: първо, поставя се въпросът за наличие на предимство за получателите на услугите. Всъщност не е ясно дали възнагражденията за услуги за тестовете за СЕГ покриват частта от стойността на тестовете, която не е покрита от съвместима държавна помощ. Не бе известна нито точната стойност на тези тестове, нито източникът на допълнително финансиране, в случай че възнагражденията за услуги се окажат недостатъчни за покриване на общите разходи за тестовете за СЕГ. Не бе установено освен това дали условията, при които AFSCA е предоставяла услугите, са отговаряли на пазарните цени, по-специално поради факта, че белгийските власти не бяха посочили ясно, че подборът на лабораториите е бил извършен чрез открита и прозрачна процедура.
(35)
Второ, не беше ясен механизмът на налозите: по-специално, не бяха ясно определени получателите и вносителите и не беше изяснен механизмът на възстановяване на предварителното финансиране на разходите за тестовете за ТСЕ. Възникнаха допълнителни въпроси във връзка с условията, на които парафискалните такси трябва да отговарят, за да бъдат разглеждани като съответстващи на разпоредбите в областта на държавната помощ, по-специално относно изключването на вносните продукти от парафискалните такси, относно яснотата по въпроса дали изнасяните продукти са облагодетелствани от мярката за помощ, финансирана от таксите, и дали тежестите оказват въздействие върху цената на готовите продукти, доколкото същата се определя от измененията в предлагането и търсенето на свободния пазар.
3. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ БЕЛГИЯ
(36)
Мненията на Белгия в отговор на съмненията, изразени от Комисията в нейното решение за откриване на официална процедура по разследване, бяха получени от Комисията на 27 февруари 2009 г. Те могат да бъдат обобщени по следния начин:
3.1. Квалификация на финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ
(37)
На първо място, Белгия оспорва квалификацията като държавна помощ на финансирането на тестовете за СЕГ, направена от Комисията, поради задължителния характер на тези тестове. Всъщност Белгия твърди, че задължението за извършване на тестовете за СЕГ е възложено с Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (16), с оглед опазване на общественото здраве. В подкрепа на своята теза Белгия цитира две решения (17), в които Съдът на Европейския съюз е постановил, че разходите за проверките, извършени за опазване на общественото здраве, не могат да бъдат разглеждани като компенсация за предоставена услуга и че задължение на властите е да покрият тези разходи. Белгия признава, че въпросните решения се отнасят до свободното движение на стоки, а не до държавната помощ, но счита, че изложените съображения могат да бъдат приложени към областта на държавната помощ.
(38)
От друга страна, Белгия посочва, че тъй като Регламент (ЕО) № 999/2001 не изисква разходите за проверките да бъдат понесени от предприятията, всяка държава-членка може да избере „нормална“ система за финансиране на тестовете за СЕГ. Според Белгия критерият за избирателен характер на държавната помощ трябва следователно да се оценява по отношение на тази нормална система (18). За държавна помощ може да се говори само когато някои сектори или предприятия са облагодетелствани от специално третиране спрямо нормалната система, избрана от Белгия. Според Белгия Комисията, изглежда, счита, че е нормално разходите да бъдат понесени от земеделските производители, което обаче не следва от действащите разпоредби. Ако различни системи на финансиране на тестове за СЕГ могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, това трябва според Белгия да се реши чрез хармонизиране на законодателствата (19), но съвсем не е проблем на държавна помощ. Белгия цитира също решението по делото GEMO (20), но счита, че това не променя нейния подход в конкретния случай. В писмото си от 16 октомври 2009 г. Белгия повтаря, че не е съгласна с квалификацията на финансирането като държавна помощ, направена от Комисията в нейното решение за откриване на официална процедура по разследване. Въпреки това, в дух на сътрудничество, Белгия възприема логиката на Комисията, за да изясни въпросите, повдигнати в решението за откриване на официална процедура по разследване.
3.2. Квалификация на възнаграждението за услуга
(39)
Белгия счита, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо не следва да се счита за държавна помощ.
(40)
Според Белгия за държавна помощ може да става въпрос само когато се дава предимство в полза на едно или повече предприятия. Следователно в рамките на възнаграждението за услуга може да става въпрос за предимство само когато полученото предимство е по-голямо от изплатената сума. Ако част от тестовете за СЕГ се финансира от властите, окончателното предимство в полза на земеделския производител отговаря на стойността на теста след приспадане на изплатеното възнаграждение за услугата.
(41)
Белгия продължава тази линия на разсъждение, като твърди, че в случай на възстановяване това би означавало да се иска по-голямо общо плащане от страна на земеделския производител. В действителност, ако трябва да се възстанови цялата стойност на теста, това би означавало, че в крайна сметка към тази стойност се добавя сумата на възнаграждението за услугата, която е била вече изплатена.
(42)
Белгия подчертава, че в съдебната практика на Съда на Европейския съюз става въпрос за държавна помощ само когато приходите от таксите се използват в полза на специфична група и не облагодетелстват в еднаква степен всички, които са платили такса (21). В разглеждания случай възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо е задължително за икономическите оператори, които участват в производството на говеждо месо. Сумата от 10,70 EUR, използвана за теста, не представлява икономическо предимство за тях и не може следователно да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
(43)
Според Белгия Комисията е следвала подобна линия на разсъждение в Решението N 9/05 и N 10/05. Белгия посочва, че в това решение възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR не е било квалифицирано като държавна помощ (вж. съображение 98 от решението). Подобна е логиката в Решение N 21/02, където част от разходите за тестовете за СЕГ, финансирани частично от таксите на сектора, не са счетени за държавна помощ.
(44)
В писмото си от 16 октомври 2009 г. белгийските власти посочиха, че възнаграждението за услуга се е изплащало от земеделския производител и се е отнасяло до част от стойността на тестовете за СЕГ. В отговор на въпроса на Комисията дали размерът на възнаграждението за услуга отговаря на действителната стойност на услугите, извършени от лабораториите, Белгия отговори, че възнаграждението се е отнасяло само до част от разходите за тестовете за СЕГ, както е посочено в Решението N 9/05 и N 10/05. Разсъжденията на Комисията в същото решение, изложени в съображения 61-66 и стигащи до заключението за равностойност на разходите за предоставените услуги и размера на възнагражденията за услуги, се отнасят до услуги, различни от тестовете за СЕГ. Белгия повтаря, че що се отнася до тестовете за СЕГ, в Решението N 9/05 и N 10/05 се заключава, че услугата под формата на тестове за СЕГ наистина представлява държавна помощ, но че сумата на възнаграждението за услуга (т.е. 10,70 EUR) не представлява помощ и следва да бъде извадена от стойността на тестовете.
3.3. Липса на свръхкомпенсация и съответствие на цените на тестовете с пазарните цени
(45)
Белгия се позовава на точка 132 от Насоките на Общността за държавната помощ в сектора на земеделието и горското стопанство през 2007-2013 г. (22) (наричани по-долу „Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г.“), където е посочено, че 40 EUR на тест представлява„към настоящия момент най-ниската цена, предлагана в Общността“. Считано от юли 2005 г. цените, предлагани от AFSCA, са под 40 EUR. Това показва според белгийските власти, че цените в Белгия съответстват на пазарните цени. В Решението N 9/05 и N 10/05 Комисията признава, че лабораториите са подбирани чрез открити, прозрачни и недискриминационни процедури и че не може да се приеме, че доставчиците на услуги (т.е. лабораториите) получават държавна помощ. Междувременно положението остана непроменено. От друга страна, белгийските власти в областта на конкуренцията извършват понастоящем разследване относно ценови картели между лабораториите в рамките на тестовете за СЕГ. Според белгийските власти това показва ясно, че те не искат по никакъв начин да се заплаща допълнителна цена на лабораториите. В писмото си от 16 октомври 2009 г. белгийските власти посочиха, че ще бъде проучено евентуално картелно споразумение за цените между лабораториите и че това разследване следва по принцип да приключи през първото тримесечие на 2010 г.
3.4. Такса върху вноса и износа
(46)
Белгийските власти посочват, че таксите и възнагражденията за услуги не са били никога прилагани към вноса и износа. Само предприятията, установени в Белгия, са длъжни да заплащат такса и само за говедата, заклани в Белгия и на възраст над 30 месеца, се плаща възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR.
(47)
Белгия подчертава, че Комисията е проучила вече тези мерки в рамките на Решението N 9/05 и N 10/05 и е заключила, че таксите не са дискриминационни спрямо вносните или износните продукти и не противоречат на разпоредбите на Договора.
3.5. Липса на механизъм, чрез който кланиците да прехвърлят възнаграждението за услуга върху производителите или върху други участници на пазара
(48)
Белгийските власти посочват, че кланиците прехвърлят разходите за възнаграждения за услуги върху своите клиенти, както всяко нормално предприятие прехвърля направените разходи върху клиентите си. По този начин това прехвърляне се осъществява чрез нормалните пазарни механизми. От друга страна, фактът на отразяване на разходите за възнаграждението за услуга в отделна позиция във фактурите, издавани на производителите, представлява нормална практика. В това отношение Белгия цитира съображения 93 и 95 от Решението N 9/05 и N 10/05, където критериите, предвидени в точка 25 от Насоките за ТСE, се считат за изпълнени.
3.6. Квалификация на получателите като малки и средни предприятия (наричани по-долу „МСП“)
(49)
Белгия посочва, че всички земеделски производители в Белгия са МСП въз основа на следните обстоятелства: в тях работят по-малко от 250 лица, годишният им оборот не надвишава 40 милиона евро или общият годишен баланс не надвишава 27 милиона евро и 25 % или повече от предприятието не са собственост на друго предприятие или на други предприятия, които не са МСП.
3.7. Мнения относно съвместимостта на помощта през трите периода, определени в решението за откриване на официална процедура по разследване (2001-2003 г.; 2003-2007 г.; след 2007 г.)
(50)
Периодът от 1 януари 2001 г. до 1 януари 2003 г. не изисква особени мнения от страна на Белгия, тъй като самата Комисия е стигнала до заключение за вероятна съвместимост в съображение 80 от решението за откриване на официална процедура по разследване. Белгия посочва все пак, че помощта не е надвишавала 100 % от понесените разходи и е готова да представи допълнителна информация в това отношение, ако е необходимо.
(51)
Белгия изтъква обаче, че тази информация се предоставя само като допълнение, като се има предвид нейното първоначално становище, според което не може да става въпрос за държавна помощ в настоящия случай, тъй като право на Белгия е да избере как да финансира своите тестове за СЕГ.
(52)
Белгия посочва, че през периода от 1 януари 2003 г. до 1 януари 2007 г. не е изплащана помощ, надвишаваща 100 % от стойността на теста. Белгия се позовава на Решението N 9/05 и N 10/05, в което този въпрос е бил вече проучен.
(53)
Що се отнася до периода след 1 януари 2007 г., Белгия не е предоставяла помощ, надвишаваща 40 EUR, тъй като стойността на тестовете е била под 40 EUR.
(54)
В допълнение на своите мнения Белгия представя подробна хронология на мерките, предприети в рамките на финансирането на тестовете за СЕГ. Тъй като тези данни са включени в голямата си част в описателния раздел на настоящото решение, в настоящия раздел хронологията не се възпроизвежда изцяло. Някои елементи ще бъдат все пак представени и по-долу.
(55)
Хронологията на финансирането на тестовете за СЕГ може да бъде представена, както следва:
-
от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г.: финансиране в пълен размер на тестовете от държавата,
-
от 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г.: предварително финансиране на тестовете от BIRB. Общият размер на предварителното финансиране от BIRB възлиза на 67 156 527,65 EUR,
-
от 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г.: предварително финансиране от AFSCA,
-
от 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г.: възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо по силата на кралския декрет от 15 октомври 2004 г., към която е добавено финансиране от AFSCA от резервите на последната и от подлежащия на възстановяване аванс, предоставен ѝ от държавата,
-
след 1 януари 2006 г.: финансиране чрез възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо и такси, наложени на 7 различни сектора (23). Тези такси служат също за възстановяване на разходите за тестовете за СЕГ, които са били предварително финансирани, считано от 1 януари 2002 г. Впоследствие възнаграждението за услуга е било индексирано на 11,07 EUR, считано от 1 януари 2008 г.
(56)
Цените на тестовете за СЕГ са, както следва:
(В евро)
Период
Общи разходи за тестовете (24)
Размер на възнаграждението за услуга
1.1.2001 г. - 31.1.2001 г.
111,81
/
1.2.2001 г.-31.3.2001 г.
89,50
/
1.4.2001 г.-31.12.2001 г.
64,71
/
1.1.2002 г.-15.3.2002 г.
64,74
/
16.3.2002 г.-31.12.2003 г.
63,45
/
1.1.2004 г.-15.1.2004 г.
63,42
/
16.1.2004 г.-30.6.2004 г.
53,88
/
1.7.2004 г.-30.11.2004 г.
43,44
/
1.12.2004 г.-31.12.2004 г.
43,44
10,70
1.1.2005 г.-30.6.2005 г.
43,47
10,70
1.7.2005 г.-31.12.2005 г.
38,62
10,70
1.1.2006 г.-30.9.2006 г.
40,35
10,70
1.10.2006 г.-31.12.2006 г.
39,32
10,70
1.1.2007 г.-31.12.2007 г.
39,35
10,70
1.1.2008 г.-31.12.2008 г.
39,38
11,07
3.8. Отговори на допълнителните въпроси, поставени от Комисията
(57)
В писмото си от 16 октомври 2009 г. Белгия внесе редица уточнения в отговор на въпросите, поставени от Комисията на 24 юли 2009 г. вследствие на мненията, представени от Белгия. На първо място, Белгия потвърди своето становище, според което държавите-членки не са длъжни да изискват от икономическите оператори да покриват разходите за тестовете за СЕГ. Тъй като става въпрос за разходи за опазване на общественото здраве, разходите за проверките, наложени от публичните власти, не могат да бъдат разглеждани като насрещна престация за предоставена услуга и да бъдат наложени на икономическите оператори. Независимо от това, в интерес на сътрудничеството, Белгия предпочита да отговори на въпросите на Комисията, възприемайки логиката на решението за откриване на официална процедура по разследване.
(58)
Относно частта на финансирането от Общността Белгия потвърди, че то действително е включено в съобщените по-рано числени данни.
(59)
След това Белгия посочи, че що се отнася до финансирането през периода от 30 юни 2004 г. до 31 декември 2005 г., то е било извършено от AFSCA от източниците на финансиране, с които последната е разполагала и които е получила от предишните организации, на чиято база е основана. През този период не е имало парафискални такси.
(60)
Комисията бе поставила въпроси относно връзката между сумата от 15 237 646 EUR с тази от 67 156 527,65 EUR, посочена в мненията на Белгия (вж. съображение 55). Белгия отговори, че сумата от 15 237 646 EUR е включена изцяло в тази от 67 156 527,65 EUR. От друга страна, белгийските власти проявиха готовност да направят изчисления за проверка на точността на посочената сума.
(61)
Относно възнагражденията за услуги Белгия посочи, че те са били за сметка на земеделските производители и не могат да представляват държавна помощ. Белгия се позовава в това отношение на Решението N 9/05 и N 10/05, в което е посочено, че само 33,38 EUR от общата цена, възлизаща на 44,08 EUR, представляват държавна помощ. Сумата от 10,70 EUR не представлява помощ и затова е била извадена от цената на теста при оценката на съвместимостта с максималния интензитет от 40 EUR на тест.
(62)
За всеки случай Белгия твърди, че единствената разлика със системата, одобрена от Комисията в Решението N 9/05 и N 10/05, е индексирането на размера на възнаграждението за услуга, който от 10,70 EUR е станал 11,07 EUR.
(63)
В писмото си от 1 декември 2009 г. Белгия коригира числените данни, представени по-рано относно броя на извършените тестове. Тя посочи, че тези числени данни заменят дадените по-рано в писмата преди и след решението за откриване на официална процедура по разследване.
(64)
Тези изменения се основават на факта, че отчетеният по-рано брой на взетите проби е бил погрешен. Всъщност първите изчисления са се основавали на теоретичния брой от 3 проби на час, докато в действителност на място са били вземани 12 проби на час. Това увеличение на броя на тестовете на час е довело до по-ниска стойност на всяко вземане на проба, което се е отразило и на общата стойност на един тест, тъй като в стойността на тестовете влиза почасова ставка, която се оказва намалена поради по-големия брой вземания на проби за един час. Освен това общият брой на закланите животни през 2003 и 2004 година бе по-малък в сравнение с числените данни, представени по-рано. Числените данни, посочени в писмото на Белгия от 1 декември 2009 г., са данните за броя на говедата, заклани за консумация от човека, които са съобщени на Комисията за 2003 и 2004 година.
