РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1206/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания за идентификация на въздухоплавателните средства с цел наблюдение в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Преди на дадено въздухоплавателно средство да бъде предоставено обслужване на въздушното движение с помощта на система за наблюдение следва да се установи неговата идентификация в съответствие с процедурите на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО).
(3)
Непрекъснатостта на работа зависи от еднозначното и непрекъснато идентифициране на отделните въздухоплавателни средства, които оперират като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(4)
Настоящият метод за идентифициране на индивидуални въздухоплавателни средства използва дискретни кодове за транспондери на вторични обзорни РЛС („SSR кодове“), разпределени съгласно процедурите на ИКАО и аеронавигационния план за европейския регион.
(5)
Ръстът на трафика през последното десетилетие доведе до хроничен недостиг на дискретни SSR кодове, които да удовлетворят търсенето през пиковите периоди, и понастоящем идентифицирането на индивидуални въздухоплавателни средства в европейското въздушно пространство не може да бъде гарантирано.
(6)
Като начало в рамките на определена част от Единното европейско небе следва да се изгради хармонизирана възможност за ефективно използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с цел да се намали общата нужда от дискретни SSR кодове за постигането на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства.
(7)
С цел да се оптимизира наличността на дискретни SSR кодове, доставчиците на аеронавигационно обслужване, които няма да могат да използват технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, следва да осигурят по-добри и хармонизирани функции за автоматично предоставяне на SSR кодове на въздухоплавателни средства.
(8)
Следва да се осигури възможност за използване на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства в цялото въздушно пространство на Единното европейско небе, за да бъде задоволена нуждата от дискретни SSR кодове за идентифициране на общия въздушен трафик, опериращ по правилата за полети по прибори.
(9)
Облекчаването на изискванията за предоставяне на дискретни SSR кодове, когато се използва технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, може най-добре да бъде постигнато от интегрираната система за обработка на начални полетни планове, която идентифицира полетите, отговарящи на условията за предоставяне на съгласуван идентификационен код, и от доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят съгласувания идентификационен код на тези полети, след като идентифицирането на въздухоплавателното средство с помощта на технологията въздух-земя е извършено успешно.
(10)
Идентифицирането на въздухоплавателно средство с помощта на технологията въздух-земя може да бъде използвано само за идентифициране на дадено въздухоплавателно средство в случаите, в които доставчиците на аеронавигационно обслужване разполагат с подходящи сензори за наблюдение, функции на системата за обработка и разпространение на данните от наблюдение, функции на системата за обработка на полетни данни, комуникации въздух-земя и земя-земя, функции на дисплея на контрольора, и предвиждат процедури и обучение на личния състав.
(11)
Степента, в която един доставчик на аеронавигационно обслужване може действително да използва възможностите на технологията въздух-земя за намаляване на необходимостта от дискретни SSR кодове, зависи от нивото на оборудване на въздухоплавателното средство за използване на тази технология за идентифициране, от степента, в която маршрутите на това въздухоплавателно средство са покрити от системи, предоставящи такава функционална възможност, и от основното изискване да се осигури ефикасна и безопасна експлоатация.
(12)
Контрольорите следва да получават предупреждения за непреднамерено предоставяне на един и същ SSR код на повече от едно въздухоплавателно средство, за да се предотврати погрешното идентифициране на въздухоплавателни средства.
(13)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(14)
Всички промени в съоръжения и услуги вследствие прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат отразени от държавите-членки в Европейския план за въздухоплаване на ИКАО чрез обичайната процедура за изменения.
