РЕШЕНИЕ 2011/101/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2011 година
относно ограничителни мерки срещу Зимбабве
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 19 февруари 2004 г. Съветът прие Обща позиция 2004/161/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Зимбабвe (1).
(2)
С Решение 2010/92/ОВППС на Съвета (2) от 15 февруари 2010 г. срокът на действие на ограничителните мерки, предвидени в Обща позиция 2004/161/ОВППС, беше удължен до 20 февруари 2011 г.
(3)
Въз основа на преразглеждане на Обща позиция 2004/161/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 20 февруари 2012 г.
(4)
В същото време са отпаднали основанията определени лица да продължават да фигурират в списъка на лицата и образуванията, за които се прилагат ограничителните мерки, предвидени в Обща позиция 2004/161/ОВППС.
(5)
Мерките за прилагане на Съюза са изложени в Регламент (ЕО) № 314/2004 на Съвета от 19 февруари 2004 г. относно ограничителни мерки срещу Зимбабве (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите настоящото решение терминът „техническа помощ“ означава всяка техническа помощ, свързана с ремонтиране, усъвършенстване, производство, сглобяване, изпитване, поддръжка, както и всякакъв друг вид техническо обслужване, например под формата на инструктаж, консултации, обучение, предаване на работни знания или умения или консултантски услуги; техническата помощ включва подпомагане в устна форма.
Член 2
1. Продажбата, доставката, прехвърлянето или износът на оръжия и свързани материали, включително амуниции, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатите, както и оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, в Зимбабве:
а)
от граждани на държавите-членки;
б)
от териториите на държавите-членки; или
в)
чрез използване на плавателни съдове или самолети под знамето на държавите-членки,
се забранява, независимо дали произходът им е от територията на държавите-членки.
2. Забраняват се:
а)
предоставянето, продажбата, доставката или прехвърлянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с военни дейности и с предоставянето, производството, поддръжката и използването на оръжие и свързани материали от всякакъв вид, включително амуниции, военни транспортни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатите, както и оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, пряко или непряко, на всяко лице, образувание или орган в Зимбабве;
б)
предоставянето на финансиране или на финансова помощ, свързани с военни дейности, включително по-специално безвъзмездна помощ, заеми и експортно кредитно застраховане за всяка продажба, доставка, прехвърляне или износ на оръжия и свързани материали, както и на оборудване, което може да бъде ползвано за вътрешна репресия, пряко или непряко, на лице, образувание или орган в Зимбабве.
Член 3
1. Член 2 не се прилага по отношение на:
а)
продажбата, доставката, прехвърлянето и износа на несмъртоносно военно оборудване или на оборудване, което може да бъде използвано за вътрешна репресия, предназначено изключително за хуманитарни или защитни цели, или за програми на ООН и ЕС за изграждане на институциите, или на материали, предназначени за операции на ЕС или на ООН за управление на кризи;
б)
предоставянето на финансиране и на финансова помощ във връзка с такова оборудване;
в)
предоставянето на техническа помощ във връзка с такова оборудване, при условие че износът му е одобрен предварително от съответния компетентен орган.
2. Член 2 не се прилага по отношение на защитното облекло, включително бронебойните жилетки и военните каски, временно изнесени в Зимбабве за лична употреба от състава на ООН, на ЕС или на неговите държави-членки, представители на медиите, хуманитарни работници, работници, ангажирани с проекти за развитие, и свързания персонал.
Член 4
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхна територия на членовете на правителството на Зимбабве и на физическите лица, свързани с тях, както и на други физически лица, чиито дейности нарушават сериозно демокрацията, зачитането на правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве. Лицата, посочени в настоящия параграф, са изброени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да отказва на собствените си граждани да влизат на нейна територия.
3. Параграф 1 не засяга случаите, когато дадена държава-членка е обвързана от задължение по международното право, а именно:
а)
в качеството си на приемаща държава на международна междуправителствена организация;
б)
като държава домакин на международна конференция, свикана от Организацията на обединените нации или провеждана под егидата на ООН;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение (Латеранските споразумения), сключен през 1929 г. между Светия престол (града държава Ватикан) и Италия.
Във всички тези случаи Съветът трябва да бъде надлежно уведомен.
4. Параграф 3 се прилага и в случаите, когато дадена държава-членка е приемаща държава на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Държавите-членки могат да предоставят дерогация от мерките, посочени в параграф 1, когато пътуването на дадено лице е оправдано от хуманитарни причини с неотложен и наложителен характер или, по изключение, когато лицето пътува, за да присъства на междуправителствени срещи, в това число на срещи, инициативата за които е на Европейския съюз, когато на тях се провежда политически диалог, който цели прякото, незабавно и значително насърчаване на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве.
