РЕГЛАМЕНТ (EC) № 206/2010 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2010 година
за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо и за определяне на изискванията за ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (1), и по-специално член 17, параграф 2, буква б), член 17, параграф 3, буква а), член 17, параграф 3, буква в), първа алинея, член 18, параграф 1, четвърто тире и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (2), и по-специално член 8, член 9, параграф 2, буква б) и член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (3), по-специално член 3, параграф 1, алинеи първа и втора, член 6, параграф 1, алинея първа, член 7, буква д), член 8, член 10, алинея първа и член 13, параграф 1 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (4), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (5), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (6), и по-специално член 11, параграф 1 и член 16 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7), и по-специално член 48, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблемите при ветеринарно-санитарните проверки при вноса на животни от рода на говедата, овцете, козите и свинете, на прясно месо или месни продукти от трети страни (8) се предвижда да бъде съставен списък на страните или на части от тях, от които държавите-членки разрешават вноса на някои видове живи животни и на прясно месо от някои видове животни.
(2)
Съответно беше прието Решение 79/542/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или на части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях (9). С посоченото решение се установяват санитарните условия за внос в Европейския съюз на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо от такива животни, включително месо от еднокопитни, но без месни заготовки. С приложения I и II към посоченото решение се установяват също и списъци на трети страни и на части от тях, от които могат да се внасят в Съюза някои видове живи животни и прясно месо от тях, както и образци на ветеринарни сертификати.
(3)
От датата на приемането на посоченото решение, в други актове на Съюза бяха въведени множество нови изисквания в областта на здравето на животните и на общественото здраве, които създават нова регулаторна рамка в тази област. Освен това, Директива 72/462/EИО бе отменена с Директива 2004/68/ЕО.
(4)
В член 20 от Директива 2004/68/ЕО се предвижда, че правилата за прилагане по отношение на вноса, определени в съответствие с решенията, приети съгласно Директива 72/462/ЕИО, inter alia Решение 79/542/ЕИО, остават в сила, докато не бъдат заменени с мерките, приети по силата на новата регулаторна рамка.
(5)
В съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (10), веднага щом необходимите разпоредби въз основа на Регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004, (ЕО) №854/2004 или на Директива 2002/99/ЕО бъдат приети, правилата за прилагане, приети въз основа на Директива 72/462/ЕИО, ще престанат да се прилагат.
(6)
Решение 79/542/ЕИО беше няколкократно изменяно и разпоредбите за вноса, основаващи се на новата регулаторна рамка, вече са включени в Решение 79/542/ЕИО. От съображения за яснота и прозрачност, мерките, които са предвидени в Решение 79/542/ЕИО, следва да бъдат включени в нов законов акт. Настоящият регламент включва всички разпоредби на Решение 79/542/ЕИО. Следователно, с влизането в сила на настоящия регламент Решение 79/542/ЕИО губи сила и поради това престава да се прилага, като предстои изрично да бъде отменено.
(7)
В Директива 92/65/ЕИО се определят ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Съюза на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в конкретните актове на Съюза, цитирани в приложение Е към посочената директива. Съгласно посочената директива, въпросните живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони могат да се внасят в Съюза само от трета страна, която е включена в списъка, съставен в съответствие с процедурата, описана в посочената директива. Освен това подобни живи животни следва да бъдат придружени от здравен сертификат, който отговаря на образеца, съставен в съответствие с горепосочената процедура.
(8)
В Директива 96/93/ЕО на Съвета от 17 декември 1996 г. относно сертифицирането на животни и животински продукти (11) се определят правилата, които трябва да бъдат спазвани при издаването на ветеринарни сертификати, изисквани от ветеринарното законодателство за предотвратяване на заблуди и измами при сертифицирането. Целесъобразно е да се гарантира, че официалните инспектори или ветеринарните лекари от трети страни прилагат правила и принципи, които са най-малкото еквивалентни на предвидените в посочената директива. Някои трети страни, изброени в приложение II към настоящия регламент, предоставиха достатъчни гаранции за наличието и прилагането на подобни правила и принципи. Поради това е подходящо да се разреши въвеждането на някои видове живи животни от посочените трети страни в Съюза, при условие, че специфичната санитарна ситуация в тях не налага допълнителни ограничения.
(9)
С Директива 2002/99/ЕО се установяват ветеринарно-санитарни правила относно въвеждането в Съюза от трети страни на продукти от животински произход и на предназначени за консумация от човека продукти, получени от тях. В съответствие с посочената директива, трябва да бъдат съставени списъци на третите страни или на регионите от трети страни, от които е разрешен вносът на определени продукти от животински произход и този внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране.
(10)
В Директива 2004/68/ЕО са определени ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Съюза на някои живи копитни животни. Вносът на посочените живи копитни животни и транзитът им в Съюза са разрешени единствено от трети страни и територии, които присъстват в списъка или списъците, съставени в съответствие с процедурата, описана в посочената директива, а въпросният внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране
(11)
Освен разпоредбите на член 17, параграф 2, последна алинея от Директива 92/65/ЕО, живи животни и продукти от животински произход, по отношение на които са приложими Директиви 92/65/ЕО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО, трябва да се внасят в Съюза или да преминават транзитно през нея само ако са придружени от ветеринарен сертификат и ако отговарят на съответните изисквания, посочени в законодателството на Съюза.
(12)
С оглед на гореизложеното за прилагането на директиви 92/65/ЕИО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО е целесъобразно в настоящия регламент да се включат списъци на трети страни, територии и части от тях и да се предвидят специфични условия за внос, в това число и образци на ветеринарни сертификати за някои видове живи животни и прясно месо от някои видове живи животни.
(13)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза в настоящия регламент следва също така да се отчетат и изискванията в областта на общественото здраве, залегнали в други актове на ЕС и по-специално в Регламенти (ЕО) № № 852/2004, 853/2004 и 854/2004, в които са установени правила относно хигиената на хранителните продукти и храните от животински произход и правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, както и изискванията на Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти (12) и тези на Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (13).
(14)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 се установяват общи правила относно официалния контрол, провеждан в областта на фуражите и храните, и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните. Член 48 от него оправомощава Комисията да приема списък на трети страни, от които е разрешен вносът на специфични продукти в Съюза. В Регламент (ЕО) № 854/2004 се определят специфични правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, в това число изготвяне на списъци с трети страни, от които е разрешен вносът на продукти от животински произход. Посочените правила предвиждат, че списъкът може да бъде комбиниран с други списъци, изготвени за целите на общественото здраве и здравето на животните.
