РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 165/2010 НА КОМИСИЯТА
от 26 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните по отношение на афлатоксините
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото замърсяване с афлатоксини (афлатоксин B1 + G1 + B2 + G2) в редица хранителни продукти.
(2)
Необходимо е да се изменят максимално допустимите количества на афлатоксините в някои храни, за да се вземат предвид развитието на Codex Alimentarius и новата информация, която се съдържа в неотдавна обявени научни становища.
(3)
Codex Alimentarius установява равнище от 15 μg/kg за общо замърсяване с афлатоксини в бадеми и шам фъстък, предназначени за последваща обработка, и равнище от 10 μg/kg за общо замърсяване с афлатоксини в бадеми, лешници и шам фъстък за непосредствена консумация (3).
(4)
Научният комитет за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие на 25 януари 2007 г. становище за потенциалното увеличаване на риска за здравето на потребителите, породено от възможното увеличаване на съществуващите максимално допустими количества за афлатоксини в бадеми, лешници и шам фъстък и в техните производни продукти (4). Комитетът CONTAM стигна до заключението, че промяната в максимално допустимите количества за общото замърсяване с афлатоксини от 4 до 8 или 10 μg/kg в бадеми, лешници и шам фъстък би имало незначително отражение върху оценките за експозицията чрез храната, за риска от рак и за изчислените граници на експозиция (ГЕ). Комитетът заключи също така, че експозицията на афлатоксини от всякакви източници следва да бъде толкова ниска, колкото е реално постижимо, тъй като афлатоксините са генотоксични и канцерогенни. Данните сочат, че общата експозиция на приемани с храната афлатоксини може да бъде намалена, като се ограничи броят на силно замърсените храни, които достигат до пазара, чрез по-ефикасно правоприлагане и намаляване на експозицията от хранителни източници, различни от бадеми, лешници и шам фъстък.
(5)
На 16 юни 2009 г. Комитетът CONTAM прие становище относно въздействието върху общественото здраве на увеличаването на максимално допустимото количество общо замърсяване с афлатоксини от 4 μg/kg на 10 μg/kg за черупчести плодове, различни от бадеми, лешници и шам фъстък (5). Комитетът стигна до заключението, че въз основа на наличната през 2007 г. информация, увеличаването на максимално допустимото количество общо замърсяване с афлатоксини от 4 μg/kg на 10 μg/kg за черупчести плодове, различни от бадеми, лешници и шам фъстък, включително за бразилски орехи, няма да има неблагоприятни последици за общественото здраве. Като се имат предвид продължаващите понастоящем дискусии в комисията Codex Alimentarius по отношение на максимално допустимите количества на афлатоксини в бразилските орехи, целесъобразно е да се изравнят максимално допустимите количества за афлатоксини в бразилските орехи с определените от Codex количества за бадеми, лешници и шам фъстък.
(6)
Codex Alimentarius установи единствено общи максимално допустими количества за замърсяване с афлатоксини. Съответното максимално допустимо количество афлатоксин B1 бе определено чрез справка в използваната от ЕОБХ за оценка на експозицията база данни за наличие на афлатоксини в храната.
(7)
В становището на ЕОБХ относно афлатоксините се отбелязва, че маслодайните семена и техните производни продукти имат значителен принос за експозицията на афлатоксини на човека. Комитетът заключи, че експозицията на афлатоксини от всякакви източници следва да бъде толкова ниска, колкото е реално постижимо. Освен това от нотификациите, предавани чрез системата за бързо предупреждение за храните и фуражите (RASFF), е постъпила информация за високи равнища на афлатоксини в маслодайни семена като слънчогледови семена, семена от пъпеш и др. Във връзка с това се предлага да се определят максимално допустими количества за афлатоксини в маслодайни семена, различни от фъстъци, подобно на съществуващите максимално допустими количества за фъстъци. Тъй като обаче афлатоксините почти напълно се отстраняват при процеса на производство на рафинирани растителни масла, целесъобразно е да се предвиди изключение за маслодайните семена, в това число фъстъците, предназначени за смилане за рафинирано растително масло, и за рафинираното растително масло.
