РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно държавна помощ, предоставена от Германия на Biria group (C 38/05 (ex NN 52/04)
(нотифицирано под номер C(2010) 8289)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/471/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2), и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
1.1. Процедури пред Комисията
(1)
На 23 януари 2002 г. и 20 август 2002 г. Комисията получи жалба относно държавна помощ, предоставена на Biria group под формата на държавна гаранция.
(2)
Последва размяна на кореспонденция между Комисията и Германия; с писмо от 24 януари 2003 г., заведено в Комисията с входяща дата 28 януари 2003 г., Германия информира Комисията, че планът за предоставяне на гаранцията, подлежащ на одобрение от страна на Комисията, е бил отменен. Жалбоподателят беше информиран надлежно с писмо от 17 февруари 2003 г.
(3)
С писмо от 1 юли 2003 г., заведено с входяща дата 9 юли 2003 г., и писмо от 8 август 2003 г., заведено с входяща дата 5 септември 2003 г., жалбоподателят предостави допълнителна информация относно друга държавна гаранция за Biria group и държавни участия в дружества от групата.
(4)
Комисията изиска информация с писмо от 9 септември 2003 г., на което Германия отговори с писмо от 14 октомври 2003 г., заведено с входяща дата 16 октомври 2003 г. На 9 декември 2003 г. Комисията изиска допълнителна информация, която Германия предостави с писмо с дата 19 март 2004 г., заведено с входяща дата същия ден.
(5)
Комисията изрази съмнение дали помощта, предоставена на Biria group, съответства на схемите, въз основа на които предполагаемо е била предоставена, и на 18 октомври 2004 г. издаде разпореждане за информация. В отговор на разпореждането за информация, Германия предостави допълнителна информация с писмо от 31 януари 2005 г., заведено на същата дата.
(6)
На 20 октомври 2005 г. Комисията откри официална процедура за разследване по отношение на три предполагаеми мерки за държавна помощ. В същото решение тя отбеляза, че няколко други мерки за държавна помощ, за които се е твърдяло, че представляват незаконна държавна помощ, или не представляват държавна помощ, или са предоставени в съответствие с одобрени схеми за помощ. Решението на Комисията да открие процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно предполагаемите мерки за помощ. Бяха предоставени мнения от трета страна, пожелала анонимност, с писмо от 27 януари 2006 г., заведено с входяща дата 30 януари 2006 г.; от Prophete GmbH & Co. KG, Rheda-Wiedenbrück, и Pantherwerke AG, Löhne, с писмо от 6 февруари 2006 г., заведено на същото дата; и от Vaterland-Werke GmbH & Co. KG, Neuenrade, в две писма, едното от които от 6 февруари 2006 г., заведено на същата дата, а другото от 27 февруари 2006 г., заведено на същата дата.
(7)
Мненията бяха препратени на Германия с писма от 6 февруари и 2 март 2006 г. Германия отговори с писма съответно от 5 април 2006 г., заведено с входяща дата 7 април 2006 г., и от 12 май 2006 г., заведено на същата дата.
(8)
Отговорът на Германия относно откриването на официалната процедура за разследване бе изпратен с писмо от 23 януари 2006 г., заведено на същата дата.
(9)
На 6 февруари 2006 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Германия предостави с писмо от 5 април 2006 г., заведено с входяща дата 7 април 2006 г. Комисията изпрати друго искане за информация на 19 юли 2006 г., на което Германия отговори с писмо от 25 септември 2006 г., заведено с входяща дата 26 септември 2006 г.
(10)
На 24 януари 2007 г. Комисията прие решение (4) съгласно член 7, параграф 5 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (5).
1.2. Производства пред Общия съд
(11)
На 5 април 2007 г. провинция Саксония завежда дело срещу решението на Комисията по отношение на мерки 2 и 3 (Дело T-102/07). Допълнителен иск е заведен на 16 април 2007 г. от MB Immobilien Verwaltungs GmbH и MB System GmbH & Co. KG, правоприемници на получателите на помощта, за която се отнася решението (Дело T-120/07). Този втори иск обхваща и трите мерки, предмет на решението. На 24 ноември 2008 г. председателят на Съда постановява обединяването на двете дела.
(12)
С решение от 3 март 2010 г. Общият съд анулира решението на Комисията от 24 януари 2007 г.
(13)
Правните аргументи на страните до голяма степен се припокриват: основните доводи са следните. Първо, Комисията неоснователно е достигнала до заключението, че мерки 2 и 3 са извън обхвата на одобрената германска схема за помощ. Второ, Комисията е оценила грешно фактите по отношение на въпроса дали получателите могат да се разглеждат като предприятия в затруднение. Трето, решението не съдържа подходящо изложение на мотивите относно направената оценка на размера на въпросната помощ.