6. Държава-членка, която желае да предостави дерогация по смисъла на параграф 5, нотифицира Съвета за това в писмена форма. Дерогацията се счита за предоставена, освен ако един или повече от членовете на Съвета не възразят писмено в рамките на 48 часа от получаване на посоченото уведомление. Ако един или повече членове на Съвета възразят, дерогацията не се предоставя, освен ако държава-членка не желае да предостави дерогация по хуманитарни причини с неотложен и наложителен характер. В последния случай Съветът може да реши да предостави предложената дерогация, като гласува с квалифицирано мнозинство.
7. В случаите, когато съгласно параграфи 3-6 държава-членка разреши на посочените в приложението лица да влизат или да преминават транзитно през нейната територия, това разрешение е строго ограничено до целта, за която е издадено, както и до лицата, които непосредствено засяга.
Член 5
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на членове на правителството на Зимбабве или на физически или юридически лица, образувания или органи, свързани с тях, или принадлежащи на всяко друго физическо или юридическо лице, чиито дейности нарушават сериозно демокрацията, зачитането на правата на човека и принципите на правовата държава в Зимбабве. Лицата и образуванията, посочени в настоящия параграф, са изброени в приложението.
2. Не се предоставят, пряко или косвено, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образувания или органи, изброени в приложението.
3. Могат да се правят изключения за финансови средства или икономически ресурси, които са:
а)
необходими за основни разходи, включително заплащането на хранителни продукти, наем или ипотека, лекарства или лечение, данъци, застрахователни премии и комунални такси;
б)
предназначени изключително за заплащането на разумната цена на професионални услуги и възстановяването на направени разходи във връзка с предоставянето на юридически услуги;
в)
предназначени изключително за заплащането на таксите или цените на услуги за рутинно поддържане на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи.
4. Параграф 2 не се прилага по отношение на прибавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други печалби по тези сметки; или
б)
дължими плащания по силата на договори, споразумения или задължения, които са сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на ограничителните мерки,
при условие че такива лихви, други печалби и плащания продължават да са предмет на параграф 1.
Член 6
1. Съветът, по предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема изменения на списъка, който се съдържа в приложението, в зависимост от развитието на политическата ситуация в Зимбабве.
2. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато има представени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно информира засегнатото лице или образувание.
Член 7
1. В приложението се съдържат основанията за включването на лицата и образуванията.
2. В приложението се съдържа и необходимата информация за идентифициране на засегнатите физически или юридически лица или образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на физическите лица подобна информация може да включва имената, в т.ч. техните варианти, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса и длъжността или професията. По отношение на юридическите лица или образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 8
За да се увеличи максимално въздействието на горепосочените мерки, Съюзът насърчава трети държави да предприемат ограничителни мерки, подобни на тези, съдържащи се в настоящото решение.
Член 9
Обща позиция 2004/161/ОВППС се отменя.
Член 10
1. Настоящото решение влиза в сила от датата на неговото приемане.
2. Настоящото решение се прилага до 20 февруари 2012 г.
То подлежи на постоянно преразглеждане и се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2011 година.
DECISÃO 2011/101/PESC DO CONSELHO
de 15 de Fevereiro de 2011
relativa a medidas restritivas contra o Zimbabué
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 29.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 19 de Fevereiro de 2004, o Conselho adoptou a Posição Comum 2004/161/PESC que renova as medidas restritivas contra o Zimbabué (1).
(2)
A Decisão 2010/92/PESC do Conselho (2), adoptada em 15 de Fevereiro de 2010, prorrogou as medidas restritivas previstas na Posição Comum 2004/161/PESC até 20 de Fevereiro de 2011.
(3)
Com base no reexame da Posição Comum 2004/161/PESC, as medidas restritivas deverão ser prorrogadas até 20 de Fevereiro de 2012.
(4)
No entanto, deixou de haver motivos para manter certas pessoas na lista de pessoas e entidades a que são aplicáveis as medidas restritivas previstas na Posição Comum 2004/161/PESC.
(5)
As medidas de execução da União constam do Regulamento (CE) n.o 314/2004 do Conselho, de 19 de Fevereiro de 2004 relativo a certas medidas restritivas respeitantes ao Zimbabué (3),
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Para efeitos da presente decisão, entende-se por «assistência técnica» o apoio técnico relacionado com a reparação, o desenvolvimento, o fabrico, a montagem, ensaios, a manutenção, ou qualquer outro serviço técnico, podendo assumir formas como a instrução, a assessoria, a formação, a transmissão de conhecimentos práticos ou de capacidades ou serviços de consultoria; a assistência técnica inclui assistência sob a forma verbal.