(8)
Беше установено максимално допустимо количество от 2 μg/kg за афлатоксин B1 и 4 μg/kg за общо замърсяване с афлатоксини за всички зърнени култури и всички техни производни продукти с изключение на царевица, предназначена за сортиране или друга механична обработка преди консумация от човека, за която е било определено максимално допустимо количество от 5 μg/kg за афлатоксин B1 и 10 μg/kg за общо замърсяване с афлатоксини. Неолющеният ориз по правило съдържа афлатоксини малко над максимално допустимите количества. След лющенето - процес, при който люспите се отстраняват, количеството на афлатоксините в белия олющен ориз е по-малко от максимално допустимите количества. Поради това е целесъобразно към ориза да се приложи същият подход, както онзи, който понастоящем се прилага по отношение на царевицата и да се определи по-високо максимално допустимо количество на афлатоксин B1 и по-високо равнище на общо замърсяване с афлатоксини за ориз, който е предназначен за сортиране или друга механична обработка преди консумация от човека или употреба като съставка в храни.
(9)
Максимално допустимите количества се отнасят за годните за консумация части от черупчестите плодове. Според получени неотдавна научни данни обаче част от замърсяването с афлатоксин може да бъде локализирано в черупката на бразилските орехи. Поради това е целесъобразно да се измени бележката под линия в приложението, в която се определя процедурата, която трябва да бъде следвана при анализ на цели черупчести плодове, за да бъде взета под внимание тази скорошна научна информация.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Специфични разпоредби за фъстъците, другите маслодайни семена, черупчестите плодове, сушените плодове, ориза и царевицата
Фъстъци, други маслодайни семена, черупчести плодове, сушени плодове, ориз и царевица, които не са съобразени със съответните максимално допустими количества афлатоксини, посочени в точки 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8, 2.1.10 и 2.1.11 от приложението, могат да бъдат пускани на пазара, при условие че посочените храни:
а)
не са предназначени за пряка консумация от човека или за употреба като съставка в храни;
б)
отговарят на изискванията за съответните максимално допустими количества, посочени в точки 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.9 и 2.1.12 от приложението;
в)
са подложени на обработка, включваща сортиране или друга механична обработка, като след тази обработка максимално допустимите количества, посочени в точки 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8, 2.1.10 и 2.1.11 от приложението, не са надвишени и в резултат от тази обработка не се получават други вредни остатъци;
г)
са етикетирани по начин, който ясно показва тяхната употреба и носят обозначението „преди консумация от човека или употреба като съставка в храни продуктът подлежи на сортиране или на друга механична обработка, с цел намаляване на замърсяването с афлатоксини“. Обозначението трябва да бъде нанесено на етикета на всяка отделна торба, кутия и т.н. или в оригиналния съпровождащ документ. Идентификационният код на пратката/партидата трябва да бъде незаличимо нанесен на всяка отделна торба, кутия и т.н. от партидата и в оригиналния съпровождащ документ.“
2.
Член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Специфични разпоредби за фъстъците, другите маслодайни семена, техните производни продукти и за зърнените храни
На етикета на всяка отделна торба, кутия и т.н., както и в оригиналния съпровождащ документ, трябва да е ясно обозначена предвидената употреба. Съпровождащият документ трябва да бъде ясно свързан с пратката чрез посочване на идентификационния код на пратката, който е поставен на всяка отделна торба, кутия и т.н. от пратката. Освен това стопанската дейност на получателя на пратката, вписан в съпровождащия документ, трябва да бъде съвместима с предвидената употреба.
При липса на ясно обозначение, че предвидената им употреба не е за консумация от човека, максимално допустимите количества, посочени в точки 2.1.5 и 2.1.11 от приложението, се прилагат към всички фъстъци, други маслодайни семена и техните производни продукти и към зърнените храни, пуснати на пазара.
По отношение на направеното изключение за фъстъци и други маслодайни семена, предназначени за смилане и прилагането на максимално допустимите количества, посочени в точка 2.1.1 от приложението, изключението се отнася само за пратки, на чийто етикет ясно е отбелязана употребата, за която са предвидени, и на които е указано „продукт, предназначен за смилане за производство на рафинирано растително масло“. Обозначението се поставя на етикета на всеки отделен пакет, кутия и т.н., както и в придружаващ/ите документ/и. Крайното местоназначение трябва да бъде предприятието за смилане.“
3.