(В евро)
2003 г.
Лабораторни разходи
Почасова ставка: ветеринари
Разходи за вземане на проба
Разходи за тестов комплект
Общо разходи
Интервенция
над 40 EUR/тест
януари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
февруари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
март
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
април
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
май
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
юни
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
юли
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
август
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
септември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
октомври
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
ноември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
декември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(В евро)
2004 г.
Лабораторни разходи
Почасова ставка: ветеринари
Разходи за вземане на проба
Разходи за тестов комплект
Общо разходи
Интервенция
над 40 EUR/тест
1-15 януари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16-31 януари
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
февруари
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
март
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
април
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
май
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
юни
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
юли
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
август
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
септември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
октомври
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
ноември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
декември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Въз основа на таблицата, дадена към съображение 64, Белгия заключи, че, считано от 1 юли 2004 г., общите разходи за тестовете за СЕГ са под 40 EUR.
(66)
На това основание белгийските власти предоставиха също корекция на таблицата, предоставена преди откриването на официалната процедура по разследване и поместена в съображение 25 от решението за откриване. Последните представени числени данни са реални цифри, а не прогнози, както е било преди това. От тази информация следва, че общият размер на предварителното финансиране възлиза не на 15 237 789,90 EUR, каквато е била първоначалната прогноза, а на 6 619 810,74 EUR.
Период
Цена на теста (EUR)
Брой на тестовете
Общо (EUR)
1.1.2003 г.-
15.1.2004 г.
Непряка държавна помощ
40,00
373 550
14 942 015,90
Стойност на теста 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Общо
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004 г.-
30.6.2004 г.
Непряка държавна помощ
40,00
160 551
6 422 043,10
Такси
22,02
160 551
860 286,19
Общо
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003 г.-
30.6.2004 г.
Общ предварително финансиран бюджет над максималната сума от 40 EUR
6 619 810,74
(67)
Белгия посочва също, че ако разследването на белгийските власти в областта на конкуренцията установи, че цените на тестовете за СЕГ, извършвани от лабораториите, са били завишени в резултат на евентуално неправомерно картелно споразумение между лабораториите, тя поема задължението да възстанови надплатената част от цената, ако е необходимо и чрез започване на съдебни процедури пред компетентните съдилища.
(68)
В писмото си от 6 април 2011 г. белгийските власти потвърдиха, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR е било предназначено само за заплащане на теста за СЕГ от получателя, който действително се е ползвал от него в този момент, а не служи за възстановяване на предварителното финансиране на извършени преди това тестове за СЕГ.
(69)
В същото писмо от 6 април 2011 г. белгийските власти посочиха, че общият размер на предварителното финансиране от BIRB е 67 156 527,65 EUR. AFSCA е възстановила част от тази сума, както следва:
Възстановени от AFSCA:
2005 г.
4 477 102 EUR
2006 г.
4 477 102 EUR
2007 г.
Няма възстановяване (удължаването на срока е поискано и получено при плащане на лихви)
2008 г.
194 901 EUR (лихви върху отложеното възстановяване)
От 2008 г. насетне
Без възстановяване на BIRB - Рамков закон от 22.12.2008 г.
Остават за възстановяване
58 202 323 EUR
(70)
Белгия посочи, че правителството е решило да спре възстановяването на предварителното финансиране на BIRB, така че получените суми ще бъдат включени в положителното салдо на AFSCA. Това салдо следва да се разглежда като възстановяване на разходите за тестовете за СЕГ.
(71)
Относно заплащането от производителя на разходите за тестовете за СЕГ Белгия потвърди, че няма специален режим, задължаващ кланиците да фактурират на производителя сумата на възнаграждението за услуга за теста за СЕГ, но че това се прави по тяхна инициатива. Белгия представи няколко примера на фактури, откъдето се вижда ясно, че фактурирането на сумата на възнаграждението за услуга е направено като отделна позиция във фактурите. Става въпрос за документ за покупка, който кланицата издава на производителя и в който сумата на възнаграждението за услуга е извадена от общата сума, платима от кланицата на производителя за покупката на животното. Според Белгия това е доказателство, че производителят е този, който в крайна сметка заплаща теста за СЕГ на AFSCA.
(72)
В последното си писмо от 25 май 2011 г. белгийските власти посочиха, че размерите на помощта могат да бъдат предмет на кумулативно прилагане на минималната помощ, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството (25), и на съвместимата помощ от 40 EUR на тест за периода, през който регламентът е бил в сила.
4. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
(73)
В рамките на настоящата процедура Комисията не получи мнения от трети заинтересовани страни.
5. ОЦЕНКА
5.1. Преценка на наличието на помощ
(74)
Като предварителна стъпка Белгия посочи в мненията си относно решението за откриване на официална процедура по разследване, че според нея разходите за тестовете за СЕГ са финансирани от държавите-членки поради задължителния им характер и че няма общностна разпоредба, която да изисква разходите за проверките да се поемат от предприятията. От друга страна, Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. и практиката на Комисията ясно сочат, че различните равнища на разходите за тестовете може да предизвикат нарушаване на конкуренцията и че повечето държави предоставят помощ за покриване на цената на тестовете, следователно е необходимо регламентиране на интензитета, с цел да бъде ограничено нарушаването на конкуренцията, предизвикано от тази помощ. По-специално в Насоките за ТСE е ясно посочено, че помощта, предоставяна от държавите, създава рискове от нарушаване на конкуренцията. В точка 24 от Насоките за ТСE например се определя, че „считано от 1 януари 2003 г., по отношение на задължителните изследвания за СЕГ, извършвани при говеда, заклани за консумация от хората, общият размер на пряката и непряката публична помощ, включително плащанията от Общността, не може да надхвърля общо 40 EUR на тест. Задължението за извършване на изследвания може да се основава на общностното или националното законодателство.“ Тези насоки бяха представени на държавите-членки, които бяха призовани да предприемат подходящи мерки и да приведат своите режими в съответствие с тези насоки. Освен това в Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. квалификацията на тестовете за СЕГ като държавна помощ е изложена в точка 132, буква е) и следващите. От друга страна е важно да се подчертае, че Решението N 9/05 и N 10/05, където част от финансирането на тестовете за СЕГ е квалифицирано като помощ, не бе обжалвано от белгийските власти, което косвено означава, че белгийските власти са приели тази квалификация на помощта за финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ.
(75)
От гореизложеното може да се направи изводът, че оспорването от страна на Белгия на квалификацията на помощта за финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ поради задължителния характер на тези тестове е неоснователно, като се имат предвид приложимите и прилагани от дълги години разпоредби.
(76)
Следователно Комисията разглежда въпросните мерки в светлината на член 107 от ДФЕС. Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че с изключение на дерогациите, предвидени от Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(77)
За да попадне дадена мярка в обхвата на приложение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва да са изпълнени едновременно следните четири условия: 1. мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси и да може да бъде приписана на държавата; 2. трябва да се отнася избирателно за определени предприятия или производствени сектори; 3. трябва да осигурява икономическо предимство на предприятията получатели; 4. трябва да засяга търговията в рамките на Съюза и да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията.
(78)
В следващите съображения тези четири критерия ще бъдат приложени към мерките, които биха могли да представляват държавна помощ.
(79)
Както е посочено в съображение 55, за финансиране на разходите за тестовете за СЕГ са използвани различни системи на финансиране. В рамките на проучването на критерия за наличие на държавни ресурси, настоящото решение разграничава различните начини на финансиране на тестовете за СЕГ.
5.1.1. Наличие на държавни ресурси
5.1.1.1. От 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г.
(80)
През периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г. разходите за тестовете за СЕГ са били финансирани изцяло от държавата. Няма съмнение, ч в този случай става въпрос за финансиране чрез използване на държавни ресурси.
5.1.1.2. От 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г.
(81)
През следващия период, т.е. от 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г., тестовете са били предварително финансирани от BIRB, в очакване на структурно решение за финансирането на тестовете. BIRB е държавна федерална структура с юридическа правосубектност, създадена след преобразуване на предишната Белгийска служба за икономика и земеделие (Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture, OBEA) и отдел „Земеделие“ на предишната Централна служба за квоти и лицензи (Office Central des Contingents et Licences, OCCL). Това е парадържавна агенция от категория В, подчинена на министъра на земеделието и средните класи. BIRB е разплащателна агенция, одобрена в рамките на общата селскостопанска политика и финансирана от ФЕОГА (26). Тя може освен това да бъде натоварвана със задачи, произтичащи от селскостопанската политика на федералното правителство или на регионалните правителства. За да може да балансира своя административен бюджет, BIRB разполага с държавна субсидия, вписана в бюджета на нейните правомощия за надзор на федерално равнище (Service public fédéral Économie) (Държавна федерална служба „Икономика“), и с някои собствени приходи (приходи от някои възнаграждения за услуги и от ограничени инвестиции). С оглед на гореизложеното финансирането чрез използване на BIRB представлява финансиране от държавни ресурси.
5.1.1.3. От 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г.
(82)
От 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г. тестовете са били предварително финансирани от AFSCA. Според съществуващите тогава законодателни разпоредби (т.е. основно Закона от 4 февруари 2000 г. относно създаването на AFSCA (27) AFSCA се финансира по-специално от различни приходи, като дължими суми, такси и възнаграждения за услуги, административни глоби, случайни приходи, дарения, завещания и пр. (28) AFSCA е държавна структура с юридическа правосубектност, класифицирана в категория А, предвидена от Закона от 16 март 1954 г. относно контрола на някои органи от обществен интерес (29). От изложените съображения следва, че финансиранията, предоставени от AFSCA, представляват държавни ресурси и че отпускането им се решава от публичните власти, тъй като AFSCA е подчинена йерархично на министъра, отговарящ за общественото здраве.
5.1.1.4. От 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г.
(83)
Що се отнася до периода от 1 декември 2004 г. (дата на влизане в сила на кралския декрет от 15 октомври 2004 г.) до 31 декември 2005 г. (дата на влизане в сила на кралските декрети от 10 ноември 2005 г.), тестовете за СЕГ са били финансирани чрез възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо, към което е добавено финансиране от AFSCA от резервите на последната и от подлежащия на възстановяване аванс, предоставен на агенцията от държавата.
(84)
Частичното финансиране, осъществено от AFSCA и произхождащо от нейните собствени средства, представлява държавен ресурс (вж. съображение 82).
(85)
Що се отнася до това, дали възнагражденията за услуги представляват държавни ресурси, може да става дума за държавни ресурси, ако се окаже, че възнагражденията за услуги не покриват изцяло действителната стойност на услугите, която имат за цел да възстановят. В действителност, ако няма съответствие между стойността на предоставената услуга и възнаграждението за услугата, излишъкът представлява държавен ресурс, с който може да разполага държавната структура, на която е изплатено това възнаграждение. Ето защо е важно да се провери дали възнагражденията за услуги, изплатени на AFSCA за тестовете за СЕГ, представляват плащания за услугите на AFSCA, които действително са предоставени на предприятията, и дали те са били определяни на базата на пазарната цена (вж. съображение 54 от решението за откриване на официална процедура по разследване). Този въпрос е обсъден по-долу при разглеждането на понятието за предимство.
5.1.1.5. След 1 януари 2006 г.
(86)
Що се отнася до периода след влизането в сила на кралските декрети от 10 ноември 2005 г., т.е. до периода, започнал на 1 януари 2006 г., следва да се проучи дали възнагражденията за услуги и таксите, определени от тези декрети, представляват държавни ресурси. Този въпрос бе вече проучен в рамките на Решението N 9/05 и N 10/05. В съображение 44 от него бе посочено, че по принцип таксите представляват държавни ресурси и че възнагражденията за услуги може да представляват държавни ресурси, ако се окаже, че тези възнаграждения не покриват изцяло действителната стойност на услугите, която имат за цел да възстановят. В случая с тестовете за СЕГ същите са финансирани отчасти чрез възнаграждения за услуги и отчасти - чрез такси. В Решението N 9/05 и N 10/05 се заключава, че финансирането на част от стойността на тестовете за СЕГ посредством възнаграждения за услуги не представлява държавна помощ и че финансирането посредством такси е съвместима държавна помощ. Както е посочено в съображение 34 от решението за откриване на официална процедура по разследване, помощта, одобрена с решение на Комисията, не е предмет на настоящото решение и следователно няма да бъде проучвана отново тук.
(87)
От друга страна, в светлината на информацията, предоставена от Белгия след откриването на официалната процедура по разследване, се оказа, че приходите от таксите са били отчасти използвани през 2005 г. и 2006 г. за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете за СЕГ, надвишаващо 40 EUR през периода от 1 януари 2003 г. до 1 декември 2004 г. Това обаче не беше посочено в Решението N 9/05 и N 10/05. Следователно част от таксите е служила за финансиране на тестовете за СЕГ, извършени през периода от 1 януари 2003 г. до 1 декември 2004 г., като целта е била да бъдат възстановени солидарно от земеделските производители предварително финансираните разходи за задължителните тестове за СЕГ над максималния размер от 40 EUR.
(88)
Насочването на част от приходите от тези такси за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете не променя по никакъв начин квалификацията им като държавни ресурси, дадена в Решението N 9/05 и N 10/05.
5.1.2. Избирателно предимство за дадено предприятие
(89)
При разследването за наличие на предимство е важно да се направи разлика между мерките, финансирани чрез държавни ресурси, включително такси, от една страна, и мерките, финансирани чрез възнаграждения за услуги, от друга страна.
(90)
Относно мерките, финансирани чрез държавни ресурси, включително такси, Комисията винаги е считала (30), че ако държавата финансира разходите за задължителните проверки, свързани с производството или пускането на пазара на продукти, това следва да се разглежда като избирателно предимство за предприятията (31). В действителност държавата е облекчила тежести, които обикновено са включени в бюджета на дадено предприятие. От гореизложеното може да се заключи, че земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на тестове за СЕГ по силата на действащото през разглеждания период законодателство, осъществяват стопанска дейност и са се възползвали от държавна помощ чрез финансирането на тестовете за СЕГ от държавата, считано от 1 януари 2001 г.
(91)
Доводите, изложени от Белгия (вж. съображение 37 и следващите), че финансирането на тестовете за СЕГ е наложено с цел опазване на общественото здраве и че държавата-членка е тази, която избира нормалната система за финансиране на тестовете за СЕГ, не могат да бъдат приети поради основанията, посочени в съображение 74. В по-специфичния контекст на оценката на избирателността, Белгия изтъква довода, че за избирателност може да се говори само когато някои сектори или предприятия са облагодетелствани от специално третиране спрямо нормалната система. Фактът, че са налице разлики между отделните държави-членки относно финансирането на тестовете за СЕГ и че това може да доведе до нарушаване на конкуренцията, според Белгия не е въпрос на държавна помощ, а на хармонизиране на законодателствата.
(92)
Този довод обаче не може да бъде приет. Както е посочено в Решението N 9/05 и N 10/05, критерият за избирателност е изпълнен, когато предимството се дава само на някои предприятия или на даден сектор на дейност. В конкретния случай, на национално равнище финансирането на тестовете за СЕГ от държавата облагодетелства само един определен сектор, а именно сектора за отглеждане на животни, подлагани на тестове за СЕГ. На общностно равнище финансирането на тестовете за СЕГ в полза на белгийските предприятия от държавата или посредством държавни ресурси дава на тези предприятия предимство спрямо техните конкуренти от други държави, в които финансирането на задължителните тестове за СЕГ не се поема от държавата, нито от държавни ресурси. В преамбюла към Насоките за ТСE (точки 8 и 9) ясно е посочено, че извършваното хармонизиране, задължаващо сектора да покрие разходите, е бавно и че Комисията е решила поради това да поясни и да измени своята политика в областта на държавната помощ по отношение на разходите, породени от тестовете за СЕГ. Точка 24 от Насоките за ТСE определя от своя страна, че задължението за извършване на изследвания може да се основава на общностното или на националното законодателство. В тази точка е посочено ясно, че няма общностно хармонизиране по отношение на задължението за извършване на тестовете, което ще рече, че това може да доведе и до избирателна помощ, поставяща в по-благоприятно положение предприятията в определена държава-членка. В заключение, мерките, финансирани посредством използване на държавни ресурси, в това число такси, дават избирателно предимство на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти от говеда, подложени задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство, тъй като намаляват разходите на тези получатели. Тези предимства не се предоставят чрез преки плащания, а чрез поемане на разходите за тестовете за СЕГ от страна на публичните власти, заплащащи пряко стойността на тестовете на лабораториите, които ги извършват по искане на кланиците и фактурират разходите на AFSCA.