(15)
Поради това образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с общественото здраве, посочени в Директива 96/23/ЕО и регламенти (ЕО) № № 999/2001, 852/2004, 853/2004 и 854/2004.
(16)
Образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва също така да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с хуманното отношение към животните, посочени в Директива 93/119/ЕО на Съвета от 22 декември 1993 г. относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване (14) и Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (15).
(17)
За да се гарантира, че здравето на живите животни, въведени в Съюза, не е застрашено по време на транспортирането им от третата страна на произход към Съюза, следва да се установят определени изисквания във връзка с транспорта на живи животни, включително изисквания относно събирателните центрове.
(18)
В интерес на осигуряването на защитата на здравето на животните в Съюза, живите животни следва да бъдат превозвани директно до тяхното местоназначение в Съюза.
(19)
Прясното месо, въведено в Съюза за транзит към друга трета страна, създава пренебрежим риск за общественото здраве. Такова месо все пак следва да съответства на всички приложими ветеринарно-санитарни изисквания. Поради това следва да се определят съответни специфични разпоредби във връзка с транзита на прясното месо и с неговото съхраняване преди транзита.
(20)
Поради географското положение на Калининград, засягащо единствено Латвия, Литва и Полша, за транзита през Съюза на пратки от и към Русия следва да бъдат предвидени специални условия.
(21)
Следва да се разреши въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, с изключение на карантия и мляно месо, от отгледани в стопанства дивечови животни от разред Чифтокопитни, произхождащи от уловени диви животни. С цел да се изключи всякакъв възможен риск за здравето на животните, който може да се създаде с подобно въвеждане, е целесъобразно посочените животни да бъдат отделени от дивите животни за период от три месеца преди въвеждането в Съюза на подобни пратки. Съответно, това обстоятелство следва да бъде взето предвид в образеца на ветеринарен сертификат за такива пратки (RUF).
(22)
В Решение 2003/881/ЕО на Комисията от 11 декември 2003 г. относно ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели (Apis mellifera и Bombus spp.) от някои трети страни (16) се определят ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели от някои трети страни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза, мерките, установени в посоченото Решение, следва да бъдат включени в настоящия Регламент. Следователно Решение 2003/881/ЕО следва да бъде отменено.
(23)
Целесъобразно е да се определи преходен период, за да се позволи на държавите-членки и индустрията да предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с изискванията, установени с настоящия регламент.
(24)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на пратки, които съдържат следните видове живи животни или прясно месо:
а)
копитни животни;
б)
животните, посочени в списъка в част 2 от приложение IV;
в)
прясно месо, предназначено за консумация от човека, с изключение на месни заготовки от копитни и еднокопитни.
2. С настоящия регламент се създават списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на пратките, посочени в параграф 1.
3. Настоящият регламент не се прилага по отношение на въвеждането в Съюза на дивечови животни:
а)
за спектакли или изложби, където подобни живи животни не се държат или отглеждат обичайно;
б)
които участват в циркови трупи;
в)
предназначени за одобрен орган, институт или център, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО.
4. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат каквито и да било други специфични изисквания, установени в други актове на Съюза или в споразумения, сключени между Съюза и трети страни.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„копитни животни“ означава копитни животни, така както са определени в член 2, буква г) от Директива 2004/68/ЕО;
б)
„прясно месо“ означава прясно месо, така, както е определено в точка 1.10 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004;
в)
„еднокопитни животни“ означава еднокопитни животни, така както са определени в член 2, буква б) от Директива 90/426/ЕИО (17) на Съвета;
г)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където обичайно се държат и отглеждат живи животни.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ЖИВИ ЖИВОТНИ В СЪЮЗА
Член 3
Общи условия за въвеждането на копитни животни в Съюза
Пратки от копитни животни се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение I трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение I;
б)
те са придружени от съответен ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 на приложение I, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че това е указано в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение I;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка по местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки копитни животни
Пратки от копитни животни, съставени от живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна на произход в съответствие с изискванията, установени в част 5 от приложение I.
Член 5
Протоколи за стандартизация на материали и процедури за вземане на проби от копитни животни и изследването им
В случаите, когато ветеринарните сертификати, вписани в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I, съдържат изискване за вземане на проби и изследване за болестите, изброени в част 6 от посоченото приложение, с оглед на въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, такива вземания на проби и изследвания се провеждат от компетентния орган на третата страна на произход или под негов контрол в съответствие с протоколите за стандартизация на материалите и процедурите за вземането на проби и изследванията, установени в част 6 от посоченото приложение.
Член 6
Специални условия за определени пратки копитни животни, внесени в Сен Пиер и Микелон и въведени в Съюза
Пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблицата в част 7 от приложение I, които са били въведени в Сен Пиер и Микелон преди по-малко от шест месеца от датата на изпращане от Сен Пиер и Микелон към Съюза, се въвеждат в Съюза само ако:
а)
животните удовлетворяват изискванията по отношение на престоя и карантината, установени в глава 1 от посочената част;
б)
животните са били подложени на изследване в съответствие с изискванията по отношение ветеринарно-санитарните изследвания, установени в глава 2 от посочената част.
Член 7
Общи условия за въвеждането на определени видове пчели в Съюза
1. Пратки от пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV, се въвеждат в Съюза само от трети страни или територии:
а)
изброени в списъка в част 1 от приложение II;
б)
в които наличието на американски гнилец, малък кошерен бръмбар (Aethina tumida) и кошерен акар Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) е предмет на задължително съобщаване по територията на цялата засегната трета страна или територия.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), пратки от пчели могат да бъдат въвеждани в Съюза от част от трета страна или територия, изброени в част 1 от приложение II, която е:
а)
географски и епидемиологично изолирана част от третата страна или територия
б)
посочена в третата графа на таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV.
Когато е приложена посочената дерогация, въвеждането в Съюза на пратки пчели от всички други части на засегнатата трета страна или територия, невключени в третата графа от таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV, се забранява.
3. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV се състоят от:
а)
клетки с пчелни майки (Apis mellifera и Bombus spp.), всяка от които съдържа само една пчелна майка и най-много 20 придружаващи пчели работнички; или
б)
контейнери със земни пчели (Bombus spp.), всеки от които съдържа колония от най-много 200 възрастни земни пчели.
4. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV:
а)
се придружават от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в част 2 от приложение IV, попълнен и подписан от официален инспектор от третата страна износител;
б)
съответстват на ветеринарно-санитарните изисквания, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква а).
