РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 август 2011 година
относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва
(нотифицирано под номер C(2011) 5798)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/508/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (2), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2001/89/ЕО на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете (3), и по-специално член 11, параграф 1, буква е) от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), и по-специално член 4, параграф 3, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Литва са възникнали огнища на класическа чума по свинете.
(2)
Тези огнища могат да се окажат заплаха за стадата на други държави-членки по отношение на търговията с живи свине и определени продукти от свине.
(3)
Необходимо е мерките, предприети от Литва в рамките на Директива 2001/89/ЕО, да бъдат засилени.
(4)
В Решение 2002/106/ЕО на Комисията от 1 февруари 2002 г. за одобряване на диагностично ръководство, с което се определят диагностичните процедури, методите за вземане на проби и критериите за оценка на лабораторните тестове за потвърждаване на класическата чума по свинете (5) са предвидени протоколи за наблюдение, съобразени с риска.
(5)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговията с живи свине са установени с Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (6).
(6)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговия със сперма от свине са установени с Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (7).
(7)
Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (8), се отнася, наред с другото, до търговията с ембриони от животни от рода на свинете.
(8)
Образците на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, са установени в Решение 2010/470/ЕС на Комисията от 26 август 2010 г. за установяване на образци на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на конете, овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете (9).
(9)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (10) се отнася, наред с другото, до санитарните условия при производството и пускането на пазара на прясно месо, мляно месо, механично отделено месо, месни полуфабрикати, месо от дивеч, отглеждан в стопанства, месни продукти, включително обработени стомаси, мехури и черва, както и млечни продукти.
(10)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (11), се отнася, наред с другото, до здравната маркировка на храните от животински произход.
(11)
Необходимо е сертификатът, установен с Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (12), да бъде попълнен с официално ветеринарно-санитарно удостоверение, което следва да бъде установено в приложение към настоящото решение.
(12)
В член 6 от Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (13), се предвижда дерогация от ветеринарните проверки за някои продукти, които съдържат животински продукти. Целесъобразно е да бъде разрешено изпращането на такива продукти от зони, в които има ограничения, при опростен режим на сертифициране.
(13)
В Директива 92/118/ЕИО на Съвета (14) са определени ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които по отношение на посочените изисквания не са подчинени на специалните правила на Общността, установени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО, а по отношение на патогените - на Директива 90/425/ЕИО.
(14)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (15) са предвидени ветеринарно-санитарни условия за преработката на странични животински продукти от животни в зони с ограничен достъп.
(15)
Доколкото лекарствените продукти, определени в Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (16), Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (17) и Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно прилагането на добрата клинична практика при провеждането на клинични изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба (18), вече не попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1069/2009, те следва да бъдат изключени от ветеринарно-санитарните ограничения, въведени с настоящото решение.
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от Литва, е целесъобразно да бъдат установени защитни мерки по отношение на класическата чума по свинете в Литва за период от време, който е достатъчен за провеждането на необходимите изследвания.
(17)
Също така е необходимо да бъдат въведени мерки, чрез които в някои части на Литва да се сведат до минимум контактите със свиневъдни обекти и между тях, а също и да се изиска регионално ограничаване на някои услуги във връзка с отглеждането на свине, за да се предотврати разпространението на вируса.
(18)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Литва гарантира, че към други държави-членки и към трети държави няма да бъдат изпращани свине от:
а)
районите, изброени в приложение I;
б)
свиневъдни обекти на нейна територия, разположени извън районите, изброени в приложение I, които са получили свине след 1 март 2011 г. от свиневъден обект, разположен в рамките на районите, изброени в приложение I.
Член 2
Литва гарантира, че:
а)
няма да бъдат транспортирани свине от свиневъдните обекти, намиращи се в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
транспортът на свине за клане от свиневъдни обекти, разположени извън районите, изброени в част А от приложение I, към кланици, разположени в рамките на тези райони, както и преминаването на свине през тези райони, се разрешават единствено:
i)
по главни пътища или железопътни линии; и
ii)
в съответствие с подробните инструкции, установени от компетентния орган с цел избягване на пряк или непряк контакт на посочените свине с други свине по време на транспорта, както и в кланицата;
в)
от районите, изброени в част Б от приложение I, няма да бъдат изпращани свине към други райони в Литва, освен в случаи на пряко транспортиране на:
i)
свине за клане към кланица за непосредствено клане, при условие че свинете са с произход от един и същи свиневъден обект;
ii)
свине за доотглеждане и разплод до свиневъден обект, при условие че свинете са престояли в един и същи обект най-малко 30 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 30 дни, и:
-
обектът не е получавал живи свине по време на 30-дневния период, непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете; и
-
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
Член 3
1. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши превозването на свине от свиневъден обект, разположен в районите, изброени в част А от приложение I, но извън дадена защитна или надзорна зона:
а)
директно до кланица, разположена в посочените райони, или, в извънредни случаи, до определени кланици в Литва, разположени извън тези райони, когато свинете са за непосредствено клане, при условие че свинете са изпратени от свиневъден обект, в който клиничните прегледи, извършени в съответствие с глава IV, част Г, точка 3 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
б)
до свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 45-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
в)
до обект, който се намира в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 20-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете, при условие че по време на шестмесечния период непосредствено преди датата на изпращане на свинете, обектът на произход не е получил други свине, освен млади женски свине от един и същи обект;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
г)
към свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи свиневъден обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът на произход не е получавал други свине освен млади женски свине, на които са били направени лабораторни тестове с проби, взети в рамките на 10 дни от датата на изпращане, и тестовете са показали отрицателни резултати при:
-
тест за откриване на антитела;
-
два последователни теста, проведени в интервал от седем дни, за откриване на вирусен геном за класическа чума по свинете (RT-PCR) и извършени в националната референтна лаборатория;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта на произход в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
2. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от свиневъден обект в дадена надзорна зона към определен обект в същата надзорна зона, в който няма свине, ако:
а)
условията, посочени в член 11, параграф 1, буква е) и параграф 2 от Директива 2001/89/ЕО, са спазени по отношение на определения обект на местоназначение;
б)
прегледите, предвидени в глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са извършени в свиневъдния обект, от който са изпратени свинете и са показали отрицателни резултати.
3. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от обект в дадена надзорна зона към определен обект в защитната зона, при условие че:
а)
определеният свиневъден обект на местоназначение се намира най-малко на 10 km от националната граница с друга държава-членка или с трета държава и в него не е имало свине в продължение на не по-малко от 21 дни след датата на извършване на почистването и дезинфекцията съгласно член 12 от Директива 2001/89/ЕО;
б)
определеният свиневъден обект на местоназначение е преминал за трети път почистване и дезинфекция при ветеринарен контрол, преди свинете да бъдат въведени в него;
в)
всички свине пристигнат в определения свиневъден обект на местоназначение в срок от 20 дни;
г)
свинете в определения свиневъден обект на местоназначение са подложени на серологичен тест в съответствие с глава IV, част Д от приложението към Решение 2002/106/ЕО, извършен чрез проби, взети не по-рано от 40 дни след датата на пристигане на последните свине в посочения обект;
д)
свинете не напускат определения обект на местоназначение, освен ако не бъдат преместени за непосредствено клане в кланица, разположена в районите, изброени в част А от приложение I, при условие че тестовете, посочени в буква г), са показали отрицателни резултати.
4. Компетентният орган регистрира всяко транспортиране на свине, описано в параграфи 1-3, като уведомява Комисията за него в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 4
Литва гарантира, че към други държави-членки или към трети държави няма да бъдат изпращани пратки, съдържащи следните стоки:
а)
сперма от свине, освен ако спермата не е с произход от нерези, намиращи се в център за събиране на сперма, посочен в член 3, буква а) от Директива 90/429/ЕИО, който е разположен извън районите, изброени в приложение I;
б)
яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, освен ако яйцеклетките и ембрионите не са с произход от животни от рода на свинете, намиращи се в свиневъден обект извън районите, изброени в приложение I.
Член 5
Литва гарантира, че:
1.
здравният сертификат, посочен в приложение Е (образец 2) към Директива 64/432/ЕИО, който придружава животните от рода на свинете, изпратени от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
2.
здравният сертификат, посочен в приложение Г към Директива 90/429/ЕИО, който придружава спермата от нерези, изпратена от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Сперма в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
3.
здравните сертификати, посочени в приложение V към Решение 2010/470/ЕС, които придружават изпратените от Литва до други държави-членки яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, включват следния текст:
„Яйцеклетки/ембриони (ненужното се зачертава) в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“.
Член 6
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 3, буква е), четвърто тире от Директива 2001/89/ЕО Литва може да използва здравната маркировка, установена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004, и може да разреши прясното месо да не бъде подлагано на по-нататъшна обработка в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2002/99/ЕО, ако се отнася до свинско месо, добито от свине, които отговарят на следните изисквания:
а)
клането на свинете е осъществено в рамките на 12 часа от пристигането им в кланицата;
б)
произходът на свинете е от свиневъден обект, който:
i)
е разположен в надзорна зона, установена съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2001/89/ЕО, в районите, изброени в част А от приложение I към настоящото решение, и около защитна зона, в която:
-
не е имало огнище на класическа чума по свинете в продължение на 21 дни преди преместването на свинете в кланицата и в която от момента на дезинфекция на заразените свиневъдни обекти са изминали не по-малко от 21 дни;
-
след откриването на класическа чума по свинете, във всички обекти в посочените защитни и надзорни зони са проведени клинични прегледи за класическа чума по свинете, които са показали отрицателен резултат;
ii)
е получил разрешение от компетентния орган за преместване на свинете в определена кланица и:
-
който не е бил в контакт със заразен обект след епидемиологичното проучване;
-
който след установяването на надзорната зона е бил предмет на редовни проверки от ветеринарен лекар и те са обхванали всички свине, намиращи се в обекта;
-
в който всички свине са били предмет на клинични и лабораторни прегледи в съответствие с глава IV, част Г, точки 1, 3, 4 и 5 от приложението към Решение 2002/106/ЕО.
2. Литва гарантира, че кланицата, посочена в параграф 1, буква а):
а)
се намира в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
в рамките на същия ден не приема други свине за клане, освен свинете, посочени в параграф 1.
3. Литва гарантира, че превозните средства, използвани за транспорт на свинете, посочени в параграф 1, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване.
Член 7
1. Литва гарантира, че свинското месо, посочено в член 6, се придружава от сертификат, издаден в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 599/2004 и попълнен от официалния ветеринарен лекар с ветеринарно-санитарното удостоверение, представено в приложение II към настоящото решение.
2. Литва гарантира, че на Комисията и на държавите-членки е предоставена следната информация относно свинете, посочени в член 6:
а)
преди клането на свинете - наименованието и местоположението на кланиците, определени да приемат свинете за клане;
б)
след клането на свинете - ежеседмичен доклад, който съдържа информация за:
i)
броя на закланите свине в определените кланици;
ii)
използваната система за идентификация и извършените проверки при преместванията с цел осигуряване на съответствие с член 11, параграф 1, буква е) от Директива 2001/89/ЕО.
Член 8
1. Литва не следва да изпраща до други държави-членки или до трети държави пратки, съдържащи:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които не са посочени в членове 6 и 7, с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
б)
продукти от животни от рода на свинете с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
в)
твърд или течен оборски тор от животни от рода на свинете от районите, изброени в част А от приложение I.
