РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 29 февруари 2012 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването при някои търговски процедури
(2012/199/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Правото на добра администрация представлява утвърден принцип в законодателството на Европейския съюз, който включва процедурните права на заинтересованите страни, участващи в административна процедура, резултатът от която може да засегне интересите им.
(2)
Този принцип на законодателството на Европейския съюз е предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2). Предвидените в член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата права на лице, чиито интереси са засегнати при търговска процедура, са или изрично предвидени, или - тъй като са общи принципи на правото - следва да бъдат приложени в Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3), Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (4), Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (5), Регламент (ЕО) № 625/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общия режим за внос от някои трети страни (6), Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (7), Регламент (ЕО) № 385/96 на Съвета от 29 януари 1996 г. относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето (8), Регламент (ЕО) № 868/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно защита срещу субсидиране и практики на несправедливо ценообразуване, причиняващи щети на въздушните превозвачи на Общността при осигуряване на въздушно обслужване от държави, които не са членки на Европейската общност (9), Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и № 964/2007 на Комисията (10), Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (11) и в Регламент (ЕО) № 427/2003 на Съвета от 3 март 2003 г. относно временен защитен механизъм по отношение на вноса на някои продукти с произход от Народна република Китай и за изменение на Регламент (ЕО) № 519/94 относно общите правила за внос от някои трети страни (12).
(3)
От 1 януари 2007 г. на служител на ГД „Търговия“ с опит в областта на търговската защита, наричан „служител по изслушването“, бе възложена задачата да осигури ефективно упражняване на процедурните права на заинтересовани страни и да гарантира, че търговските процедури, предвидени в изброените по-горе регламенти, протичат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове.
(4)
С цел укрепване на тази роля и увеличаване на прозрачността и процедурната справедливост на съответната процедура, към настоящия момент функцията на служителя по изслушването следва да се засили в рамките на Комисията и да се конкретизират правомощията му.
(5)
Тази функция следва да бъде възложена на независимо лице с опит в областта на търговските процедури. Служителят по изслушването следва да бъде назначен от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
(6)
За да се гарантира независимостта на служителя по изслушването, той следва да бъде подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговката политика.
(7)
Основните правомощия на служителя по изслушването, предвидени в настоящото решение, са да консултира комисаря, отговарящ за търговската политика, и генералния директор на ГД „Търговия“; да гарантира процедурните права; да осигурява достъп до досието; да взема решенията за поверителния характер на даден документ; да разглежда позицията на администрацията по удължаване на крайни срокове. Служителят по изслушването следва да се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
(8)
За да се увеличат процедурните гаранции за упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, е необходимо да се определят видовете изслушвания и да се установят правилата за организиране, провеждане и последващи действия по отношение на изслушванията с участието на служителя по изслушването.
(9)
Правомощието на служителя по изслушването да взема решения по въпроси, свързани с достъпа до досието, поверителността и крайните срокове, следва да осигури допълнителна процедурна гаранция за страните, засегнати при търговска процедура, без това да засяга времевите ограничения на процедурата.
(10)
Докладите следва да гарантират, че основните въпроси, разглеждани от служителя по изслушването, както и неговите основни препоръки са предложени на вниманието на вземащите решения и следователно осигуряват допълнителна гаранция за спазване на правата на страните, засегнати при търговска процедура. Годишните доклади следва и да информират държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и обществеността относно дейностите на служителя по изслушването.
(11)
При разгласяване на информация за физически лица, специално внимание следва да се обърне на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (13).
(12)
Настоящото решение не засяга общите правила, предоставящи или изключващи достъп до документите на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Служител по изслушването
1. В рамките на Комисията се създава специална функция на служител по изслушването при търговски процедури.
2. Задачата на служителя по изслушването е да осигури ефективното упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, предвидени в изброените по-долу регламенти (наричани по-долу за краткост „основни регламенти“), и да гарантира, че търговските процедури съгласно тези регламенти се провеждат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове. Основните регламенти са следните:
а)
Регламент (ЕО) № 1225/2009, и по-специално член 5, параграфи 10 и 11, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, член 8, параграфи 3, 4 и 9, членове 18, 19, 20 и 21;
б)
Регламент (ЕО) № 597/2009, и по-специално член 10, параграфи 12 и 13, член 11, параграфи 5, 6, 7, 8 и 10, член 13, параграфи 3, 4 и 9, членове 28, 29, 30 и 31;
в)
Регламент (ЕО) № 260/2009, и по-специално членове 6 и 9;
г)
Регламент (ЕО) № 625/2009, и по-специално членове 5 и 7;
д)
Регламент (ЕО) № 3286/94, и по-специално членове 8 и 9;
е)
Регламент (ЕО) № 385/96, и по-специално член 5, параграфи 12 и 13, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, членове 12, 13 и 14;
ж)
Регламент (ЕО) № 868/2004, и по-специално членове 7 и 8;
з)
Регламент (ЕО) № 732/2008, и по-специално членове 18, 19 и 20.
и)
Регламент (ЕО) № 1515/2001, и по-специално член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2;
й)
Регламент (ЕО) № 427/2003, и по-специално член 5, параграф 5, член 6, параграфи 4, 5 и 6, член 17, параграфи 2 и 3 и член 18.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„търговска процедура“ означава всяко разследване или административна процедура, извършвана от службите на Комисията съгласно някой от основните регламенти;
б)
„заинтересована страна“ означава всяко лице, чиито интереси за засегнати при търговска процедура, определена в приложимия основен регламент;
в)
„права на заинтересованите страни“ означава процедурните права и правото на всяко лице въпросите му да бъдат разгледани безпристрастно, справедливо и в разумни срокове при търговски процедури.
Член 3
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Служителят по изслушването се назначава от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
2. Назначаването на служителя по изслушването се обявява в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначението или прехвърляне на служителя по изслушването чрез която и да е процедура подлежи на мотивирано решение от страна на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Служителят по изслушването е подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика.