(15)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и учения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(16)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни извършват оценка на безопасността, включваща процеси за определяне на опасностите и за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(17)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за въвеждане на оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(18)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, е възможно ограничения, свързани с възлагането на поръчки, да попречат на спазването на настоящия регламент.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, подпомагащи предоставянето на информация за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел осигуряване на еднозначна и непрекъсната индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства в рамките на ЕМУВД.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за верига за наблюдение, състояща се от:
а)
бордови компоненти на системи за наблюдение, както и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи и процедури за обслужване на въздушното движение и по-специално системи за обработка на полетни данни, системи за обработка на данни от наблюдения и системи за взаимодействие човек-машина;
г)
комуникационни системи земя-земя, въздух-земя, техните компоненти и свързаните с тях процедури, използвани за разпространението на данните от наблюдението.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, определено в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„идентификация на въздухоплавателното средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която или е идентична на или е кодираният еквивалент на позивната на въздухоплавателното средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите земя-земя по обслужването на въздушното движение;
2.
„SSR код“ означава един от 4 096 кода за идентифициране на вторични обзорни РЛС, който може да бъде предаван от бордови компоненти на системи за наблюдение;
3.
„дискретен SSR код“ означава четирицифрен код за идентифициране на вторична обзорна РЛС, чиито две последни цифри не са „00“;
4.
„идентификация въздух-земя на въздухоплавателни средства“ означава идентификацията на въздухоплавателно средство, която се предава от бордови компоненти на системите за наблюдение посредством система за наблюдение въздух-земя;
5.
„идентификационен код“ означава индивидуален SSR код, предоставен със специално предназначение;
6.
„прелитане“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и го напуска, навлизайки в съседен участък;
7.
„пристигащ полет“ означава полет, който навлиза в даден участък от въздушното пространство, идвайки от прилежащ участък, преминава през дадения участък и се приземява в точка, намираща се в този участък;
8.
„заминаващ полет“ означава полет, който започва на летище в даден участък от въздушното пространство, преминава през този участък, след което или се приземява на летище в същия участък или го напуска, навлизайки в съседен участък;
9.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
10.
„списък за разпределяне на кодове“ означава документ, в който е описано общото разпределение на SSR кодовете по държави-членки и органи за обслужване на въздушното движение, които са съгласувани между държавите-членки и публикувани в аеронавигационен план на ИКАО за европейския регион.
11.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
12.
„интегрирана система за обработка на начални полетни планове“ означава система в Европейската мрежа за управление на въздушното движение, посредством която се предоставя централизирана услуга за полетно планиране и разпространение и която се занимава с приемане, потвърждаване и разпространение на полетни планове във въздушното пространство, попадащо в обхвата на настоящия регламент;
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Държавите-членки, отговорни за предоставяне на обслужване на въздушното движение във въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че е създадена възможност за използване на индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията за идентифициране въздух-земя при:
а)
поне 50 % от всички прелитания на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка; и
б)
поне 50 % от общия брой на всички пристигащи и заминаващи полети в рамките на определения участък от въздушното пространство на дадената държава-членка.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно до 2 януари 2020 г. съвместната верига за наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи на доставчиците да прилагат индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, използващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение II.
4. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, ползващи индивидуална идентификация на въздухоплавателни средства с помощта на дискретни SSR кодове извън въздушното пространство, определено в приложение I, гарантират, че спазват изискванията, определени в приложение III.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че:
а)
са инсталирани системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо за спазване на изискванията, определени в параграфи 3 и 4 от настоящия член;
б)
са инсталирани системите или са въведени процедурите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), доколкото това е необходимо, за да бъдат информирани контрольорите, когато е налице непреднамерено повторно предоставяне на SSR кодове.
6. Държавите-членки гарантират, че:
а)
частите от въздушното пространство, посочени в точка 1 от приложение II, са декларирани пред службата за централизирано планиране на полети и разпределение, с цел подкрепа на изискванията на параграфи 1 и 2 от настоящия член и буква б) от настоящия параграф;
б)
интегрираната система за обработка на начални полетни планове информира всички заинтересовани доставчици на аеронавигационно обслужване за полетите, които отговарят на условията за ползване на идентификационния код, посочен в буква в);
в)
даден идентификационен код се съгласува между всички държави-членки и се координира с трети европейски държави с цел определянето му само на въздухоплавателни средства, при които индивидуалната идентификация се извършва с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства.