(14)
Общият съд подкрепя посочената в решението констатация, че мерки 2 и 3 са извън обхвата на одобрената схема. Съдът подкрепя също и констатацията на Комисията, че получателите представляват „предприятия в затруднение“ съгласно определението, посочено в Насоки на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (1999 г., наричани по-долу „насоки за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.“) (6). Той отменя решението единствено въз основа на факта, че то не съдържа подходящо изложение на мотивите относно рисковите премии, използвани за определяне на компонента на помощ. По-специално Общият съд постановява, че при определянето на компонента на помощ при заем в полза на предприятие в затруднение единствено позоваването на Известие на Комисията относно метода за определяне на референтната ставка и размера на сконтовия процент (1997 г., наричано по-долу „известието относно референтната ставка от 1997 г.“) (7) не е достатъчна обосновка за прилагане на различните рискови премии.
(15)
Следователно както се изисква от член 266, първа алинея от ДФЕС, с настоящото решение се изпълнява решението на Общия съд и се обяснява по-подробно използваният от Комисията метод за изчисляване на компонента на помощ по отношение на въпросните мерки. Настоящото решение по никакъв начин не променя оценката съгласно законодателството в областта на държавната помощ, направена от Комисията с решение от 24 януари 2007 г., по-специално що се отнася до вече разгледаните от Съда аспекти.
1.3. Процедури след решението
(16)
Вследствие на съдебното решение с писмо от 7 юни 2010 г., заведено на същата дата, получателите представиха допълнителни мнения, които бяха препратени на Германия на 16 юни 2010 г. Германия отговори с писмо от 12 юли 2010 г., заведено на същата дата.
(17)
На 19 август 2010 г. Комисията поиска от Германия допълнителна информация, на което Германия отговори с писмо от 14 септември 2010 г., заведено на същата дата.
II. ОПИСАНИЕ
2.1. Получател
(18)
До 7 ноември 2005 г. Biria group се занимава с производство и търговия на велосипеди. Към този момент дружеството майка в групата се нарича Biria AG и е установено в Neukirch, Саксония, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (8).
(19)
През 2003 г. групата реализира оборот от 93,2 млн. EUR (2002 г.: 83,8 млн. EUR) и отчита печалба от 3,7 млн. EUR (2002 г.: загуба в размер на 5,8 млн. EUR). Групата има 415 служители през 2003 г. (2002 г.: 490 служители) и следователно трябва да бъде класифицирана като голямо предприятие.
(20)
Дружеството майка е основано през 2003 г. в резултат на сливане между предишното Biria AG и едно от дъщерните му дружества, Sachsen Zweirad GmbH. Името на последното е променено от Sachsen Zweirad GmbH на Biria GmbH. През април 2005 г. Biria GmbH е преобразувано в новото Biria AG. През 2003 г. Biria GmbH има годишен оборот от 55,7 млн. EUR и реализира печалба, възлизаща на 3,6 млн. EUR. Едноличен собственик на Biria AG е г-н Mehdi Biria. По-долу дружеството майка ще бъде наричано „Biria“.
(21)
Освен дружеството майка най-важните дружества в групата са Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (наричано по-долу „Bike Systems“), притежавано от Biria чрез дъщерното дружество на Biria - Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH („BSBG“) - и Checker Pig GmbH.
(22)
Bike Systems е установено в Nordhausen, Тюрингия, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. През 2003 г. има оборот от 6,1 млн. EUR и отчита загуба в размер на 0,6 млн. EUR. Имало е 157 служители. Bike Systems произвежда велосипеди основно за своето дружество майка BSBG по силата на договор за производство, известен като Lohnherstellungsvertrag. BSBG отговаря за дистрибуцията на велосипедите.
(23)
Checker Pig GmbH е установено в Дрезден, Саксония, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. През 2003 г. Checker Pig има оборот от 6,9 млн. EUR и отчита загуба в размер на 0,4 млн. EUR. Има 43 служители
(24)
На 7 ноември 2005 г. Biria AG продава по-голямата част от активите си на две дружества от Lone Star group, фонд за частни капиталови инвестиции. Недвижимото имущество остава собственост на Biria, което го отдава под наем на Lone Star group. Активите са продадени за 11,5 млн. EUR. Външен експерт определя пазарна цена на активите в размер на 10,7 млн. EUR.
(25)
Съгласно предоставената от Германия информация продажбата е осъществена чрез открит, прозрачен и безусловен търг. Информация за търга е публикувана в интернет и в няколко печатни издания. Включването на нов инвеститор би могло да стане по няколко начина: сделка с активи, закупуване на всички активи en bloc или сделка с дялове. В крайна сметка Lone Star изкупува активите чрез сделка с активи.
(26)
Според Германия опитите да се продаде дружеството са започнали преди решението на Комисията да открие официална процедура за разследване, взето на 20 октомври 2005 г. Първите оферти е трябвало да бъдат подадени до 4 октомври 2005 г.
(27)
Понастоящем правоприемникът на новото Biria AG е MB Immobilien Verwaltungs GmbH (наричано по-долу „MB Immobilien“); правоприемникът на Bike Systems е MB System GmbH & Co. KG (наричано по-долу „MB System“). От юли 2008 г. MB Immobilien се намира в ликвидация.
(28)
В настоящото решение дружествата, с изключение на дружеството майка Biria, се наричат с имената, които са имали към момента на въпросните мерки.