Член 8
Общи условия по отношение на транспортирането на живи животни към Съюза
В периода между натоварването в третата страна на произход и пристигането на входния граничен инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза, пратките живи животни не се:
а)
транспортират заедно с живи животни, които:
i)
не са предвидени за въвеждане в Съюза; или
ii)
са с по-нисък здравен статус;
б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, или транспортират с пътен или железопътен транспорт, или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от тях, които не са изброени в графи 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в част 1 от приложение I, или за които в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I не е указан образец на ветеринарен сертификат, който отговаря на съответната пратка;
Член 9
Времетраене на периода на транспортиране към Съюза на живи животни
Пратките живи животни се въвеждат в Съюза само когато пратките пристигат на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза в рамките на 10 дни от датата на издаване на съответния ветеринарен сертификат.
При транспорт по море въпросният период от 10 дни се удължава с допълнителен период, който отговаря на продължителността на пътуването по море, удостоверен със съставена в съответствие с част 3 от приложение I и подписана от капитана на кораба декларация, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 10
Специални условия по отношение на напръскването на пратките живи животни, транспортирани по въздуха към Съюза
Когато пратки живи животни, с изключение на пратки пчели, се транспортират по въздуха, сандъкът или контейнерът, в който те се транспортират, както и заобикалящата ги площ, се напръскват с подходящ инсектицид.
Напръскването се провежда непосредствено преди затварянето на вратите на въздухоплавателното средство след натоварването и след каквото и да било друго последващо отваряне на вратите в трета страна, докато въздухоплавателното средство достигне крайното си местоназначение.
Капитанът на въздухоплавателното средство удостоверява, че е проведено напръскване, като подписва декларация, съставена в съответствие с част 4 от приложение I, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 11
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на някои пратки копитни животни
1. След въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, предвидени за отглеждане и разплод или за зоологически градини, увеселителни паркове или за природни резервати или ловни резервати, те незабавно се транспортират до съответните обекти по местоназначение.
Копитните животни остават в посочените стопанства за период от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.
2. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата по местоназначение, където се заколват в рамките на пет работни дни, считано от датата на пристигане в кланицата.
Член 12
Специални условия относно транзита през трети страни на определени пратки копитни животни
В случаите, когато се прилага специфично условие I от част 1 от приложение I с цел да се даде възможност посочените в упоменатото условие пратки копитни животни с произход от дадена държава-членка и предназначени за друга държава-членка да преминават транзитно през трета страна, територия или част от нея, вписана в таблицата в част 1 от приложение I, но за която в графа 4 от посочената таблица не е указан съответен образец на ветеринарен сертификат за пратки от въпросните копитни животни, се прилагат следните условия:
а)
за животни от рода на едрия рогат добитък за угояване:
i)
стопанствата на крайно местоназначение трябва да бъдат предварително посочени от компетентния орган на крайното местоназначение;
ii)
живите животни, от които е съставена пратката, не трябва да бъдат местени от стопанството на крайно местоназначение, освен за незабавно отвеждане в кланица;
iii)
всички придвижвания на живи животни към и от стопанството на крайно местоназначение трябва да се осъществяват под контрола на компетентния орган през целия период, в който животните, съставляващи пратката, са държани в стопанството.
б)
за копитни животни за незабавно клане се прилага член 11, параграф 2.
Член 13
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на пратките пчели, посочени в член 7
1. Пратките от пчелни майки, посочени в член 7, параграф 3, буква а) се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение, където кошерите се поставят под контрола на компетентния орган, а пчелните майки се преместват в нови клетки, преди да бъдат придадени в местните колонии;
2. Клетките, пчелите работнички и другите материали, които са придружавали пчелните майки от третата страна на произход, се изпращат в лаборатория, посочена от компетентния орган, за проверка за наличието на:
а)
малък кошерен бръмбар (Aethina tumida), яйца или ларви от него;
б)
признаци за кошерен акар (Tropilaelaps spp.).
След тази лабораторна проверка клетките, пчелите работнички и целият инвентар се унищожават.
3. Пратките от земни пчели (Bombus spp.), посочени в член 7, параграф 3, буква б), се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение.
Посочените земни пчели могат да останат в контейнера, в който са били въведени в Съюза, до края на жизнения цикъл на колонията.
Посоченият контейнер и инвентарът, които е придружавал земните пчели от третата страна на произход, се унищожават най-късно в края на жизнения цикъл на колонията.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ПРЯСНО МЕСО В СЪЮЗА
Член 14
Общи условия за вноса на прясно месо
Пратки от прясно месо, предназначено за консумация от човека, се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те се представят на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза, придружени от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 от приложение II, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че са указани в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение II;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка на местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 15
Условия, които се прилагат след вноса на неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 97/78/ЕО на Съвета (18) пратките неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, предназначени за консумация от човека след последваща преработка, се изпращат незабавно в преработващото предприятие по местоназначение.
Член 16
Транзит и складиране на прясно месо
Въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, които не са предвидени за внос в Съюза, а са предназначени за трета страна чрез незабавно транзитно изпращане или след складиране в Съюза в съответствие с член 12, параграф 4 и член 13 от Директива 97/78/ЕО се разрешава само ако пратките отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те съответстват на специфичните ветеринарно-санитарни изисквания по отношение на въпросната пратка, установени в съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в буква а).
в)
те се придружават от ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в приложение III, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна износител;
г)
та са одобрени за транзит, включително и за складиране според случая, с общия входен ветеринарен документ, посочен в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Комисията № 136/2004 (19), подписан от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза.
Член 17
Дерогация за транзит през Латвия, Литва и Полша
1. Чрез дерогация от член 16 се разрешава директният или през друга трета страна пътен или железопътен транзит през Съюза между определените гранични инспекционни пунктове в Латвия, Литва и Полша, изброени в Решение 2009/821/ЕО на Комисията (20), на пратки с произход от Русия или предназначени за Русия, при условие, че са спазени следните условия:
а)
пратката е запечатана с пломба със сериен номер на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза от ветеринарните служби на компетентния орган;
б)
документите, придружаващи пратката съгласно член 7 от Директива 97/78/ЕО, са подпечатани с надпис „САМО ЗА ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ ДО РУСИЯ ПРЕЗ ЕС“ на всяка страница от официалния ветеринарен лекар на компетентния орган, отговорен за граничен инспекционен пункт на въвеждане в Съюза;
в)
процедурните изисквания, предвидени в член 11 от Директива 97/78/ЕО, са спазени;
г)
пратката е сертифицирана като приемлива за транзитно преминаване в общия входен ветеринарен документ от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза.