Член 5
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
2. За целите на оценката на безопасността, посочена в параграф 1, се спазват най-малко изискванията, определени в приложение IV.
Член 6
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти в съответствие с изискванията, определени в приложение V.
Въпреки това, процедурите за сертифициране, които съответстват на Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4), се считат също за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 7
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение VII, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, посочени в приложение VI, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение VII, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 8
Допълнителни изисквания за доставчиците на аеронавигационно обслужване
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички техни ангажирани в тази област служители, са надлежно запознати с изискванията, определени в настоящия регламент и са подходящо обучени за служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, позволяващи на съответните служители да прилагат настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
Член 9
Допълнителни изисквания за операторите
1. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване.
2. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че идентификация по технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства е предоставена на въздухоплавателно средство, когато това се изисква оперативно, както е посочено в член 4, параграфи 1 и 2.
3. Операторите гарантират, че настройките за идентифициране на въздухоплавателното средство по технологията въздух-земя, посочена в параграф 4, са в съответствие с точка 7 „идентификация на въздухоплавателното средство“ на полетния план, посочена в точка 2 от приложението към Регламент (ЕО) № 1033/2006 на Комисията (5).
4. Операторите на въздухоплавателните средства, които могат да променят по време на полета своята идентификация по технологията въздух-земя, посочена в параграф 2, гарантират, че тази идентификация не се променя по време на полета, освен ако това не бъде изискано от доставчика на аеронавигационно обслужване.
Член 10
Допълнителни изисквания за държавите-членки
Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация в националните сборници за публикуване на аеронавигационна информация.
Член 11
Изключения
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, препятстват спазването на член 4, параграф 2, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост с технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителния орган на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г., Комисията може да направи преглед на изключенията, съобщени по параграф 1, които могат да се отразят значително на ЕМУВД.
Член 12
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 9 февруари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1206/2011 DA COMISSÃO
de 22 de Novembro de 2011
que estabelece os requisitos aplicáveis à identificação das aeronaves para efeitos da vigilância no céu único europeu
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 552/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 10 de Março de 2004, relativo à interoperabilidade da rede europeia de gestão do tráfego aéreo («regulamento relativo à interoperabilidade») (1), nomeadamente o artigo 3.o, n.o 5,
Considerando o seguinte:
(1)
A Comissão conferiu mandato ao Eurocontrol, nos termos do artigo 8.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 549/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 10 de Março de 2004, que estabelece o quadro para a realização do céu único europeu («regulamento-quadro») (2), para estabelecer os requisitos para o desempenho e a interoperabilidade da vigilância no âmbito da rede europeia de gestão do tráfego aéreo (REGTA). O presente regulamento baseia-se no relatório desse mandato, de 9 de Julho de 2010.
(2)
A identificação individual das aeronaves deve ser efectuada de acordo com os procedimentos da Organização da Aviação Civil Internacional (ICAO) até as aeronaves beneficiarem de serviços de tráfego aéreo que utilizem sistemas de vigilância.
(3)
A continuidade das operações depende da identificação inequívoca e contínua de cada uma das aeronaves que operam como tráfego aéreo geral de acordo com as regras de voo por instrumentos no espaço aéreo do céu único europeu.
(4)
O método actual de identificação individual de aeronaves utiliza códigos discretos de transponder de radar de vigilância secundário (a seguir designados por «códigos SSR»), atribuídos de acordo com os procedimentos da ICAO e com o plano de navegação aérea para a região europeia.
(5)
O crescimento do tráfego na última década traduziu-se na constante falta de disponibilidade de códigos discretos SSR para satisfazer a procura nos períodos de maior volume de tráfego, pelo que a identificação individual das aeronaves no espaço aéreo europeu não pode actualmente ser garantida.