2.2. Финансови мерки
(29)
Мярка 1: През март 2001 г. gbb Beteiligungs-AG (наричано по-долу „gbb“) предоставя до края на 2010 г. непряко дялово участие (stille Einlage) на Bike Systems, възлизащо на 2 070 732 EUR. Тогава gbb е дъщерно дружество, изцяло собственост на DtA-Beteiligungs-Holding AG, което от своя страна е дъщерно дружество, изцяло собственост на Deutsche Ausgleichsbank, федерална правителствена банка за развитие, учредена съгласно законодателството под формата на публичноправна корпорация.
(30)
По времето на бившата Германска демократична република gbb вече съществува, под формата на държавна земеделска банка. През 1990 г. съгласно Договора за обединение се преобразува в Berliner Genossenschaftsbank, публичноправна корпорация, намираща се под надзора на Федералното министерство на финансите. През 1991 г. името му е променено на gbb Beteiligungsholding, а през 1997 г. е преобразувано в публично акционерно дружество (AG). Така то вече не е собственост на федералното правителство, а става дъщерно дружество на Deutsche Ausgleichsbank. От момента на създаването на gbb публичната администрация упражнявала широкообхватно влияние върху него. По време на функционирането си като публичноправна корпорация, то се намира под прекия надзор на отговорното министерство и официалните органи са представени в неговия надзорен съвет. Когато е преобразувано в акционерно дружество и става дъщерно дружество на Deutsche Ausgleichsbank, то попада под надзора, който публичните органи упражняват върху Deutsche Ausgleichsbank (вж. следващите съображения).
(31)
Deutsche Ausgleichsbank е публичноправна корпорация и се намира под надзора на Федералното министерство на вътрешните работи. Мнозинството от членовете на нейния надзорен са представители на федералните или провинциални министерства или членове на Бундестага.
(32)
В раздел 4, параграф 1 от Закона за Deutsche Ausgleichsbank се посочва, че дейностите на банката се ограничават до финансирането на мерки в подкрепа на малки и средни предприятия и професии, свързани с опазването на околната среда, насърчаване на социалните политики и интегриране на лица, разселени в резултат на Втората световна война.
(33)
В раздел 4, параграф 4 от закона се предвижда, че Deutsche Ausgleichsbank може да придобива дялове в други предприятия със съгласието на нейния надзорен съвет и надзорното министерство.
(34)
Непрякото дялово участие в Bike Systems е включено в годишните отчети на Deutsche Ausgleichsbank за 2001 и 2002 г.: дяловото участие е възлизало на 20 %, което надхвърля прага, над който се прилага задължението за отчитане. През 2001 г. gbb е притежавало дялове в размер на 20 и повече процента в общо 18 дружества.
(35)
През 2003 г. съгласно федерален закон Deutsche Ausgleichsbank се слива с Kreditanstalt für Wiederaufbau.
(36)
Както Deutsche Ausgleichsbank, така и Kreditanstalt für Wiederaufbau представляват така наречените институции за развитие (Förderinstitute), т.е. банки, чиито дейности се ограничават до оказване на подкрепа на мерки в областта на регионалната, икономическата и социалната политика. По дело за държавна помощ E 10/2000 Германия приема подходящи мерки, ограничаващи дейностите на институциите за развитие до специфични нетърговски дейности, включително и управлението на програми за подпомагане на МСП (9).
(37)
Според Германия дяловото участие на gbb в Bike Systems е предоставено при пазарни условия и следователно не представлява държавна помощ.
(38)
Мярка 2: На 20 март 2003 г.провинция Саксония предоставя - първоначално до края на 2008 г. - 80 % гаранция за заем за оборотен капитал в размер на 5,6 млн. EUR в полза на Sachsen Zweirad GmbH. Гаранцията е върната през януари 2004 г. и е заменена с гаранция за Biria GmbH (вж. мярка 3). Гаранцията е предоставена по гаранционна схема за Саксония, схема за помощ, одобрена от Комисията (10).