2. Не се разрешава разтоварването или складирането по смисъла на член 12, параграф 4 или член 13 от Директива 97/78/ЕО на такива пратки на територията на Съюза.
3. Компетентният орган извършва редовен одит, за да гарантира, че броят на пратките и количествата продукти, напускащи територията на Съюза, съответства на броя и количествата, които са влезли.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват съгласно настоящия регламент, се попълват в съответствие с обяснителните бележки, установени в приложение V.
Това изискване не изключва обаче използването на електронно сертифициране или на други съгласувани системи, хармонизирани на равнището на Съюза.
Член 19
Преходни разпоредби
За преходен период, продължаващ до 30 юни 2010 г. пратките от живи животни и прясно месо, предвидени за консумация от човека, за които са издадени съответните ветеринарни сертификати в съответствие с решения 79/542/ЕИО или 2003/881/ЕО, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза.
Член 20
Отмяна
Решение 2003/881/ЕО се отменя.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 март 2010 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 206/2010 DA COMISSÃO
de 12 de Março de 2010
que estabelece as listas de países terceiros, territórios ou partes destes autorizados a introduzir na União Europeia determinados animais e carne fresca, bem como os requisitos de certificação veterinária
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 92/65/CEE do Conselho, de 13 de Julho de 1992, que define as condições de polícia sanitária que regem o comércio e as importações na Comunidade de animais, sémens, óvulos e embriões não sujeitos, no que se refere às condições de polícia sanitária, às regulamentações comunitárias específicas referidas na secção I do anexo A da Directiva 90/425/CEE (1), e, nomeadamente, o seu artigo 17.o, n.o 2, alínea b), o seu artigo 17.o, n.o 3, alínea a), o seu artigo 17.o, n.o 3, alínea c), primeiro parágrafo, o seu artigo 18.o, n.o 1, quarto travessão, e o seu artigo 19.o,
Tendo em conta a Directiva 2002/99/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2002, que estabelece as regras de polícia sanitária aplicáveis à produção, transformação, distribuição e introdução de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (2), e, nomeadamente, o seu artigo 8.o, o seu artigo 9.o, n.o 2, alínea b), e o seu artigo 9.o, n.o 4,
Tendo em conta a Directiva 2004/68/CE do Conselho, de 26 de Abril de 2004, que estabelece normas de saúde animal referentes à importação e ao trânsito de determinados animais ungulados vivos na Comunidade e que altera as Directivas 90/426/CEE e 92/65/CEE e revoga a Directiva 72/462/CEE (3), e, nomeadamente, o seu artigo 3.o, n.o 1, primeiro e segundo parágrafos, o seu artigo 6.o, n.o 1, primeiro parágrafo, o seu artigo 7.o, alínea e), o seu artigo 8.o, o seu artigo 10.o, primeiro parágrafo, e o seu artigo 13.o, n.o 1,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 852/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, relativo à higiene dos géneros alimentícios (4), e, nomeadamente, o seu artigo 12.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 853/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, que estabelece regras específicas de higiene aplicáveis aos géneros alimentícios de origem animal (5), e, nomeadamente o seu artigo 9.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 854/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, que estabelece regras específicas de organização dos controlos oficiais de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (6), e, nomeadamente, o seu artigo 11.o, n.o 1, e o seu artigo 16.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 882/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, relativo aos controlos oficiais realizados para assegurar a verificação do cumprimento da legislação relativa aos alimentos para animais e aos géneros alimentícios e das normas relativas à saúde e ao bem-estar dos animais (7), e, nomeadamente, o seu artigo 48.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
A Directiva 72/462/CEE do Conselho, de 12 de Dezembro de 1972, relativa aos problemas sanitários e de polícia sanitária na importação de animais das espécies bovina, suína, ovina e caprina e de carnes frescas ou de produtos à base de carne provenientes de países terceiros (8), prevê a redacção de uma lista de países ou partes de países a partir dos quais os Estados-Membros autorizam a importação de certos animais vivos e carne fresca de certos animais.
(2)
Por conseguinte, adoptou-se a Decisão 79/542/CEE do Conselho, de 21 de Dezembro de 1976, que estabelece uma lista de países terceiros ou de partes de países terceiros e as condições de sanidade animal e saúde pública e de certificação veterinária aplicáveis à importação, para a Comunidade, de determinados animais vivos e da respectiva carne fresca (9). A referida decisão estabelece as condições sanitárias aplicáveis à importação para a União Europeia de animais vivos, excluindo os equídeos, e à importação de carne fresca desses animais, incluindo os equídeos, mas com excepção dos preparados de carne. Os anexos I e II da mesma decisão também incluem listas de países terceiros ou partes de países terceiros a partir dos quais podem ser importados para a União determinados animais vivos e respectiva carne fresca, bem como os modelos de certificados veterinários.
(3)
Desde a data de adopção dessa decisão, foram estabelecidos noutros actos da União vários novos requisitos en matéria de sanidade animal e de saúde pública, constituindo um novo quadro regulamentar neste domínio. Além disso, a Directiva 72/462/CEE foi revogada pela Directiva 2004/68/CE.
(4)
O artigo 20.o da Directiva 2004/68/CE determina que as disposições de execução aplicáveis à importação estabelecidas pelas decisões adoptadas por força da Directiva 72/462/CEE, inter alia a Decisão 79/542/CEE, permanecem em vigor até à sua substituição por medidas adoptadas no âmbito do novo quadro regulamentar.
(5)
Em conformidade com o artigo 4.o, n.o 3, da Directiva 2004/41/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de Abril de 2004, que revoga certas directivas relativas à higiene dos géneros alimentícios e às regras sanitárias aplicáveis à produção e à comercialização de determinados produtos de origem animal destinados ao consumo humano e altera as Directivas 89/662/CEE e 92/118/CEE do Conselho e a Decisão 95/408/CE do Conselho (10), assim que sejam adoptadas as disposições necessárias com base nos Regulamentos (CE) n.o 852/2004, (CE) n.o 853/2004, (CE) n.o 854/2004 ou na Directiva 2002/99/CE, deixam de ser aplicáveis as normas de execução adoptadas com base na Directiva 72/462/CEE.