(6)
É necessário desenvolver de forma harmonizada uma capacidade operacional inicial de utilização da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente (downlink) num volume definido de espaço aéreo no céu único europeu, de modo a reduzir a procura global de atribuições de códigos discretos SSR para obter a identificação individual das aeronaves.
(7)
Para optimizar a disponibilidade de códigos discretos SSR, devem ser desenvolvidas capacidades melhoradas e harmonizadas para a atribuição automática de códigos SSR às aeronaves pelos prestadores de serviços de navegação aérea que não tenham a capacidade de utilizar a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente.
(8)
De modo a responder à necessidade de códigos discretos SSR para identificar o tráfego aéreo geral que opera de acordo com as regras de voo por instrumentos, é necessário desenvolver a capacidade de utilização da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente em todo o espaço aéreo do céu único europeu.
(9)
A redução da necessidade de atribuição de códigos discretos SSR, aquando da utilização da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente, pode ser melhor obtida através da identificação, pelo sistema integrado de processamento do plano de voo inicial, dos voos elegíveis para atribuição de um código de conspicuidade acordado, e da atribuição, pelos prestadores de serviços de navegação aérea, do código de conspicuidade acordado a esses voos elegíveis, quando a identificação através da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente for bem -sucedida.
(10)
A funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente só pode ser utilizada para obter a identificação individual de aeronaves quando os prestadores de serviços de navegação aérea disponham dos sensores de vigilância adequados, da funcionalidade dos sistemas de processamento e de distribuição de dados de vigilância, da funcionalidade do sistema de processamento de dados de voo, das comunicações ar-solo e solo-solo, da funcionalidade do monitor de visualização do controlador, estabeleçam procedimentos e proporcionem a formação do pessoal.
(11)
A faculdade de os prestadores de serviços de navegação aérea se valerem efectivamente da capacidade de utilização da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente para reduzir a necessidade de atribuição de códigos discretos SSR depende do nível de equipamento das aeronaves com a funcionalidade de identificação por ligação descendente, da medida em que as rotas dessas aeronaves estejam incluídas na zona de cobertura contígua dos sistemas que oferecem essa capacidade, e da exigência geral de garantir a eficiência e a segurança das operações.
(12)
Os controladores devem ser alertados em caso de duplicação não intencional na atribuição de códigos SSR a mais do que uma aeronave, de modo a prevenir eventuais erros de identificação de aeronaves.
(13)
A aplicação uniforme de procedimentos específicos no espaço aéreo do céu único europeu é essencial para garantir a interoperabilidade e a continuidade das operações.
(14)
Todas as modificações efectuadas em instalações e serviços, decorrentes da aplicação do presente regulamento, devem ser reflectidas pelos Estados Membros no plano de navegação aérea para a região europeia da ICAO mediante um procedimento normal de alteração.
(15)
O presente regulamento não abrange as operações nem os treinos militares a que se refere o artigo 1.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 549/2004.
(16)
Para manter ou reforçar os actuais níveis de segurança das operações, os Estados-Membros devem garantir a realização, pelas partes interessadas, de uma avaliação da segurança que inclua a identificação de perigos, a avaliação e mitigação de riscos. A aplicação harmonizada destes procedimentos aos sistemas abrangidos pelo presente regulamento requer a definição de requisitos de segurança específicos em matéria de interoperabilidade e de desempenho.
(17)
Nos termos do Regulamento (CE) n.o 552/2004, as regras de execução em matéria de interoperabilidade devem descrever os procedimentos específicos de avaliação da conformidade a aplicar na verificação da conformidade e da adequação para utilização dos componentes, bem como na verificação dos sistemas.
(18)
No caso dos serviços de tráfego aéreo essencialmente fornecidos a aeronaves que operam de acordo com as regras aplicáveis ao tráfego aéreo geral sob supervisão militar, os condicionalismos associados à adjudicação de contratos podem impedir o cumprimento do disposto no presente regulamento.