(93)
Относно мерките за помощ, финансирани чрез възнаграждения за услуги, е важно да се провери дали чрез тези възнаграждения се предоставя предимство. Както е посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване (в съображения 61 и 62), може да става дума за предимство само ако тези възнаграждения за услуги са по-малки от реалните разходи за услугите, действително предоставени от AFSCA на икономическите оператори. Важно е също да се провери дали таксите представляват плащания за услугите на AFSCA, действително предоставени на предприятията. По-конкретно, въпросът е да се разбере дали е било дадено предимство на кланиците и производителите, които са платили възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо през периода от 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г., и дали същите действително са се възползвали от услугите, предоставяни от AFSCA.
(94)
Белгийските власти посочиха в отговора си на решението за откриване на официална процедура по разследване, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо е било единственият източник за финансиране на AFSCA за покриване на разходите за тестовете за СЕГ, с изключение на резервите на AFSCA и подлежащия на възстановяване аванс, предоставен от държавата. Заплащането на възнаграждението за услуга се извършва от кланиците. Белгийските власти заявиха, че кланиците не са били правно задължени да фактурират сумата на възнаграждението за услуга на своите клиенти, но че практиката на кланиците е да фактурират разхода за възнаграждението за услуга на производителите като отделна позиция. Това бе доказано от Белгия чрез няколко примера на фактури, откъдето се вижда ясно, че кланиците фактурират на производителите сумата на възнаграждението за услуга като отделна позиция. Според Белгия не е необходимо формално регламентиране на начина, по който кланиците прехвърлят на производителите или на други евентуални получатели на услугите изплащаното от тях възнаграждение за услуга, тъй като този разход се фактурира на производителите подобно на други разходи, възникващи при клането и фактурирани на производителите.
(95)
От гореизложеното може следователно да се заключи, че съмнението, изразено при откриването на официална процедура по разследване в съображение 44, че таксата за кланиците е значително по-висока, отколкото за други получатели на услугата, бе разсеяно от представената от Белгия информация относно фактурирането на производителите на това възнаграждение за услуга.
(96)
Колкото до въпроса дали цената на тестовете за СЕГ е пазарната цена, Белгия заяви пред Комисията, първо, че от юли 2005 г. цените, предлагани от AFSCA, са под 40 EUR, докато в Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. се посочва 40 EUR като най-ниската цена, предлагана в Общността по същото време. Това показва, че цените съответстват на цените, практикувани другаде в Европа през определения период. Второ, Белгия отговори на решението за откриване на официална процедура по разследване, че положението е същото, като положението, разглеждано в Решението N 9/05 и N 10/05, което заключи, че определянето на доставчиците на услуги е извършено чрез прозрачни и недискриминационни процедури (вж. съображение 82 от Решението N 9/05 и N 10/05). Трето, Комисията взема предвид поетия от Белгия ангажимент да предприеме всички възможни правни мерки, за да бъдат възстановени надплатените суми за цените на тестовете, в случай че разследванията на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията, установят неправомерно картелно споразумение между лабораториите, което е довело до завишаване на цените на тестовете. Въз основа на тези съображения Комисията заключи, че възнагражденията за услуги не могат да се разглеждат като държавни ресурси, тъй като възнагражденията за услуги, изплатени на AFSCA за тестовете за СЕГ, представляват плащания за услугите на AFSCA, които действително са предоставени на предприятията, и са били определяни на базата на пазарната цена.
(97)
Може да се заключи, в съответствие с Решението N 9/05 и N 10/05, че чрез възнаграждението за услуга не е предоставено предимство нито на кланиците, нито на производителите, тъй като то представлява заплащане за услуга, от която се е ползвал дължащия възнаграждението, и тъй като цената на теста е определена на базата на пазарната цена. Това заключение позволява също да се заключи, че липсва финансиране чрез използването на държавни ресурси, тъй като цената на теста съответства на пазарната цена.
5.1.3. Нарушаване на конкуренцията и последици за търговията в Съюза
(98)
По отношение на останалите условия за прилагане на член 107, параграф 1 от ДФЕС мярката може да окаже въздействие върху позицията на Белгия в този сектор (32). Тъй като белгийските предприятия действат на силно конкурентен международен пазар, мярката нарушава или има опасност да наруши конкуренцията (33) и засяга търговията между държавите-членки.
5.1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(99)
В светлината на гореизложеното Комисията смята, че финансирането на тестовете за СЕГ чрез използване на такси и други държавни ресурси, като посочените по-горе, е предимство, финансирано от държавни ресурси. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като поставя в по-благоприятно положение определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Предимството се предоставя на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС. От друга страна, онази част от тестовете за СЕГ, които се финансират от възнаграждения за услуги, не представляват помощ, тъй като изплащащите възнаграждението за услуга получават услуги, доставени на пазарна цена.
5.2. Неправомерност на помощта
(100)
След 1 януари 2001 г. белгийските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС относно мерките за помощ, състоящи се във финансирането на тестовете за СЕГ. Помощта, попадаща в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1/2004, е освободена от задължението за уведомяване, ако спазва условията, предвидени в същия регламент. Следователно ако не са спазени посочените условия, тя е неправомерна.
5.3. Финансиране на помощта
(101)
По отношение на държавната помощ, финансирана частично чрез парафискална такса, тоест чрез таксата, Комисията трябва да проучи финансираните чрез помощта дейности, както и финансирането на самата помощ. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на дадена държавна помощ с вътрешния пазар би направила несъвместима и самата помощ, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(102)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавната помощ, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че да бъдат неразделна част от тази мярка (34). За да може дадена такса или част от такса да се счита за неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта съгласно приложимата национална правна уредба, в смисъл че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта (35). Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (36) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (37).
(103)
Необходимо е следователно да се проучи дали таксата, събирана от 1 юли 2004 г., отговаря на критериите, изложени в съображение 102, като се държи сметка за правните инструменти, приложими през различните периоди. Финансираната помощ е била предмет на освобождаване, но това освобождаване не включва системата на финансиране на помощта, така че трябва да се провери правомерността на системата на финансиране през целия разглеждан период.
5.3.1. От 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г.
(104)
През този период помощта е предварително финансирана от AFSCA и чрез възнаграждения за услуги по силата на кралския декрет от 15 октомври 2004 г. (последните не са обаче част от настоящия раздел, тъй като не става въпрос за помощ - вж. съображение 97). Следва да се провери дали системата на финансиране е неразделна част от мярката за помощ. От действащото законодателство не следва, че има задължителна връзка в предназначението между начина на финансиране на AFSCA и финансирането на тестовете за СЕГ, нито че приходите от таксата са насочвани непременно за финансиране на помощта. В действителност Законът от 4 февруари 2000 г. относно създаването на AFSCA предвижда различни източници на финансиране на AFSCA (вж. съображение 82). Освен това не може да се заключи, че приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта, тъй като тестовете са финансирани едновременно от възнагражденията за услуги и от AFSCA за надплатената сума. Следователно размерът на помощта, изплатена от AFSCA, варира в зависимост от цената на тестовете, а не в зависимост от таксите, плащани на AFSCA. В заключение, няма задължителна връзка в предназначението между приходите от таксите и възстановяването на предварителното финансиране.
5.3.2. След 1 януари 2006 г.
(105)
Считано от тази дата въпросът за таксите е уреден с кралския декрет относно таксите за финансиране на AFSCA. С Решението N 9/05 и N 10/05 беше проучена системата на финансиране посредством такси и беше достигнато до заключението, че начинът на финансиране на част от разходите, свързани с тестовете за СЕГ, не дискриминира вносните или износните продукти и не противоречи на разпоредбите на Договора (38). Както е посочено в съображение 31, настоящото решение не се отнася до мерките, които са одобрени по-рано. Независимо от това, тъй като Белгия посочи, че част от таксите е служила, считано от 1 януари 2006 г., за възстановяване на предварителното финансиране на предходните тестове за СЕГ, Комисията е в правото си да проучи системата на финансиране, доколкото таксите финансират възстановяването на предварителното финансиране на тестовете за СЕГ.
(106)
Белгия посочи, че системата на финансиране не се е променила, с изключение на индексирането на възнаграждението за услуга. Единственият променен елемент е използването на приходите от такси за възстановяване на предварителното финансиране на разходите за СЕГ през 2006 г.
(107)
Колкото до въпроса дали това финансиране е неразделна част от мярката за помощ, отговорът е отрицателен. Насочването на таксите след 2006 г. за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете не е повлияло на размера на отпуснатата помощ. Освен това белгийските власти посочиха, че системата на възстановяване е система за солидарно възстановяване, при която всеки оператор заплаща вноска на AFSCA, като една част от тази такса отива за възстановяването на миналите разходи, свързани с предварителното финансиране на тестовете за СЕГ. Всички действащи оператори, които са държали говеда през разглеждания период, участват също във финансирането на тази система, но те не са единствените, които плащат такси. Следователно Комисията заключава, че финансирането на помощта не е неразделна част от разглежданата мярка за помощ.
5.4. Оценка на съвместимостта на мерките за помощ
(108)
Когато помощта представлява държавна помощ и попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, целесъобразно е да се проучи дали тя може да се счита за съвместима с вътрешния пазар по силата на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(109)
С оглед на разглежданата мярка може да е приложим само член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, който предвижда, че като съвместими с вътрешния пазар могат да се приемат помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(110)
По силата на точка 23.3 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделския сектор (39) за периода 2000-2006 г. (наричани по-долу „Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г.“) и на Известието на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на незаконосъобразната държавна помощ (40) всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (41) трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента на предоставяне на помощта. През 2002 г. Комисията прие Насоките за ТСE. Тези Насоки бяха в сила от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г. (42) В точка 44 от Насоките за ТСE се определя, че с изключение на случаите, отнасящи се по-специално до тестовете за СЕГ, неправомерната помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 ще бъде проучвана в съответствие с правилата и насоките, приложими към момента на предоставяне на помощта. Тъй като помощта е била предоставена през периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2005 г., Насоките за ТСE представляват подходящата рамка за проучването на тази помощ.
(111)
В съответствие с точка 194, буква в) от Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г., Комисията няма да прилага вече Насоките за ТСE, считано от 1 януари 2007 г., освен за неправомерната помощ, определена в точка 43 и следващите от Насоките за ТСE.
(112)
В зависимост от приложимостта на различните правни разпоредби могат да бъдат обособени два периода.
5.4.1. Период от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г.: приложимост на точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., на които се позовава точка 45 от Насоките за ТСE
(113)
Точка 45 от Насоките за ТСE предвижда, че относно неправомерната държавна помощ, имаща за цел да покрие разходите, свързани с тестовете за СЕГ, и отпусната преди датата на влизане в сила на Насоките за ТСE (т.е. 1 януари 2003 г.), Комисията ще оценява съвместимостта на тази помощ в съответствие с точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г. и със своята практика от 2001 г. насетне да приема такава помощ в размер до 100 %.
(114)
В съответствие с точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., за да бъде разглеждана като съвместима:
-
мярката трябва да се вписва в рамките на съответна програма на общностно, национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или ликвидиране на въпросната болест (точка 11.4.2),
-
мярката трябва да бъде насочена към предотвратяване или обезщетение, или към комбинация от двете (точка 11.4.3),
-
мярката трябва да бъде съвместима както с целите, така и със специфичните разпоредби, предвидени от ветеринарното и фитосанитарното законодателство на Общността (точка 11.4.4),
-
интензитетът на помощта не следва да превишава 100 % от приемливите разходи (точка 11.4.5).
Когато помощта се предоставя в рамките на общностни и/или национални, и/или регионални схеми за помощ, Комисията ще изисква да се представи доказателство, че няма риск от прекомерни обезщетения поради евентуално натрупване на мерки, предвидени от няколко схеми за помощ. Когато дадена общностна помощ бъде одобрена, трябва да се посочат датата и данните на съответното решение на Комисията.
(115)
По отношение на първите три условия още решението за откриване на официална процедура по разследване заключи, че те са изпълнени (вж. съображение 80 на посоченото решение за откриване). Белгийските власти потвърдиха впрочем този подход в своите мнения относно решението за откриване на официална процедура по разследване. В действителност СЕГ е заразна болест и представлява заплаха за здравето на човека. Става въпрос за болест по животните, чието първично огнище трябва да бъде обявено пряко пред Комисията и пред другите държави-членки (43). Целта на мярката за помощ е да се бори срещу СЕГ чрез изследване на закланите и на мъртвите животни. Компенсацията на разходите, понесени от земеделските производители, трябва да гарантира, че мерките се прилагат ефективно. Всички мерки се вземат в съответствие с общностното право или са препоръчани от него (44).
(116)
По отношение на четвъртото условие информацията, предоставена от Белгия, посочва финансиране на тестове за СЕГ в размер, вариращ през този период от 111,81 EUR до 63,45 EUR (вж. съображение 56). Тези разходи включват лабораторния анализ, разходите за вземане на проби от ветеринар и стойността на тестовия комплект. Комисията счита, че тези разходи са в съответствие с посочените в точка 11.4.5 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., които наред с другите, посочват като действителни разходи санитарния контрол, тестовете и други мерки за диагностика.
(117)
В заключение помощта, предоставена през периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г., е съвместима.
5.4.2. Период от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2005 г.: приложимост на точка 21 и следващите от Насоките за ТСE
(118)
В съответствие с точка 23 от Насоките за ТСE Комисията реши да продължи да разрешава помощи, които покриват до 100 % от разходите, свързани с тестовете за СЕГ, съгласно принципите, изложени в точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. (вж. съображение 114).
(119)
Освен това съгласно Насоките за ТСE трябва да са изпълнени и следните условия:
-
считано от 1 януари 2003 г., по отношение на задължителното изследване за СЕГ на говедата, заклани за консумация от човека, помощта, в това число плащанията от Общността, не може на надвишава 40 EUR на тест (вж. точка 24 от Насоките за ТСE),
-
държавната помощ за покриване на разходите за тестове за СЕГ се изплаща на оператора на мястото, където трябва да се вземат проби за тестовете. Ако помощта се изплаща на лабораториите, трябва да се докаже, че цялата сума на помощта се предоставя на оператора (точка 25 от Насоките за ТСE).
(120)
Както е посочено в съображения 115 и 116, четирите условия, съдържащи се в Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., са изпълнени.
(121)
Във връзка с условието, отнасящо се до максималния размер от 40 EUR на тест, Комисията отбелязва, че този максимален размер е бил надвишен през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. Според информацията, предоставена от Белгия, общата сума на това надвишаване през този период е възлизала на 6 619 810,74 EUR. Считано от 1 юли 2004 г. общите разходи за теста са над 40 EUR (вж. съображение 64). Белгийските власти посочиха, че тези суми включват националните плащания и плащанията от Общността (вж. съображение 58).
(122)
Относно условието, че помощта трябва да се изплаща на оператора на мястото, където се вземат проби за тестовете, и че ако помощта се изплаща на лабораториите, трябва да се докаже, че цялата сума на държавната помощ се предоставя на оператора (точка 25 от Насоките за ТСE), Комисията заключи, че това условие е изпълнено.
(123)
Както е посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване, белгийските власти заявиха, че разходите за тестовете за СЕГ се изплащат пряко на лабораториите. Операторите не трябва да плащат никакви лабораторни разходи за тестовете за СЕГ, извършвани на говедата. Тази оценка съответства на това, което беше решено за аналогичната система в Решението N 9/05 и N 10/05 (съображение 95). Както вече бе посочено, единственият разход, прехвърлен върху производителите, е този за възнаграждението за услуга (вж. съображение 93 и следващите), но тази част от финансирането на теста за СЕГ не представлява помощ. Следователно на оператора се предоставя целият размер на помощта.
5.4.3. След 1 януари 2006 г.
(124)
Относно периода след 1 януари 2006 г. Комисията се позовава на Решението N 9/05 и N 10/05, тъй като настоящото решение няма за цел да се връща към помощта, одобрена в посоченото решение.
5.4.4. Заключение
(125)
В заключение, помощта, предоставена за финансирането на тестовете за СЕГ, която надвишава размера от 40 EUR на тест през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. и чиято обща сума възлиза на 6 619 810,74 EUR, е несъвместима с вътрешния пазар.
5.5. Възстановяване на предварително финансирания бюджет
(126)
Както бе посочено по-горе, тестовете са били финансирани чрез държавни ресурси за сумата над максимума от 40 EUR на тест през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г.
(127)
Белгия реши да извърши възстановяване на тази надплатена сума посредством таксите, събирани за финансирането на AFSCA след 1 януари 2006 г., което първоначално беше разсрочено за период от 15 години, но изоставено по-късно. Според белгийските власти причината за този общ подход е трудността да се осъществи на практика възстановяване поотделно от операторите, тъй като някои от тях са починали или са прекратили дейността си.