(6)
A Decisão 79/542/CEE foi alterada várias vezes e as disposições aplicáveis à importação baseadas no novo quadro regulamentar já foram introduzidas na Decisão 79/542/CEE. Para efeitos de clareza e transparência, as medidas previstas na Decisão 79/542/CEE devem ser estabelecidas num novo acto jurídico. O presente regulamento inclui todas as disposições da Decisão 79/542/CEE. Consequentemente, com a entrada em vigor do presente regulamento, a Decisão 79/542/CEE deixa de ser aplicável até ser revogada explicitamente.
(7)
A Directiva 92/65/CEE define as condições de polícia sanitária que regem o comércio e as importações na União de animais vivos, sémen, óvulos e embriões não sujeitos, no que se refere às condições de polícia sanitária, às regulamentações específicas da União referidas no anexo F dessa directiva. Nos termos da mesma, esses animais vivos, sémen, óvulos e embriões só podem ser importados para a União a partir de um país terceiro que conste de uma lista redigida em conformidade com o procedimento referido nessa directiva. Além disso, esses animais vivos devem ser acompanhados de um certificado sanitário correspondente a um modelo elaborado em conformidade com o procedimento nela referido.
(8)
A Directiva 96/93/CE do Conselho, de 17 de Dezembro de 1996, relativa à certificação dos animais e dos produtos animais (11), estabelece as regras a observar na emissão dos certificados exigidos pela legislação veterinária para impedir uma certificação enganosa ou fraudulenta. É adequado assegurar que os inspectores ou veterinários oficiais de países terceiros aplicam regras e princípios pelo menos equivalentes aos estabelecidos nessa directiva. Certos países terceiros, que constam do anexo II do presente regulamento, apresentaram garantias suficientes relativamente à existência e à aplicação dessas regras e desses princípios. Por conseguinte, é adequado autorizar a introdução de determinados animais vivos na União provenientes desses países terceiros, desde que não existam outras restrições devido à sua situação sanitária específica.
(9)
A Directiva 2002/99/CE estabelece as regras de sanidade animal aplicáveis à introdução na União de produtos de origem animal e produtos deles obtidos destinados ao consumo humano. Nos termos dessa directiva, devem ser elaboradas listas dos países terceiros ou regiões de países terceiros a partir dos quais são permitidas as importações de determinados produtos de origem animal, devendo essas importações obedecer a certos requisitos de certificação veterinária.
(10)
A Directiva 2004/68/CE estabelece normas de saúde animal referentes à importação e ao trânsito de determinados animais ungulados vivos na União. A importação e o trânsito desses ungulados vivos na União estão autorizados apenas a partir de países terceiros e territórios que constam de uma lista ou listas elaboradas em conformidade com o procedimento referido nessa directiva, e as importações devem obedecer a certos requisitos de certificação veterinária.
(11)
Sem prejuízo do disposto no artigo 17.o, n.o 2, último parágrafo, da Directiva 92/65/CEE, os animais vivos e os produtos da origem animal a que se aplicam as Directivas 92/65/CEE, 2002/99/CE e 2004/68/CE só podem ser importados e transitar na União se estiverem acompanhados de um certificado veterinário e cumprirem os requisitos relevantes estabelecidos na legislação da União.
(12)
Por conseguinte, com vista à implementação das Directivas 92/65/CEE, 2002/99/CE e 2004/68/CE, é adequado estabelecer no presente regulamento listas de países terceiros, territórios e partes destes, bem como as condições de importação específicas, incluindo os modelos de certificados veterinários para determinados animais vivos e para a carne fresca de determinados animais.
(13)
No interesse da coerência da legislação da União, o presente regulamento deve ter igualmente em conta os requisitos de saúde pública dispostos noutros actos da União, em particular nos Regulamentos (CE) n.o 852/2004, (CE) n.o 853/2004 e (CE) n.o 854/2004 que estabelecem regras relativa à higiene dos géneros alimentícios e dos géneros alimentícios de origem animal e regras de organização dos controlos oficiais de produtos de origem animal destinados ao consumo humano, bem como os requisitos da Directiva 96/23/CE do Conselho, de 29 de Abril de 1996, relativa às medidas de controlo a aplicar a certas substâncias e aos seus resíduos nos animais vivos e respectivos produtos (12), e do Regulamento (CE) n.o 999/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 22 de Maio de 2001, que estabelece regras para a prevenção, o controlo e a erradicação de determinadas encefalopatias espongiformes transmissíveis (13).
(14)
O Regulamento (CE) n.o 882/2004 estabelece a regras gerais aplicáveis aos controlos oficiais realizados no domínio dos alimentos para animais e dos géneros alimentícios e da saúde e do bem-estar dos animais. O artigo 48.o deste regulamento confere à Comissão o poder de adoptar uma lista de países terceiros a partir dos quais podem ser importados produtos específicos para a União. O Regulamento (CE) n.o 854/2004 estabelece regras específicas de organização dos controlos oficiais de produtos de origem animal destinados ao consumo humano, incluindo a elaboração de listas de países terceiros a partir dos quais são permitidas as importações de produtos de origem animal. Essas regras dispõem que as referidas listas podem ser combinadas com outras listas elaboradas para efeitos de saúde pública e sanidade animal.
(15)
Os modelos de certificados incluídos nos anexos do presente regulamento devem, por conseguinte, incluir atestados que certifiquem o cumprimento dos requisitos de saúde pública estabelecidos na Directiva 96/23/CE e nos Regulamentos (CE) n.o 999/2001, (CE) n.o 852/2004, (CE) n.o 853/2004 e (CE) n.o 854/2004.
(16)
Os modelos de certificados incluídos nos anexos do presente regulamento devem também incluir atestados que certifiquem o cumprimento dos requisitos de bem-estar animal estabelecidos na Directiva 93/119/CE do Conselho, de 22 de Dezembro de 1993, relativa à protecção dos animais no abate e/ou occisão (14), e no Regulamento (CE) n.o 1/2005 do Conselho, de 22 de Dezembro de 2004, relativo à protecção dos animais durante o transporte e operações afins (15).
(17)
A fim de assegurar que a saúde dos animais vivos introduzidos na União não seja comprometida durante o transporte a partir do país terceiro de origem até à União, devem prever-se determinados requisitos relativos ao transporte de animais vivos, incluindo requisitos em matéria de centros de agrupamento.
(18)
Para assegurar a protecção da saúde animal na União, os animais vivos devem ser transportados directamente até ao local de destino na União.