(19)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité do Céu Único,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objecto
O presente regulamento estabelece os requisitos aplicáveis aos sistemas que contribuem para o fornecimento de informações de vigilância, seus componentes e procedimentos associados, de modo a garantir a identificação individual inequívoca e contínua das aeronaves no âmbito da REGTA.
Artigo 2.o
Âmbito de aplicação
1. O presente regulamento aplica-se à cadeia de vigilância, constituída pelos:
a)
Componentes de bordo dos sistemas de vigilância e seus procedimentos associados;
b)
Sistemas de vigilância de solo, seus componentes e procedimentos associados;
c)
Sistemas e procedimentos para os serviços de tráfego aéreo, em particular os sistemas de processamento de dados de voo, os sistemas de processamento de dados de vigilância e os sistemas de interface homem-máquina;
d)
Sistemas de comunicação solo-solo e ar-solo, seus componentes e procedimentos associados, utilizados na distribuição de dados de vigilância.
2. O presente regulamento aplica-se a todos os voos operados como tráfego aéreo geral de acordo com as regras de voo por instrumentos no espaço aéreo definido no artigo 1.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 551/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho (3).
Artigo 3.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, são aplicáveis- as definições constantes do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 549/2004.
São igualmente aplicáveis- as seguintes definições:
1.
«Identificação da aeronave», um grupo de letras ou de algarismos ou uma combinação de ambos, idêntico ao indicativo de chamada da aeronave a utilizar nas comunicações ar-solo, ou que constitui o seu equivalente em código, e que é usado para identificar a aeronave nas comunicações solo-solo dos serviços de tráfego aéreo;
2.
«Código SSR», um dos 4 096 códigos de identificação de radar de vigilância secundário, que podem ser transmitidos pelos componentes de bordo dos sistemas de vigilância;
3.
«Código discreto SSR», um código de identificação de radar de vigilância secundário de quatro dígitos, cujos dois últimos algarismos não são «00»;
4.
«Identificação de aeronave por ligação descendente», a identificação de aeronave transmitida pelos componentes de bordo dos sistemas de vigilância através de um sistema de vigilância ar-solo;
5.
«Código de conspicuidade», um código SSR específico, criado para fins especiais;
6.
«Sobrevoo», um voo que entra num espaço aéreo definido a partir de um sector adjacente, transita pelo espaço aéreo definido e sai deste para um sector adjacente exterior;
7.
«Voo de chegada», um voo que entra num espaço aéreo definido a partir de um sector adjacente, transita pelo espaço aéreo definido e aterra num destino dentro do espaço aéreo definido;
8.
«Voo de partida», um voo que parte de um aeródromo num espaço aéreo definido, transita pelo espaço aéreo definido e aterra num aeródromo situado no espaço aéreo definido ou sai do espaço aéreo definido para entrar num sector adjacente exterior;
9.
«Operador», uma pessoa, organização ou empresa que participa ou se propõe participar numa operação de uma aeronave;
10.
«Lista de atribuição de códigos», um documento que especifica a distribuição global dos códigos SSR aos Estados-Membros e às unidades do serviço de tráfego aéreo (ATS), aprovado pelos Estados-Membros e publicado no plano de navegação aérea para a região europeia da ICAO;
11.
«Cadeia de vigilância cooperativa», uma cadeia de vigilância que necessita dos componentes em terra e de bordo para determinar elementos de dados de vigilância;
12.
«Sistema integrado de processamento do plano de voo inicial», um sistema integrado na rede europeia de gestão do tráfego aéreo através do qual é prestado um serviço centralizado de processamento e de distribuição de planos de voo, que procede à recepção, validação e distribuição dos planos de voo, no espaço aéreo abrangido pelo presente regulamento.