(39)
Мярка 3: На 9 декември 2003 г. провинция Саксония предоставя 80 % гаранция за заеми за оборотен капитал в размер на 24 875 000 EUR в полза на Biria GmbH (по-късно Biria AG), за да финансира планираното увеличение на оборота и преструктурирането на финансовия план на групата. Заемите са с падеж 31 декември 2011 г. и включват 8 млн. EUR за погасяване на заеми за оборотен капитал (Betriebsmitteltilgungsdarlehen), 7,45 млн. EUR овърдрафт (Kontokorrentlinie) и 9,425 млн. EUR за сезонни финансови нужди (Saisonfinanzierungslinie). Гаранцията е предоставена по гаранционната схема за Саксония, схема за помощ, одобрена от Комисията. Предоставена е при условието, че предходната гаранция за Sachsen Zweirad GmbH (мярка 2) ще бъде върната. Тя влиза в сила едва на 5 януари 2004 г., след като гаранцията за Sachsen Zweirad действително е била върната.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(40)
Комисията откри официалната процедура за разследване поради съмненията си дали непрякото дялово участие е било предоставено при пазарни условия, както твърди Германия. Комисията отчете факта, че Bike Systems тъкмо е излязло от несъстоятелност чрез приемане на план по несъстоятелността, така че бъдещите му перспективи са били неясни Ето защо към дадения момент то е трябвало да бъде разглеждано като предприятие в затруднение. Комисията изрази съмнение дали възнаграждението е надлежно съобразено с риска и следователно дали непрякото дялово участие е било предоставено при пазарни условия. По отношение на възможното освобождаване съгласно член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС Комисията не разполагаше с информация, показваща спазването на критериите от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
(41)
Допълнително основание за откриване на официална процедура за разследване беше фактът, че Комисията достигна до временното заключение, че условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо са били предоставени гаранциите на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH, не са били спазени, и че по този начин предоставените гаранции не попадат в обхвата на схемата. Комисията счете, че към момента на предоставяне на гаранциите Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били предприятия в затруднение. Също така, като се има предвид, че Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са големи предприятия, за гаранциите е трябвало да бъдат изпратени отделни уведомления до Комисията, дори и при одобрената схема за помощ. Що се отнася до възможно освобождаване съгласно член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, Комисията изрази съмнение относно спазването на критериите от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
IV. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(42)
Комисията получи мнения от трета страна, пожелала анонимност; от Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG; както и от Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Конкурент, пожелал анонимност
(43)
В мнението си относно откриването на официалната процедура за разследване, конкурентът, пожелал анонимност, заяви, че поради държавната гаранция в размер на 24,5 млн. EUR Biria AG е могло да продава велосипеди на клиентите на конкурента на цени под себестойността, въпреки че конкурентът има най-рентабилното местоположение за производство в Германия.
(44)
През 2003 г. Biria AG е в състояние да отчете печалба само благодарение на факта, че банките се отказват от искове на стойност 8,567 млн. EUR. През следващите 2004 и 2005 г. Biria AG отново отчита загуби.
(45)
В допълнение към това Biria е продадено на Lone Star посредством сделка с активи. Във връзка с тази сделка Landesbank Sachsen и Mittelständische Beteiligungsgesellschaft Sachsen вероятно са се отказали от голяма част от исковете си. Новото Biria GmbH, притежавано от Lone Star group, изкупува всички активи на предишното Biria AG.
4.2. Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG
(46)
В своите менения относно откриването на официалната процедура за разследване Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG (наричани по-долу „Prophete“ и „Pantherwerke“) твърдят, че държавната помощ е позволила на Biria да предлага продуктите си на цени, които не би могла да поддържа при нормални пазарни условия. Двете дружества са конкуренти на Biria и затова са пряко засегнати от помощта.
(47)
Те заявяват, че Biria group е най-големият производител на велосипеди в Германия с годишна продукция от около 700 000 велосипеда. Дружествата от Biria group развиват дейност в два сегмента от пазара на велосипеди, а именно в неспециализираната търговия и специализираната търговия на едро.
(48)
Неспециализираната търговия включва всички продажби на дребно чрез по-големи вериги за търговия на дребно и продажби по каталог. В този сегмент велосипедите са с цени между 100 и 199 EUR. Prophete и Pantherwerke изчисляват, че капацитетът на пазара е около 1,5 млн. велосипеда и че Biria с реализирани продажби на 650 000 велосипеда Biria има пазарен дял от около 50 % в този сегмент.
(49)
Според Prophete и Pantherwerke Biria group има господстващо положение и в сегмента на специализираната търговия на едро. Този пазарен сегмент е с капацитет между 150 000 и 200 000 велосипеда. Цените при специализираната търговия на едро достигат 400 EUR. Pantherwerke е пряк конкурент на Biria в този сегмент.
(50)
Prophete и Pantherwerke констатират, че цените, предлагани от Biria group, в продължение на години са неизменно по-ниски от тези на други производители. Тази разлика не може да бъде обяснена с икономически фактори, защото въпреки че Biria group има по-голям обем на продажби поради господстващото си положение на пазара, това не води до по-благоприятни условия. Prophete и Pantherwerke предполагат, че поради ниските си продажни цени Biria group понася значителни загуби в последните години.
(51)
Що се отнася до непрякото дялово участие, Prophete и Pantherwerke се съмняват, като се има предвид икономическото състояние на Bike Systems през март 2001 г., че частен инвеститор би придобил такова непряко дялово участие.
(52)
Prophete и Panther считат, че гаранциите, предоставени на Sachsen Zweirad GmbH и Biria през 2003 и 2004 г., са несъвместими с правилата на ЕС за държавна помощ. Те са на мнение, че към момента на предоставяне на гаранциите дружествата са с финансови затруднения. Новото Biria е правоприемник на предходните две дружества, от които то произлиза. Началното салдо на новосъздаденото дружество не е показателно.
(53)
Предоставянето на двете гаранции е в нарушение на принципа за еднократност („one time, last time“), тъй като дружествата, формиращи Biria group, многократно са успявали да продължат дейността си единствено благодарение на държавно подпомагане.