4. Ако служителят по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, членът на Комисията, отговарящ за търговската политика, по възможност след консултация със служителя по изслушването, определя друг служител, който не е свързан със съответния случай и има достатъчно опит в областта на търговските процедури, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
Член 4
Принципи за намеса на служителя по изслушването
1. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването действа независимо. Служителят по изслушването не приема инструкции при изпълнение на задачите си.
2. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването взема предвид нуждата от ефективно прилагане на основните регламенти в съответствие с действащото законодателство на Съюза и принципите, установени от Съда на Европейския съюз.
3. При упражняване на функцията си служителят по изслушването има неограничен и своевременен достъп по всяко време на процедурата до всички досиета, свързани с търговската процедура.
4. Служителят по изслушването взема решения съгласно предвиденото в настоящото решение и може да отправя препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, по отношение на всеки въпрос, свързан с правата на заинтересованите страни, които поискат намесата му. Служителят по изслушването се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
5. Служителят по изслушването бива информиран от отговорния директор или упълномощено от него лице за развитието на процедурата, в която служителят по изслушването се е намесил, до приемането на окончателен правен акт от страна на Комисията или съответно на Съвета. Служителят по изслушването бива информиран незабавно за всяка съществена промяна в позицията на Комисията при окончателния етап от търговската процедура, за да оцени потенциалното въздействие върху правата на заинтересованите страни.
6. Служителят по изслушването консултира члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и, когато е уместно, генералния директор, относно последващите мерки в отговор на препоръките му и при необходимост за възможни решения.
7. Отговорният директор се консултира със служителя по изслушването относно промени или актуализации на политиката, засягащи процедурни аспекти и съществени въпроси, които оказват въздействие върху правата на заинтересованите страни, определени в член 2 от настоящото решение. Със служителя по изслушването може да се проведе консултация по всеки друг въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
8. Служителят по изслушването може да представи пред члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и при необходимост пред генералния директор на ГД „Търговия“ наблюдения и препоръки относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
Член 5
Условия за намеса на служителя по изслушването - Времеви аспекти - Информация
1. Служителят по изслушването действа по искане на заинтересовани страни, члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор, директора, отговарящ за търговската процедура, или упълномощено от него лице, или директор на други служби, с които е проведена консултация при търговска процедура.
2. Служителят по изслушването може да се намеси във всеки един момент от търговската процедура при надлежно съблюдаване на времевите ограничения на тази процедура.
3. Служителят по изслушването е обвързан с крайните срокове, приложими при търговска процедура в съответствие с основните регламенти.
4. Всеки окончателен правен акт или предложение на Комисията се придружава от забележка от служителя по изслушването, в която той заявява дали се е намесил при въпросната процедура и какъв е характерът на намесата му.
Член 6
Изслушвания
1. По искане или в случаите и при обстоятелствата, предвидени в основните регламенти, служителят по изслушването може да организира и провежда два вида изслушване: изслушвания между отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси.
2. Изслушването може да обхваща всеки въпрос, който възниква към произволен момент от търговската процедура и би могъл да засегне правата на заинтересованите страни.
3. Поканените на изслушването физически лица се явяват лично или са представени от законен представител. Поканените на изслушването юридически лица са представени от надлежно упълномощен представител, избран измежду постоянния им персонал.
4. Физическите или юридическите лица, поканени на изслушване, организирано от служителя по изслушването, могат да бъдат придружени от юрисконсулт или друго допуснато от служителя по изслушването квалифицирано лице, което не е член на постоянния им персонал.
5. Настоящият член не засяга правото на изслушване, установено в основните регламенти.
Член 7
Изслушвания с участието на отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси
1. Служителят по изслушването може да организира и проведе изслушване между отделна заинтересована страна или група от заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост с други служби при мотивирано искане за това от заинтересованата страна или групата заинтересовани страни с подобни интереси.
2. Изслушване по специфичен въпрос с участието на група заинтересовани страни с подобни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с подобен интерес се съгласи да участва.
Член 8
Изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси
1. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано и председателствано от служителя по изслушването, за да позволи представянето на противоположни становища и контрааргументи. Срокът, в който следва да се проведе такова изслушване, е уточнен в известието за откриване на търговската процедура.
2. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано при всяка процедура за търговска защита след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
3. Изслушване по специфичен въпрос между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с различни интереси се съгласи да участва.
4. На изслушването присъстват службите на Комисията, отговарящи за разследването, а при необходимост и други служби.
5. Компетентните представители на държавите-членки могат да присъстват като наблюдатели на всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси.
Член 9
Подготовка на изслушванията
1. След изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на изслушването. Когато заинтересованите страни или службите на Комисията са поискали отлагане, служителят по изслушването взема решение дали да го позволи.
2. Когато е уместно, служителят по изслушването провежда подготвителна среща със заинтересованите страни или със службите на Комисията, отговарящи за разследването, както и други служби с цел идентифициране и разясняване, доколкото е възможно, на всички фактически и правни въпроси, които следва да бъдат засегнати по време на изслушването. В тази връзка служителят по изслушването може да поиска от участниците в изслушването всякаква необходима за подготовката на изслушването информация.
3. Служителят по изслушването подготвя дневния ред за всяко изслушване, който се предоставя на разположение на всички участници преди изслушването.
4. В разумни срокове след крайния срок за представяне на коментари по разгласена информация и преди провеждане на изслушване между страните, служителят по изслушването може да покани участниците да представят въпроси относно информацията, предоставена от другите заинтересовани страни.
5. Когато е уместно, с оглед на нуждата от гарантиране, че изслушването между страните е добре подготвено, и по-специално че фактическите въпроси са разяснени във възможно най-голяма степен, след изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването може да представи предварително на поканените на изслушването страни списък с въпроси, по които желае те да представят становищата си.
6. Служителят по изслушването може също така да поиска от участниците в изслушване да го уведомят предварително в писмена форма относно основното съдържание на изявлението, което се очаква да направят.