2. Забраната, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага спрямо:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които:
i)
са преминали топлинна обработка:
-
в херметично затворен контейнер при стойност на Fo от 3,00 или повече, или
-
при която температурата в центъра е не по-малко от 70 °C; или
ii)
са произведени извън районите, изброени в приложение I, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и които след влизането им в Литва са били транспортирани и складирани отделно от животински продукти, които не отговарят на условията за изпращане в съответствие с параграф 1;
б)
кръв и кръвни продукти според посоченото в точки 2 и 4 от приложение I към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията (19), които са били подложени на поне един вид обработка от посочените в приложение XIV, глава II, раздел 2, точка 3.1 от Регламент (ЕС) № 142/2011 обработки, която е последвана от изпитване за ефикасност, или които са били внесени в съответствие с приложение XIV, глава II, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
мас и топени мазнини, които са били преработени чрез метод на преработка 1 (стерилизация под налягане) или в съответствие с един от останалите методи на преработка, посочени в приложение IV, глава III от Регламент (ЕС) № 142/2011;
г)
храна за домашни любимци, която отговаря на изискванията, посочени в приложение XIII, глава II, точка 3, буква а) и буква б), подточки i)-iii) от Регламент (ЕС) № 142/2011;
д)
ловни трофеи в съответствие с приложение XIII, глава VI, буква В, точка 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
е)
свинска четина, която е била предмет на фабрично пране или която е получена при дъбене, както и необработена свинска четина, която е надлежно опакована и суха;
ж)
опаковани животински продукти, предназначени за използване при диагностика in-vitro или за лабораторни реагенти;
з)
лекарствени продукти, както са определени в Директива 2001/83/ЕО, медицински изделия, изработени чрез използване на животинска тъкан, която е нежизнеспособна, както е посочено в член 1, параграф 5, буква ж) от Директива 93/42/ЕИО на Съвета (20), ветеринарни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/82/ЕО, и опитни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/20/ЕО;
и)
животински черва, които отговарят на условията в приложение I, глава 2, част А от Директива 92/118/ЕИО и които са били почистени, остъргани и след това осолени, избелени или изсушени, след което са били предприети стъпки за предпазване от повторно замърсяване на червата;
й)
съставни продукти, които не подлежат на по-нататъшна обработка и които съдържат продукти от животински произход, като се приема, че обработката не е необходима за крайни продукти, чиито съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, установени в настоящото решение.
3. Литва гарантира, че животинските продукти, посочени в параграф 2, които са изпращани в други държави-членки, са придружени от официален сертификат, в който е включен следният текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки срещу класическата чума по свинете в Литва“.
Член 9
Чрез дерогация от член 8, параграф 3 е достатъчно:
а)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви а)-г) и и), съответствието с изискванията за обработка, посочени в търговския документ, който се изисква съгласно съответното законодателство на Съюза, да бъде потвърдено в съответствие с член 10;
б)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква е), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те:
i)
са били предмет на фабрично пране; или
ii)
са добити при дъбене; или
iii)
отговарят на условията, определени в приложение XIII, глава VII, буква А, точка 1 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви ж) и з), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те са предназначени за използване при диагностика in-vitro, като лабораторни реагенти, медицински продукти или медицински изделия, при положение че върху продуктите е поставен следният етикет: „само за използване при диагностика in-vitro“ или „само за лабораторна употреба“, „лекарствени продукти“ или „медицински изделия“;
г)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква й), които са били произведени в предприятие, извършващо анализ на риска и контрол на критичните точки (НАССР), както и стандартна оперативна процедура, подлежаща на одит, която гарантира, че предварително обработените съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, посочени в настоящото решение, това да бъде посочено в търговския документ, който придружава пратката и който е потвърден с документ за проведен контрол съгласно член 10;
д)
съставните продукти, които отговарят на условията, определени в член 6, параграф 1 от Решение 2007/275/ЕО, да бъдат придружени от търговски документ, който включва следния текст:
„Тези съставни продукти са дълготрайни при стайна температура или при изработването им със сигурност са преминали през цялостен процес на готварска или топлинна обработка на цялото вещество, така че първичните суровини са денатурирани“.
Член 10
1. При позоваване на настоящия член компетентните органи гарантират, че търговският документ, изискван съгласно законодателството на Съюза за търговия между държавите-членки, е потвърден чрез добавено копие на официален сертификат, в който се посочва, че:
а)
съответните продукти са били произведени:
i)
при производствен процес, който е преминал одит и е установено съответствие със съответните изисквания на ветеринарно-санитарното законодателство на Съюза, и който е подходящ за унищожаване на вируса на класическата чума по свинете; или
ii)
от предварително обработени материали, които са били съответно сертифицирани като отговарящи на изискванията, определени в членове 8 и 9; и че
б)
са взети необходимите мерки за избягване на възможно повторно заразяване с вируса на класическа чума по свинете след обработка.
2. Сертификатът, посочен в параграф 1:
а)
включва позоваване на настоящото решение;
б)
е валиден за период от 30 дни;
в)
включва информация за датата, на която изтича;
г)
може да бъде подновен след инспекция на предприятието.
Член 11
1. Компетентният орган следва да установи рискови зони в рамките на районите, изброени в приложение I.
2. Услугите, които се извършват от лица в пряк контакт със свине или които изискват достъп до местата, обитавани от свине, се ограничават до посочените рискови зони и не се извършват съвместно в други части от Съюза. Същото се прилага по отношение на услугите, изискващи използване на превозни средства при транспорта на храни, тор или мъртви животни до и от свиневъдните обекти в районите, изброени в приложение I.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на услуги, за които са изпълнени следните условия:
а)
превозните средства, оборудването, както и всички други предмети, които могат да са заразени, са били почистени и дезинфекцирани;
б)
лицата, превозните средства и оборудването не са били в пряк контакт със свинете или свиневъдните обекти от поне три дни.
4. Литва гарантира, че:
а)
следните мерки за надзор се извършват в районите, изброени в приложение I:
i)
всеки от случаите на заразно заболяване в свиневъдни обекти, за които е предписано лечение с антибиотици или други антибактериални медикаменти, се обявява пред компетентния органи незабавно и преди началото на лечението;
ii)
в свиневъдните обекти, посочени в буква а), клиничните прегледи и процедурите за вземане на проби, описани в глава IV, част А от приложението към Решение 2002/106/ЕО, се извършват незабавно от ветеринарен лекар;
б)
при необходимост се прилагат превантивни мерки за контрол на заболяването в съответствие с член 4, параграф 3, буква а) от Директива 2001/89/ЕО;
в)
за свиневъдите се организира съответна разяснителна кампания.