(128)
В последващо писмо от 6 април 2011 г. белгийските власти посочиха, че през периода 2005-2006 г. AFSCA е предприела възстановяване посредством средства на AFSCA.
(129)
Предложената система на възстановяване не съответства обаче на изискванията в областта на възстановяването на неправомерна и несъвместима помощ. В действителност, според съдебната практика възстановяването има за цел да възстанови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на съответната помощ. Целта за възстановяване на предходното състояние е постигната, когато неправомерната и несъвместимата с вътрешния пазар помощ бъде възстановена от получателя и последният загуби предимството, от което се е ползвал на пазара спрямо своите конкуренти, като по този начин се възстанови положението преди изплащането на помощта (45). Помощта, която трябва да се възстанови, включва лихви с подходящ процент, фиксиран от Комисията; лихвата е дължима от датата, на която неправомерната помощ е била на разположение на получателя, до датата на нейното възстановяване (46). В съответствие с Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (47) лихвите се изчисляват с натрупване, което в случая не е така. Освен това член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 предвижда, че съответната държава-членка трябва да предприеме всички необходими стъпки за незабавното и ефективно изпълнение на решението на Комисията. Възстановяването, както то е предложено и частично осъществено от Белгия, не отговаря на гореизложените изисквания и не може да се счита за възстановяване по смисъла на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(130)
Комисията заключава, че финансирането на тестовете за СЕГ посредством възнаграждения за услуги не представлява помощ.
(131)
Комисията заключава, че финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси представлява помощ в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство. Тази помощ е съвместима за периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г. и от 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г. Тя е несъвместима за периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. Несъвместимата част на помощта се състои от сумата, надхвърляща 40 EUR на тест, и се оценява от Белгия на 6 619 810,74 EUR.
(132)
Комисията констатира, че Белгия неправомерно е привела в действие помощта за финансирането на тестовете за СЕГ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС през периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2004 г. Считано от 1 януари 2003 г. помощта е била в обхвата на регламент за освобождаване, но тъй като условията на този регламент за освобождаване не са били изпълнени, помощта е неправомерна.
(133)
Неправомерната и несъвместимата помощ, надвишаваща максимума от 40 EUR на тест, трябва да бъде възстановена, с изключение на помощта, предоставена на конкретни проекти, които към момента на предоставяне на тази помощ са изпълнявали всички условия, определени в приложимия регламент de minimis,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Мерките, финансирани посредством възнаграждения за услуги, не представляват помощ.
2. Финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси представлява помощ, съвместима с вътрешния пазар, в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ за периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г. и за периода от 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г.
3. Финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси за периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. представлява помощ, съвместима с вътрешния пазар, в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ, за сумите под 40 EUR на тест. Сумите над 40 EUR на тест са несъвместими с вътрешния пазар и трябва да бъдат възстановени, с изключение на помощта, предоставена на конкретни проекти, които към момента на предоставяне на тази помощ са изпълнявали всички условия, определени в приложимия регламент de minimis.
4. Белгия неправомерно е привела в действие помощта за финансирането на тестовете за СЕГ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС през периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2004 г.
Член 2
1. Белгия предприема необходимите мерки за възстановяване от получателите на неправомерната и несъвместимата помощ, посочена в член 1, параграфи 3 и 4.
2. Помощта, която следва да се възстанови, включва лихви, изчислени от датата, на която помощта е била предоставена на получателите, до датата на нейното възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с разпоредбите на глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите, предвидени от националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на настоящото решение.
Член 3
Възстановяването на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4, се извършва незабавно и ефективно.
Белгия осигурява изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 4
1. В срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение Белгия предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателите;
в)
подробно описание на вече предприетите или планираните мерки за спазване на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Белгия уведомява Комисията за напредъка, постигнат вследствие на предприетите национални мерки за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4.
3. След изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 1, при обикновено искане от страна на Комисията Белгия предава доклад относно вече предприетите или планираните мерки за спазване на настоящото решение. Този доклад предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2011 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 27 de Julho de 2011
relativa ao auxílio estatal para o financiamento dos testes de detecção de encefalopatias espongiformes transmissíveis (EET) nos bovinos aplicado pela Bélgica [Auxílio estatal C 44/08 (ex NN 45/04)]
[notificada com o número C(2011) 5457]
(Apenas fazem fé os textos nas línguas francesa e neerlandesa)
(2011/678/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente, o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo (1),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações nos termos do referido artigo (2),
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
(1)
No seguimento de queixas recebidas em Janeiro e Fevereiro de 2004, a Comissão abriu um inquérito preliminar sobre o auxílio concedido pela Bélgica para cobrir os custos dos testes de detecção de encefalopatias espongiformes transmissíveis em bovinos (a seguir, «testes EEB»).
(2)
No seguimento das referidas queixas, a Comissão enviou em 27 de Janeiro de 2004 uma carta às autoridades belgas solicitando informações sobre a medida em causa. Simultaneamente, foi notificada pelas autoridades belgas, por carta de 23 de Janeiro de 2004, registada em 28 de Janeiro de 2004, com o número N 54/04, uma medida de auxílio ao financiamento dos testes de detecção de encefalopatias espongiformes transmissíveis (EET) nos animais, em conformidade com o artigo 108.o, n.o 3, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (a seguir, «TFUE»).
(3)
A informação escrita foi facultada pelas autoridades belgas à Comissão por cartas de 6 de Fevereiro de 2004 e 14 de Maio de 2004, registadas, respectivamente, em 11 de Fevereiro de 2004 e 19 de Maio de 2004.
(4)
Por carta de 19 de Julho de 2004, a Comissão informou a Bélgica de que a medida fora transferida para o registo dos auxílios não notificados, com o número NN 45/04, uma vez que se tinha verificado que uma parte dos fundos já tinha sido paga.
(5)
Em 1 de Setembro de 2004 foi realizada uma reunião informal entre as autoridades belgas e os serviços da Comissão.
(6)
Por cartas datadas de 16 de Setembro de 2004 e 22 de Fevereiro de 2007, registadas, respectivamente, em 20 de Setembro de 2004 e 22 de Fevereiro de 2007, as autoridades belgas forneceram informações adicionais.
(7)
Por carta de 26 de Novembro de 2008 a Comissão informou a Bélgica da sua decisão de dar início ao procedimento estabelecido no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE em relação à referida medida. Essa decisão foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia (3). A Comissão convidou as partes interessadas a apresentarem as suas observações sobre a medida em causa.
(8)
Por carta de 19 de Dezembro de 2008, registada em 26 de Dezembro de 2008, a Bélgica solicitou uma prorrogação do prazo de resposta. Foi-lhe concedida essa prorrogação, por carta de 13 de Janeiro de 2009. A Bélgica apresentou as suas observações, por carta de 25 de Fevereiro de 2009, registada em 6 de Março de 2009.
(9)
A Comissão não recebeu observações de partes interessadas.
(10)
Por carta de 17 de Julho de 2009, a Comissão fez perguntas adicionais à Bélgica, relativas às observações por esta transmitidas. Por carta de 4 de Setembro de 2009, registada em 8 de Setembro de 2009, a Bélgica solicitou uma prorrogação do prazo de resposta. A resposta da Bélgica foi recebida pela Comissão, por carta de 16 de Outubro de 2009, registada em 20 de Outubro de 2009.
(11)
Realizaram-se duas reuniões entre as autoridades belgas e os serviços da Comissão, em 2 de Outubro de 2009 e 30 de Outubro de 2009.
(12)
Na sequência dessas reuniões, a Bélgica enviou informações adicionais em 14 de Dezembro de 2009, registadas em 16 de Dezembro de 2009. No seguimento do inquérito paralelo das autoridades belgas da concorrência relativo aos possíveis acordos entre os laboratórios, a Bélgica apresentou, em 21 de Janeiro de 2010, 29 de Setembro de 2010 e 17 de Janeiro de 2011, pedidos de prorrogação do prazo. Essas prorrogações do prazo foram concedidas pela Comissão.
(13)
A Comissão enviou em 22 de Fevereiro de 2011 um último pedido de informações, ao qual as autoridades belgas responderam por carta de 6 de Abril de 2011. A Comissão concedeu uma prorrogação do prazo adicional, para permitir que a Bélgica respondesse às perguntas, na pendência do resultado do inquérito das autoridades belgas da concorrência.
(14)
As autoridades belgas responderam por carta de 19 de Maio de 2011, registada em 25 de Maio de 2011.
2. DESCRIÇÃO
2.1. Antecedentes (4)
(15)
Em Janeiro de 2004 a Comissão recebeu uma queixa relativa a um projecto de decreto real que teria tido por objectivo a introdução duma taxa parafiscal destinada ao financiamento dos testes EEB.
(16)
No seguimento dessa queixa, os serviços da Comissão pediram esclarecimentos às autoridades belgas. Em resposta a esse pedido de informações, as autoridades belgas indicaram que, desde 1 de Janeiro de 2001, os testes EEB eram obrigatórios para os bovinos com mais de 30 meses de idade e os bovinos com mais de 24 meses de idade sujeitos a abate de emergência (5). As autoridades belgas notificaram ainda um projecto de decreto real relativo ao financiamento dos testes de detecção de EET em animais (a seguir, «Decreto Real EET»). O referido projecto foi registado com o número N 54/04. As autoridades belgas assinalaram que esse novo projecto de decreto real era uma alteração do projecto notificado em 2001 pela Bélgica, aprovado pela Comissão pela Decisão N 21/02, de 13 de Fevereiro de 2002 (6), bem como de outro projecto discutido informalmente com a Comissão em 2003. No entanto, nenhum desses dois projectos tinha sido aplicado; o decreto notificado em 2004 constituía a sua alteração.
(17)
De acordo com as informações prestadas pela Bélgica, o erário público tomou a cargo, desde 1 de Janeiro de 2001 (7), os custos dos testes EEB (ou seja, os custos de amostragem e análise). A partir de 1 de Janeiro de 2002, os custos desses testes foram pré-financiados pelo Bureau d’Intervention et de Restitution belge (Gabinete de Intervenção e de Remuneração belga, a seguir, «BIRB»), na pendência de uma decisão política sobre o regime de financiamento a utilizar.
(18)
Após algumas observações feitas pelos serviços da Comissão a propósito do projecto de decreto real notificado (N 54/04), as autoridades belgas apresentaram, em Maio de 2004, um novo projecto de decreto real, que tentava dar resposta às observações formuladas pela Comissão e previa um regime de remuneração de 10,70 EUR por bovino apresentado para abate a partir de 1 de Janeiro de 2003, que devesse ser sujeito a um teste rápido EEB. As autoridades belgas indicaram que os testes efectuados e pré-financiados em 2002 tinham sido integralmente financiados por auxílios estatais indirectos, isto é, por taxas parafiscais. Além disso, as autoridades belgas indicaram que o montante máximo de 40 EUR por teste tinha sido financiado a partir de 1 de Janeiro de 2003 por taxas parafiscais. As autoridades belgas forneceram quadros pormenorizados que indicam o custo dos testes EEB a partir de 2003 e uma previsão de financiamento desses testes por taxas parafiscais e remunerações. As autoridades belgas indicaram que as datas previstas para a aplicação do regime de financiamento eram 1 de Julho de 2004, no respeitante às remunerações, e 1 de Janeiro de 2005, no respeitante às taxas parafiscais.
(19)
Como o projecto de decreto real notificado indicava que já tinham sido concedidos auxílios e cobradas taxas desde 1 de Janeiro de 2002, a medida foi registada como não notificada, em 19 de Julho de 2004, com o número NN 45/04. A Bélgica retirou a notificação registada com o número N 54/04.
(20)
Decorre das informações apresentadas pela Bélgica em 2004 que a intenção geral era efectuar o pré-financiamento dos testes, devendo esse montante ser ulteriormente reembolsado, de modo a atribuir uma parte do montante das contribuições ao reembolso dos custos dos testes pré-financiados.
(21)
Na sua carta de 16 de Setembro de 2004 as autoridades belgas notificaram um novo projecto de decreto real, em que é mantido o princípio de uma remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes para o futuro. A totalidade do montante indicado nesse novo projecto de decreto real seria utilizada para o financiamento dos testes EEB nos bovinos que fossem abatidos a partir da entrada em vigor do referido projecto. O reembolso dos montantes acima dos 40 EUR autorizados pelas Orientações comunitárias para os auxílios estatais relativos aos testes de detecção de encefalopatias espongiformes transmissíveis, aos animais mortos e aos resíduos de matadouros (8), de 24 de Dezembro de 2002 (a seguir, «Orientações EET») e que tenham sido pré-financiados após 1 de Janeiro de 2003 seria objecto de outro projecto a apresentar à Comissão e que diria respeito ao reembolso dos referidos pré-financiamentos. O referido decreto real foi adoptado em 15 de Outubro de 2004 (9) e entrou em vigor em 1 de Dezembro de 2004.
(22)
De acordo com as informações facultadas pelas autoridades belgas, o montante total dos custos pré-financiados acima do montante máximo de 40 EUR no período decorrente de 1 de Janeiro de 2003 (10) a 30 de Junho de 2004 ascende a 15 237 646 EUR. Segundo as autoridades belgas, a partir de 30 de Junho de 2004, foi respeitado o montante máximo de 40 EUR (11).
(23)
Na mesma carta de 16 de Setembro de 2004, as autoridades belgas apresentaram duas fichas de informação, nos termos do artigo 19.o do Regulamento (CE) n.o 1/2004 da Comissão, de 23 de Dezembro de 2003, relativo à aplicação dos artigos 87.o e 88.o do Tratado CE aos auxílios estatais a favor das pequenas e médias empresas que se dedicam à produção, transformação e comercialização de produtos agrícolas (12).
(24)
Essas duas medidas foram objecto de duas isenções, com os n.os XA 53/04 e XA 54/04. Como indicado nos pontos 19 e seguintes da decisão de dar início ao procedimento formal de investigação, a medida que foi objecto de isenção, com o número XA 53/04 abrange o pré-financiamento dos testes EEB (13) de intensidade de auxílio máxima de 40 EUR por teste e foi aplicada em 1 de Janeiro de 2003. A base jurídica desta medida é a Lei de 27 de Dezembro de 2002, relativa ao orçamento das despesas para 2003. A medida que foi objecto de isenção, com o número XA/54/04, prevê uma intensidade de auxílio máxima de 33,38 EUR por teste e foi aplicada em 15 de Outubro de 2004. Essa medida de auxílio tem duração indeterminada. A sua base jurídica é a Lei de 27 de Dezembro de 2003, relativa ao orçamento geral de despesas para 2004.
(25)
Na mesma carta de 16 de Setembro de 2004, em resposta a perguntas formuladas pelos serviços da Comissão, as autoridades belgas indicaram que os laboratórios seleccionados para efectuar os testes deviam obedecer a condições muito precisas para a realização das análises em questão.
(26)
Pouco tempo depois das cartas de 14 de Maio de 2004 e de 16 de Setembro de 2004, as autoridades belgas notificaram dois projectos de decretos reais sobre o financiamento das actividades da Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire (Agência Federal para a Segurança da Cadeia Alimentar, a seguir, «AFSCA»). Essas medidas tinham por fim instaurar uma contribuição e uma remuneração que cobrissem as actividades da AFSCA. Foram objecto da Decisão C(2005)4203, de 9 de Novembro de 2005, relativa aos auxílios estatais N 9/05 e N 10/05 (a seguir, «Decisão N 9/05 e N 10/05»), mencionada na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação. Essas medidas foram adoptadas pelo Decreto Real de 10 de Novembro de 2005, que fixa as contribuições previstas no artigo 4.o da Lei de 9 de Dezembro de 2004, relativa ao financiamento da AFSCA (14) e pelo Decreto Real de 10 de Novembro de 2005, relativo às remunerações previstas no artigo 5.o da Lei de 9 de Dezembro de 2004, que estabelece o financiamento da AFSCA (15). Esses dois decretos entraram em vigor em 1 de Janeiro de 2006. O decreto real relativo às contribuições prevê a revogação do Decreto Real de 15 de Outubro de 2004 citado no considerando 21.
(27)
Mais concretamente, o decreto real relativo às remunerações prevê que o matadouro deve pagar uma remuneração de 10,70 EUR por bovino ou solípede sujeito a testes. O decreto real relativo às contribuições prevê, por seu lado, o financiamento de uma parte dos testes EEB, imputado a diferentes sectores. O custo global do teste EEB é de 44,08 EUR, dos quais 12 EUR relativos à amostragem (objecto de um financiamento até ao montante de 10,70 EUR pelo matadouro, em conformidade com o decreto real relativo às remunerações e de 1,30 EUR pela contribuição) e 32,08 EUR financiados pela contribuição; o custo total é pago directamente aos laboratórios nacionais pela AFSCA. Na Decisão N 9/05 e N 10/05 a Comissão concluiu que o financiamento da AFSCA pelas remunerações não constituía um auxílio estatal, que o financiamento dos controlos aleatórios globais pelas contribuições de montante fixo não constituía um auxílio estatal, que o financiamento de uma parte dos custos dos testes EEB pelas contribuições era um auxílio estatal compatível e que o financiamento dos custos de outros testes/controlos relacionados com a produção/comercialização era um auxílio estatal compatível.