7. Служителят по изслушването може да покани външни експерти на изслушванията. Заинтересованите страни и службите на Комисията могат да поискат от служителя по изслушването да допусне външни експерти да присъстват по време на изслушванията. Служителят по изслушването взема решение по такива искания. От външните експерти, поканени на изслушването, се иска да подпишат споразумение за поверителност.
8. Външните експерти могат да бъдат призовани да представят всякакви уместни анализи, доклади или публикации, които да бъдат включени в досието и да бъдат направени достояние на всички участници, когато е възможно преди изслушването.
Член 10
Провеждане на изслушванията
1. Служителят по изслушването носи пълна отговорност за провеждането на изслушването. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването се провежда правилно и допринася за справедливостта на самото изслушване и на всяко решение, което се взема впоследствие.
2. Изслушванията не се провеждат публично. Служителят по изслушването взема решение кои лица да бъдат изслушани от името на заинтересована страна и дали засегнатите лица да бъдат изслушани отделно или в присъствието на други поканени да присъстват лица. При втория случай се зачита легитимният интерес на заинтересованите страни за опазване на техните професионални тайни и друга поверителна информация.
3. Служителят по изслушването може да позволи на участниците да задават и отговарят на въпроси по време на изслушването.
4. Ако служителят по изслушването е допуснал външни експерти, той гарантира, че тези експерти имат възможността да представят вижданията си и да отговорят на въпроси на други участници в изслушването.
5. Когато е уместно, след самото изслушване и след това на отговорния директор или упълномощено от него лице, с оглед на нуждата да се гарантира правото на изслушване, служителят по изслушването може да предостави на заинтересованите страни възможността да представят допълнителни коментари в писмена форма. Служителят по изслушването определя дата, до която такива изложения да бъдат направени. Мненията в писмена форма, получени след тази дата, могат да не бъдат взети предвид.
Член 11
Последващи действия след изслушванията
1. Служителят по изслушването изготвя стенограма или съдържателно резюме на изслушванията:
а)
когато изслушванията се организират между заинтересовани страни с различни интереси, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушванията и се включват в досието, което е отворено за консултиране от заинтересованите страни;
б)
когато се организират изслушвания между отделна заинтересована страна или група страни с подобни интереси и службите на Комисията, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушването. Тези участници могат да представят мотивирано искане за поверителност на дадена част от информацията, съдържаща се в стенограмата или резюмето. Служителят по изслушването взема решение по отношение на тези искания след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост на други служби. Неповерителната версия на стенограмата или резюмето на изслушването се включва в досието за консултиране от заинтересованите страни.
2. Служителят по изслушването може да отправи препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, в съответствие с член 4, параграф 4 от настоящото решение. В разумен срок преди приемане на окончателен правен акт службите на Комисията, отговарящи за разследването, информират служителя по изслушването дали и как тези препоръки са взети предвид и представят на служителя по изслушването копие от проекта на правния акт.
3. Служителят по изслушването представя редовни доклади на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, с копие до генералния директор относно изслушванията с участието на отделни страни или група заинтересовани страни с подобни интереси, както е предвидено в член 18 от настоящото решение, освен ако случаят не изисква незабавна препоръка към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, или към генералния директор.
4. Всички препоръки, отправени към службите на Комисията, отговарящи за разследването, и докладите и наблюденията към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и генералния директор, направени от служителя по изслушването, се считат за поверителни вътрешни документи.
5. Ако е организирано изслушване между страните, служителят по изслушването подготвя окончателен доклад в писмена форма относно зачитането на правата на заинтересованите страни. Този доклад може да бъде изменян от служителя по изслушването с оглед на всякакви изменения на проекта на правен акт до момента да приемане на окончателния правен акт.
Член 12
Достъп до досието
1. Страна, която се представя за заинтересована страна, може да поиска от служителя по изслушването да разгледа всеки отказ от службите на Комисията, отговарящи за разследването, да предоставят на тази страна в разумен срок достъп до досието, отворена за консултиране, или до определен документ, притежание на Комисията. Служителят по изслушването разглежда случая и взема решение дали да даде частичен или пълен достъп до досието или до поискания документ.
2. Служителят по изслушванията определя сроковете, в които този достъп да бъде предоставен от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 13
Поверителност
1. Служителят по изслушването е обвързан от общите правила относно поверителността на информацията, предоставена при административни процедури пред Комисията от заинтересованите страни.
2. Заинтересована страна или службите на Комисията, отговарящи за разследването, могат да поискат от служителя по изслушването да вземе решение относно поверителния характер на даден документ, притежание на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 14
Неповерителни резюмета на поверителна информация
1. Заинтересована страна може да поиска от служителя по изслушването да преразгледа оценката на службите на Комисията, отговарящи за разследването, относно това дали неповерително резюме на поверителната информация, представена по време на разследването, е достатъчно подробно, за да позволи приемливо разбиране на същността на представената на поверителна основа информация.
2. Ако службите на Комисията, отговарящи за разследването, възнамеряват да не вземат предвид документ или информация, за които дадена заинтересована страна е отказала да представи съдържателно неповерително резюме, последната може да поиска от служителя по изслушването да вземе решение по въпроса.
3. Служителят по изслушването разглежда искането. Ако сметне, че неповерителното резюме не е достатъчно подробно, служителят по изслушването дава на предоставилата резюмето заинтересована страна възможността да представи коментар и да подобри резюмето си в разумен срок.
4. Ако заинтересованата страна, която е представила поверителната информация, представи неприемливо резюме, обосновка, която не може да бъде приета, или не предприеме действия, служителят по изслушването взема решение дали да се пренебрегне поверителната информация, за която липсва неповерително резюме, в съответствие със съответните разпоредби на основните регламенти.
Член 15
Достъп до информация с поверителен характер, която не подлежи на резюмиране
По искане на заинтересована страна служителят по изслушването може да разгледа информация, която е поверителна по характер и не подлежи на резюмиране, до която тази страна няма достъп, с цел да провери как тази информация е използвана от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Служителят по изслушването информира представилата искането страна за това дали според него:
а)
информацията, която не е предоставена на страната, е от значение за защитата на тази страни, и
б)
когато е от значение, дали службите по разследването са отразили правилно информацията във фактите и съображенията, върху които са основани заключенията им.