(19)
A carne fresca introduzida na União e que se encontra em trânsito para outro país terceiro constitui um risco negligenciável para a saúde pública. No entanto, essa carne deve cumprir todas as condições sanitárias pertinentes. Deste modo, devem ser estabelecidas disposições específicas relativamente ao trânsito, e à armazenagem antes do trânsito, de carne fresca.
(20)
Dada a situação geográfica de Kalininegrado, que apenas diz respeito à Letónia, à Lituânia e à Polónia, devem ser previstas condições específicas para o trânsito através da União de remessas provenientes da Rússia ou com destino a esse país.
(21)
Deve autorizar-se a introdução na União de remessas de carne fresca, excluindo miudezas e carne picada, de animais não domesticados de criação da ordem Artiodactyla, provenientes de animais capturados no meio selvagem. A fim de excluir eventuais riscos para a saúde animal que essa introdução possa causar, é adequado que esses animais sejam separados de animais selvagens durante um período de três meses antes da introdução na União das referidas remessas. Assim, o modelo de certificado veterinário para essas remessas (RUF) deve ter em consideração este aspecto.
(22)
A Decisão 2003/881/CE da Comissão, de 11 de Dezembro de 2003, relativa às condições de polícia sanitária e de certificação para a importação de abelhas (Apis mellifera & Bombus spp.) provenientes de determinados países terceiros (16), estabelece as condições de polícia sanitária e de certificação para a importação de abelhas de certos países terceiros. No interesse da simplificação de legislação da União, as medidas estabelecidas nessa decisão devem ser incluídas no presente regulamento. Assim, a Decisão 2003/881/CE deve ser revogada.
(23)
É adequado introduzir um período transitório para permitir que os Estados-Membros e a indústria adoptem as medidas necessárias para cumprir os requisitos estabelecidos no presente regulamento.
(24)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJECTO, ÂMBITO DE APLICAÇÃO E DEFINIÇÕES
Artigo 1.o
Objecto e âmbito de aplicação
1. O presente regulamento estabelece os requisitos de certificação veterinária para a introdução na União de remessas constituídas pelos seguintes animais vivos ou carne fresca:
a)
Ungulados;
b)
Animais enumerados na parte 2 do anexo IV;
c)
Carne fresca destinada ao consumo humano, excluindo preparados de carne, de ungulados e equídeos.
2. O presente regulamento estabelece as listas de países terceiros, territórios ou partes destes a partir dos quais podem ser introduzidas na União as remessas referidas no n.o 1.
3. O presente regulamento não se aplica à introdução na União de animais não domesticados:
a)
Com destino a espectáculos ou feiras em que esses animais não sejam habitualmente mantidos ou criados;
b)
Que pertençam a circos;
c)
Com destino a organismos, institutos ou centros aprovados, tal como definidos no artigo 2.o, n.o 1, alínea c), da Directiva 92/65/CEE.
4. O presente regulamento aplica-se sem prejuízo de quaisquer requisitos de certificação específicos estabelecidos noutros actos da União ou em acordos celebrados pela União com países terceiros.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«Ungulados», ungulados tal como definidos no artigo 2.o, alínea d), da Directiva 2004/68/CE;
b)
«Carne fresca», carne fresca, tal como definidos no ponto 1.10 do anexo I do Regulamento (CE) n.o 853/2004;
c)
«Equídeos», equídeos tal como definidos no artigo 2.o, alínea b), da Directiva 90/426/CEE do Conselho (17);
d)
«Exploração», uma exploração ou outra empresa agrícola, industrial ou comercial sob supervisão oficial, incluindo jardins zoológicos, parques de diversões e reservas de animais selvagens ou de caça, em que sejam habitualmente mantidos ou criados animais.
CAPÍTULO II
CONDIÇÕES APLICÁVEIS À INTRODUÇÃO DE ANIMAIS VIVOS NA UNIÃO
Artigo 3.o
Condições gerais aplicáveis à introdução de ungulados na União
Só podem ser introduzidas na União as remessas de ungulados que cumpram as seguintes condições:
a)
Sejam provenientes dos países terceiros, territórios ou partes destes enumerados nas colunas 1, 2 e 3 do quadro constante da parte 1 do anexo I, para os quais existe um modelo de certificado veterinário correspondente à remessa em causa enumerada na coluna 4 do quadro constante da parte 1 do anexo I;
b)
Sejam acompanhadas do certificado veterinário adequado, redigido em conformidade com o modelo de certificado veterinário pertinente constante da parte 2 do anexo I, tendo em conta as condições específicas indicadas na coluna 6 do quadro constante da parte 1 desse anexo, preenchido e assinado por um veterinário oficial do país terceiro de exportação;
c)
Cumpram os requisitos estabelecidos no certificado veterinário referido na alínea b), incluindo:
i)
as garantias suplementares estabelecidas nesse certificado, quando indicado na coluna 5 do quadro constante da parte 1 do anexo I,
ii)
quaisquer requisitos adicionais de certificação veterinária que o Estado-Membro de destino possa impor em conformidade com a legislação veterinária da União e que estejam incluídos no certificado.
Artigo 4.o
Condições aplicáveis aos centros de agrupamento para determinadas remessas de ungulados
As remessas de ungulados constituídos por animais vivos provenientes de mais de uma exploração só podem ser introduzidas na União se os animais forem agrupados em centros de agrupamento aprovados pela autoridade competente do país terceiro de origem, em conformidade com os requisitos estabelecidos na parte 5 do anexo I.
Artigo 5.o
Protocolos para a normalização de matérias e procedimentos de amostragem e ensaio para ungulados
Sempre que os certificados veterinários mencionados na coluna 4 do quadro da parte 1 do anexo I exigirem a realização de uma amostragem e ensaios para a detecção das doenças enumeradas na parte 6 desse anexo com vista à a introdução na União de remessas de ungulados, esses procedimentos são realizados pela autoridade competente do país terceiro de origem ou sob o seu controlo, em conformidade com os protocolos de normalização das matérias utilizadas e das técnicas de execução dos testes, estabelecidos na parte 6 do referido anexo.
Artigo 6.o
Condições especiais aplicáveis a determinadas remessas de ungulados importados para São Pedro e Miquelon e introduzidas na União
As remessas de ungulados das espécies enumeradas no quadro da parte 7 do anexo I, que foram introduzidas em São Pedro e Miquelon menos de seis meses antes da data de expedição a partir desse território para a União, só podem ser introduzidas na União se:
a)
Cumprirem os requisitos de residência e quarentena previstos no capítulo 1 dessa parte;
b)
Tiverem sido submetidas a ensaios em conformidade com os requisitos de ensaio em matéria de sanidade animal previstos no capítulo 2 dessa parte.