(28)
Em Dezembro de 2006 a Comissão enviou novas perguntas à Bélgica relativamente ao processo NN 45/04. Essas perguntas diziam respeito, designadamente, ao reembolso dos montantes pagos a título do pré-financiamento desde 1 de Janeiro de 2003.
(29)
Na sua resposta de 22 de Fevereiro de 2007 as autoridades belgas indicaram que pretendiam efectuar um reembolso global de todas as despesas relacionadas com as análises EEB durante um período de 15 anos. Na prática, o sistema de recuperação solidarizada foi criado por intermédio do novo regime de financiamento da AFSCA. Cada operador paga, desde 1 de Janeiro de 2006, uma quotização à AFSCA; uma parte dessa contribuição destina-se à recuperação dos custos passados relacionados com o pré-financiamento dos testes EEB. Todos os operadores activos que tiveram bovinos no período considerado contribuem igualmente para o regime.
2.2. Teor das queixas apresentadas contra o projecto de Decreto Real EET
(30)
As queixas referentes ao projecto de Decreto Real EET indicam que a contribuição é aplicada a todos os tipos de animais abatidos nos matadouros belgas, sendo igualmente imposta aos produtos importados. Um queixoso afirmou que uma percentagem substancial de animais abatidos nos matadouros belgas seria proveniente de outros Estados-Membros. Segundo os queixosos, a contribuição efectua uma descriminação em relação aos animais importados, uma vez que as suas receitas são utilizadas para recuperar os custos dos testes EEB efectuados aos bovinos belgas.
2.3. Dúvidas expressas pela Comissão no âmbito do início do procedimento formal de investigação
(31)
Antes de mais, importa especificar que a decisão de dar início ao procedimento formal de investigação diz respeito ao auxílio ao financiamento dos testes de detecção de EET em animais na Bélgica desde 1 de Janeiro de 2001, bem como aos mecanismos de financiamento desses auxílios, com excepção dos auxílios aprovados por decisão da Comissão devido à sua compatibilidade com o mercado interno. Em termos concretos, tal significa que os auxílios aprovados pela Decisão N 9/05 e N 10/05 (relativos às contribuições e remunerações que financiam a AFSCA) não serão avaliados do ponto de vista da compatibilidade com as regras em matéria de auxílios estatais aplicáveis no momento da concessão do auxílio. A presente decisão diz, pois, unicamente respeito aos auxílios que financiem os testes EEB no período 2001-2006, bem como ao regime de financiamento, uma vez que os auxílios para os testes EEB durante esse período foram pré-financiados, tendo esse pré-financiamento sido objecto de um reembolso escalonado ao longo de vários anos.
(32)
Por motivos de clareza, é necessário sublinhar a distinção terminológica entre remuneração e contribuição: existem, por um lado, os direitos ou remunerações, que cobrem os custos de um serviço prestado. No caso em apreço ascendem a 10,70 EUR e são cobrados desde 1 de Dezembro de 2004, com base no Decreto Real EET e, posteriormente, com base no Decreto Real relativo às remunerações que financiam a AFSCA. Por outro lado, existem as imposições ou contribuições, fixadas com base no Decreto Real de 10 de Novembro de 2005, são cobradas pela AFSCA, pagas por entidades de exploração situadas no território belga e repartidas por sete sectores (ver considerando 29 da Decisão N 9/05 e N 10/05).
(33)
Na sua decisão de dar início ao procedimento formal de investigação, a Comissão constatou que a Bélgica financiou e financia medidas de auxílio ao financiamento dos testes EEB por subsídios e de um sistema de taxas parafiscais que consiste tanto em remunerações como em contribuições. Uma parte das receitas das referidas remunerações e contribuições teria sido utilizada para o reembolso do pré-financiamento dos testes.
(34)
A Comissão referiu diversos problemas e indicou não dispor de dados que lhe permitissem proceder à avaliação final das medidas em causa: em primeiro lugar, registavam-se questões relativas à existência de uma vantagem para os destinatários dos serviços. Com efeito, não era claro se as remunerações para os testes EEB cobriam ou não a parte dos custos dos testes que não era coberta por um auxílio estatal compatível. O custo exacto desses testes não era conhecido, como também não era conhecida a origem do financiamento suplementar nos casos em que as remunerações não fossem suficientes para cobrir os custos totais dos testes EEB. Não tinha também sido estabelecido se as condições em que a AFSCA prestava serviços correspondiam aos preços do mercado, nomeadamente pelo facto de as autoridades belgas não terem indicado claramente que a selecção dos laboratórios tinha sido efectuada por um processo aberto e transparente.
(35)
Em segundo lugar, o mecanismo dos direitos niveladores não era claro: em especial, os beneficiários e os financiadores não eram claramente definidos e o mecanismo de reembolso do pré-financiamento dos custos dos testes EEB não era claro. Punham-se questões adicionais no que respeita às condições a que as taxas parafiscais deviam obedecer para poderem ser consideradas conformes com as regras em matéria de auxílios estatais, especialmente no que se refere à exclusão dos produtos importados das taxas parafiscais, no que toca à questão de determinar se os produtos exportados beneficiavam da medida de auxílio financiada pelas taxas e se os encargos influenciavam o preço dos produtos finais, uma vez que esse preço era determinado pela evolução da oferta e da procura no mercado livre.
3. OBSERVAÇÕES APRESENTADAS PELA BÉLGICA
(36)
As observações da Bélgica em resposta às dúvidas enunciadas pela Comissão na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação foram recebidas pela Comissão em 27 de Fevereiro de 2009. Podem resumir-se da seguinte forma:
3.1. Qualificação do financiamento dos testes EEB como auxílio estatal
(37)
A Bélgica contesta liminarmente a qualificação como auxílio estatal do financiamento dos testes EEB efectuada pela Comissão, devido ao carácter obrigatório dos referidos testes. De facto, a Bélgica alega que a obrigação de efectuar os testes EEB é imposta pelo Regulamento (CE) n.o 999/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 22 de Maio de 2001, que estabelece regras para a prevenção, o controlo e a erradicação de determinadas encefalopatias espongiformes transmissíveis (16), a fim de proteger a saúde pública. Em apoio da sua tese, cita dois acórdão (17) nos quais o Tribunal de Justiça considerou que os custos dos controlos efectuados para a protecção da saúde pública não podem ser considerados compensação por um serviço e que cabe às autoridades assumirem esses custos. A Bélgica reconhece que os acórdãos em causa dizem respeito à livre circulação das mercadorias e não aos auxílios estatais, mas considera que o mesmo raciocínio pode ser transposto para este último domínio.
(38)
Por outro lado, a Bélgica indica que, como o Regulamento (CE) n.o 999/2001 não impõe que os custos dos controlos sejam suportados pelas empresas, o Estado-Membro pode decidir qual é o regime «normal» de financiamento dos testes EEB. O critério da selectividade próprio aos auxílios estatais deve, portanto, no parecer da Bélgica, ser avaliado com referência a esse regime normal (18). Só se poderia falar de auxílios estatais se determinados sectores ou empresas beneficiassem de um tratamento preferencial por comparação com o regime normal adoptado pela Bélgica. No entender da Bélgica, a Comissão aparentemente considera como norma que os custos sejam suportados pelos agricultores, facto consignado nos textos aplicáveis. Se diferentes regimes de financiamento dos testes EEB são passíveis de criar distorções de concorrência, isso deveria ser resolvido, no parecer da Bélgica, por meio de harmonização das legislações (19) e não constitui, de modo algum, um problema de auxílios estatais. A Bélgica cita também o Acórdão GEMO (20), mas considera que esse elemento não altera a sua posição no caso em apreço. Na sua carta de 16 de Outubro de 2009 a Bélgica repete que não está de acordo com a qualificação como auxílio estatal feita pela Comissão na sua decisão de dar início ao procedimento formal de investigação. No entanto, num intuito de cooperação, a Bélgica posicionou-se na lógica da Comissão para clarificar as questões suscitadas na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação.
3.2. Qualificação da remuneração
(39)
A Bélgica considera que a remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes não deve ser considerada um auxílio estatal.
(40)
Segundo a Bélgica, só se pode falar de auxílio estatal se for concedida vantagem a uma ou a várias empresas. No âmbito de uma remuneração, só pode, por conseguinte, falar-se de vantagem se o benefício for superior ao montante pago. Se uma parte dos testes EEB for financiada pelas autoridades, o benefício final de que usufrui o agricultor corresponde aos custos do teste após dedução da remuneração paga.
(41)
A Bélgica leva este raciocínio mais longe ao argumentar que, no caso de existir recuperação, tal significaria que foi exigido um pagamento global mais elevado por parte do agricultor. De facto, se os custos totais do teste devem ser reembolsados, isso implicaria que, no fim, esses custos são acrescidos ao montante da remuneração já paga.
(42)
A Bélgica salienta que, na jurisprudência do Tribunal, se fala de auxílios estatais apenas na medida em que as receitas provenientes das taxas são utilizadas em benefício de um grupo específico e não beneficiam em igual medida todos os que pagaram uma taxa (21). No caso vertente, a remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes é imposta aos operadores económicos implicados na produção de carne de bovino. Os 10,70 EUR que são utilizados para o teste não constituem qualquer vantagem económica para os mesmos e não podem, portanto, ser considerados como um auxílio estatal, na acepção do artigo 107.o do TFUE.
(43)
Segundo a Bélgica, a Comissão apresentou argumentos semelhantes na sua Decisão N 9/05 e N 10/05. A Bélgica indica que, na referida decisão, a remuneração de 10,70 EUR não foi qualificada como auxílio estatal (ver considerando 98 da decisão). Foi seguido um raciocínio semelhante na Decisão N 21/02, em que uma parte dos custos dos testes EEB, parcialmente financiados pelas taxas do sector, não foi considerada auxílio estatal.
(44)
Na sua carta de 16 de Outubro de 2009, as autoridades belgas assinalaram que a remuneração era imputada ao agricultor e dizia respeito a uma parte dos custos económicos dos testes EEB. Tendo a Comissão perguntado se o montante da remuneração correspondia às despesas reais dos serviços prestados pelos laboratórios, a Bélgica respondeu que a remuneração dizia respeito apenas a uma parte dos custos dos testes EEB, como indicado na Decisão N 9/05 e N 10/05. O raciocínio desenvolvido pela Comissão na mesma decisão (considerandos 61 a 66), que afirmava a equivalência entre os custos dos serviços fornecidos e o montante das remunerações, dizia respeito a outros serviços não relacionados com os testes EEB. A Bélgica sublinha que, relativamente aos testes EEB, a Decisão N 9/05 e N 10/05 tinha concluído que o serviço constituído pelos testes EEB era, de facto, um auxílio estatal, mas que o montante da remuneração (isto é, 10,70 EUR) não constituía um auxílio e devia ser deduzido dos custos dos testes.
3.3. Inexistência de sobrecompensação e conformidade dos preços dos testes com os preços do mercado
(45)
A Bélgica faz referência ao ponto 132 das Orientações comunitárias para os auxílios estatais no sector agrícola e florestal no período 2007-2013 (22) (a seguir, «as Orientações para a agricultura 2007-2013»), em que é indicado que 40 EUR por teste «constitui actualmente o melhor preço disponível na Comunidade». Desde Julho de 2005 os preços propostos pela AFSCA situam-se à volta de 40 EUR. Isso indica, no parecer das autoridades belgas, que os preços praticados na Bélgica estão em conformidade com os preços do mercado. Na sua Decisão N 9/05 e N 10/05 a Comissão reconheceu que os laboratórios eram seleccionados mediante concursos públicos, transparentes e não discriminatórios e que não se pode considerar que os prestadores de serviços (ou seja, os laboratórios) beneficiam de auxílios estatais. A situação não sofreu alterações desde então. Por outro lado, as autoridades belgas no domínio da concorrência efectuam actualmente um inquérito sobre acordos em matéria de preços entre os laboratórios, no âmbito dos testes EEB. Isso mostra claramente, segundo as autoridades belgas, que não pretendem, de modo algum, pagar um preço suplementar aos laboratórios. Na sua carta de 16 de Outubro de 2009 as autoridades belgas indicaram que se procederia a uma investigação sobre um possível acordo em matéria de preços entre os laboratórios e que esse inquérito deveria, em princípio, estar concluído no decurso do primeiro trimestre de 2010.
3.4. Imposição sobre as exportações e as importações
(46)
As autoridades belgas indicam que as contribuições e remunerações nunca foram aplicadas à importação e à exportação. Apenas as empresas estabelecidas na Bélgica devem pagar uma contribuição e apenas os bovinos com mais de 30 meses de idade abatidos na Bélgica ficam sujeitos ao pagamento de uma remuneração de 10,70 EUR.
(47)
A Bélgica salienta que a Comissão examinou já essas medidas no âmbito da Decisão N 9/05 e N 10/05 e concluiu que as contribuições não eram discriminatórias relativamente aos produtos importados ou exportados e não eram contrárias às disposições do Tratado.
3.5. Inexistência de um mecanismo pelo qual os matadouros façam repercutir a remuneração nos produtores ou noutros operadores do mercado
(48)
As autoridades belgas indicam que os matadouros repercutem os custos das remunerações nos seus clientes, como qualquer empresa normal faz repercutir nos seus clientes as despesas incorridas. Os mecanismos normais do mercado encarregam-se, portanto, de efectuar essa repercussão. Além disso, constitui uma prática normal incluir os custos da remuneração como rubrica separada nas facturas apresentadas aos produtores. A este respeito, a Bélgica cita os considerandos 93 e 95 da Decisão N 9/05 e N 10/05, que considera preenchidos os critérios previstos no ponto 25 das Orientações EET.
3.6. Qualificação dos beneficiários como sendo pequenas e médias empresas (a seguir, «PME»)
(49)
A Bélgica indica que todos os agricultores da Bélgica constituem PME, com base nas seguintes condições: empregam menos de 250 pessoas, o seu volume de negócios anual não excede 40 milhões de EUR, ou o balanço total anual não excede 27 milhões de EUR, e a empresa não é controlada em percentagem igual ou superior a 25 % por outra, ou outras empresas que não sejam PME.
3.7. Observações sobre a compatibilidade dos auxílios nos três períodos identificados na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação (2001 a 2003; 2003 a 2007; após 2007)
(50)
O período de 1 de Janeiro de 2001 a 1 de Janeiro de 2003 não suscita observações especiais por parte da Bélgica, dado que, no considerando 80 da decisão de dar início ao procedimento formal de investigação, a própria Comissão considera existir uma compatibilidade provável. Indica, porém, que os auxílios não foram superiores a 100 % das despesas incorridas, estando disposta a fornecer mais informações a esse respeito, caso necessário.
(51)
A Bélgica insiste, contudo, no facto de essas informações serem fornecidas a título meramente subsidiário, dado que, de acordo com o seu ponto de vista inicial, no caso vertente não se está em presença de um auxílio estatal, já que compete à Bélgica escolher o modo de financiamento dos testes EEB.
(52)
A Bélgica indica que não foi pago qualquer auxílio superior a 100 % dos custos dos testes no período de 1 de Janeiro de 2003 a 1 de Janeiro de 2007. Remete para a Decisão N 9/05 e N 10/05, que tinha já examinado essa questão.
(53)
No que respeita ao período com início em 1 de Janeiro de 2007, a Bélgica nunca concedeu auxílios superiores a 40 EUR, uma vez que os custos dos testes eram inferiores a 40 EUR.
(54)
Em anexo às suas observações, a Bélgica transmite uma cronologia pormenorizada das medidas tomadas no âmbito do financiamento de testes EEB. Dado que essas informações constam, em grande parte, da parte descritiva da presente decisão, a cronologia não foi incluída na íntegra na presente secção. Alguns elementos são, no entanto, referidos também infra.