Член 16
Удължаване на крайни срокове
1. Искане за удължаване на сроковете или отлагане на датите за отговор на въпросниците, за предоставяне на допълнителна информация, за проверки на място или коментари по разгласена информация първо се изпращат от която и да е заинтересована страна на службите на Комисията, отговарящи за разследването. Такова искане трябва да бъде отправено достатъчно време преди изтичането на първоначалния срок. Когато такова искане е отхвърлено или когато заинтересованата страна счете, че удължаването е прекалено кратко, преди изтичането на първоначалния срок тя може да представи мотивирано искане до служителя по изслушването да разгледа въпроса. След изслушване на отговорния директор или на упълномощено от него лице, служителят по изслушването може да удължи сроковете или да отхвърли искането.
2. Службите на Комисията не предприемат действия по въпроса преди решението на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването взема решение след надлежно отчитане на обстоятелствата на въпросното искане и времевите ограничения на процедурата.
Член 17
Участие на заседанията на комитетите
Служителят по изслушването може да присъства на заседанията на комитетите. Когато е уместно, служителят по изслушването може да отговаря на въпроси на държавата-членка, доколкото тези въпроси засягат естеството на намесата му в процедурите.
Член 18
Доклади на служителя по изслушването
1. В края на всяка година служителят по изслушването подготвя годишен доклад. Годишният доклад съдържа информация относно случаите, при които служителят по изслушването се е намесил, вида решения и препоръки, които е отправил, и всякакви препоръки за подобряване на търговската процедура. Адресат на доклада е членът на Комисията, отговарящ за търговската политика. Генералният директор на ГД „Търговия“ и засегнатите дирекции получават копие от доклада.
2. Резюмета на годишния доклад се представят на държавите-членки и Европейския парламент и се публикуват на уебсайта на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването подготвя редовни доклади за члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, като резюмира своите дейности и въпросите, които са възникнали при тези дейности. Докладът очертава основните въпроси на политиката, решенията и препоръките, отправени от служителя по изслушването, и как тези препоръки са взети предвид от службите на Комисията, отговарящи за разследването. Копие от доклада се изпраща на генералния директор на ГД „Търговия“.
4. Служителят по изслушването докладва за всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси и в изпълнение на консултативната си роля може да докладва на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и на генералния директор относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура или по друг начин е от значение за ефективното прилагане на принципите на законодателството на Европейския съюз при търговските процедури.
5. Окончателният доклад на служителя по изслушването за изслушвания между страни се представя на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор на ГД „Търговия“ и отговорния директор. Той се изпраща на компетентните представители на държавите-членки и на заинтересованите страни.
Член 19
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага по отношение на процедурите, които са текущи към момента на влизането му в сила, при които обаче не е извършено окончателно разгласяване.
Процедурните стъпки, предприети преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да са в сила.
Член 20
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.
DECISÃO DO PRESIDENTE DA COMISSÃO EUROPEIA
de 29 de fevereiro de 2012
relativa à função e ao mandato do conselheiro auditor em determinados processos comerciais
(2012/199/UE)
O PRESIDENTE DA COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a União Europeia,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento Interno (1) da Comissão, nomeadamente, o artigo 22.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O direito a uma boa administração constitui um princípio consagrado do direito da União Europeia, que inclui os direitos processuais das partes interessadas envolvidas nos processos administrativos, cujo resultado pode afetar os respetivos interesses.
(2)
Este princípio do direito da União Europeia está consagrado no artigo 41.o da Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia (2). Os direitos consagrados no artigo 41.o, n.os 1 e 2, da Carta em relação a uma pessoa cujos interesses sejam afetados por um processo comercial estão (ou deviam estar, visto que se trata de princípios gerais de direito) igualmente explicitados no Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objeto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (3), no Regulamento (CE) n.o 597/2009 do Conselho, de 11 de junho de 2009, relativo à defesa contra as importações que são objeto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (4), no Regulamento (CE) n.o 260/2009 do Conselho, de 26 de fevereiro de 2009, relativo ao regime comum aplicável às importações (5), no Regulamento (CE) n.o 625/2009 do Conselho, de 7 de julho de 2009, relativo ao regime comum aplicável às importações de certos países terceiros (6), no Regulamento (CE) n.o 3286/94 do Conselho, de 22 de dezembro de 1994, que estabelece procedimentos comunitários no domínio da política comercial comum para assegurar o exercício pela Comunidade dos seus direitos ao abrigo das regras do comércio internacional, nomeadamente as estabelecidas sob os auspícios da Organização Mundial do Comércio (OMC) (7), no Regulamento (CE) n.o 385/96 do Conselho, de 29 de janeiro de 1996, relativo à defesa contra a prática de preços lesivos na venda de navios (8), no Regulamento (CE) n.o 868/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de abril de 2004, relativo à defesa contra subvenções e práticas tarifárias desleais causadoras de prejuízos às transportadoras aéreas comunitárias, na prestação de serviços de transportes aéreos, por parte de transportadoras de países não membros da Comunidade Europeia (9), no Regulamento (CE) n.o 732/2008 do Conselho, de 22 de julho de 2008, que aplica um sistema de preferências pautais generalizadas a partir de 1 de janeiro de 2009 e altera os Regulamentos (CE) n.o 552/97 e (CE) n.o 1933/2006 e os Regulamentos (CE) n.o 1100/2006 e (CE) n.o 964/2007 da Comissão (10), no Regulamento (CE) n.o 1515/2001 do Conselho, de 23 de julho de 2001, relativo às medidas que a Comunidade pode adotar na sequência de um relatório sobre medidas anti-dumping e antissubvenções aprovado pelo Órgão de Resolução de Litígios da OMC (11), no Regulamento (CE) n.o 427/2003 do Conselho, de 3 de março de 2003, relativo a um mecanismo de salvaguarda transitório aplicável especificamente à importação de determinados produtos originários da República Popular da China e que altera o Regulamento (CE) n.o 519/94 relativo ao regime comum aplicável às importações de certos países terceiros (12).