Член 12
Литва гарантира, че в районите, изброени в част А от приложение I:
а)
мерките в защитните и в надзорните зони продължават да се прилагат в продължение на най-малко 40 дни след приключване на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените свиневъдни обекти;
б)
в допълнение към прегледите, посочени в член 11, параграф 3, буква б) от Директива 2001/89/ЕО и преди мерките, предвидени в Директива 2001/89/ЕО, да бъдат отменени в надзорната зона, свинете във всички обекти в надзорните зони са преминали през клинични и лабораторни изследвания, проведени в съответствие с глава IV, част Е от приложението към Решение 2002/106/ЕО; посочените изследвания не трябва да се извършват преди да са изминали 30 дни от приключването на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените обекти.
Член 13
1. Останалите държави-членки, с изключение на Литва, не изпращат свине към кланици в районите, изброени в част А от приложение I.
2. Държавите-членки гарантират, че:
а)
превозните средства, които са били използвани за транспорт на свине в Литва, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване в тази държава-членка и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
б)
превозните средства, които са навлезли в обект в Литва, където са държани свине, се почистват и дезинфекцират два пъти след напускане на обекта и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
в)
превозвачите представят на компетентния орган документи, доказващи извършването на почистването и дезинфекцията.
Член 14
Държавите-членки изменят мерките, които прилагат към търговията, така че да ги приведат в съответствие с настоящото решение, и гарантират незабавно целесъобразно разгласяване на приетите мерки. Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
Член 15
Настоящото решение се прилага до 31 октомври 2011 г.
Член 16
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 август 2011 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 16 de Agosto de 2011
relativa a determinadas medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia
[notificada com o número C(2011) 5798]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2011/508/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 89/662/CEE do Conselho, de 11 de Dezembro de 1989, relativa aos controlos veterinários aplicáveis ao comércio intracomunitário, na perspectiva da realização do mercado interno (1), nomeadamente o artigo 9.o, n.o 4,
Tendo em conta a Directiva 90/425/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa aos controlos veterinários e zootécnicos aplicáveis ao comércio intracomunitário de certos animais vivos e produtos, na perspectiva da realização do mercado interno (2), nomeadamente o artigo 10.o, n.o 4,
Tendo em conta a Directiva 2001/89/CE do Conselho, de 23 de Outubro de 2001, relativa a medidas comunitárias de luta contra a peste suína clássica (3), nomeadamente o artigo 11.o, n.o 1, alínea f),
Tendo em conta a Directiva 2002/99/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2002, que estabelece as regras de polícia sanitária aplicáveis à produção, transformação, distribuição e introdução de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (4), nomeadamente o artigo 4.o, n.o 3, primeiro parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
Registaram-se surtos de peste suína clássica na Lituânia.
(2)
Devido ao comércio de suínos vivos e de alguns produtos deles derivados, esses surtos podem vir a constituir um perigo para os efectivos de outros Estados-Membros.
(3)
Revela-se necessário reforçar as medidas tomadas pela Lituânia no âmbito da Directiva 2001/89/CE.
(4)
A Decisão 2002/106/CE da Comissão, de 1 de Fevereiro de 2002, que aprova um Manual Diagnóstico que estabelece procedimentos diagnósticos, métodos de amostragem e critérios de avaliação dos testes laboratoriais de confirmação da peste suína clássica (5), prevê protocolos de vigilância adaptados aos riscos.
(5)
As condições de sanidade animal e os requisitos de certificação relativos ao comércio de suínos vivos constam da Directiva 64/432/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1964, relativa a problemas de fiscalização sanitária em matéria de comércio intracomunitário de animais das espécies bovina e suína (6).
(6)
As condições de sanidade animal e os requisitos de certificação relativos ao comércio de sémen de suíno constam da Directiva 90/429/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, que fixa as exigências de polícia sanitária aplicáveis às trocas comerciais intracomunitárias e às importações de sémen de animais da espécie suína (7).
(7)
A Directiva 92/65/CEE do Conselho, de 13 de Julho de 1992, que define as condições de polícia sanitária que regem o comércio e as importações na Comunidade de animais, sémen, óvulos e embriões não sujeitos, no que se refere às condições de polícia sanitária, às regulamentações comunitárias específicas referidas na secção I do anexo A da Directiva 90/425/CEE (8), refere-se, nomeadamente, ao comércio de embriões de animais da espécie suína.
(8)
Os modelos de certificados sanitários para o comércio na União de sémen, óvulos e embriões de animais das espécies ovina e caprina e de óvulos e embriões de animais da espécie suína constam da Decisão 2010/470/UE da Comissão, de 26 de Agosto de 2010, que estabelece os modelos de certificados sanitários para o comércio na União de sémen, óvulos e embriões de animais das espécies equina, ovina e caprina e de óvulos e embriões de animais da espécie suína (9).
(9)
O Regulamento (CE) n.o 853/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, que estabelece regras específicas de higiene aplicáveis aos géneros alimentícios de origem animal (10), refere-se, nomeadamente, às condições de higiene para a produção e comercialização de carne fresca, carne picada, carne separada mecanicamente, preparados de carne, carne de caça de criação, produtos à base de carne, incluindo estômagos, bexigas e intestinos tratados, e produtos lácteos.
(10)
O Regulamento (CE) n.o 854/2004 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Abril de 2004, que estabelece regras específicas de organização dos controlos oficiais de produtos de origem animal destinados ao consumo humano (11), refere-se, nomeadamente, à marcação de salubridade dos produtos alimentares de origem animal.
(11)
Importa completar o certificado previsto no Regulamento (CE) n.o 599/2004 da Comissão, de 30 de Março de 2004, relativo à adopção de um modelo harmonizado de certificado e de relatório de inspecção ligados ao comércio intracomunitário de animais e de produtos de origem animal (12), com um atestado oficial de sanidade animal que deve ser definido num dos anexos da presente decisão.
(12)
O artigo 6.o da Decisão 2007/275/CE da Comissão, de 17 de Abril de 2007, relativa às listas de animais e produtos que devem ser sujeitos a controlos nos postos de inspecção fronteiriços em conformidade com as Directivas 91/496/CEE e 97/78/CE do Conselho (13), prevê uma derrogação dos controlos veterinários para determinados produtos que contenham produtos de origem animal. Afigura-se adequado permitir a expedição desses produtos a partir das zonas submetidas a restrições no âmbito de um regime de certificação simplificado.