(54)
Не са предприети компенсаторни мерки за компенсиране на неблагоприятните последици върху конкурентите. Не е направен опит за ограничаване на пазарното присъствие на Biria group. Напротив, Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си чрез агресивна ценова политика. На интернет страницата си Biria е обявила, че планира допълнително увеличение на продажбите спрямо нивото от 2004 г., като продаде 850 000 велосипеда за 2005 г. Prophete и Pantherwerke също посочват, че според съобщение в пресата собственикът на Biria AG е продал предприятието на фонда за частен собствен капитал Lone Star.
4.3. Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура за разследване Vaterland-Werke GmbH & Co. KG („Vaterland-Werke“) посочва, че с общо производство между 700 000 и 800 000 велосипеда Biria group е била най-големият производител на велосипеди в Германия. Единственото дружество, което е можело да се сравнява с него, е било MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke, с годишно производство от около 700 000 велосипеда; други производители са произвеждат само между 250 000 и 400 000 велосипеда на година.
(56)
Както Vaterland-Werke, така и Biria развиват дейност в сегмента на неспециализираната търговия, включващ по-големите вериги за търговия на дребно и големи предприятия, осъществяващи поръчки по пощата. Конкуренцията на този пазар е ожесточена и Biria е известно като агресивен конкурент, който предлага цени, по-ниски от производствената себестойност. Такова поведение е възможно само благодарение на външно финансиране, което в случая на Biria е предоставено посредством държавна помощ. Това заплашва съществуването на всички малки конкурентни предприятия, които не получават държавна помощ. Особено засегнато е Vaterland-Werke, като свободните му производствени мощности не могат да бъдат натоварени с алтернативни поръчки. На пазар, който се характеризира със свръхкапацитет, всяко повишаване на капацитета с държавна помощ, предприето от производител, утежнява положението на другите конкуренти.
(57)
Що се отнася до непрякото дялово участие Vaterland-Werke се съмнява, че, предвид икономическото състояние на Bike Systems към март 2001 г., частен инвеститор би придобил такова участие.
(58)
Vaterland-Werke счита, че гаранциите, предоставени на Sachsen Zweirad GmbH и Biria през 2003 г. и 2004 г., са несъвместими с правилата на ЕС за държавна помощ. Vaterland-Werke счита, че към момента на предоставяне на гаранциите дружествата са с финансови затруднения. Новото Biria е правоприемник на предходните две дружества, от които то произлиза. Началното салдо на новосъздаденото дружество не е показателно.
(59)
Предоставянето на двете гаранции е в нарушение на принципа за еднократност („one time, last time“), тъй като дружествата, формиращи Biria group, многократно са успявали да продължат дейността си единствено благодарение на държавно подпомагане.
(60)
Не са предприети компенсаторни мерки за компенсиране на неблагоприятните последици върху конкурентите. Не е направен опит за ограничаване на пазарното присъствие на Biria group. Напротив, Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си чрез агресивна ценова политика. На интернет страницата си Biria е обявила, че планира допълнително увеличение на продажбите спрямо нивото от 2004 г., като продаде 850 000 велосипеда за 2005 г. Prophete и Pantherwerke също посочват, че според съобщение в пресата собственикът на Biria AG е продал предприятието на фонда за частен собствен капитал Lone Star.
4.4. Получатели
(61)
В своите съображения от 7 юни 2010 г., след анулиране на първоначалното решение от Общия съд, получателите на помощта предоставят допълнителна информация.
(62)
По-специално те твърдят, че при оценяването на непрякото дялово участие в Bike Systems, предоставено от gbb през 2001 г. (мярка 1), Комисията е трябвало да вземе под внимание съществуването на „писмо за подкрепа“ (Patronatserklärung), представено от Biria GmbH. Дружеството Biria GmbH не е юридическото лице, създадено чрез сливане между предишното Biria AG със своето дъщерно дружество Sachsen Zweirad GmbH, посочено в параграф 20. Дружеството Biria GmbH, издало това писмо за подкрепа в полза на Bike Systems, е юридическият предшественик на предишното Biria AG.
V. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ
(63)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура за разследване, Германия твърди, че условията по непрякото дялово участие, осигурено от gbb, отговарят на пазарните условия. Тя е съгласна с Комисията, че рискът, свързан с непряко дялово участие, е по-висок от този, свързан с обикновен банков заем. Но условията по непрякото дялово участие са съответствие с известието относно референтната ставка от 1997 г. В известието се посочва,че референтният лихвен процент е базисен процент, който може да бъде повишаван в ситуации, свързани със специфичен риск. В тези случаи комисионната може да достигне до 400 базисни пункта или повече.
(64)
Възнаграждението за непрякото дялово участие възлиза на 12,25 % (8,75 % фиксирано и 3,5 %, които зависят от реализираната печалба). Това представлява 600 базисни пункта над референтния лихвен процент на Комисията от 6,33 %. gbb взема предвид факта, че дружеството е било в период на преструктуриране и че рискът, свързан с непрякото дялово участие, е по-висок в резултат на реорганизацията на дружеството и липсата на допълнително обезпечение. Този увеличен риск е отразен в допълнителната премия от 200 базисни пункта.