Приложението се изменя, както следва:
а)
подраздел 2.1 (Афлатоксини) се заменя с текста в приложението към настоящия регламент;
б)
бележка под линия 5 се заменя със следното:
„(5)
Максимално допустимите количества се отнасят за годните за консумация части от фъстъците и черупчестите плодове. Ако се анализират цели фъстъци и черупчести плодове, при изчисляването на съдържанието на афлатоксини се приема, че цялото количество от тях се намира в годната за консумация част, като се прави изключение само за бразилските орехи.“;
в)
добавят се следните бележки под линия:
„(40)
Маслодайни семена, попадащи под кодове по КН 1201, 1202, 1203, 1204, 1205, 1206, 1207 и техни производни продукти под код КН 1208; семената от пъпеш попадат под код ex 1207 99.
(41)
Когато техни производни/преработени продукти са получени/преработени единствено или почти единствено от съответните черупчести плодове, максимално допустимите количества, определени за съответните черупчести плодове се прилагат също и за производните/преработените продукти. В другите случаи за производните/преработените продукти се прилагат член 2, параграф 1 и член 2, параграф 2.“
Член 2
Настоящият регламент не се прилага за кайсиеви ядки, слънчогледови семена, маслодайни семена, различни от фъстъци и преработени продукти от тях, които са пуснати на пазара преди датата на прилагане в съответствие с разпоредбите, приложими към посочената дата.
Тежестта, свързана с доказване кога продуктите са били пуснати на пазара, се поема от съответното предприятие от хранително-вкусовата промишленост.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на десетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от датата на влизането му в сила.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 февруари 2010 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 165/2010 DA COMISSÃO
de 26 de Fevereiro de 2010
que altera o Regulamento (CE) n.o 1881/2006, que fixa os teores máximos de certos contaminantes presentes nos géneros alimentícios, no que diz respeito às aflatoxinas
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 315/93 do Conselho, de 8 de Fevereiro de 1993, que estabelece procedimentos comunitários para os contaminantes presentes nos géneros alimentícios (1), nomeadamente o artigo 2.o, n.o 3,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1881/2006 da Comissão, de 19 de Dezembro de 2006, que fixa os teores máximos de certos contaminantes presentes nos géneros alimentícios (2), estabelece os teores máximos permitidos de aflatoxina B1 e do total de aflatoxinas (aflatoxina B1 + G1 + B2 + G2), em diversos géneros alimentícios.
(2)
É necessário alterar certos teores máximos de aflatoxinas em determinados géneros alimentícios, a fim de ter em conta os mais recentes desenvolvimentos do Codex Alimentarius e as novas informações vindas a lume em estudos científicos recentes.
(3)
O Codex Alimentarius estabeleceu um teor de 15 μg/kg para o total de aflatoxinas nas amêndoas, nas avelãs e nos pistácios destinados a transformação subsequente, e um teor de 10 μg/kg para o total de aflatoxinas nas amêndoas, nas avelãs e nos pistácios prontos a consumir (3).
(4)
O Painel Científico dos Contaminantes da Cadeia Alimentar (painel Contam) da Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos (AESA), adoptou, em 25 de Janeiro de 2007, um parecer sobre o potencial aumento dos riscos para a saúde do consumidor devido ao possível aumento dos actuais teores máximos de aflatoxinas nas amêndoas, nas avelãs, nos pistácios e nos produtos derivados (4). O painel Contam concluiu que alterar os teores máximos do total de aflatoxinas de 4 para 8 ou 10 μg/kg nas amêndoas, nas avelãs e nos pistácios teria efeitos modestos sobre as estimativas da exposição alimentar, o risco de cancro e as Margens de Exposição (MOE) calculadas. Além disso, o painel concluiu que a exposição às aflatoxinas de todas as fontes deveria ser tão baixa quanto razoavelmente possível, dado que as aflatoxinas são genotóxicas e cancerígenas. Os dados disponíveis indicam que seria possível reduzir a exposição alimentar total às aflatoxinas se se reduzisse o número de alimentos altamente contaminados que chegam ao mercado, graças a uma aplicação mais eficaz da legislação, e se se diminuísse a exposição a fontes alimentares diferentes das amêndoas, das avelãs e dos pistácios.