(3)
Desde 1 de janeiro de 2007, a incumbência de salvaguardar o exercício efetivos dos direitos processuais das partes interessadas e garantir que os processos comerciais previstos nos regulamentos acima indicados são tratados de forma imparcial, equitativa e num prazo razoável foi confiada a um funcionário da Direção-Geral do Comércio da Comissão, experiente em matéria de defesa comercial, designado «conselheiro auditor».
(4)
Para reforçar tanto este papel como a transparência e a equidade processual dos processos pertinentes, é agora adequado reforçar esta função de conselheiro auditor no seio da Comissão e estabelecer as respetivas atribuições.
(5)
Esta função deve ser atribuída a uma pessoa independente e com experiência em matéria de processos comerciais. O conselheiro auditor deve ser nomeado pela Comissão de acordo com as normas do Estatuto dos Funcionários e do Regime Aplicável aos Outros Agentes da União.
(6)
A fim de garantir a independência do conselheiro auditor, este deve ficar adstrito, para fins administrativos, ao membro da Comissão responsável pela política comercial.
(7)
As principais atribuições do conselheiro auditor previstas na presente decisão são aconselhar o Comissário responsável pela política comercial e o diretor-geral da DG Comércio; garantir direitos processuais; facultar acesso ao processo; decidir da natureza confidencial de um documento; rever a posição da administração sobre a prorrogação de prazos. O conselheiro auditor deve diligenciar para que todos os factos pertinentes, favoráveis ou desfavoráveis às partes em causa, sejam devidamente tomados em consideração na preparação dos projetos ou propostas de atos jurídicos da Comissão.
(8)
A fim de melhorar as garantias processuais para o exercício dos direitos processuais das partes interessadas é necessário determinar os tipos de audições e fixar as regras para a organização, a realização e o acompanhamento das audições com o conselheiro auditor.
(9)
A competência do conselheiro auditor para tomar decisões em matéria de acesso ao processo, confidencialidade e prazos deve proporcionar às partes envolvidas num processo comercial uma garantia processual adicional sem prejuízo das restrições de tempo do processo.
(10)
Os relatórios devem garantir que as principais questões tratadas pelo conselheiro auditor e as suas principais recomendações são levadas ao conhecimento dos decisores políticos, proporcionando, assim, uma garantia adicional para o respeito dos direitos das partes envolvidas num processo comercial. Os relatórios anuais devem também informar os Estados-Membros da UE, o Parlamento Europeu e o público sobre as atividades do conselheiro auditor.
(11)
Na divulgação de informações relativas a pessoas singulares, deve ser dada especial atenção ao disposto no Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2000, relativo à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (13).
(12)
A presente decisão não prejudica as regras gerais de acesso aos documentos da Comissão,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Conselheiro auditor
1. É criada, na Comissão, a função específica de conselheiro auditor em processos comerciais.
2. O conselheiro auditor está incumbido de salvaguardar o exercício efetivo dos direitos processuais das partes interessadas previstos nos regulamentos adiante indicados (em seguida designados «regulamentos de base») e de garantir que os processos comerciais previstos nesses mesmos regulamentos são tratados de forma imparcial, equitativa e num prazo razoável. Esses regulamentos de base são os seguintes:
a)
Regulamento (CE) n.o 1225/2009, nomeadamente os artigos 5.o, n.os 10 e 11, 6.o, n.os 5, 6, 7 e 8, 8.o, n.os 3, 4 e 9, 18.o, 19.o, 20.o e 21.o;
b)
Regulamento (CE) n.o 597/2009, nomeadamente os artigos 10.o, n.os 12 e 13, 11.o, n.os 5, 6, 7, 8 e 10, 13.o, n.os 3, 4 e 9, 28.o, 29.o, 30.o e 31.o;
c)
Regulamento (CE) n.o 260/2009 do Conselho, nomeadamente os artigos 6.o e 9.o;
d)
Regulamento (CE) n.o 625/2009, nomeadamente os artigos 5.o e 7.o;
e)
Regulamento (CE) n.o 3286/94, nomeadamente os artigos 8.o e 9.o;
f)
Regulamento (CE) n.o 385/96, nomeadamente os artigos 5.o, n.os 12 e 13, 6.o n.os 5, 6, 7 e 8, 12.o, 13.o e 14.o;
g)
Regulamento (CE) n.o 868/2004, nomeadamente os artigos 7.o e 8.o;
h)
Regulamento (CE) n.o 732/2008, nomeadamente os artigos 18.o, 19.o e 20.o;
i)
Regulamento (CE) n.o 1515/2001, nomeadamente os artigos 1.o, n.o 2, e 2.o, n.o 2;
j)
Regulamento (CE) n.o 427/2003, nomeadamente os artigos 5.o, n.o 5, 6.o, n.os 4, 5 e 6, 17.o, n.os 2 e 3, e 18.o
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do disposto na presente decisão, entende-se por:
a)
«Processo comercial», quaisquer inquéritos ou procedimentos administrativos realizados pelos serviços da Comissão ao abrigo de qualquer um dos regulamentos de base;
b)
«Parte interessada», qualquer pessoa cujos interesses sejam afetados por um processo comercial, como definido no regulamento de base aplicável;
c)
«Direitos das partes interessadas», os direitos processuais e os direitos de todas as pessoas a que os seus assuntos sejam tratados de forma imparcial, equitativa e num prazo razoável no âmbito dos processos comerciais.
Artigo 3.o
Nomeação, cessação de funções e substituição
1. O conselheiro auditor é nomeado pela Comissão de acordo com as normas do Estatuto dos Funcionários e do Regime Aplicável aos Outros Agentes da União.