Artigo 7.o
Condições gerais aplicáveis à introdução na União de determinadas espécies de abelhas
1. As remessas de abelhas das espécies enumeradas no quadro 1 da parte 2 do anexo IV só podem ser introduzidas na União a partir de países terceiros ou territórios:
a)
Enumerados na parte 1 do anexo II;
b)
Onde a presença da loque americana, do pequeno besouro das colmeias (Aethina tumida) e dos acarídeos Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) é objecto de notificação obrigatória em todo o território do país terceiro ou território em causa.
2. Em derrogação do n.o 1, alínea a), podem ser introduzidas na União remessas de abelhas a partir de uma parte de um país terceiro ou território enumerada na parte 1 do anexo II que seja:
a)
Uma parte do país terceiro ou território geográfica e epidemiologicamente isolada;
b)
Enumerada na terceira coluna do quadro da secção 1 da parte 1 do anexo IV.
Quando essa derrogação for aplicada, é proibida a introdução na União de remessas de abelhas a partir de todas as outras partes do país terceiro ou território em causa não enumeradas na terceira coluna do quadro da secção 1 da parte 1 do anexo IV.
3. As remessas de abelhas das espécies constantes do quadro 1 da parte 2 do anexo IV são constituídas por:
a)
Gaiolas de abelhas rainhas (Apis mellifera e Bombus spp.), cada uma contendo uma única abelha rainha, com um máximo de 20 amas; ou
b)
Contentores de espécimes do género Bombus spp., cada um contendo uma colónia constituída, no máximo, por 200 espécimes adultos.
4. As remessas de abelhas das espécies enumeradas no quadro 1 da parte 2 do anexo IV devem:
a)
Ser acompanhadas do certificado veterinário adequado, redigido em conformidade com o modelo de certificado veterinário pertinente incluído na parte 2 do anexo IV, e preenchido e assinado por um inspector oficial do país terceiro de exportação;
b)
Cumprir os requisitos veterinários estabelecidos no certificado veterinário referido na alínea a).
Artigo 8.o
Condições gerais referentes ao transporte de animais vivos para a União
No período que medeia entre o carregamento no país terceiro de origem e a chegada ao posto de inspecção fronteiriço de introdução na União, as remessas de animais vivos não devem:
a)
Ser transportadas juntamente com animais vivos que:
i)
não se destinam à introdução na União, ou
ii)
sejam de um estatuto sanitário inferior;
b)
Ser descarregadas, ou quando transportadas por avião, transferidas para outro avião, transportadas por estrada, caminho-de-ferro ou a pé num país terceiro, território ou parte destes não enumerado nas colunas 1, 2 e 3 do quadro incluído na parte 1 do anexo I ou para o qual não haja um modelo de certificado veterinário correspondente à remessa em causa referido na coluna 4 do quadro da parte 1 do anexo I.
Artigo 9.o
Período máximo de transporte de animais vivos para a União
As remessas de animais vivos só podem ser introduzidas na União se a remessa chegar ao posto de inspecção fronteiriço de introdução na União no prazo de 10 dias a contar da data de emissão do certificado veterinário adequado.
Em caso de transporte marítimo, esse período de 10 dias é prorrogado por um período adicional correspondente à duração da viagem por mar, tal como certificado por uma declaração assinada pelo comandante do navio, redigida em conformidade com a parte 3 do anexo I e apensa ao certificado veterinário na sua forma original.
Artigo 10.o
Condições especiais relativas à pulverização de remessas de animais vivos transportadas por avião até à União
Quando as remessas de animais vivos, excluindo as remessas de abelhas, são transportadas por avião, a caixa ou contentor em que são transportadas e a área em redor são pulverizados com um insecticida adequado.
Esta pulverização realiza-se imediatamente antes do encerramento das portas do avião após o carregamento e após qualquer abertura subsequente das portas num país terceiro, até que o avião chegue ao seu destino final.
O comandante do avião certifica que a pulverização foi realizada, assinando uma declaração redigida em conformidade com a parte 4 do anexo I e apensa ao certificado veterinário na sua forma original.
Artigo 11.o
Condições a aplicar após a introdução na União de determinadas remessas de ungulados
1. Após a sua introdução na União, as remessas de ungulados destinados a criação e rendimento, ou destinados a jardins zoológicos, parques de diversões e reservas de fauna selvagem ou de caça, devem ser encaminhadas sem demora para a exploração de destino.
Os ungulados devem permanecer nessa exploração por um período mínimo de 30 dias, a menos que sejam enviados directamente para um matadouro.
2. Após a sua introdução na União, as remessas de ungulados destinados a abate imediato devem ser encaminhadas sem demora para o matadouro de destino, onde os animais serão abatidos no prazo de cinco dias úteis a contar da data de chegada ao matadouro.
Artigo 12.o
Condições específicas relativas ao trânsito através de países terceiros de certas remessas de ungulados
Quando se aplica a condição específica da parte 1 do anexo I, a fim de permitir que as remessas dos ungulados referidos nessa condição, originários de um Estado-Membro e com destino a outro Estado-Membro, transitem através de um país terceiro, território ou parte destes enumerado no quadro da parte 1 do anexo I, mas para o qual não haja um modelo de certificado veterinário correspondente às remessas dos ungulados em causa referido na coluna 4 desse quadro, aplicam-se as seguintes condições:
a)
No caso de bovinos de engorda:
i)
as explorações de destino final devem ser designadas previamente pela autoridade competente do destino final,
ii)
os animais vivos que fazem parte da remessa não devem ser deslocados da exploração de destino final, excepto para abate imediato,
iii)
enquanto os animais que fazem parte da remessa sejam mantidos na exploração, todas as deslocações de animais vivos para dentro e para fora da exploração de destino final devem ser realizadas sob o controlo da autoridade competente;
b)
No caso de ungulados para abate imediato, aplica-se o artigo 11.o, n.o 2.
Artigo 13.o
Condições a aplicar no seguimento da introdução na União de remessas de abelhas referidas no artigo 7.o
1. As remessas de abelhas rainhas referidas no artigo 7.o, n.o 3, alínea a), são enviadas sem tardar para o local de destino final designado onde as colmeias são colocadas sob o controlo da autoridade competente, sendo as abelhas rainhas transferidas para novas gaiolas antes de serem introduzidas nas colónias locais.