Artigo 4.o
Requisitos de desempenho
1. Os Estados-Membros responsáveis pela prestação de serviços de tráfego aéreo no espaço aéreo definido no anexo I devem garantir o desenvolvimento de capacidade que permita estabelecer a identificação individual de aeronaves utilizando a identificação de aeronaves por ligação descendente em:
a)
pelo menos 50% de todos os sobrevoos do espaço aéreo definido do Estado-Membro; e
b)
pelo menos 50% do número total dos voos de chegada e de partida no espaço aéreo definido do Estado-Membro.
2. Os prestadores de serviços de navegação aérea devem garantir que, o mais tardar em 2 de Janeiro de 2020, a cadeia de vigilância cooperativa dispõe da capacidade necessária para lhes permitir estabelecer a identificação individual das aeronaves utilizando a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente.
3. Os prestadores de serviços de navegação aérea que estabelecem a identificação individual de aeronaves utilizando a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente devem garantir o cumprimento dos requisitos estabelecidos no anexo II.
4. Os prestadores de serviços de navegação aérea que estabelecem a identificação individual de aeronaves utilizando códigos discretos SSR fora do espaço aéreo definido no anexo I devem garantir o cumprimento dos requisitos estabelecidos no anexo III.
5. Os prestadores de serviços de navegação aérea devem garantir que:
a)
Os sistemas a que se refere o artigo 2.o, n.o 1, alíneas b), c) e d) são implantados, na medida do necessário, de modo a apoiar o cumprimento dos requisitos estabelecidos nos n.os 3 e 4 do presente artigo;
b)
Os sistemas ou procedimentos a que se refere o artigo 2.o, n.o 1, alíneas b), c) e d), são implantados, na medida do necessário, para informar os controladores dos casos de duplicação não intencional na atribuição de códigos SSR.
6. Os Estados-Membros devem garantir que:
a)
Os volumes de espaço aéreo sejam declarados ao serviço centralizado de processamento e de distribuição de planos de voo a que se refere o ponto 1 do anexo II, de modo a permitir o cumprimento dos requisitos dos n.os 1 e 2 do presente artigo e alínea b) do presente número;
b)
O sistema integrado de processamento do plano de voo inicial comunique a todos os prestadores de serviços de navegação aérea interessados os voos elegíveis para utilização do código de conspicuidade referido na alínea c);
c)
O código de conspicuidade único seja acordado entre todos os Estados-Membros e coordenado com os países terceiros europeus para atribuição apenas às aeronaves cuja identificação individual seja estabelecida utilizando a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente.
Artigo 5.o
Requisitos de segurança
1. Os Estados-Membros devem assegurar que qualquer alteração aos sistemas existentes referidos no artigo 2.o, n.o 1, alíneas b), c) e d), ou a introdução de novos sistemas, é precedida da realização, pelas partes interessadas, de uma avaliação da segurança, incluindo a identificação de perigos e a avaliação e mitigação dos riscos.
2. Nas avaliações referidas no n.o 1, é necessário ter em conta, no mínimo, os requisitos estabelecidos no anexo IV.
Artigo 6.o
Conformidade ou adequação para utilização dos componentes
Antes da emissão da declaração CE de conformidade ou de adequação para utilização, prevista no artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 552/2004, os fabricantes de componentes para os sistemas mencionados no artigo 2.o, n.o 1, do presente regulamento, ou os seus representantes autorizados estabelecidos na União, devem avaliar a conformidade ou adequação para utilização desses componentes de acordo com os requisitos estabelecidos no anexo V.
No entanto, os processos de certificação em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 216/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho (4), devem ser considerados procedimentos aceitáveis para efeitos de avaliação da conformidade dos componentes, desde que incluam a demonstração do cumprimento dos requisitos de desempenho e de segurança aplicáveis do presente regulamento.
Artigo 7.o
Verificação dos sistemas
1. Os prestadores de serviços de navegação aérea que possam demonstrar ou tenham demonstrado que satisfazem as condições estabelecidas no anexo VI devem proceder à verificação dos sistemas identificados no artigo 2.o, n.o 1, alíneas b), c) e d), de acordo com os requisitos estabelecidos no anexo VII, parte A.