(5)
O painel Contam adoptou, em 16 de Junho de 2009, uma declaração sobre os efeitos na saúde pública do aumento dos teores do total de aflatoxinas de 4 μg/kg para 10 μg/kg em frutos de casca rija diferentes das amêndoas, das avelãs e dos pistácios (5). O painel concluiu que, com base na informação disponível em 2007, a saúde pública não seria adversamente afectada pelo aumento dos teores do total de aflatoxinas de 4 μg/kg para 10 μg/kg noutros frutos de casca rija, incluindo as castanhas do Brasil. Tendo em conta os debates em curso no âmbito do Codex Alimentarius sobre os teores máximos de aflatoxinas nas castanhas do Brasil, afigura-se apropriado alinhar o teor de aflatoxinas nestes frutos com os teores definidos pelo Codex para as amêndoas, as avelãs e os pistácios.
(6)
O Codex Alimentarius apenas estabelece um teor máximo para o total de aflatoxinas. O teor correspondente de aflatoxina B1 foi determinado graças à utilização da base de dados relativa à ocorrência de aflatoxinas nos alimentos usada pela AESA para a avaliação da exposição.
(7)
O parecer da AESA sobre as aflatoxinas indica que as sementes oleaginosas e produtos derivados contribuem de forma importante para a exposição humana às aflatoxinas. A AESA conclui que a exposição às aflatoxinas de todas as fontes deve ser tão baixa quanto for razoavelmente possível. Além disso, as notificações enviadas através do Sistema de Alerta Rápido para os Géneros Alimentícios e Alimentos para Animais (RASFF) indicam teores elevados de aflatoxinas nas sementes oleaginosas, como as sementes de girassol, as sementes de melão, etc. Por conseguinte, propõe-se que seja igualmente estabelecido um teor máximo para as sementes oleaginosas diferentes dos amendoins, em conformidade com os teores máximos em vigor para estes últimos. Todavia, dado que as aflatoxinas são quase completamente eliminadas no processo de refinação dos óleos vegetais, há que excluir as sementes oleaginosas, incluindo os amendoins, destinadas a serem trituradas para a produção de óleo vegetal refinado e o óleo vegetal refinado.
(8)
Foi estabelecido um teor máximo de 2 μg/kg para a aflatoxina B1 e de 4 μg/kg para o total de aflatoxinas para todos os cereais e para todos os produtos derivados de cereais, à excepção do milho destinado a ser submetido a triagem ou a outro tratamento físico antes do consumo humano; para esse milho foi estabelecido um teor máximo de 5 μg/kg para a aflatoxina B1 e de 10 μg/kg para o total de aflatoxinas. O arroz com casca contém frequentemente teores de aflatoxinas ligeiramente superiores aos teores máximos permitidos. Após o branqueamento - processo que retira a casca -, os teores de aflatoxinas no arroz branqueado situam-se abaixo dos teores máximos. Assim, é apropriado aplicar ao arroz a mesma abordagem actualmente aplicada ao milho e definir um teor máximo mais elevado de aflatoxina B1 e do total de aflatoxinas para o arroz destinado a ser submetido a triagem ou a outro tratamento físico antes do consumo humano, ou a ser utilizado como ingrediente em géneros alimentícios.
(9)
Os teores máximos são aplicáveis à parte comestível dos frutos de casca rija. Contudo, estudos científicos recentes demonstraram que uma parte da contaminação por aflatoxinas pode ser encontrada na casca das castanhas do Brasil. Por conseguinte, há que alterar a nota de rodapé do anexo relativa ao procedimento a seguir caso sejam analisados frutos de casca rija inteiros (com casca), para ter em conta estas informações científicas recentes.
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1881/2006 é alterado do seguinte modo:
1.