(65)
В допълнение решението да се предостави непрякото дялово участие е взето въз основа на прогноза за увеличение на оборота на дружеството от 0,89 млн. EUR през 2001 г. до 3,38 млн. EUR през 2003 г. Германия достига до заключението, че договореното възнаграждение за непрякото дялово участие от 12,25 % отразява по целесъобразен начин свързания с него риск. Фактът, че част от възнаграждението е променлива, не е съществен, тъй като това е обичайна практика в случаите, свързани с непряко дялово участие, и съответства на поведението на инвеститор в условията на пазарна икономика.
(66)
Що се отнася до гаранцията, предоставена на Sachsen Zweirad GmbH, Германия твърди, че дружеството не е в затруднение в момента, когато тя е предоставена, и че то не проявява типичните признаци на предприятие в затруднение, определени в насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Наред с други неща, през 2003 г. (до сливането с Biria през октомври 2003 г.) дружеството е имало положителен капитал и резерви на стойност 404 млн. EUR и е генерирало печалба от 2,1 млн. EUR. Икономическото му състояние се е подобрило през 2003 г. в сравнение с 2001/2002 г. в резултат на усилията за консолидация, предприети в края на 2002 г., както и на подобрената пазарна ситуация.
(67)
Макар и ликвидната ситуация на дружеството да е била трудна, тя не е била „сериозна“. Не е имало опасност частните банки да не продължат кредитните си линии. Нещо повече, плащанията на високи лихви не са довели до проблеми с ликвидността, както твърди Комисията.
(68)
Основата за гаранцията, предоставена на Biria GmbH (по-късно Biria AG), е новият план на Biria group, в който се призовава за повишена ефективност на организацията на групата и съсредоточаване на доставките, задълженията по производството и дистрибуцията в Biria GmbH. Освен финансовите изисквания за увеличаване на оборота планът включва реорганизация на цялостното финансиране на групата.
(69)
Biria GmbH (по-късно Biria AG) не се намира в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията. Трябва да се прави разлика между предишното Biria AG и новосъздаденото Biria AG. Новото дружество може да бъде разглеждано като предприятие в затруднение, само ако е наследило затрудненията на предишното (винаги с презумпцията, че предишното предприятие действително е било в затруднение). Но случаят с новото Biria AG не е такъв. То е създадено в резултат на сливането на Sachsen Zweirad GmbH и предишното Biria AG. Sachsen Zweirad AG, което със сигурност не е било в затруднение, доминира икономически в сливането. Затова не може автоматично да се приеме, че новосъздаденото Biria AG е предприятие в затруднение. Дори и ако предишното Biria AG действително е било в затруднение, сливането със Sachsen Zweirad GmbH означава, че новосъздаденото Biria AG не би се оказало автоматично в затруднение.
(70)
Германия твърди, че оттеглянето на една от частните банки от финансирането на дружеството се дължи на промяна на стратегията на банката след сливането. Другите две банки прекратяват своето участие по същото време, когато това прави и тази частна банка. Това обаче не може да се смята за признак на липса на доверие, тъй като една от банките е продължила да финансира два отделни проекта.
(71)
Сливането на Sachsen Zweirad GmbH и Biria AG също е нямало за цел заобикаляне на правилата за държавна помощ и класифицирането на дружеството като предприятие в затруднение: то е последица от нов план за групата.
(72)
В коментарите си относно мненията на конкурента, пожелал анонимност, Германия твърди, че данните за структурата на разходите на конкурента и тези на Biria не са съизмерими. Оборотът на конкурента се е увеличил, докато продажбите на Biria group са спаднали. В същото време печалбата преди олихвяване, данъци, обезценяване и амортизация (EBITDA) на конкурента отбелязва спад, докато тази на Biria group остава непроменена. Това показва, че Biria не продава на дъмпингови цени и че конкурентът е възприел по-агресивна ценова политика от Biria group.
(73)
Германия твърди, че становището на конкурента за щетите, които е претърпял в резултат на поведението на Biria group, не е подкрепено от доказателства и не е представено по последователен начин. В условията на конкурентен пазар е нормално цените на дадено дружество да бъдат подбити от тези на друго.
(74)
Що се отнася до продажбата на активите на Biria group на Lone Star group, за която конкурентът споменава, Германия излага подробности относно самата продажба, както и относно изплащането на исковете на частни и публични кредитори.
(75)
В коментарите си относно съображенията, представени от Prophete и Pantherwerke и Vaterland-Werke, Германия заявява, че пазарът на велосипеди е разделен на три сегмента, а не на два, както тези дружества твърдят. Трите сегмента са специализирана търговия, поръчки по пощата и самообслужване. Biria има силни позиции в поръчките по пощата, което се дължи не толкова на агресивната ценова политика, колкото на системата за навременна доставка. В сегмента на самообслужването MIFА AG е водещият доставчик, като Biria има пазарен дял от по-малко от 10 %.
(76)
Германия отхвърля твърдението на Vaterland-Werke, че Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си посредством агресивна ценова политика, като се позовава на вече предоставена информация в хода на процедурата за разследване. През 2003 г. Biria AG е произвело 670 000 велосипеда и оттогава производството бележи спад.