2. Os prestadores de serviços de navegação aérea que não possam demonstrar que satisfazem as condições estabelecidas no anexo VI devem subcontratar a verificação dos sistemas identificados no artigo 2.o, n.o 1, alíneas b), c) e d), a um organismo notificado. Essa verificação deve ser efectuada de acordo com os requisitos estabelecidos no anexo VII, parte B.
3. Os processos de certificação conformes com o Regulamento (CE) n.o 216/2008 devem ser considerados procedimentos aceitáveis para a verificação dos sistemas, desde que incluam a demonstração do cumprimento dos requisitos de desempenho e de segurança aplicáveis do presente regulamento.
Artigo 8.o
Requisitos complementares para os prestadores de serviços de navegação aérea
1. Os prestadores de serviços de navegação aérea devem assegurar que todo o pessoal competente se encontra devidamente informado sobre os requisitos estabelecidos no presente regulamento e que adquiriu formação adequada para o exercício das suas funções.
2. Os prestadores de serviços de navegação aérea devem:
a)
Elaborar e conservar os manuais de operações com as instruções e informações necessárias para que o pessoal competente possa dar cumprimento ao disposto no presente regulamento;
b)
Assegurar que os manuais referidos na alínea a) estão acessíveis e são actualizados e que a sua actualização e distribuição são objecto de uma gestão adequada a nível de qualidade e de configuração da documentação;
c)
Assegurar que os métodos de trabalho e os procedimentos operacionais estão em conformidade com o disposto no presente regulamento.
Artigo 9.o
Requisitos complementares para os operadores
1. Os operadores devem adoptar as medidas necessárias para garantir que o pessoal que opera e efectua a manutenção do equipamento de vigilância se encontra devidamente informado sobre as disposições pertinentes do presente regulamento, que adquiriu formação adequada para o exercício das suas funções e que as instruções de utilização do equipamento estão disponíveis na cabina de pilotagem.
2. Os operadores devem adoptar as medidas necessárias para garantir o fornecimento na aeronave da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente sempre que necessário do ponto de vista operacional, conforme estabelecido no artigo 4.o, n.os 1 e 2.
3. Os operadores devem garantir que o estabelecimento da funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente referido no n.o 4 cumpre o disposto no ponto 7, «Identificação da aeronave», do plano de voo referido no ponto 2 do anexo do Regulamento (CE) n.o 1033/2006 da Comissão (5).
4. Os operadores das aeronaves que dispõem de capacidade para alterar em voo a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente referida no n.o 2 devem garantir que a funcionalidade de identificação de aeronaves por ligação descendente não é alterada durante o voo, salvo a pedido do prestador de serviços de navegação aérea.
Artigo 10.o
Requisitos complementares para os Estados-Membros
Os Estados-Membros devem garantir o cumprimento do presente regulamento, incluindo a publicação de informação pertinente nas publicações nacionais de informação aeronáutica.
Artigo 11.o
Isenções
1. No caso específico das áreas de aproximação em que os serviços de tráfego aéreo são prestados por órgãos militares ou sob supervisão militar e quando os condicionalismos associados à adjudicação de contratos impedem o cumprimento do disposto no artigo 4.o, n.o 2, os Estados-Membros devem comunicar à Comissão, o mais tardar até 31 de Dezembro de 2017, a data-limite para o cumprimento do requisito de identificação de aeronaves por ligação descendente, que não deverá ser posterior a 2 de Janeiro de 2025.
2. Uma vez consultado o gestor da rede, e o mais tardar em 31 de Dezembro de 2018, a Comissão pode proceder à revisão das isenções comunicadas nos termos do n.o 1 que possam ter um impacto significativo na REGTA.
Artigo 12.o
Entrada em vigor e aplicação
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 9 de Fevereiro de 2012.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 22 de Novembro de 2011.