(13)
A Directiva 92/118/CEE do Conselho (14) define as condições sanitárias e de polícia sanitária que regem o comércio e as importações na União de produtos não sujeitos, no que respeita às referidas condições, às regulamentações comunitárias específicas referidas no anexo A, capítulo I, da Directiva 89/662/CEE e, no que respeita aos agentes patogénicos, da Directiva 90/425/CEE.
(14)
O Regulamento (CE) n.o 1069/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de Outubro de 2009, que define regras sanitárias relativas a subprodutos animais e produtos derivados não destinados ao consumo humano e que revoga o Regulamento (CE) n.o 1774/2002 (regulamento relativo aos subprodutos animais) (15), define as condições de sanidade animal para a transformação de subprodutos animais derivados de animais presentes em zonas submetidas a restrições.
(15)
Na medida em que os medicamentos que se encontram definidos na Directiva 2001/82/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 6 de Novembro de 2001, que estabelece um código comunitário relativo aos medicamentos veterinários (16), na Directiva 2001/83/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 6 de Novembro de 2001, que estabelece um código comunitário relativo aos medicamentos para uso humano (17), e na Directiva 2001/20/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 4 de Abril de 2001, relativa à aproximação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas dos Estados-Membros respeitantes à aplicação de boas práticas clínicas na condução dos ensaios clínicos de medicamentos para uso humano (18), deixam de estar abrangidos pelo âmbito de aplicação do Regulamento (CE) n.o 1069/2009, os mesmos deveriam ser excluídos das restrições sanitárias estabelecidas na presente decisão.
(16)
Com base nas informações fornecidas pela Lituânia, convém manter medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia durante um período que permita completar as investigações necessárias.
(17)
Convém igualmente definir as medidas destinadas a minimizar os contactos com e entre as explorações de suínos em determinadas partes da Lituânia e exigir uma limitação regional de determinados serviços relacionados com os suínos, de forma a impedir a propagação do vírus.
(18)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A Lituânia assegura que não são expedidos suínos do seu território para outros Estados-Membros ou países terceiros provenientes:
a)
Das áreas indicadas no anexo I;
b)
De explorações situadas no seu território, localizadas fora das áreas indicadas no anexo I, que receberam suínos desde 1 de Março de 2011, provenientes de explorações situadas nas áreas indicadas no anexo I.
Artigo 2.o
A Lituânia assegura que:
a)
Não são transportados suínos de explorações situadas nas áreas indicadas na parte A do anexo I;
b)
O transporte de suínos para abate provenientes de explorações situadas fora das áreas indicadas na parte A do anexo I para matadouros localizados nessas áreas e o trânsito de suínos nessas áreas só são permitidos:
i)
por estradas ou vias férreas principais, e
ii)
em conformidade com as instruções pormenorizadas fornecidas pela autoridade competente para impedir que esses suínos entrem em contacto directo ou indirecto com outros suínos durante o transporte e nos matadouros;
c)
Não são expedidos suínos das áreas indicadas no anexo I, parte B, para outras áreas na Lituânia, excepto no caso do transporte directo de:
i)
suínos para abate imediato para um matadouro, desde que sejam provenientes de uma única exploração,
ii)
suínos reprodutores e de criação para uma exploração, desde que tenham permanecido durante, pelo menos, 30 dias, ou desde o seu nascimento se tiverem menos de 30 dias de idade, numa única exploração:
-
que não tenha recebido suínos vivos durante o período de 30 dias imediatamente anterior à data de expedição dos suínos, e
-
na qual os exames clínicos realizados em conformidade com o capítulo IV, parte D, ponto 2, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham apresentado resultados negativos.
Artigo 3.o
1. Em derrogação ao disposto no n.o 2, alínea a), a autoridade competente pode autorizar o transporte de suínos de uma exploração situada nas áreas indicadas no anexo I, parte A, mas situada fora de uma zona de protecção ou de vigilância:
a)
Directamente para um matadouro situado nessas áreas, ou em casos excepcionais para matadouros designados na Lituânia localizados fora das referidas áreas, para abate imediato, desde que os suínos sejam expedidos de uma exploração onde os exames clínicos realizados em conformidade com o capítulo IV, parte D, ponto 3, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham apresentado resultados negativos;
b)
Para uma exploração situada nessas zonas, desde que os suínos tenham estado alojados durante pelo menos 45 dias, ou desde o seu nascimento se tiverem menos de 45 dias de idade, numa única exploração de origem:
i)
que não tenha recebido suínos vivos durante o período de 45 dias imediatamente anterior à data de expedição dos suínos,
ii)
na qual os exames clínicos realizados em conformidade com o capítulo IV, parte D, ponto 2, e o capítulo IV, parte D, ponto 4, parágrafos segundo a quarto, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham apresentado resultados negativos;
c)
Para uma exploração situada nessas zonas, desde que os suínos tenham estado alojados durante pelo menos 45 dias, ou desde o seu nascimento se tiverem menos de 45 dias de idade, numa única exploração de origem:
i)
que não tenha recebido suínos vivos durante um período de 20 dias imediatamente anterior à data de expedição dos suínos, desde que, durante o período de seis meses imediatamente anterior à data de expedição dos suínos, a exploração de origem não tenha recebido outros suínos, à excepção de marrãs, dessa mesma exploração,
ii)
na qual os exames clínicos realizados em conformidade com o capítulo IV, parte D, ponto 2, e o capítulo IV, parte D, ponto 4, parágrafos segundo a quarto, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham apresentado resultados negativos;
d)
Para uma exploração situada nessas áreas, desde que os suínos tenham permanecido durante, pelo menos, 45 dias, ou desde o seu nascimento se tiverem menos de 45 dias de idade, numa única exploração de origem e que:
i)
a exploração de origem não tenha recebido outros suínos, à excepção de marrãs, as quais foram submetidas aos seguintes testes laboratoriais, realizados em amostras colhidas no prazo de 10 dias após o dia de expedição, com resultados negativos:
-
um teste para detecção de anticorpos,
-
dois testes consecutivos com sete dias de intervalo para detecção do genoma do vírus da peste suína clássica (RT-PCR) realizados no laboratório nacional de referência,
ii)
os exames clínicos realizados nessa exploração de origem em conformidade com o capítulo IV, parte D, ponto 2, e o capítulo IV, parte D, ponto 4, parágrafos segundo a quarto, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham apresentado resultados negativos;
2. Em derrogação ao artigo 2.o, alínea a), a autoridade competente pode autorizar o transporte directo de suínos de uma exploração situada numa zona de vigilância para uma exploração designada em que não existam suínos, situada na mesma zona de vigilância, desde que:
a)
As condições previstas no artigo 11.o, n.o 1, alínea f), e no artigo 11.o, n.o 2 da Directiva 2001/89/CE sejam aplicadas na exploração de destino designada;
b)
Os exames previstos no capítulo IV, parte D, ponto 2, do anexo da Decisão 2002/106/CE tenham sido realizados, com resultados negativos, na exploração a partir da qual os suínos foram expedidos.