(55)
A cronologia do financiamento dos testes EEB apresenta-se da seguinte forma:
-
1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2001: financiamento integral dos testes pelo erário público,
-
1 de Janeiro de 2002 a 30 de Junho de 2004: pré-financiamento dos testes pelo BIRB. O montante total do pré-financiamento pelo BIRB é de 67 156 527,65 EUR,
-
1 de Julho de 2004 a 30 de Novembro de 2004: pré-financiamento pela AFSCA,
-
1 de Dezembro de 2004 a 31 de Dezembro de 2005: remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes, nos termos do Decreto Real de 15 de Outubro de 2004, complementado por um financiamento pela AFSCA a partir das suas reservas e do adiantamento recuperável posto à sua disposição pelo erário público,
-
a partir de 1 de Janeiro de 2006: financiamento mediante uma remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes e por contribuições cobradas em sete sectores diferentes. (23) Essas contribuições servem igualmente para reembolsar os custos dos testes EEB pré-financiados desde 1 de Janeiro de 2002. A remuneração foi seguidamente indexada em 11,07 EUR a partir de 1 de Janeiro de 2008.
(56)
Os preços dos testes EEB são os seguintes:
(em EUR)
Período
Custos totais dos testes (24)
Montante da remuneração
01.01.2001-31.01.2001
111,81
/
01.02.2001-31.03.2001
89,50
/
01.04.2001-31.12.2001
64,71
/
01.01.2002-15.03.2002
64,74
/
16.03.2002-31.12.2003
63,45
/
01.01.2004-15.01.2004
63,42
/
16.01.2004-30.06.2004
53,88
/
01.07.2004-30.11.2004
43,44
/
01.12.2004-31.12.2004
43,44
10,70
01.01.2005-30.06.2005
43,47
10,70
01.07.2005-31.12.2005
38,62
10,70
01.01.2006-30.09.2006
40,35
10,70
01.10.2006-31.12.2006
39,32
10,70
01.01.2007-31.12.2007
39,35
10,70
01.01.2008-31.12.2008
39,38
11,07
3.8. Respostas às perguntas suplementares feitas pela Comissão
(57)
Na sua carta de 16 de Outubro de 2009 a Bélgica apresentou diversas clarificações em resposta às perguntas formuladas pela Comissão em 24 de Julho de 2009, no seguimento das observações apresentadas pela Bélgica. Em primeiro lugar, reafirmou a sua posição segundo a qual um Estado-Membro não é obrigado a imputar os custos dos testes EEB aos operadores económicos. Tratando-se de custos relativos à protecção da saúde pública, os custos dos controlos impostos pelas autoridades públicas não podem ser considerados contrapartidas por uma prestação de serviços e impostos aos operadores económicos. No entanto, em benefício da cooperação, a Bélgica optou por responder às perguntas da Comissão, posicionando-se na lógica expressa na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação.
(58)
No que respeita à parte do financiamento comunitário, a Bélgica confirmou que o mesmo tinha sido efectivamente incluído nos dados numéricos previamente apresentados.
(59)
Seguidamente, a Bélgica indicou que, no que respeita ao financiamento no período de 30 de Junho de 2004 a 31 de Dezembro de 2005, o mesmo foi efectuado pela AFSCA com base nas fontes de financiamento de que dispunha e que tinha recebido das entidades precedentes de que procedia. Não havia taxas parafiscais no período em questão.
(60)
A Comissão tinha formulado perguntas sobre a articulação do montante de 15 237 646 EUR com o de 67 156 527,65 EUR referido nas observações da Bélgica (ver considerando 55). A Bélgica respondeu que o montante de 15 237 646 EUR fazia parte, na sua íntegra, dos 67 156 527,65 EUR. Por outro lado, as autoridades belgas indicaram que pretendiam efectuar cálculos para verificar a exactidão do referido montante.
(61)
No que diz respeito às remunerações, a Bélgica indicou que estas estavam a cargo do agricultor, não podendo assim constituir um auxílio estatal. A Bélgica remete para a Decisão N 9/05 e N 10/05, em que se indicava que apenas 33,38 EUR dos 44,08 EUR do preço total constituíam auxílio estatal. Os referidos 10,70 EUR não constituíam auxílio e foram, por conseguinte, retirados do preço do teste quando da avaliação da conformidade com a intensidade máxima de 40 EUR por teste.
(62)
Para todos os efeitos, a Bélgica indicou que a única diferença em relação ao sistema aprovado pela Comissão na Decisão N 9/05 e N 10/05 era a indexação do montante da remuneração, que passou de 10,70 EUR para 11,07 EUR.
(63)
Na sua carta de 1 de Dezembro de 2009, a Bélgica efectuou correcções dos valores apresentados anteriormente, no respeitante ao número de testes efectuados. Indicou que os referidos valores substituíam os anteriormente apresentados, nas cartas anteriores e posteriores à decisão de dar início ao procedimento formal de investigação.
(64)
Essas alterações baseiam-se no facto de o número de amostras anteriormente tidas em conta ser incorrecto. Com efeito, os primeiros cálculos tinham-se baseado num número teórico de 3 amostras por hora, quando, na realidade, tinham sido recolhidas in loco 12 amostras por hora. Esse aumento do número de testes por hora teve por consequência um custo inferior para cada colheita de amostras e também consequências para os custos totais por teste, pelo facto de o custo dos testes ser constituído em parte pelo custo horário, que sofre uma redução devido ao número mais elevado de amostras que são recolhidas por hora. Além disso, o número total de animais abatidos nos anos de 2003 e 2004 foi revisto para valores inferiores aos que tinham sido indicados anteriormente. Os valores mencionados na carta da Bélgica de 1 de Dezembro de 2009 são os valores comunicados à Comissão relativos aos bovinos abatidos para consumo humano, no que respeita aos exercícios de 2003 e 2004.
(em EUR)
2003
Custos laboratoriais
Tarifa horária veterinária
Custos de recolha de amostras
Custos do kit para os testes
Custos totais
Intervenção
EUR/teste
Janeiro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Fevereiro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Março
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Abril
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Maio
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Junho
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Julho
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Agosto
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Setembro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Outubro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Novembro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Dezembro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(em EUR)
2004
Custos laboratoriais
Tarifa horária veterinária
Custos de recolha de amostras
Custos do kit para os testes
Custos totais
Intervenção
EUR/teste
1-15 de Janeiro
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16-31 de Janeiro
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Fevereiro
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Março
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Abril
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Maio
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Junho
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Julho
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Agosto
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Setembro
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Outubro
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Novembro
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Dezembro
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Atendendo ao quadro que consta do considerando 64, a Bélgica conclui que, a partir de 1 de Julho de 2004, os custos totais dos testes EEB são inferiores a 40 EUR.
(66)
Com base nesse elemento, as autoridades belgas apresentaram também uma rectificação ao quadro fornecido antes do início do procedimento formal de investigação, que consta do considerando 25 da decisão de dar início ao procedimento. Os últimos dados fornecidos referem-se a valores reais e não a estimativas, como anteriormente. De acordo com essas informações, o montante total do pré-financiamento ascende, não a 15 237 789,90 EUR, como anteriormente estimado, mas sim a 6 619 810,74 EUR.
Período
Preço do teste (EUR)
Número de testes
Total (EUR)
1.1.2003
15.1.2004
Auxílios estatais indirectos
40,00
373 550
14 942 015,90
Custo do teste 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Total
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004
30.6.2004
Auxílios estatais indirectos
40,00
160 551
6 422 043,10
Direitos
22,02
160 551
860 286,19
Total
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003
30.6.2004
Orçamento total pré-financiado acima do montante máximo de 40 EUR
6 619 810,74
(67)
A Bélgica indica igualmente que, se o inquérito das autoridades belgas no domínio da concorrência revelasse que os preços dos testes de detecção de EEB realizados pelos laboratórios tinham aumentado devido a um eventual acordo ilegal entre os laboratórios, se comprometia a recuperar o excedente do preço pago, se necessário dando início a procedimentos judiciais nos tribunais competentes.
(68)
Na sua carta de 6 de Abril de 2011, as autoridades belgas reafirmaram que a remuneração de 10,70 EUR dizia unicamente respeito ao pagamento do teste EEB pelo beneficiário que efectivamente dele beneficia nesse momento e não serve para o reembolso do pré-financiamento dos testes EEB anteriores.
(69)
Nessa mesma carta de 6 de Abril de 2011, as autoridades belgas indicaram que o montante total pré-financiado pelo BIRB era de 67 156 527,65 EUR. A AFSCA reembolsou inicialmente essa soma, da forma seguinte:
Reembolsado pela AFSCA:
2005
4 477 102 EUR
2006
4 477 102 EUR
2007
Não houve reembolso (tinha sido solicitado e obtido um prolongamento mediante o pagamento dos juros).
2008
194 901 EUR (juros no reembolso diferido)
A partir de 2008
Não houve mais reembolsos ao BIRB - loi-programme (Lei-programa) de 22.12.2008.
A reembolsar
58 202 323 EUR
(70)
A Bélgica indicou que o Governo tinha decido suspender o pagamento do pré-financiamento ao BIRB e que, por conseguinte, os montantes recuperados seriam indicados no saldo positivo da AFSCA. Esse saldo deve ser considerado como o reembolso dos testes EEB.
(71)
No que diz respeito ao pagamento efectuado pelo produtor, o custo dos testes EEB, a Bélgica confirmou não existir um sistema específico que obrigue os matadouros a cobrar ao produtor o montante da remuneração relativa ao teste EEB, mas que isso era feito de forma espontânea. A Bélgica forneceu diversos exemplos de facturas, das quais se depreende claramente que a facturação do montante da remuneração é efectuada como uma rubrica separada nas facturas. Trata-se da factura de compra do matadouro ao produtor, em que o montante da remuneração é deduzido do montante total a pagar pelo matadouro ao produtor para a compra do animal. A Bélgica indica que se trata de uma prova de que o produtor é o devedor final do pagamento do teste EEB à AFSCA.
(72)
Na sua última carta de 25 de Maio de 2001, as autoridades belgas indicaram que os montantes de auxílio susceptíveis de ser objecto de uma aplicação cumulada de um auxílio de minimis, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1860/2004 da Comissão, de 6 de Outubro de 2004, relativo à aplicação dos artigos 87.o e 88.o do Tratado CE aos auxílios de minimis nos sectores da agricultura e das pescas (25) e dos 40 EUR de auxílio compatível por teste, em relação ao período no qual o regulamento era aplicável.
4. OBSERVAÇÕES APRESENTADAS POR TERCEIROS
(73)
No âmbito do procedimento em apreço, a Comissão não recebeu observações de terceiros interessados.
5. APRECIAÇÃO
5.1. Avaliação da existência de um auxílio
(74)
A título preliminar, nas suas observações sobre a decisão da Comissão de dar início ao procedimento formal de investigação, a Bélgica indicou considerar que os custos dos testes EEB eram financiados pelos Estados-Membros, em virtude do seu carácter obrigatório, e que nenhuma regulamentação comunitária exigia que os custos relativos aos controlos fossem suportados pelas empresas. As Orientações para a agricultura 2007-2013 e a prática da Comissão indicam, contudo, claramente que os diferentes níveis de custos dos testes podem causar distorções da concorrência e que, na sua maioria, os Estados concedem auxílios para cobrir o preço desses testes, daí provindo a necessidade de regulamentar a respectiva intensidade, para limitar as distorções da concorrência causadas por esses auxílios. Em especial, as Orientações EET indicam claramente que os auxílios concedidos pelos Estados comportam riscos de distorção da concorrência. No ponto 24 das Orientações EET, por exemplo, refere-se que «a partir de 1 de Janeiro de 2003, no que diz respeito à obrigatoriedade de testar, para detecção de EEB, os bovinos abatidos para consumo humano, o auxílio público total directo e indirecto, incluindo os pagamentos comunitários, não pode exceder 40 euros por teste. A obrigatoriedade dos testes pode basear-se na legislação comunitária ou na legislação nacional». Estas orientações foram apresentadas aos Estados-Membros, que foram convidados a adoptar medidas adequadas e a tornar os seus sistemas conformes com as referidas orientações. Do mesmo modo, no que respeita às Orientações para a agricultura 2007-2013, a qualificação de auxílio estatal no que diz respeito aos testes EEB consta dos pontos 132, alínea f) e seguintes. Além disso, é importante sublinhar que a Decisão N 9/05 e N 10/05, em que uma parte do financiamento dos testes EEB era qualificada como auxílio, não foi objecto de recurso por parte das autoridades belgas, o que significa implicitamente que as autoridades belgas aceitaram a referida qualificação como auxílios estatais dos auxílios para o financiamento dos testes EEB.
(75)
Pode deduzir-se destes elementos que o facto de a Bélgica pôr em causa a qualificação do auxílio ao financiamento dos custos dos testes EEB como sendo auxílios estatais, devido ao carácter obrigatório dos referidos testes não tem qualquer fundamento, atendendo aos textos aplicáveis e aplicados desde há muitos anos.
(76)
Por conseguinte, a Comissão examina as medidas em questão ao abrigo do artigo 107.o do TFUE. O artigo 107.o, n.o 1, do TFUE prevê que, salvo disposição em contrário do Tratado, são incompatíveis com o mercado comum, na medida em que afectem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.
(77)
Para que uma medida seja abrangida pelo âmbito de aplicação do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, as quatro condições seguintes devem estar, cumulativamente, preenchidas: 1) A medida deve ser financiada pelo Estado, ou por intermédio de recursos estatais e ser imputável ao Estado; 2) Deve dizer respeito, de forma selectiva, a determinadas empresas ou sectores de produção; 3) Deve comportar um benefício económico para as empresas beneficiárias; 4) Deve afectar as trocas comerciais na União Europeia e falsear ou ameaçar falsear a concorrência.
(78)
Nos considerandos que se seguem, estes quatro critérios serão aplicados às medidas passíveis de constituírem auxílios estatais.
(79)
Como indicado no considerando 55, foram utilizados diversos sistemas de financiamento para financiar os custos dos testes EEB. No âmbito da análise do critério da presença de recursos estatais, a presente decisão estabelece uma distinção entre os diferentes métodos de financiamento dos testes EEB.
5.1.1. Presença de recursos estatais
5.1.1.1. De 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2001
(80)
No período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2001, o custo dos testes EEB foi financiado na sua totalidade pelo erário público. Não subsiste qualquer dúvida de que se trata, neste caso, de um financiamento por recursos estatais.
5.1.1.2. De 1 de Janeiro de 2002 a 30 de Junho de 2004
(81)
No período subsequente, isto é, de 1 de Janeiro de 2002 a 30 de Junho de 2004, os testes foram pré-financiados pelo BIRB, na pendência de uma solução estrutural para o financiamento. O BIRB é um estabelecimento público federal dotado de personalidade jurídica, resultante da transformação do antigo Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture (Organismo Belga da Economia e da Agricultura) (OBEA) e da divisão «Agricultura» do antigo Office Central des Contingents et Licences (Serviço Central dos Contingentes e Licenças) (OCCL). Trata-se de um organismo para-estatal de categoria B, colocado sob a tutela do Ministro da Agricultura e das Classes Médias. É um organismo pagador aprovado no âmbito da política agrícola comum e financiado pelo FEOGA (26). Pode, além disso, ser encarregado de missões decorrentes da política agrícola do governo federal e dos governos regionais. A fim de poder garantir o equilíbrio do seu orçamento administrativo, o BIRB dispõe de uma dotação governamental inscrita no orçamento da sua autoridade de tutela (Service public fédéral Économie - Serviço público federal Economia) e de determinadas receitas próprias (receitas de diversas remunerações e investimentos limitados). Tendo em conta o que precede, considera-se que o financiamento através do BIRB constitui um financiamento proveniente de recursos estatais.
5.1.1.3. De 1 de Julho de 2004 a 30 de Novembro de 2004
(82)
De 1 de Julho de 2004 a 30 de Novembro de 2004 os testes foram pré-financiados pela AFSCA. A legislação em vigor na época (ou seja, principalmente a Lei de 4 de Fevereiro de 2000, relativa à criação da AFSCA (27)) indicava que a AFSCA era financiada, nomeadamente, por receitas diversas, tais como direitos, taxas e remunerações, os produtos de multas administrativas, as receitas ocasionais, donativos e legados (28). A AFSCA é um organismo público dotado de personalidade jurídica, classificado na categoria A, prevista pela Lei de 16 de Março de 1954, relativa ao controlo de determinados organismos de interesse público (29). Conclui-se assim que os financiamentos concedidos pela AFSCA são recursos estatais e que a sua afectação é decidida pelas autoridades públicas e sujeita à autoridade hierárquica do Ministro competente em matéria de saúde pública.
5.1.1.4. De 1 de Dezembro de 2004 a 31 de Dezembro de 2005
(83)
No que se refere ao período de 1 de Dezembro de 2004 (data da entrada em vigor do Decreto Real de 15 de Outubro de 2004) a 31 de Dezembro de 2005 (data de entrada em vigor dos Decretos Reais de 10 de Novembro de 2005) os testes EEB foram financiados por uma remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a teste, a que se adicionou um financiamento pela AFSCA, a partir das suas reservas e o adiantamento reembolsável posto à disposição pelo erário público.