VI. ОЦЕНКА
(77)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „ всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“. Според постоянната съдебна практика на съда на Европейския съюз търговията е засегната, ако предприятието получател извършва икономическа дейност, която включва търговия между държави-членки.
(78)
С цел да прецени дали е налице държавна помощ, Комисията първо ще определи съответното предприятие. След това тя ще разгледа всяка мярка поотделно и ще прецени дали условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени. Тогава тя ще изчисли компонента на помощ и ще прецени дали мярката е съвместима с вътрешния пазар.
6.1. Предприятието получател
(79)
Помощта е предоставена на Sachsen Zweirad GmbH, Biria и Bike Systems, дъщерно дружество на Biria. На 7 ноември 2005 г. Biria продава по-голямата част от своите активи на две дружества, собственост на Lone Star group, фонд за частен собствен капитал. Според предоставената информация активите са продадени посредством открит, прозрачен и безусловен търг. Германия заявява, че според експертно становище продажната стойност на активите възлиза на 10,7 млн. EUR. Цената, платена от Lone Star group (11,5 млн. EUR), надвишава тази стойност.
(80)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията достига до заключението, че няма доказателства, навеждащи на мисълта, че Lone Star group се е облагодетелствало в резултат на мерките за помощ като пряк или косвен получател на помощта, предоставена на Biria и на Bike Systems.
6.2. Мярка 1: Мярка, за която се твърди, че е предоставена при пазарни условия
(81)
Непрякото дялово участие (мярка 1) е осигурено от gbb. Германия заявява, че участието е предоставено в рамките на собствена програма на gbb, така че не са използвани държавни ресурси. При все това, както Комисията посочва в решението за откриване на официалната процедура за разследване, към момента на предоставяне на участието gbb е дъщерно дружество, изцяло собственост на Deutsche Ausgleichsbank, която от своя страна е изцяло собственост на Федерална република Германия. Следователно gbb представлява публичноправно предприятие. Според установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз всички ресурси на публични предприятия представляват държавни ресурси (11).
(82)
Поради това Комисията счита, че е необходимо мярката да бъде приписана на държавата. По Дело C-482/99 Stardust Marine, точки 53-56, Съдът на Европейските общности се произнася, както следва:
„53.
В това отношение не би могло да се изисква да се докаже, въз основа на конкретно указание, че точно в този случай публичните органи са насърчили публичното предприятие да предприеме въпросните мерки за помощ. Преди всичко, предвид тесните отношения между държавата и публичните предприятия, съществува реален риск държавната помощ да бъдат предоставена с посредничеството на последните по непрозрачен начин и в нарушение на предвидените в Договора правила за държавна помощ.
54.
Освен това по принцип би било много трудно, по-точно поради съществуващите привилегировани отношения между държавата и публичните предприятия, в конкретен случай трето лице да докаже, че тези мерки за помощ, предприети от подобно предприятие, са били действително приети по указание на публичните органи.
55.
Поради това следва да се приеме, че възможността за приписване на държавата на предприета от публично предприятие мярка за помощ може да бъде загатната от набор от показатели, възникващи от обстоятелствата на случая и контекста, в който е предприета мярката. В това отношение Съдът вече е взел предвид факта, че въпросният орган не може да вземе оспорваното решение, без да се съобрази с изискванията на публичните органи (вж. по-специално Van der Kooy, точка 37) или факта, че освен органичните връзки между публичните предприятия и държавата, тези предприятия, чрез които помощта е била предоставена, трябва да се придържат към указанията на Междуминистерския комитет за икономическо планиране (CIPE) (Дело C-303/88 Италия/Комисия, цитирано по-горе, точки 11 и 12, Дело C-305/89 Италия/Комисия, цитирано по-горе, точки 13 и 14).
56.
При определени обстоятелства биха могли да се използват други показатели, за да се заключи, че предприета от публично предприятие мярка за помощ може да бъде приписана на държавата, като например включването му в структурите на публичната администрация, естеството на дейностите му и участието му на пазара в условията на нормална конкуренция с частни оператори, правният статут на предприятието (дали е регулирано от публичното право или от общото дружествено право), интензивността на надзора, упражняван от публичните органи върху управлението на предприятието, или друг показател, сочещ в конкретния случай участието на публичните органи или липсата на такова в приемането на конкретна мярка, предвид нейния обхват, съдържание и условия.“
(83)
В настоящия случай Комисията е установила подобни показатели, позволяващи ѝ да достигне до заключението, че решението, взето от gbb, може да бъде приписано на държавата.
(84)
Федералното правителство е възложило на gbb отговорности за развитие: например отговорност за Фонда за укрепване и развитие на Източна Германия (Konsolidierungs- und Wachstumsfonds Ostdeutschland), имащ за цел предоставянето на дружествен капитал на малки и средни предприятия в Източна Германия, за да стабилизират своята капиталова база.
(85)
На второ място, историята на gbb показва, че държавата пряко участва в неговия процес на вземане на решения. Първо, като публичноправна корпорация, тя се намира под надзора на отговорното министерство, а официалните органи са представени в надзорния съвет. При преобразуването ѝ в акционерно дружество, дружеството майка Deutsche Ausgleichsbank се намира под надзора на отговорното министерство, а в надзорния съвет преобладават представители на публичните органи.