3. Em derrogação ao artigo 2.o, alínea a), a autoridade competente pode autorizar o transporte directo de suínos de uma exploração situada numa zona de vigilância para uma exploração designada na zona de protecção, desde que:
a)
A exploração de destino designada se situe a, pelo menos, 10 km da fronteira nacional com outro Estado-Membro ou país terceiro e não tenha estado presente nessa exploração nenhum suíno durante, pelo menos, 21 dias após a data de conclusão das operações de limpeza e desinfecção efectuadas em conformidade com o artigo 12.o da Directiva 2001/89/CE;
b)
A exploração de destino designada tenha sido submetida a uma terceira operação de limpeza e desinfecção sob vigilância veterinária, antes da introdução dos suínos;
c)
Todos os suínos cheguem à exploração de destino designada no prazo de 20 dias;
d)
Os suínos que se encontram na exploração de destino designada sejam submetidos a um exame serológico realizado, em conformidade com o capítulo IV, parte E, do anexo da Decisão 2002/106/CE, em amostras colhidas não antes de 40 dias após a data de chegada dos últimos suínos a essa exploração;
e)
Nenhum suíno tenha saído da exploração de destino designada excepto para abate directo num matadouro situado nas áreas indicadas na parte A do anexo I, desde que os exames referido na alínea d) tenham sido realizados e apresentado resultados negativos.
4. A autoridade competente regista os transportes de suínos referidos nos números 1 a 3 e notifica do facto a Comissão no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal.
Artigo 4.o
A Lituânia assegura que não são expedidas para outros Estados-Membros nem para países terceiros remessas dos seguintes produtos:
a)
Sémen de suíno, excepto se o sémen for originário de varrascos mantidos em centros de colheita referidos no artigo 3.o, alínea a), da Directiva 90/429/CEE e situados fora das áreas indicadas no anexo I;
b)
Óvulos e embriões de animais da espécie suína, a menos que tais óvulos e embriões provenham de animais da espécie suína mantidos em explorações situadas fora das áreas indicadas no anexo I.
Artigo 5.o
A Lituânia assegura que:
1.
Do certificado sanitário previsto no anexo F (Modelo 2) da Directiva 64/432/CEE, que acompanha animais da espécie suína expedidos da Lituânia para outros Estados-Membros, consta a seguinte menção:
«Animais em conformidade com a Decisão de Execução 2011/508/UE da Comissão, de 16 de Agosto de 2011, relativa a determinadas medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia».
2.
Do certificado sanitário previsto no anexo D da Directiva 90/429/CEE, que acompanha sémen de varrascos expedido da Lituânia para outros Estados-Membros, consta a seguinte menção:
«Sémen em conformidade com a Decisão de Execução 2011/508/UE da Comissão, de 16 de Agosto de 2011, relativa a determinadas medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia».
3.
Do certificado sanitário previsto no anexo V da Decisão 2010/470/UE, que acompanha óvulos e embriões de animais da espécie suína expedidos da Lituânia para outros Estados-Membros, consta a seguinte menção:
«Óvulos/Embriões (riscar o que não interessa) em conformidade com a Decisão de Execução 2011/508/UE da Comissão, de 16 de Agosto de 2011, relativa a determinadas medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia».
Artigo 6.o
1. Em derrogação ao disposto no artigo 10.o, n.o 3, alínea f), quarto travessão, da Directiva 2001/89/CE, a Lituânia pode aplicar a marcação de salubridade prevista no artigo 5.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 854/2004 e pode permitir que a carne fresca não seja submetida a um tratamento subsequente, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 1, da Directiva 2002/99/CE, no caso de carne de suíno que seja obtida de suínos que cumpram as seguintes condições:
a)
Tenham sido abatidos no prazo de 12 horas após a chegada ao matadouro;
b)
Provenham de uma exploração que:
i)
se situe numa zona de vigilância, estabelecida em conformidade com o artigo 9.o, n.o 1, da Directiva 2001/89/CE, nas áreas indicadas na parte A do anexo I da presente decisão, e em redor de uma zona de protecção na qual:
-
não se tenha detectado qualquer foco de peste suína clássica durante um período de 21 dias antes da deslocação dos suínos para o matadouro e onde tenha transcorrido um prazo de pelo menos 21 dias após a desinfecção das explorações infectadas,
-
tenham sido efectuados exames clínicos de rastreio da peste suína clássica em todas as explorações situadas nessas zonas de protecção e vigilância após a detecção da peste suína clássica, com resultados negativos,
ii)
tenha sido autorizada pela autoridade competente a deslocar os suínos para um matadouro designado, e:
-
que não tenha tido contacto com uma exploração infectada, na sequência da pesquisa epidemiológica;
-
que tenha sido submetida a inspecções regulares efectuadas por um veterinário após o estabelecimento da zona de vigilância, tendo a inspecção incidido sobre todos os suínos mantidos na exploração;
-
na qual todos os suínos tenham sido submetidos a exames clínicos e laboratoriais realizados em conformidade com o capítulo IV, parte D, pontos 1, 3, 4 e 5, do anexo da Decisão 2002/106/CE.