(84)
O financiamento parcial efectuado pela AFSCA em proveniência dos seus fundos próprios constitui um recurso estatal (ver considerando 82).
(85)
Quanto à questão de determinar se as remunerações são ou não recursos estatais, podem constituir recursos estatais, se se verificar que as remunerações não cobrem a totalidade dos custos reais das prestações que se destinam a remunerar. Com efeito, se não existir equilíbrio entre o custo do serviço prestado e a remuneração, o excedente constitui um recurso estatal de que o organismo estatal a que é paga a remuneração pode dispor. Por este motivo, é importante verificar se as remunerações pagas à AFSCA para os testes EEB representam pagamentos por serviços efectivamente prestados pela AFSCA às empresas e se se basearam ou não nos preços do mercado (ver considerando 54 da decisão de dar início ao procedimento formal de investigação). Esta questão é abordada infra, na análise da definição de vantagem.
5.1.1.5. A partir de 1 de Janeiro de 2006
(86)
No que respeita ao período seguinte à entrada em vigor dos Decretos Reais de 10 de Novembro de 2005, ou seja, o período com início em 1 de Janeiro de 2006, importa verificar se as remunerações e contribuições previstas pelos referidos decretos constituem recursos estatais. Esta questão foi já examinada no âmbito da Decisão N 9/05 e N 10/05. Foi indicado no considerando 44, de modo geral, que as contribuições constituíam recursos estatais e que as remunerações eram susceptíveis de constituir recursos estatais se se concluísse que essas remunerações não abrangiam a totalidade dos custos reais das prestações que tinham por fim remunerar. No caso dos testes EEB, o financiamento era feito em parte por remunerações e em parte por contribuições. A Decisão N 9/05 e N 10/05 tinha concluído que o financiamento de uma parte dos custos dos testes EEB por meio das remunerações não constituía um auxílio estatal e que o financiamento por meio das contribuições era um auxílio estatal compatível. Como indicado na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação no considerando 34, os auxílios aprovados por decisão da Comissão não são objecto da presente decisão e não serão, por esse facto, aqui reanalisados.
(87)
Contudo, perante as informações fornecidas pela Bélgica após a decisão de dar início ao procedimento formal de investigação, verificou-se que as receitas das contribuições, foram em parte utilizadas, em 2005 e 2006, para o reembolso do pré-financiamento dos testes EEB que excediam 40 EUR, no período de 1 de Janeiro de 2003 a 31 de Dezembro de 2004. Esse elemento não fora, contudo, mencionado na Decisão N 9/05 e N 10/05. Uma parte das contribuições servia, por conseguinte, para o financiamento dos testes EEB realizados no período de 1 de Janeiro de 2003 a 31 de Dezembro de 2004, a fim de recuperar, de forma não individualizada, junto dos agricultores, os custos pré-financiados dos testes obrigatórios EEB acima do montante máximo de 40 EUR.
(88)
A atribuição de uma parte das receitas dessas contribuições ao reembolso do pré-financiamento dos testes não altera de modo algum a qualificação de recursos estatais, tal como estabelecida na Decisão N 9/05 e N 10/05.
5.1.2. Vantagem selectiva para uma empresa
(89)
Para a análise da existência de uma vantagem importa distinguir entre, por um lado, as medidas financiadas por recursos estatais, incluindo as contribuições e, por outro, as medidas financiadas pelas remunerações.
(90)
No que se refere às medidas financiadas por recursos estatais, incluindo as contribuições, a Comissão foi sempre do parecer (30) de que, se o Estado financia os custos dos controlos obrigatórios relativos à produção ou à comercialização dos produtos, isso deve ser considerado uma vantagem selectiva para as empresas (31). Na prática, o Estado reduziu os encargos que são normalmente incluídos no orçamento de uma empresa. Pode deduzir-se do que precede que os agricultores, os matadouros e as outras entidades que procedem à transformação, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos à obrigação dos testes EEB, por força da legislação aplicável no período em causa, efectuam uma actividade económica. tendo beneficiado de auxílios estatais para o financiamento dos testes EEB pelo Estado, desde 1 de Janeiro de 2001.
(91)
Os argumentos apresentados pela Bélgica (ver considerandos 37 e seguintes), de acordo com os quais o financiamento dos testes EEB é imposto para efeitos de protecção da saúde pública, cabendo ao Estado-Membro decidir qual o regime normal de financiamento dos testes EEB, não podem ser aceites, pelas razões citadas no considerando 74. No contexto mais específico da avaliação da selectividade, a Bélgica apresentou o argumento de que só se poderia falar de selectividade se determinados sectores ou empresas beneficiassem de um tratamento preferencial relativamente ao regime normal. A existência de diferenças entre os diversos Estados-Membros, no que se refere ao financiamento dos testes EEB, que possam levar a distorções da concorrência não é, segundo a Bélgica, uma questão de auxílios estatais, mas sim de harmonização das legislações.
(92)
Este argumento não pode, no entanto, ser aceite. Como indicado na Decisão N 9/2005 e N 10/05, o critério de selectividade está preenchido quando a vantagem é exclusiva de algumas empresas, ou de um sector de actividade. No presente caso, no plano nacional, o financiamento dos testes EEB pelo Estado só beneficia um sector determinado (criação de animais sujeitos a testes EEB. No plano comunitário, o financiamento pelo Estado, ou por recursos estatais, dos testes EEB a favor das empresas belgas, confere a essas empresas uma vantagem relativamente aos seus concorrentes estrangeiros, para os quais o financiamento dos testes obrigatórios EEB não é tomado a cargo pelo Estado, nem efectuado por recursos estatais. O preâmbulo às Orientações EET (pontos 8 e 9) indicava claramente que a harmonização em curso, que exige que o sector suporte os custos, é lenta, motivo pelo qual a Comissão tinha decidido clarificar e alterar a sua política de auxílios estatais no que respeita aos custos dos testes EEB. O ponto 24 das Orientações EET indica, por seu turno, que a obrigatoriedade dos testes pode basear-se na legislação comunitária ou na legislação nacional. O ponto em questão indica claramente não existir harmonização comunitária no que respeita à obrigação de efectuar testes, o que implica que um auxílio selectivo que desse vantagem às empresas de um Estado-Membro poderia também produzir-se, por esse motivo. Em suma, as medidas financiadas por recursos estatais, tais como as contribuições, concedem uma vantagem selectiva aos agricultores, matadouros e outras entidades que procedem à transformação, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos a testes obrigatórios EEB por força da legislação aplicável, dado que reduzem os custos suportados pelos beneficiários em causa. Essas vantagens não são concedidas por pagamentos directos, mas sim mediante a tomada a cargo dos custos dos testes EEB pelas autoridades públicas, que pagam directamente esses custos aos laboratórios que os efectuam a pedido dos matadouros e cobram os referidos custos à AFSCA.
(93)
No que se refere às medidas de auxílio financiadas por remunerações, é importante verificar se foi concedida uma vantagem por meio dessas remunerações. Como indicado na decisão de dar início ao procedimento de investigação formal (considerandos 61 e 62), só se considera que existe vantagem se as referidas remunerações forem inferiores aos custos reais dos serviços efectivamente prestados pela AFSCA aos operadores económicos. É importante verificar também se as taxas representam pagamentos por serviços efectivamente prestados pela AFSCA às empresas. Mais concretamente, põe-se a questão de determinar se foi concedida uma vantagem aos matadouros e aos produtores que pagaram a remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a testes no período de 1 de Dezembro de 2004 a 31 de Dezembro de 2005 e se os mesmos beneficiaram efectivamente dos serviços fornecidos pela AFSCA.
(94)
Na sua resposta à decisão de dar início a um procedimento formal de investigação, as autoridades belgas afirmaram que a remuneração de 10,70 EUR por bovino sujeito a teste era a única fonte de financiamento da AFSCA para cobrir os custos dos testes EEB, além das reservas da AFSCA e dos adiantamentos recuperáveis do erário público. O pagamento da remuneração é efectuado pelos matadouros. As autoridades belgas indicaram não existir qualquer obrigação legal de que os matadouros cobrassem o montante da remuneração aos seus clientes, mas que a prática dos matadouros consiste em cobrarem o custo da remuneração separadamente aos produtores. Isso foi provado pela Bélgica por meio de facturas apresentadas a título de exemplo, nas quais se verifica claramente que os matadouros cobram o montante da remuneração separadamente aos produtores. A Bélgica considera não haver necessidade de regulamentar formalmente a forma por que os matadouros entregam aos produtores ou a outros beneficiários potenciais dos serviços a remuneração que pagam, uma vez que esse custo é cobrado aos produtores de forma semelhante à de outros custos incorridos quando do abate e que são facturados aos produtores.
(95)
Por conseguinte, pode deduzir-se do que precede que a dúvida suscitada quando do início do procedimento formal de investigação no considerando 44 (que indicava que a taxa para os matadouros era muito superior à aplicada a outros beneficiários do serviço) foi dissipada pelas informações transmitidas pela Bélgica quanto à cobrança do montante dessa remuneração aos produtores.
(96)
Quanto à questão de determinar se os preços dos testes de detecção de EEB são ou não os preços do mercado, a Bélgica indicou à Comissão, em primeiro lugar, que desde Julho de 2005 os preços propostos pela AFSCA se situam abaixo de 40 EUR, ao passo que as Orientações para a agricultura 2007-2013 indicam 40 EUR como o preço mais elevado disponível, nesse momento, na Comunidade. Isto constitui uma indicação de que os preços estão em conformidade com os preços praticados noutros pontos da Europa no período em questão. Em segundo lugar, a Bélgica respondeu à decisão de dar início ao procedimento formal de investigação dizendo que a situação é idêntica à analisada na Decisão N 9/05 e N 10/05, cujas conclusões referem que a designação dos prestadores de serviços era efectuada de acordo com procedimentos abertos e não discriminatórios (ver considerando 82 da Decisão N 9/05 e N 10/05). Em terceiro lugar a Comissão regista o compromisso expresso pela Bélgica de tomar todas as medidas jurídicas disponíveis para recuperar o que tinha sido pago em excesso relativamente aos preços dos testes, no caso de os inquéritos da autoridade da concorrência belga concluírem que existiu acordo ilegal entre os laboratórios, que tivesse tido por efeito aumentar os preços dos testes. Com base nestas considerações, a Comissão conclui que as remunerações não podem ser consideradas recursos estatais, na medida em que as remunerações pagas à AFSCA para os testes EEB representam pagamentos por serviços da AFSCA efectivamente prestados às empresas e se basearam nos preços do mercado.
(97)
Pode concluir-se, em conformidade com o disposto na Decisão N 9/05 e N 10/05, que não foi atribuída qualquer vantagem nem aos matadouros nem aos produtores por meio da remuneração, devido ao facto de esta se referir a um pagamento por um serviço de que beneficiou o devedor da remuneração e de o preço do teste se basear no preço do mercado. Conclui-se assim também pela inexistência de financiamento por recursos estatais, na medida em que o preço do teste é conforme com o preço do mercado.
5.1.3. Distorção da concorrência e efeitos sobre as trocas comerciais na União
(98)
No que respeita às demais condições que governam a aplicação do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, a medida pode ter efeitos na posição da Bélgica neste sector (32). Como as empresas belgas estão activas num mercado internacional altamente concorrencial, a medida falseia ou ameaça falsear a concorrência (33) e afecta as trocas comerciais entre os Estados-Membros.
5.1.4. Conclusões sobre o carácter de auxílio na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE
(99)
Tendo em conta o que precede, a Comissão considera que o financiamento dos testes EEB por meio das contribuições e de outros recursos estatais, tal como indicado supra, constitui uma vantagem financiada por recursos estatais. Essa vantagem falseia ou ameaça falsear a concorrência, favorecendo certas empresas e certas produções, dado que é passível de afectar o comércio entre Estados-Membros. A vantagem é concedida aos agricultores, matadouros e outras entidades que procedem à transformação, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos a exames EEB por força da legislação aplicável. Por conseguinte, a Comissão conclui que as medidas em questão se inserem no âmbito do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE. Em contrapartida, a parte dos testes EEB financiados por remunerações não constituem auxílios, uma vez que os devedores da remuneração beneficiam de serviços prestados ao preço do mercado.
5.2. Ilegalidade do auxílio
(100)
Desde 1 de Janeiro de 2001 as autoridades belgas não notificaram à Comissão, nos termos do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, as medidas de auxílio constituídas pelo financiamento dos testes EEB. Os auxílios abrangidos pelo âmbito de aplicação do Regulamento (CE) n.o 1/2004 estão isentos da obrigação de notificação, desde que sejam efectuadas em conformidade com as condições estabelecidas no mesmo regulamento. São, assim, ilegais, em caso de incumprimento das referidas condições.
5.3. Financiamento dos auxílios
(101)
Sendo os auxílios estatais em causa parcialmente financiados por uma taxa parafiscal, ou seja, a contribuição, a Comissão deve analisar as acções financiadas pelos auxílios, bem como o financiamento destes. Com efeito, uma eventual incompatibilidade do financiamento de um auxílio estatal com o mercado interno tornaria os próprios auxílios também incompatíveis, mesmo no caso de a concessão do auxílio ter respeitado as regras de concorrência aplicáveis.
(102)
Segundo uma jurisprudência constante, as taxas não entram no âmbito de aplicação das disposições do TFUE relativas aos auxílios estatais, a menos que constituam o modo de financiamento de uma medida de auxílio, fazendo assim parte integrante dessa medida (34). Para se poder considerar que uma taxa, ou parte dela, fazem parte integrante de uma medida de auxílio, é necessário que exista uma relação obrigatória entre a taxa e o auxílio, por força da legislação nacional pertinente, no sentido de o produto da taxa ser obrigatoriamente destinado ao financiamento do auxílio (35). Se tal relação existir, o produto da taxa influencia directamente o montante do auxílio (36) e, por consequência, a apreciação da sua compatibilidade com o mercado interno (37).
(103)
É, portanto, conveniente analisar se a contribuição cobrada desde 1 de Julho de 2004 preenche os critérios indicados no considerando 102 e distinguir entre os instrumentos jurídicos aplicáveis nos diferentes períodos. O auxílio financiado foi objecto de uma isenção, mas essa isenção não abrange o sistema de financiamento do auxílio; assim, é necessário verificar a legalidade do sistema de financiamento na totalidade do período em causa.
5.3.1. De 1 de Julho de 2004 a 31 Dezembro 2005
(104)
Durante este período, os auxílios são pré-financiados pela AFSCA e por remunerações atribuídas nos termos do Decreto Real de 15 de Outubro de 2004 (estas remunerações, não fazem, contudo, parte da presente secção, uma vez que não se trata de auxílios - ver considerando 97). É importante verificar se o sistema de financiamento faz parte integrante da medida de auxílio. Não se depreende da legislação em vigor que exista uma relação vinculativa entre o modo de financiamento da AFSCA e o financiamento dos testes EEB, nem que o produto da taxa seja necessariamente afectado ao financiamento do auxílio. Com efeito, a Lei de 4 de Fevereiro de 2000 relativa à criação da AFSCA prevê diversas fontes de financiamento da AFSCA (ver considerando 82). Além disso, não é possível concluir que o produto da taxa influencia directamente o montante do auxílio, uma vez que os testes são financiados tanto pelas remunerações, como, no que respeita ao excedente, pela AFSCA. O montante dos auxílios pagos pela AFSCA varia, por conseguinte, em função do preço dos testes e não em função das contribuições pagas à AFSCA. Não existe, pois, uma relação vinculativa entre as receitas das contribuições e o reembolso do pré-financiamento.
5.3.2. A partir de 1 de Janeiro de 2006
(105)
Desde essa data, a questão das contribuições é regulamentada pelo decreto real relativo às contribuições para o financiamento da AFSCA. A Decisão N 9/05 e N 10/05 tinha analisado o regime de financiamento por meio contribuições e concluído que o método de financiamento de uma parte das despesas relativas aos testes EEB não comportava qualquer discriminação dos produtos importados ou exportados e não era contrário às disposições do Tratado (38). Como indicado no considerando 31, a presente decisão não abrange as medidas anteriormente aprovadas. No entanto, como a Bélgica indicou que uma parte das contribuições servia, a partir de 1 de Janeiro de 2006, para o reembolso do pré-financiamento dos testes EEB anteriores, a Comissão tem o direito de analisar o regime de financiamento pelo facto de as contribuições financiarem o reembolso do pré-financiamento dos testes EEB.
(106)
A Bélgica assinalou que, com excepção da indexação da remuneração, o regime de financiamento permanecia inalterado. O único elemento alterado consistiu na utilização das receitas provenientes das contribuições para efectuar o reembolso do pré-financiamento dos encargos respeitantes à EEB em 2006.