2. A nomeação do conselheiro auditor é publicada no Jornal Oficial da União Europeia. Qualquer interrupção, cessação de funções ou transferência do conselheiro auditor, independentemente do procedimento seguido, é objeto de uma decisão fundamentada da Comissão. Essa decisão é publicada no Jornal Oficial da União Europeia.
3. O conselheiro auditor fica adstrito, para fins administrativos, ao membro da Comissão responsável pela política comercial.
4. No caso de impedimento do conselheiro auditor, o Comissário responsável pela política comercial nomeia, se possível após consulta do referido conselheiro auditor, outro funcionário que não esteja envolvido no processo em questão e que seja suficientemente experiente em matéria de processos comerciais, para exercer as funções de conselheiro auditor.
Artigo 4.o
Princípios de intervenção do conselheiro auditor
1. No exercício das suas funções, o conselheiro auditor atua independentemente. Não segue instruções no desempenho das suas funções.
2. No exercício das suas funções, o conselheiro auditor tem em conta a necessidade de uma aplicação eficaz dos regulamentos de base, em conformidade com o direito da União em vigor e os princípios estabelecidos pelo Tribunal de Justiça da União Europeia.
3. No exercício das suas funções, o conselheiro auditor acede sem restrições nem atrasos injustificados a quaisquer dossiês relacionados com um processo comercial a qualquer momento do processo.
4. O conselheiro auditor deve tomar decisões, tal como previsto na presente decisão, e pode fazer recomendações aos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito sobre qualquer assunto relativo aos direitos das partes interessadas que solicitaram a sua intervenção. O conselheiro auditor deve diligenciar para que todos os factos pertinentes, favoráveis ou desfavoráveis às partes em causa, sejam devidamente tomados em consideração na preparação dos projetos ou propostas de atos jurídicos da Comissão.
5. O conselheiro auditor é mantido informado pelo diretor responsável ou seu representante sobre o desenvolvimento do procedimento em que o conselheiro auditor interveio até à adoção de um ato jurídico final por parte da Comissão ou do Conselho, conforme o caso. O conselheiro auditor é informado sem demora de qualquer alteração substancial da posição da Comissão na fase definitiva do processo comercial, a fim de avaliar qualquer impacto potencial sobre os direitos das partes interessadas.
6. O conselheiro auditor informa o membro da Comissão responsável pela política comercial e, sempre que adequado, o diretor-geral no que se refere às suas recomendações e, quando necessário, sobre possíveis soluções.
7. O conselheiro auditor é consultado pelo diretor responsável relativamente a alterações ou atualizações da política em matéria de questões processuais e questões de fundo que tenham repercussões sobre os direitos das partes interessadas, tal como definido no artigo 2.o da presente decisão. O conselheiro auditor pode ser consultado sobre qualquer outra questão resultante de um processo comercial.
8. O conselheiro auditor pode dirigir ao membro da Comissão responsável pela política comercial e ao diretor-geral do Comércio, sempre que necessário, observações e recomendações sobre qualquer assunto resultante de um processo.
Artigo 5.o
Condições de intervenção do conselheiro auditor - Prazos - Informação
1. O conselheiro auditor atua a pedido das partes interessadas, do membro da Comissão responsável pela política comercial, do diretor-geral, do diretor responsável por um processo comercial ou seu representante, ou de um diretor de outros serviços consultado sobre um processo comercial.
2. O conselheiro auditor pode intervir a qualquer momento de um processo comercial tendo em conta as restrições de tempo de tal processo.
3. O conselheiro auditor está sujeito aos prazos aplicados em processos comerciais, em conformidade com os regulamentos de base.
4. Quaisquer atos jurídicos finais ou propostas da Comissão são acompanhados de uma nota do conselheiro auditor indicando se interveio ou não no processo em causa e qual a natureza da sua intervenção.
Artigo 6.o
Audições
1. O conselheiro auditor pode, a pedido ou nos casos e nas condições previstos nos regulamentos de base, organizar e realizar dois tipos de audições: audições entre uma parte interessada individual ou um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes e os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e audições entre partes interessadas com interesses diferentes.
2. A audição pode abranger qualquer problema que ocorra a qualquer momento de um processo comercial e que possa afetar os direitos das partes interessadas.
3. As pessoas singulares convocadas comparecem pessoalmente ou fazem representar-se pelos seus representantes legais. As pessoas coletivas convocadas são representadas por um mandatário devidamente habilitado, designado de entre os membros efetivos do seu pessoal.
4. As pessoas singulares ou coletivas convocadas para uma audição organizada pelo conselheiro auditor podem ser assistidas por um consultor jurídico ou por outras pessoas qualificadas que não sejam membros efetivos do seu pessoal aceites pelo conselheiro auditor.
5. O presente artigo não prejudica o direito a uma audiência ao abrigo dos regulamentos de base.
Artigo 7.o
Audições com uma parte interessada individual ou um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes
1. O conselheiro auditor pode organizar e realizar uma audição entre uma parte interessada individual ou um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes e os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e, quando necessário, outros serviços, a pedido fundamentado dessa parte interessada ou grupo de partes interessadas com interesses semelhantes.
2. Uma parte interessada individual pode solicitar uma audição com um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes sobre um assunto específico e essa audição realizar-se-á desde que pelo menos outra parte interessada individual com interesses semelhantes aceite participar.
Artigo 8.o
Audições entre partes interessadas com interesses diferentes
1. Pode ser organizada uma audição entre partes interessadas com interesses diferentes que é presidida pelo conselheiro auditor para que possam ser apresentados pontos de vista diferentes e proposta uma contra-argumentação. O prazo dentro do qual tal audição deve ser realizada é especificado no aviso de início do processo comercial.
2. Pode ser organizada uma audição entre partes interessadas com interesses diferentes no contexto de cada processo de defesa comercial depois de consultados os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito.
3. Uma parte interessada individual pode também solicitar uma audição com um grupo de partes interessadas com interesses diferentes sobre um assunto específico e essa audição realizar-se-á desde que pelo menos outra parte interessada individual com interesses diferentes aceite participar.