2. A Lituânia assegura que o matadouro referido no n.o 1, alínea a):
a)
Está localizado nas áreas indicadas na parte A do anexo I;
b)
Não aceita, no mesmo dia, suínos para abate, para além dos referidos no n.o 1.
3. A Lituânia assegura que os veículos usados para o transporte dos suínos referidos no n.o 1 são limpos e desinfectados duas vezes após cada transporte.
Artigo 7.o
1. A Lituânia assegura que a carne de suíno referida no artigo 6.o é acompanhada de um certificado emitido em conformidade com o anexo do Regulamento (CE) n.o 599/2004 e completado pelo veterinário oficial com o atestado de sanidade animal definido no anexo II da presente decisão.
2. A Lituânia assegura a transmissão à Comissão e aos Estados-Membros das seguintes informações respeitantes aos suínos mencionados no artigo 6.o:
a)
Antes do abate dos suínos, o nome e a localização dos matadouros designados para receber os suínos para abate;
b)
Após o abate dos suínos, semanalmente, um relatório que contenha informação sobre:
i)
o número de suínos abatidos nos matadouros designados,
ii)
o sistema de identificação e os controlos dos movimentos aplicados para assegurar a conformidade com o artigo 11.o, n.o 1, alínea f), da Directiva 2001/89/CE.
Artigo 8.o
1. A Lituânia não expede para outros Estados-Membros nem para países terceiros remessas de:
a)
Produtos de animais da espécie suína não referidos nos artigos 6.o e 7.o provenientes das áreas indicadas no anexo I, parte A;
b)
Produtos obtidos de animais da espécie suína originários das áreas indicadas no anexo I, parte A;
c)
Estrume ou chorume de animais da espécie suína provenientes das áreas indicadas no anexo I, parte A.
2. A proibição referida no n.o 1, alíneas a) e b), não será aplicável:
a)
A produtos derivados de animais da espécie suína que:
i)
tenham sido sujeitos a um tratamento térmico:
-
num recipiente hermeticamente fechado, com um valor Fo igual ou superior a 3,00, ou
-
em que a temperatura no centro tenha atingido, pelo menos, 70 °C, ou
ii)
tenham sido produzidos fora das zonas enumeradas no anexo I em conformidade com as condições estabelecidas no Regulamento (CE) n.o 1069/2009 e, desde a sua introdução na Lituânia, armazenados e transportados separadamente de produtos de origem animal não elegíveis para expedição em conformidade com o n.o 1;
b)
Ao sangue e aos produtos derivados de sangue definidos no anexo I, pontos 2 e 4, do Regulamento (UE) n.o 142/2011 da Comissão (19) que tenham sido sujeitos a, pelo menos, um dos tratamentos previstos no anexo XIV, capítulo II, secção 2, ponto 3.1, do Regulamento (UE) n.o 142/2011, seguido de uma verificação da respectiva eficácia, ou que tenham sido importados em conformidade com o anexo XIV, capítulo II, secção 2, do Regulamento (UE) n.o 142/2011;
c)
À banha e às gorduras fundidas que tenham sido transformadas através do método de processamento 1 (esterilização sob pressão) ou em conformidade com um dos outros métodos de processamento estabelecidos no anexo IV, capítulo III, do Regulamento (UE) n.o 142/2011;
d)
Aos alimentos para animais de companhia que satisfaçam os requisitos do anexo XIII, capítulo II, ponto 3, alínea a) e ponto 3, alínea b), subalíneas i), ii) e iii), do Regulamento (UE) n.o 142/2011;
e)
Aos troféus de caça abrangidos pelo anexo XIII, capítulo VI, ponto C.2 do Regulamento (UE) n.o 142/2011;
f)
Às cerdas de suínos que tenham sido objecto de lavagem industrial ou sejam provenientes do curtimento e às cerdas de suínos não transformadas, secas e embaladas de forma segura;
g)
Aos produtos de origem animal embalados destinados a ser utilizados para o diagnóstico in vitro ou como reagentes de laboratório;
h)
Aos medicamentos, tal como definidos na Directiva 2001/83/CE, aos dispositivos médicos fabricados com tecidos de origem animal tornados não viáveis, tal como referidos no artigo 1.o, n.o 5, alínea g), da Directiva 93/42/CEE do Conselho (20), aos medicamentos veterinários, tal como definidos na Directiva 2001/82/CE e aos medicamentos experimentais, tal como definidos na Directiva 2001/20/CE;
i)
Às tripas de animais conformes com as condições do anexo I, capítulo 2, parte A, da Directiva 92/118/CEE e que tenham sido limpas, raspadas e seguidamente salgadas, branqueadas ou secas e relativamente às quais tenham sido posteriormente tomadas medidas para evitar a sua recontaminação;
j)
Aos produtos compostos, com produtos de origem animal, que não forem objecto de tratamento posterior, por o mesmo não ser necessário no caso dos produtos acabados cujos ingredientes satisfaçam as condições sanitárias estabelecidas na presente decisão.
3. A Lituânia assegura que os produtos de origem animal referidos no n.o 2 a expedir para outros Estados-Membros são acompanhados de um certificado oficial onde conste a seguinte menção:
«Produtos de origem animal em conformidade com a Decisão de Execução 2011/508/UE da Comissão, de 16 de Agosto de 2011, relativa a determinadas medidas de protecção contra a peste suína clássica na Lituânia».