2. As gaiolas, amas e outros materiais que acompanharam as abelhas rainhas desde o país terceiro de origem são enviados para um laboratório designado pela autoridade competente para se realizarem exames de detecção da presença:
a)
Do pequeno besouro das colmeias (Aethina tumida), seus ovos ou larvas;
b)
De sinais dos acarídeos Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.).
Após o exame laboratorial, as gaiolas, as amas e os materiais são destruídos.
3. As remessas de espécimes do género Bombus spp. referidos no artigo 7.o, n.o 3, alínea b), são encaminhadas sem tardar para o lugar de destino designado.
Estes espécimes podem permanecer no contentor no qual foram introduzidos na União até ao final do ciclo de vida da colónia.
Esse contentor e os materiais que acompanharam os espécimes do género Bombus spp. desde o país terceiro de origem são destruídos, o mais tardar, no final do ciclo de vida da colónia.
CAPÍTULO III
CONDIÇÕES APLICÁVEIS À INTRODUÇÃO DE CARNE FRESCA NA UNIÃO
Artigo 14.o
Condições gerais aplicáveis à importação de carne fresca
Só são importadas para a União as remessas de carne fresca destinada ao consumo humano que cumpram as seguintes condições:
a)
Sejam provenientes de países terceiros, territórios ou partes destes enumerados nas colunas 1, 2 e 3 do quadro constante da parte 1 do anexo II, para os quais existe um modelo de certificado veterinário correspondente à remessa em causa referido na coluna 4 do quadro constante da parte 1 do anexo II;
b)
Sejam apresentadas no posto de inspecção fronteiriço de introdução na União acompanhadas do certificado veterinário adequado, redigido em conformidade com o modelo de certificado veterinário pertinente estabelecido na parte 2 do anexo II, tendo em conta as condições específicas indicadas na coluna 6 do quadro da parte 1 do mesmo anexo, preenchido e assinado por um veterinário oficial do país terceiro de exportação;
c)
Cumpram os requisitos estabelecidos no certificado veterinário referido na alínea b), incluindo:
i)
as garantias suplementares estabelecidas nesse certificado, quando indicado na coluna 5 do quadro constante da parte 1 do anexo II,
ii)
quaisquer requisitos adicionais de certificação veterinária que o Estado-Membro de destino possa impor em conformidade com a legislação veterinária da União e incluídos no certificado.
Artigo 15.o
Condições a aplicar após a importação de carcaças não esfoladas de biungulados de caça selvagens
Em conformidade com o artigo 8.o, n.o 2, da Directiva 97/78/CE do Conselho (18), as remessas de carcaças não esfoladas de biungulados de caça selvagens destinadas ao consumo humano após transformação são encaminhadas sem tardar para o estabelecimento de transformação de destino.
Artigo 16.o
Trânsito e armazenamento de carne fresca
Só é autorizada a introdução na União de remessas de carne fresca não destinadas a importação na União, mas destinadas a um país terceiro, em trânsito imediato ou após armazenamento na União em conformidade com o artigo 12.o, n.o 4, e o artigo 13.o da Directiva 97/78/CE, se as remessas cumprirem as seguintes condições:
a)
Forem provenientes de países terceiros, territórios ou partes destes enumerados nas colunas 1, 2 e 3 do quadro constante da parte 1 do anexo II, para os quais existe um modelo de certificado veterinário correspondente à remessa em causa referido na coluna 4 do quadro constante da parte 1 do anexo II;
b)
Cumprirem os requisitos específicos de sanidade animal aplicáveis à remessa em causa, tal como indicados no modelo de certificado veterinário relevante referido na alínea a);
c)
Forem acompanhados de um certificado veterinário, redigido em conformidade com o modelo de certificado veterinário previsto no anexo III, preenchido e assinado por um veterinário oficial do país terceiro de exportação;
d)
Forem certificadas como aceitáveis para trânsito, incluindo para armazenagem se for o caso, no documento veterinário comum de entrada referido no artigo 2.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 136/2004 da Comissão (19), assinado pelo veterinário oficial do posto de inspecção fronteiriço de introdução na União.
Artigo 17.o
Derrogação aplicável ao trânsito na Letónia, Lituânia e Polónia
1. Em derrogação do disposto no artigo 16.o, é autorizado o trânsito por via rodoviária ou ferroviária através da União, entre postos de inspecção fronteiriços designados pertencentes à Letónia, Lituânia e Polónia e enumerados na Decisão 2009/821/CE da Comissão (20), de remessas provenientes da Rússia e que se destinem a este país directamente ou através de outro país terceiro, desde que sejam cumpridas as seguintes condições:
a)
A remessa tenha sido selada com um selo numerado sequencialmente no posto de inspecção fronteiriço de introdução na União pelos serviços veterinários da autoridade competente;
b)
Os documentos que acompanham a remessa e referidos no artigo 7.o da Directiva 97/78/CE ostentem em cada página um carimbo com a menção «APENAS DESTINADO A TRÂNSITO PARA A RÚSSIA VIA UE» aposto pelo veterinário oficial da autoridade competente responsável pelo posto de inspecção fronteiriço de introdução na União;
c)
Sejam cumpridas as exigências processuais previstas no artigo 11.o da Directiva 97/78/CE;
d)
A remessa seja certificada como aceitável para trânsito no documento veterinário comum de entrada assinado pelo veterinário oficial do posto de inspecção fronteiriço de introdução na União.
2. O descarregamento ou o armazenamento, como referido no artigo 12.o, n.o 4, ou no artigo 13.o da Directiva 97/78/CE, de tais remessas no território da União, não é permitido.
3. As autoridades competentes efectuam auditorias periódicas no sentido de garantir que o número de remessas e a quantidade de produtos que saem do território da União correspondem ao número e quantidade que entram.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES GERAIS, TRANSITÓRIAS E FINAIS
Artigo 18.o
Certificação
Os certificados veterinários exigidos pelo presente regulamento são preenchidos em conformidade com as notas explicativas constantes do anexo V.
No entanto, este requisito não exclui a utilização da certificação electrónica ou de outros sistemas aprovados, harmonizados a nível da União.
Artigo 19.o
Disposições transitórias
Durante um período transitório que termina em 30 de Junho de 2010, podem continuar a ser introduzidas na União remessas de animais vivos e de carne fresca destinada ao consumo humano relativamente às quais foram emitidos os certificados veterinários adequados em conformidade com as Decisões 79/542/CEE ou 2003/881/CE.
Artigo 20.o
Revogação
É revogada a Decisão 2003/881/CE.
Artigo 21.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de Março de 2010.