O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 4.o
Disposições específicas relativas aos amendoins, a outras sementes oleaginosas, a frutos de casca rija, a frutos secos, ao arroz e ao milho
Os amendoins, as outras sementes oleaginosas, os frutos de casca rija, os frutos secos, o arroz e o milho que não cumpram os teores máximos adequados de aflatoxinas fixados nos pontos 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8, 2.1.10 e 2.1.11 do anexo podem ser colocados no mercado, desde que:
a)
Não se destinem ao consumo humano directo nem a ser utilizados como ingrediente em géneros alimentícios;
b)
Cumpram os teores máximos adequados fixados nos pontos 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.9 e 2.1.12 do anexo;
c)
Sejam submetidos a um método de triagem ou a outro tratamento físico, na sequência do qual os teores máximos fixados nos pontos 2.1.5, 2.1.6 e 2.1.7, 2.1.8, 2.1.10 e 2.1.11 do anexo não sejam ultrapassados, e de que não resultem outros resíduos nocivos;
d)
Sejam rotulados de forma a demonstrar claramente a sua utilização, incluindo a menção: “Produto a ser obrigatoriamente submetido a um método de triagem ou a outro tratamento físico destinado a reduzir o nível de contaminação por aflatoxinas antes de qualquer consumo humano ou da utilização como ingrediente em géneros alimentícios”. Esta indicação deve constar do rótulo de cada embalagem, caixa, etc., e do original do documento de acompanhamento. O código de identificação da remessa/lote será aposto de forma indelével no rótulo de cada embalagem, caixa, etc., da remessa e no original do documento de acompanhamento.»
2.
O artigo 5.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 5.o
Disposições específicas relativas aos amendoins, a outras sementes oleaginosas, aos respectivos produtos derivados e aos cereais
O rótulo de cada embalagem, caixa, etc., e o original do documento de acompanhamento têm de indicar claramente a utilização prevista. Este documento de acompanhamento tem de apresentar uma ligação clara com a remessa, razão pela qual deve mencionar o código de identificação desta, que consta de cada embalagem, caixa, etc., da mesma. Além disso, a actividade comercial do destinatário da remessa mencionado no documento de acompanhamento tem de ser compatível com a utilização prevista.
Na ausência de uma indicação clara de que a respectiva utilização prevista não é o consumo humano, os teores máximos fixados nos pontos 2.1.5 e 2.1.11 do anexo são aplicáveis a todos os amendoins, outras sementes oleaginosas, respectivos produtos derivados e cereais colocados no mercado.
Quanto à excepção prevista para os amendoins e outras sementes oleaginosas destinados a serem triturados e à aplicação dos teores máximos estabelecidos no ponto 2.1.1 do anexo, essa excepção apenas se aplica às remessas das quais conste claramente a utilização e que ostentem a indicação “produto destinado a ser triturado para a produção de óleo vegetal refinado”. Esta indicação deve constar do rótulo de cada embalagem, caixa, etc., e do(s) documento(s) de acompanhamento. O destino final tem de ser uma instalação de trituração.»
3.
O anexo é alterado do seguinte modo:
a)
A subsecção 2.1 (Aflatoxinas) é substituída pelo texto do anexo do presente regulamento.
b)
A nota de rodapé n.o 5 passa a ter a seguinte redacção:
«(5)
Os teores máximos são aplicáveis à parte comestível dos amendoins e dos frutos de casca rija. Se forem analisados amendoins e frutos de casca rija inteiros (com casca), ao calcular-se o teor de aflatoxinas deve pressupor-se que toda a contaminação se encontra na parte comestível, excepto no caso das castanhas do Brasil.»
c)
São aditadas as seguintes notas de rodapé:
«(40)
As sementes oleaginosas abrangidas pelos códigos NC 1201, 1202, 1203, 1204, 1205, 1206, 1207 e produtos derivados NC 1208; as sementes de melão são abrangidas pelo código ex 1207 99.
(41)
Caso os produtos derivados/transformados o sejam exclusivamente, ou quase exclusivamente, dos frutos de casca rija em questão, os teores máximos estabelecidos para os frutos de casca rija correspondentes aplicam-se igualmente aos produtos derivados/transformados. Nos outros casos, aplica-se o artigo 2.o, n.os 1 e 2, aos produtos derivados/transformados.»
Artigo 2.o
O presente regulamento não se aplica aos caroços de alperce, às sementes oleaginosas diferentes dos amendoins e aos respectivos produtos derivados que tenham sido colocados no mercado numa data anterior à data de aplicação, em conformidade com as disposições aplicáveis nessa data.
O ónus da prova da data na qual os produtos foram colocados no mercado recai sobre o operador da empresa do sector alimentar.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no décimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir da data de entrada em vigor.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 26 de Fevereiro de 2010.