Artigo 9.o
Em derrogação ao disposto no artigo 8.o, n.o 3, é suficiente que, no caso de:
a)
Produtos referidos no artigo 8.o, n.o 2, alíneas a) a d) e i), o respeito das condições do tratamento especificado no documento comercial exigido em conformidade com a legislação da União aplicável seja validado em conformidade com o artigo 10.o;
b)
Produtos referidos no artigo 8.o, n.o 2, alínea f), estes sejam acompanhados por um documento comercial que declare que os mesmos:
i)
foram submetidos a lavagem industrial, ou
ii)
foram obtidos de curtimento, ou
iii)
cumprem as condições definidas no anexo XIII, capítulo VII, ponto A.1 do Regulamento (CE) n.o 142/2011;
c)
Produtos referidos no artigo 8.o, n.o 2, alíneas g) e h), os mesmos sejam acompanhados de um documento comercial que especifique que se destinam a ser utilizados no diagnóstico in vitro, como reagentes de laboratório, como medicamentos ou como dispositivos médicos, desde que ostentem, na rotulagem, as menções «para uso exclusivo em diagnóstico in vitro», «exclusivamente para uso laboratorial», «medicamentos» ou «dispositivos médicos»;
d)
Produtos referidos no artigo 8.o, n.o 2, alínea j), produzidos num estabelecimento que aplique as normas HACCP e um procedimento operacional normalizado passível de auditoria que assegure que os ingredientes pré-transformados satisfazem os requisitos sanitários respectivos estabelecidos na presente decisão, tais factos sejam especificados no documento comercial que acompanha a remessa, validado em conformidade com o artigo 10.o;
e)
Produtos compostos que respeitem as condições do artigo 6.o, n.o 1, da Decisão 2007/275/CE, os mesmos sejam acompanhados de um documento comercial onde conste a seguinte menção:
«Estes produtos compostos são estáveis, em termos de duração, à temperatura ambiente ou foram claramente submetidos, durante o seu fabrico, a um processo de cocção completa ou de tratamento térmico em toda a massa, de modo a desnaturar qualquer produto cru».
Artigo 10.o
1. Sempre que seja feita referência ao presente artigo, a autoridade competente assegurará que o documento comercial requerido pela legislação da União para o comércio entre Estados-Membros seja validado através da anexação de uma cópia de um certificado oficial que declare que:
a)
Os produtos em causa foram produzidos:
i)
através de um processo de produção que foi auditado e considerado conforme com os requisitos aplicáveis da legislação da União em matéria de saúde animal e adequado para destruir o vírus da peste suína clássica, ou
ii)
a partir de matérias pré-transformadas certificadas em conformidade como cumprindo os requisitos definidos nos artigos 8.o e 9.o; e
b)
Foram adoptadas disposições para evitar uma eventual recontaminação com o vírus da peste suína clássica depois dos tratamentos.
2. O certificado referido no n.o 1 deve:
a)
Incluir uma referência à presente decisão;
b)
Ter um prazo de validade de 30 dias;
c)
Incluir uma menção à sua data de expiração;
d)
Ser renovável após uma inspecção ao estabelecimento.
Artigo 11.o
1. A autoridade competente define zonas com base no risco nas áreas enumeradas no anexo I.
2. Os serviços prestados por pessoas em contacto directo com suínos ou que necessitem de entrar nas áreas de alojamento dos suínos deverão ser limitados às zonas definidas com base no risco e não deverão ser partilhados com outras partes da União. O mesmo se aplica aos serviços que exigem a utilização de veículos para o transporte de alimentos para animais, chorume ou animais mortos de e para explorações de suinicultura situadas nas áreas referidas no anexo I.
3. O n.o 2 não se aplica aos referidos serviços se forem cumpridas as seguintes condições:
a)
Os veículos, o equipamento e qualquer outro objecto foram limpos e desinfectados;
b)
As pessoas, os veículos e o equipamento não estiveram em contacto directo com suínos ou explorações de suinicultura durante, pelo menos, três dias.
4. A Lituânia assegura que:
a)
São postas em prática as seguintes medidas de vigilância nas áreas indicadas no anexo I:
i)
qualquer caso de doença contagiosa em explorações de suínos, para a qual esteja indicado um tratamento com antibiótico ou outro medicamento antibacteriano, é comunicado sem demora à autoridade competente e antes de se começar o tratamento,
ii)
nas explorações de suínos referidas na alínea a), são realizados sem demora, por um veterinário, os exames clínicos e os procedimentos de amostragem previstos no capítulo IV, parte A, do anexo da Decisão 2002/106/CE;
b)
As medidas preventivas de controlo de doenças são aplicadas conforme necessário, de acordo com o artigo 4.o, n.o 3, alínea a), da Directiva 2001/89/CE;
c)
Se realiza uma campanha de informação dirigida aos suinicultores.
Artigo 12.o
A Lituânia assegura que nas áreas indicadas no anexo I, parte A:
a)
As medidas aplicadas nas zonas de protecção e vigilância continuam em vigor até ter transcorrido um prazo de, pelo menos, 40 dias após a conclusão das operações preliminares de limpeza e desinfecção das explorações infectadas;
b)
Além dos exames referidos no artigo 11.o, n.o 3, alínea b), da Directiva 2001/89/CE e antes de as medidas previstas na Directiva 2001/89/CE serem levantadas na zona de vigilância, os suínos de todas as explorações nas zonas de vigilância foram submetidos a exames clínicos e laboratoriais realizados em conformidade com o capítulo IV, parte F, do anexo da Decisão 2002/106/CE; esses exames não podem ser realizados antes de transcorridos 30 dias após a conclusão das operações preliminares de limpeza e desinfecção das explorações infectadas.
Artigo 13.o
1. Os Estados-Membros, à excepção da Lituânia, não enviam suínos para matadouros situados nas áreas indicadas no anexo I, parte A.
2. Os Estados-Membros asseguram que:
a)
Os veículos utilizados para o transporte de suínos na Lituânia são limpos e desinfectados duas vezes após cada transporte naquele Estado-Membro e não transportam suínos durante, pelo menos, três dias após a desinfecção;
b)
Os veículos que entraram numa exploração na Lituânia onde sejam mantidos suínos são limpos e desinfectados duas vezes após a saída daquela exploração e não transportam suínos durante, pelo menos, três dias após a desinfecção;
c)
Os transportadores apresentam provas dessa limpeza e desinfecção à autoridade competente.
Artigo 14.o
Os Estados-Membros alterarão as medidas que aplicam ao comércio a fim de darem cumprimento à presente decisão, devendo dar imediato conhecimento público das medidas adoptadas. Do facto devem informar imediatamente a Comissão.
Artigo 15.o
A presente decisão é aplicável até 31 de Outubro de 2011.
Artigo 16.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 16 de Agosto de 2011.