4. Estão presentes na audição os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e, sempre que necessário, outros serviços.
5. Os representantes competentes dos Estados-Membros podem estar presentes na audição entre partes interessadas com interesses diferentes como observadores.
Artigo 9.o
Preparação das audições
1. Após consulta do diretor competente ou seu delegado, o conselheiro auditor fixa a data, a duração e o local da audição. Se as partes interessadas ou os serviços da Comissão solicitarem um adiamento, o conselheiro auditor decide se aceita ou não o pedido.
2. Sempre que adequado, o conselheiro auditor pode realizar uma reunião preparatória com as partes interessadas ou com os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e outros serviços, a fim de identificar e esclarecer, na medida do possível, questões de facto ou de direito a tratar no decurso da audição. Para este efeito, o conselheiro auditor pode solicitar aos participantes quaisquer informações necessárias para a preparação da audiência.
3. O conselheiro auditor prepara a ordem de trabalhos de cada audição, que é disponibilizada a todos os participantes antes da audição.
4. O conselheiro auditor pode, num período razoável após o prazo para a apresentação de observações sobre a divulgação e antes de uma audição entre as partes, convidar os participantes a apresentar questões sobre as informações facultadas por outras partes interessadas.
5. Sempre que adequado, tendo em conta a necessidade de assegurar a preparação da audição de forma adequada e, em especial, diligenciar para que as questões de facto sejam esclarecidas na medida do possível, o conselheiro auditor pode, após consulta do diretor responsável ou seu delegado, entregar previamente às partes convocadas para a audição uma lista das questões relativamente às quais pretende que tais partes apresentem as suas observações.
6. O conselheiro auditor pode igualmente solicitar que lhe seja previamente apresentado por escrito o conteúdo essencial das declarações previstas pelos participantes em qualquer audição.
7. O conselheiro auditor pode convocar peritos externos para as audições. As partes interessadas e os serviços da Comissão podem solicitar ao conselheiro auditor que aceite a comparência de peritos externos nas audições. O conselheiro auditor decide sobre esses pedidos. Os peritos externos convocados para uma audição têm de assinar um acordo de confidencialidade.
8. Os peritos externos podem ser solicitados a facultar quaisquer análises, relatórios ou publicações pertinentes que são incluídos no dossiê e disponibilizados a todos os participantes, sempre que possível antes da audição.
Artigo 10.o
Realização das audições
1. O conselheiro auditor é totalmente responsável pela realização da audição. O conselheiro auditor assegura o bom desenrolar da audição, contribuindo para o caráter objetivo dessa audição e de qualquer decisão ulterior.
2. As audições não são públicas. O conselheiro auditor decide quais pessoas que devem ser ouvidas em nome de uma parte interessada e se as pessoas em causa devem ser ouvidas separadamente ou na presença de outras pessoas convocadas. Neste último caso, tem-se em conta o interesse legítimo das partes interessadas na proteção dos seus segredos comerciais e outras informações confidenciais.
3. O conselheiro auditor pode permitir que os participantes façam e respondam a perguntas durante a audição.
4. Se o conselheiro auditor autorizou a presença de peritos externos, deve garantir que estes peritos tenham a oportunidade de apresentar suas opiniões e responder às perguntas de outros participantes na audição.
5. Sempre que adequado, a fim de assegurar o direito de audição, o conselheiro auditor pode, após consulta do diretor responsável ou seu delegado, dar às partes interessadas a oportunidade de apresentar outras observações por escrito após a audição. O conselheiro auditor fixa a data para a apresentação de tais observações. As observações por escrito recebidas fora do prazo não serão tidas em consideração.
Artigo 11.o
Sequência das audições
1. O conselheiro auditor apresenta a transcrição ou o resumo das audições;
a)
Sempre que forem organizadas audições entre partes interessadas com interesses diferentes, uma transcrição, ou um resumo, é disponibilizada a todos os participantes da audição e é incluída no dossiê aberto para consulta pelas partes interessadas;
b)
Sempre que forem organizadas audições entre partes interessadas individuais ou um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes e os serviços da Comissão, uma transcrição, ou um resumo, é disponibilizada a todos os participantes na audição. Esses participantes podem apresentar um pedido fundamentado de confidencialidade de determinadas informações incluídas na transcrição ou no resumo. O conselheiro auditor decide sobre esses pedidos após consulta dos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e, se necessário, de outros serviços. A versão não confidencial da transcrição ou do resumo da audição é incluída no dossiê para consulta pelas partes interessadas.
2. O conselheiro auditor pode fazer recomendações aos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 4, da presente decisão. Os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito devem informar o conselheiro auditor dentro de um período de tempo razoável antes da adoção de um ato jurídico final se e como tomaram em consideração essas recomendações e facultam ao conselheiro auditor uma cópia do projeto de ato jurídico.
3. O conselheiro auditor apresenta relatórios periódicos ao membro da Comissão responsável pela política comercial, com cópia para o diretor-geral, sobre as audições com partes individuais ou um grupo de partes interessadas com interesses semelhantes, como previsto no artigo 18.o da presente decisão, a menos que o caso exija uma recomendação imediata ao membro da Comissão responsável pela política de comércio ou ao diretor-geral.
4. Quaisquer recomendações feitas aos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito e os relatórios e as observações enviados ao membro da Comissão responsável pela política comercial e ao diretor-geral pelo auditor devem ser considerados documentos internos confidenciais.
5. Se for organizada uma audição entre as partes, o conselheiro auditor deve elaborar um relatório final escrito sobre o respeito dos direitos dos interessados. O conselheiro auditor pode alterar este relatório tendo em conta eventuais modificações introduzidas no projeto de ato jurídico até à data da respetiva finalização.
Artigo 12.o
Acesso ao dossiê
1. Uma parte que alegue ser parte interessada pode solicitar ao conselheiro auditor que reveja uma eventual recusa dos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito de permitir o acesso a essa parte, dentro de um prazo razoável, ao dossiê aberto para consulta ou a um determinado documento na posse da Comissão. O conselheiro auditor examina o caso e toma uma decisão sobre a possibilidade de conceder um acesso parcial ou total ou de recusar o acesso ao dossiê ou documento solicitado.