Artigo 2.o
1. A venda, o fornecimento, a transferência ou a exportação para o Zimbabué de armamento e material conexo de qualquer tipo, incluindo armas e munições, veículos e equipamentos militares, equipamentos paramilitares e respectivas peças sobresselentes, bem como equipamento que possa ser utilizado para fins de repressão interna:
a)
Por nacionais dos Estados-Membros,
b)
A partir dos territórios dos Estados-Membros, ou
c)
Utilizando navios ou aviões de bandeira dos Estados-Membros,
são proibidos, independentemente de serem ou não originários dos territórios dos Estados-Membros.
2. É proibido:
a)
Prestar, vender, fornecer ou transferir assistência técnica, serviços de intermediação e outros serviços relacionados com actividades militares e com o fornecimento, o fabrico, a manutenção e a utilização de armamento e material conexo de qualquer tipo, incluindo armas e munições, veículos e equipamentos militares, equipamentos paramilitares e respectivas peças sobresselentes, directa ou indirectamente, a qualquer pessoa, entidade ou organismo do Zimbabué ou para utilização neste país;
b)
Financiar ou prestar assistência financeira relativamente a actividades militares, incluindo, em especial, subvenções, empréstimos e seguros de crédito à exportação, para qualquer venda, fornecimento, transferência ou exportação de armamento e material conexo, bem como de equipamento que possa ser utilizado para fins de repressão interna, directa ou indirectamente, a qualquer pessoa, entidade ou organismo do Zimbabué ou para utilização neste país.
Artigo 3.o
1. O artigo 2.o não se aplica:
a)
À venda, ao fornecimento, à transferência ou à exportação de equipamento militar não letal, ou de equipamento que possa ser utilizado para fins de repressão interna, destinado exclusivamente a ser utilizado para fins humanitários ou de protecção, ou no âmbito de programas de desenvolvimento institucional da ONU e da UE, ou de material destinado a ser utilizado em operações de gestão de crises conduzidas pela UE e pela ONU;
b)
Ao financiamento e à prestação de assistência financeira relacionados com o referido equipamento;
c)
À prestação de assistência técnica relacionada com o referido equipamento desde que as exportações em causa tenham sido previamente aprovadas pela autoridade competente.
2. O artigo 2.o não se aplica ao vestuário de protecção, incluindo coletes à prova de bala e capacetes militares, temporariamente exportado para o Zimbabué pelo pessoal da ONU, pelo pessoal da UE ou dos seus Estados-Membros, pelos representantes dos meios de comunicação social e pelos trabalhadores das organizações humanitárias e de desenvolvimento, bem como pelo pessoal a eles associado, exclusivamente para seu uso pessoal.
Artigo 4.o
1. Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para impedir a entrada no seu território ou o trânsito pelo mesmo dos membros do Governo do Zimbabué e das pessoas singulares que lhes estão associadas, bem como de outras pessoas singulares envolvidas em actividades que ponham em grave perigo a democracia, o respeito pelos Direitos Humanos e o Estado de Direito no Zimbabué. A lista das pessoas a que se refere o presente número figura no anexo.
2. O n.o 1 não obriga os Estados-Membros a recusar a entrada dos seus próprios nacionais no seu território.
3. O n.o 1 aplica-se sem prejuízo dos casos em que um Estado-Membro esteja sujeito a uma obrigação de direito internacional, a saber:
a)
Enquanto país anfitrião de uma organização intergovernamental internacional;
b)
Enquanto país anfitrião de uma conferência internacional organizada pelas Nações Unidas ou sob os auspícios desta;
c)
Nos termos de um acordo multilateral que confira privilégios e imunidades; ou
d)
Nos termos do Tratado de Latrão, de 1929, celebrado entre a Santa Sé (Estado da Cidade do Vaticano) e a Itália.
O Conselho deve ser devidamente informado em cada um destes casos.
4. O n.o 3 aplica-se também nos casos em que um Estado-Membro seja o país anfitrião da Organização para a Segurança e a Cooperação na Europa (OSCE).
5. Os Estados-Membros podem conceder isenções às medidas previstas no n.o 1 sempre que a viagem se justifique por razões humanitárias urgentes e imperiosas, ou, excepcionalmente, para efeito de participação em reuniões intergovernamentais, incluindo as promovidas pela União Europeia, em que se desenvolva um diálogo político que promova directa, imediata e significativamente a democracia, os Direitos Humanos e o Estado de Direito no Zimbabué.