(107)
Quanto à questão de determinar se esse tipo de financiamento faz parte integrante da medida de auxílio, a resposta é negativa. A afectação das contribuições ao reembolso do pré-financiamento dos testes, após 2006, não influenciou o montante do auxílio concedido. Além disso, as autoridades belgas referiram a natureza solidarizada do sistema de recuperação, no qual cada operador paga uma cotização à AFSCA, sendo uma parte dessa contribuição orientada para a recuperação dos custos anteriores relacionados com o pré-financiamento dos testes EEB. Todos os operadores activos proprietários de bovinos no período considerado contribuem igualmente para este regime, embora não sejam os seus financiadores exclusivos. Por conseguinte, a Comissão conclui que o financiamento do auxílio não faz parte integrante da medida de auxílio em causa.
5.4. Análise da compatibilidade das medidas de auxílio
(108)
Nos casos em que o auxílio constitui um auxílio estatal e é abrangido pelo âmbito de aplicação do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, é oportuno analisar em que medida pode ser considerado compatível com o mercado interno, nos termos do artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE.
(109)
Na perspectiva da medida em causa, só o artigo 107.o, n.o 3, alínea c), do TFUE, que estabelece que os auxílios destinados a facilitar o desenvolvimento de certas actividades ou regiões económicas podem ser considerados compatíveis com o mercado interno quando não alterem as condições das trocas comerciais de maneira que contrariem o interesse comum, poderia ser aplicável.
(110)
Nos termos do ponto 23.3 das Orientações comunitárias para os auxílios estatais no sector agrícola (39), relativas ao período de 2000-2006 (a seguir, «as Orientações para a agricultura 2000-2006»), bem como da Comunicação da Comissão relativa à determinação das regras aplicáveis à apreciação dos auxílios estatais concedidos ilegalmente (40), qualquer auxílio ilegal, na acepção do artigo 1.o, alínea f), do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (41), deve ser avaliado em conformidade com as regras e orientações em vigor no momento da sua concessão. A Comissão adoptou em 2002 as Orientações EET. Essas orientações eram aplicáveis entre 1 de Janeiro de 2003 e 31 de Dezembro de 2005 (42). O ponto 44 das Orientações EET prevê que, salvo nos casos relativos, nomeadamente, aos testes de detecção de EEB, os auxílios ilegais, na acepção do artigo 1.o, alínea f), do Regulamento (CE) n.o 659/1999, serão analisados em conformidade com as regras e orientações em vigor no momento da sua concessão. Dado que os auxílios foram concedidos entre 1 de Janeiro de 2001 e 31 de Dezembro de 2005, as Orientações EET constituem o enquadramento pertinente para a análise dos referidos auxílios.
(111)
Em conformidade com o ponto 194, alínea c), das Orientações para a agricultura 2007-2013, a Comissão deixará de aplicar, a partir de 1 de Janeiro de 2007, as Orientações EET, salvo no caso dos auxílios ilegais fixados nos pontos 43 e seguintes das Orientações EET.
(112)
Podem distinguir-se dois períodos em função da aplicabilidade das diferentes disposições jurídicas.
5.4.1. Período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2002: Aplicabilidade do ponto 11.4 das Orientações para a agricultura 2000-2006 a que se refere o ponto 45 das Orientações EET
(113)
O ponto 45 das Orientações EET prevê que, no que respeita aos auxílios estatais ilegais destinados a cobrir os custos relacionados com os custos dos testes EET concedidos antes da data de aplicação das Orientações EET (isto é, 1 de Janeiro de 2003), a Comissão avaliará a compatibilidade desses auxílios com base no capítulo 11.4 das Orientações para a agricultura 2000-2006 e na sua prática, desde 2001, de aceitar também esses auxílios até um máximo de 100 %.
(114)
Em conformidade com o disposto no capítulo 11.4 das Orientações para a agricultura 2000-2006, para serem consideradas compatíveis,
-
as medidas devem fazer parte de um programa adequado de prevenção, luta ou erradicação da doença em causa a nível comunitário, nacional ou regional (ponto 11.4.2),
-
as medidas devem ter objectivos de prevenção, ou compensação, ou combinados (ponto 11.4.3),
-
as medidas devem ser simultaneamente compatíveis com os objectivos e com as disposições específicas da legislação veterinária e fitossanitária comunitária (ponto 11.4.4),
-
a intensidade do auxílio não pode exceder 100 % das despesas admissíveis (ponto 11.4.5).
Quando os auxílios são concedidos no âmbito de regimes de auxílios comunitários e/ou nacionais e/ou regionais, a Comissão exigirá que sejam fornecidas provas da inexistência de risco de sobrecompensação devido a uma eventual cumulação de medidas previstas por diversos regimes. Quando um auxílio comunitário for aprovado, devem indicar-se a data e as referências da decisão em questão da Comissão.
(115)
No que diz respeito às três primeiras condições, a decisão de dar início ao procedimento formal de investigação concluía já que as mesmas se encontravam preenchidas (ver considerando 80 da decisão). As autoridades belgas tinham, aliás, confirmado esta abordagem nas suas observações sobre a decisão da Comissão de dar início ao procedimento formal de investigação. A EEB é uma doença transmissível e constitui uma ameaça para a saúde humana. Não se trata de uma doença dos animais cujo foco primário deva ser notificado directamente à Comissão e aos restantes Estados-Membros (43). O objectivo da medida de auxílio é a luta contra a EEB através do exame dos animais abatidos e dos animais encontrados mortos. A compensação dos custos suportados pelos agricultores deveria garantir a aplicação efectiva das medidas. Todas as medidas são tomadas em conformidade com o direito comunitário, ou por este recomendadas (44).
(116)
No que respeita à quarta condição, as informações prestadas pela Bélgica indicam o financiamento de testes EEB entre 111,81 EUR e 63,45 EUR no período em questão (ver considerando 56). Essas despesas abrangem a análise laboratorial, as despesas de colheita de amostras por um veterinário e a despesa relacionada com o kit utilizado para o teste. Na opinião da Comissão, essas despesas são conformes com as previstas no ponto 11.4.5 das Orientações para a agricultura 2000-2006, que mencionam, nomeadamente, como despesas reais os controlos sanitários, os testes e outras medidas de rastreio.
(117)
Em conclusão, os auxílios concedidos no período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2002 são compatíveis.
5.4.2. Período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 Dezembro 2005: aplicabilidade do ponto 21 e seguintes das Orientações EET
(118)
Nos termos do ponto 23 das Orientações EET, a Comissão decidiu continuar a autorizar os auxílios que cobrem até 100 % das despesas relacionadas com os testes EEB, de acordo com os princípios expostos no ponto 11.4 das Orientações sobre a agricultura 2000-2006 (ver considerando 114).
(119)
Além disso, de acordo com as Orientações EET, devem ser igualmente preenchidas as condições seguintes:
-
a partir de 1 de Janeiro de 2003, no que se refere ao teste EEB obrigatório aos bovinos abatidos para consumo humano, os auxílios, incluindo os pagamentos comunitários, não podem exceder 40 EUR por teste (ver ponto 24 das Orientações EET),
-
o auxílio estatal destinado a cobrir os custos dos testes EEB deve ser pago ao operador em cujas instalações tenham de ser recolhidas amostras para os testes. Se o auxílio for pago aos laboratórios, deve demonstrar-se que a totalidade do montante do auxílio é transferida para o operador (ponto 25 das Orientações EET).
(120)
Como indicado nos considerandos 115 e 116, estão preenchidas as quatro condições constantes das Orientações sobre a agricultura 2000-2006.
(121)
Quanto à condição relativa ao montante máximo de 40 EUR por teste, a Comissão assinala que esse montante foi excedido entre 1 de Janeiro de 2003 e 30 de Junho de 2004. Segundo as informações fornecidas pela Bélgica, o montante total dessa superação no período em causa ascenderia a 6 619 810,74 EUR. A partir de 1 de Julho de 2004, os custos totais do teste são inferiores a 40 EUR (ver considerando 64).). As autoridades belgas indicaram que os referidos montantes abrangiam os pagamentos nacionais e comunitários (ver considerando 58).
(122)
A Comissão conclui que se encontra preenchida a condição segundo a qual o auxílio deve ser pago ao operador em cujas instalações tenham que ser recolhidas amostras para os testes e, no caso de o auxílio ser pago ao laboratório, deve demonstrar-se que a totalidade do montante do auxílio estatal é transferida para o operador (ponto 25 das Orientações EET).
(123)
Como referido na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação, as autoridades belgas indicaram que as despesas relativas aos testes EEB foram pagas directamente aos laboratórios. Os operadores não devem pagar quaisquer despesas laboratoriais para os testes EEB aos bovinos. Esta avaliação é conforme com o que tinha sido decidido em relação ao regime similar na Decisão N 9/05 e N 10/05 (considerando 95). Como referido anteriormente, o único encargo que recai sobre os produtores é o da remuneração (ver considerandos 93 e seguintes), mas essa parte do financiamento do teste EEB não constitui auxílio. Por conseguinte, a totalidade do montante do auxílio é transferida para o operador.
5.4.3. Desde 1 de Janeiro de 2006
(124)
No que se refere ao período posterior a 1 de Janeiro de 2006, a Comissão remete para a Decisão N 9/05 e N 10/05, dado que a presente decisão não tem por objectivo alterar os auxílios aprovados naquela decisão.
5.4.4. Conclusão
(125)
Em suma, os auxílios concedidos para o financiamento dos testes EEB cujo montante seja superior a 40 EUR por teste, no período de 1 de Janeiro de 2003 a 30 de Junho de 2004, e cujo total ascende a 6 619 810,74 EUR, são incompatíveis com o mercado interno.
5.5. Reembolso do orçamento pré-financiado
(126)
Como anteriormente indicado, os testes foram financiados por recursos estatais que excederam o montante máximo de 40 EUR por teste, no período de 1 de Janeiro de 2003 a 30 de Junho de 2004.
(127)
A Bélgica decidiu proceder ao reembolso do excedente por meio das contribuições cobradas para o financiamento da AFSCA a partir de 1 de Janeiro de 2006, escalado, inicialmente, por um período de 15 anos, mas posteriormente abandonado. O motivo dessa abordagem global, segundo as autoridades belgas, reside na dificuldade prática de efectuar uma recuperação individual, uma vez que alguns operadores tinham falecido e outros tinham cessado a sua actividade.
(128)
Por carta posterior, de 6 de Abril de 2011, as autoridades belgas indicaram que a AFSCA tinha procedido ao reembolso por meio de verbas da AFSCA, nos anos de 2005-2006.
(129)
O regime de recuperação proposto não é, porém, conforme com os requisitos nessa matéria nos casos de auxílios ilegais e incompatíveis. Com efeito, de acordo com a jurisprudência, a recuperação tem por objectivo restabelecer a situação existente no mercado antes da concessão do auxílio em causa. O objectivo em causa é alcançado a partir do momento em que os auxílios ilegais e incompatíveis com o mercado interno são restituídos pelo beneficiário e em que, devido a essa restituição, o beneficiário perde a vantagem de que tinha beneficiado no mercado em relação aos seus concorrentes, sendo assim reposta a situação anterior à concessão do auxílio (45). O auxílio a recuperar inclui juros a uma taxa adequada estabelecida pela Comissão. Os juros são devidos desde a data em que o auxílio ilegal foi colocado à disposição do beneficiário até ao momento da sua recuperação (46). Com base no Regulamento (CE) n.o 794/2004 da Comissão, de 21 de Abril 2004, relativo à aplicação do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (47), os juros serão calculados numa base composta, o que não se verifica no caso em apreço. Além disso, o artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 dispõe que o Estado-Membro em causa deve tomar todas as medidas para realizar a execução imediata e efectiva da decisão da Comissão. A recuperação, tal como proposta e parcialmente aplicada pela Bélgica, não corresponde aos requisitos supracitados e não pode ser considerada como tal, na acepção do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999.
6. CONCLUSÕES
(130)
A Comissão conclui que o financiamento dos testes EEB por meio das remunerações não constitui um auxílio.
(131)
A Comissão conclui que o financiamento dos testes EEB por recursos estatais constitui um auxílio aos agricultores, matadouros e outras entidades que procedem ao tratamento, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos a testes EEB, por força da legislação aplicável. Esse auxílio é compatível no período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2002 e de 1 de Julho de 2004 a 31 de Dezembro de 2005. É incompatível no que se refere ao período de 1 de Janeiro de 2003 a 30 de Junho de 2004. A incompatibilidade do auxílio é constituída pelo montante acima de 40 EUR por teste, avaliado pela Bélgica em 6 619 810,74 EUR.
(132)
A Comissão verifica que a Bélgica concedeu ilegalmente um auxílio ao financiamento dos testes EEB, em violação do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, no período de 1 de Janeiro de 2001 a 30 de Junho de 2004. A partir de 1 de Janeiro de 2003, o auxílio estava abrangido por um regulamento de isenção, mas como as condições previstas no referido regulamento de isenção não se encontravam preenchidas, os auxílios são ilegais.
(133)
Os auxílios ilegais e incompatíveis acima do montante máximo de 40 EUR por teste devem ser objecto de recuperação, excepto no caso dos auxílios concedidos para projectos específicos que, no momento da sua concessão, satisfaziam a totalidade das condições fixadas no regulamento de minimis aplicável,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. As medidas financiadas por meio das remunerações não constituem auxílio.
2. O financiamento dos testes EEB por recursos estatais constitui um auxílio compatível com o mercado interno, a favor dos agricultores, matadouros e outras entidades que procedem ao tratamento, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos a testes obrigatórios EEB, no período de 1 de Janeiro de 2001 a 31 de Dezembro de 2002 e no período de 1 de Julho de 2004 a 31 de Dezembro de 2005.
3. O financiamento dos testes EEB por recursos estatais no período de 1 de Janeiro de 2003 a 30 de Junho de 2004 constitui um auxílio compatível com o mercado interno, a favor dos agricultores. matadouros e outras entidades que procedem ao tratamento, manipulação, venda ou comercialização dos produtos provenientes de bovinos sujeitos a testes obrigatórios EEB, no que se refere aos montantes que não excedem 40 EUR por teste. Os montantes acima de 40 EUR por teste são incompatíveis com o mercado interno e devem ser objecto de recuperação, excepto no caso dos auxílios concedidos a projectos específicos, que, no momento da sua concessão, satisfaziam todas as condições fixadas no regulamento de minimis aplicável.
4. A Bélgica efectuou ilegalmente um auxílio ao financiamento dos testes EEB, em violação do artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, no período de 1 de Janeiro de 2001 a 30 de Junho de 2004.
Artigo 2.o
1. A Bélgica deve tomar as medidas necessárias para recuperar os auxílios ilegais e incompatíveis referidos no artigo 1.o, n.os 3 e 4, junto dos beneficiários.
2. Os auxílios a recuperar incluem juros calculados desde a data em que foram postos à disposição dos beneficiários até à data da sua recuperação.
3. Os juros são calculados numa base composta, em conformidade com as disposições previstas no capítulo V do Regulamento (CE) n.o 794/2004.
4. A recuperação é efectuada de imediato e segundo os procedimentos previstos no direito nacional, desde que estes permitam a execução imediata e efectiva da presente decisão.
Artigo 3.o
A recuperação do auxílio referido no artigo 1.o, n.os 3 e 4, é imediata e efectiva.
A Bélgica deve assegurar a aplicação da presente decisão no prazo de quatro meses a contar da data da respectiva notificação.
Artigo 4.o
1. Dois meses após a notificação da presente decisão, a Bélgica deve apresentar à Comissão as seguintes informações:
a)
A lista dos beneficiários que receberam o auxílio a que se refere o artigo 1.o, n.os 3 e 4 e o montante total de auxílio recebido por cada um deles;
b)
O montante total (capital mais os juros até à recuperação) a recuperar dos beneficiários;
c)
Uma descrição pormenorizada das medidas já tomadas ou previstas para dar execução à presente decisão;
d)
Os documentos comprovativos de que os beneficiários foram intimados a reembolsar o auxílio.
2. A Bélgica deve informar a Comissão dos progressos feitos na sequência das medidas nacionais adoptadas para aplicar a presente decisão, até à recuperação total do auxílio referido no artigo 1.o, n.os 3 e 4.
3. Após o período de dois meses referido no n.o 1, a Bélgica deve apresentar, a simples pedido da Comissão, um relatório relativo às medidas já adoptadas e previstas para dar cumprimento à presente decisão. Desse relatório devem constar igualmente informações pormenorizadas sobre os montantes de auxílio e os juros já recuperados junto dos beneficiários.
Artigo 5.o
O Reino da Bélgica é o destinatário da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 27 de Julho de 2011.