2. O conselheiro auditor estabelece os prazos dentro dos quais tal acesso deve ser disponibilizado pelos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito.
Artigo 13.o
Confidencialidade
1. O conselheiro auditor está sujeito às regras gerais sobre a confidencialidade das informações apresentadas por partes interessadas em processos administrativos perante a Comissão.
2. Uma parte interessada ou os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito podem solicitar ao conselheiro auditor que tome uma decisão sobre a natureza confidencial de um documento na posse dos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito.
Artigo 14.o
Resumos não confidenciais de informações confidenciais
1. Uma parte interessada pode solicitar ao conselheiro auditor que reveja a avaliação dos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito sobre se um resumo não confidencial de informações confidenciais apresentado no decurso de um inquérito é suficientemente pormenorizado para permitir compreender de forma adequada o essencial das informações comunicadas a título confidencial.
2. Se os serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito não tencionam tomar em consideração um documento ou informações em relação às quais uma parte interessada tenha recusado facultar um resumo não confidencial, esta última pode solicitar ao conselheiro auditor que decida sobre essa questão.
3. O conselheiro auditor examina o pedido. Se considerar que o resumo não confidencial não é suficientemente pormenorizado, o conselheiro auditor dá à parte interessada que facultou o resumo a oportunidade de comentar e melhorar o resumo, num prazo razoável.
4. Se a parte interessada que apresentou as informações confidenciais facultar um resumo insuficiente, apresentar justificações que não podem ser aceites, ou não atuar, o conselheiro auditor deve decidir se são tomadas ou não em conta as informações confidenciais para as quais não foi apresentado um resumo não confidencial, em conformidade com as disposições pertinentes dos regulamentos de base.
Artigo 15.o
Acesso a informações de natureza confidencial, não suscetíveis de ser resumidas
A pedido de uma parte interessada, o conselheiro auditor pode examinar informações que são confidenciais por natureza e não suscetíveis de ser resumidas, às quais a parte não tem acesso, para verificar o modo como essas informações foram utilizadas pelos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito.
O conselheiro auditor informa a parte interessada requerente se, em seu parecer:
a)
A informação não disponibilizada à parte é pertinente para a defesa dessa parte; e
b)
Caso seja pertinente, os serviços responsáveis pelo inquérito refletiram corretamente as informações nos factos e considerações com base nos quais basearam as suas conclusões.
Artigo 16.o
Prorrogação de prazos
1. As partes interessadas devem dirigir os pedidos de prorrogação de prazos ou adiamento das datas para responder aos questionários, apresentar informações adicionais, realizar visitas no local ou enviar observações sobre a divulgação de conclusões, em primeiro lugar, aos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito. Tais pedidos devem ser feitos em tempo devido antes que os prazos iniciais cheguem a termo. Na eventualidade de um pedido desse tipo ser rejeitado ou caso a parte interessada considerar que a prorrogação concedida é demasiadamente curta, pode essa parte apresentar, antes da chegada a termo do prazo inicial, um pedido fundamentado ao conselheiro auditor para que analise a questão. Após consulta do diretor responsável ou seu delegado, o conselheiro auditor pode prorrogar o prazo ou rejeitar o pedido.
2. Os serviços da Comissão não atuam em relação a essa matéria antes de o conselheiro auditor ter tomado uma decisão.
3. O conselheiro auditor decide tendo em devida conta as circunstâncias específicas do pedido em causa e os prazos do processo.
Artigo 17.o
Participação nas reuniões dos comités
O conselheiro auditor pode participar nas reuniões dos comités. Se adequado, o conselheiro auditor pode responder a questões dos Estados-Membros desde que digam respeito à natureza da sua intervenção no processo.
Artigo 18.o
Relatórios do conselheiro auditor
1. No final de cada ano, o conselheiro auditor prepara um relatório anual. O relatório anual inclui informações sobre os casos em que o conselheiro auditor interveio, o tipo de decisões e recomendações que fez, bem como eventuais recomendações para melhorar os processos comerciais. O destinatário do relatório é o membro da Comissão responsável pela política comercial. O diretor-geral do Comércio e as direções em causa recebem cópia do relatório.
2. Aos Estados-Membros e ao Parlamento Europeu são comunicados resumos do relatório anual, que é divulgado no sítio web do conselheiro auditor.
3. O conselheiro auditor prepara relatórios regulares para o membro da Comissão responsável pela política comercial, resumindo as suas atividades e as questões que foram suscitadas no decurso dessas atividades. O relatório apresenta uma síntese das principais questões políticas e das recomendações formuladas pelo conselheiro auditor, bem como o modo como essas recomendações foram tomadas em consideração pelos serviços da Comissão responsáveis pelo inquérito, sendo uma cópia enviada ao diretor-geral do Comércio.
4. O conselheiro auditor apresenta relatórios sobre quaisquer audições entre partes interessadas com interesses diferentes e, no desempenho do seu papel consultivo, pode apresentar relatórios ao membro da Comissão responsável pela política comercial e ao diretor-geral sobre eventuais questões decorrentes de um processo comercial ou de outro modo relevantes para a aplicação efetiva dos princípios do direito da União Europeia em matéria de processos comerciais.
5. O relatório final do conselheiro auditor relativo às audições entre as partes é apresentado ao membro da Comissão responsável pela política comercial, ao diretor-geral do Comércio e ao diretor responsável. É divulgado junto dos representantes competentes dos Estados-Membros e das partes interessadas.
Artigo 19.o
Disposições transitórias
A presente decisão aplica-se aos processos em curso aquando da sua entrada em vigor mas em relação aos quais não tenham sido feitas divulgações finais.
As medidas processuais tomadas antes da entrada em vigor da presente decisão continuam a ter efeito.
Artigo 20.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 29 de fevereiro de 2012.