6. Os Estados-Membros que desejem conceder as isenções a que se refere o n.o 5 devem notificar o Conselho por escrito. A isenção considera-se concedida, salvo se um ou mais membros do Conselho levantarem objecções por escrito no prazo de 48 horas a contar da recepção da notificação da isenção proposta. Caso um ou mais membros do Conselho levantem objecções, a isenção não é concedida, salvo se um Estado-Membro desejar concedê-la por razões humanitárias urgentes e imperiosas. Nesse caso, o Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode decidir conceder a isenção proposta.
7. Quando, ao abrigo dos n.os 3 a 6, um Estado-Membro autorizar a entrada no seu território ou o trânsito pelo mesmo de pessoas cujos nomes constam do anexo, a autorização fica estritamente limitada ao fim para que foi concedida e às pessoas a que diz directamente respeito.
Artigo 5.o
1. São congelados todos os fundos e recursos económicos que sejam propriedade de membros do Governo do Zimbabué ou de qualquer das pessoas singulares ou colectivas, entidades ou organismos a eles associados, ou que sejam propriedade de outras pessoas singulares ou colectivas envolvidas em actividades que ponham em grave perigo a democracia, o respeito pelos Direitos Humanos e o Estado de Direito no Zimbabué. A lista das pessoas e entidades a que se refere o presente número figura no anexo.
2. É proibido colocar, directa ou indirectamente, fundos ou recursos económicos à disposição ou por conta das pessoas singulares ou colectivas, entidades ou organismos enumerados no anexo.
3. Podem ser concedidas excepções para fundos ou recursos económicos:
a)
Necessários para cobrir despesas de base, incluindo os pagamentos de géneros alimentícios, rendas ou empréstimos hipotecários, medicamentos e tratamentos médicos, impostos, apólices de seguro e serviços públicos;
b)
Destinados exclusivamente ao pagamento de honorários profissionais razoáveis e ao reembolso de despesas relacionadas com a prestação de serviços jurídicos;
c)
Destinados exclusivamente ao pagamento de encargos ou taxas de serviço relacionadas com a manutenção ou gestão normal de fundos ou de recursos económicos congelados; ou
d)
Necessários para cobrir despesas extraordinárias.
4. O n.o 2 não se aplica ao crédito, em contas congeladas, de:
a)
Juros ou outros rendimentos dessas contas; ou
b)
Pagamentos devidos ao abrigo de contratos ou acordos celebrados ou de obrigações contraídas antes da data em que essas contas tenham ficado sujeitas a medidas restritivas
desde que tais juros, outros rendimentos e pagamentos continuem a estar sujeitos ao n.o 1.
Artigo 6.o
1. O Conselho, sob proposta de um Estado-Membro ou da Alta Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança, adopta as eventuais alterações à lista constante do anexo de acordo com a evolução política no Zimbabué.
2. O Conselho comunica a sua decisão, incluindo os motivos que a fundamentam, à pessoa ou entidade em causa, quer directamente, se o seu endereço for conhecido, quer através da publicação de um anúncio, dando-lhe a oportunidade de apresentar as suas observações.
3. Se forem apresentadas observações ou novas provas concretas, o Conselho deve rever a sua decisão e informar em conformidade a pessoa ou entidade em causa.
Artigo 7.o
1. O anexo deve incluir os motivos para a inclusão das pessoas singulares e colectivas e das entidades na lista.
2. O anexo deve conter igualmente, sempre que estejam disponíveis, as informações necessárias para identificar as pessoas singulares e colectivas e as entidades em causa. Tratando-se de pessoas singulares, essas informações podem compreender o nome, incluindo os pseudónimos, a data e o local de nascimento, a nacionalidade, os números de passaporte e bilhete de identidade, o sexo, o endereço e a profissão ou as funções exercidas. Tratando-se pessoas colectivas e de entidades, as informações podem compreender o nome, o local e a data e o número de registo, bem como o local de actividade.
Artigo 8.o
A fim de maximizar o impacto das medidas acima referidas, a União incentiva os Estados terceiros a adoptarem medidas restritivas semelhantes às previstas na presente decisão.
Artigo 9.o
É revogada a Posição Comum 2004/161/PESC.
Artigo 10.o
1. A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
2. A presente decisão é aplicável até 20 de Fevereiro de 2012.
A presente decisão fica sujeita a reexame permanente e deve ser prorrogada ou alterada, conforme adequado, caso o Conselho considere que os seus objectivos não foram atingidos.
Feito em Bruxelas, em 15 de Fevereiro de 2011.