(86)
На трето място, към момента на вземане на решение за осигуряване на участие дружеството майка на gbb - Deutsche Ausgleichsbank, представлява публичноправна корпорация, намираща се под надзора на Министерството на вътрешните работи, а преобладаващата част от надзорния съвет включва представители на федералните и провинциални министерства и членове на Бундестага. Deutsche Ausgleichsbank няма право на участия в други предприятия без предварителното съгласие както на надзорното министерство, така и от страна на нейния надзорен съвет. По тази причина, дори и след преобразуването на gbb от публичноправна корпорация в акционерно дружество, държавата запазва контрол над бизнес решенията му чрез неговото дружество майка.
(87)
На четвърто място, през 2002 г. Германия приема подходящи мерки по отношение на немските банки за развитие (12). В обхвата на тези мерки попада и Deutsche Ausgleichsbank. Подходящите мерки ограничават дейностите на Deutsche Ausgleichsbank до дейности в подкрепа на структурни, икономически и социални политики и публичните функции на нейните публичноправни собственици в съответствие с публичния ѝ мандат. Комисията счита, че това прави Deutsche Ausgleichsbank част от публичната администрация, поради което всичките ѝ действия могат да се припишат на държавата.
(88)
На пето място, условието за непряко дялово участие изглежда попада в рамките на целта на Deutsche Ausgleichsbank за развитие на МСП чрез финансиране (13).
(89)
Комисията достига до заключението, че мярката може да бъде приписана на държавата.
(90)
Според Германия непрякото дялово участие на ggb в Bike Systems (мярка 1) е предоставено при пазарни условия. Непрякото дялово участие е съизмеримо по отношение на риска с подчинен заем и затова следва да се разглежда като високорисков заем. В случай на несъстоятелност или ликвидация непрякото дялово участие се връща, само след като всички други задължения са изпълнени. По този начин свързаният с дяловото участие риск надвишава този, свързан със стандартен банков инвестиционен заем, който обикновено се обезпечава при условията, предписани от банката. Към момента на придобиването средното ниво на лихвените проценти, начислявани на пазара на средносрочни и дългосрочни заеми с обичайно обезпечение, възлиза на 6,33 %. Възнаграждението, което се заплаща за такова участие, следователно трябва значително да надвишава този лихвен процент.
(91)
Дяловото участие е предоставено с фиксирано възнаграждение от 8,75 % плюс променливо възнаграждение от 3,5 %, което зависи от реализираните печалби (14). Следователно договореното възнаграждение е по-високо от референтния лихвен процент.
(92)
Въпреки това следва да се отбележи, че тази логика предполага Bike Systems да успее да възвърне своята рентабилност: Bike Systems обаче тъкмо е излязло от несъстоятелност единствено благодарение на приемане на план по несъстоятелността. Бъдещите му перспективи са били неясни, след като е извършено само ограничено преструктуриране на неговите дейности. Според годишния отчет за 2001 г. дружеството отново е отчело загуби през същата година. Стойностите на капитала му отново са били отрицателни, въпреки че благодарение на скрити резерви това не е довело до несъстоятелност. Затова в този момент Bike Systems е трябвало да бъде считано за предприятие в затруднение.
(93)
Към момента на първото решение Комисията не е разполагала с никаква информация относно писмото за подкрепа (вж. съображение 62 по-горе). Текстът на писмото за подкрепа е предаден едва в хода на съдебното производство.
(94)
В писмото за подкрепа от 6 март 2001 г. Biria GmbH отбелязва непрякото дялово участие и се ангажира да гарантира, че, докато трае участието, Bike Systems ще се управлява и финансира по начин, който ще му позволи да изпълнява своите задължения по отношение на участието.
(95)
Комисията достига до следните заключения.
(96)
По отношение на финансовата мощ на дружеството майка, издало писмото за подкрепа, Германия заявява, че през 2001 г. оборотът на Biria GmbH е незначителен: на практика то функционира като дистрибутор за други поделения от групата (15). Що се отнася до финансовите показатели дружеството показва скромна печалба след данъчно облагане в размер на 205 000 DEM през 1999 г. и нетни загуби от 473 000 DEM през 2000 г. (16)
(97)
Поради миналите загуби на дружеството неговият капитал през 1999 г. е отрицателен. През 2000 г. той става положителен, но това е благодарение не на собственото му представяне, а на прехвърляне на печалби от неговото дъщерно дружество Sachsen Zweirad (17). Комисията отбелязва, че писмото за подкрепа е издадено не от дружество от групата, отличаващо се със стабилни финансови позиции, а от дружество майка, с не толкова добро представяне.
(98)
По тази причина, независимо дало Biria GmbH е можело да бъде формално разглеждано като предприятие в затруднение по смисъла на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г., Комисията достига до заключението, че Biria GmbH е притежавало капацитет да удовлетвори потенциалните искове, произтичащи от писмото за подкрепа, покриващо непрякото дялово участие, възлизащо на над 2 млн. EUR. Както вече беше посочено, счетоводната му печалба за 2000 г. (преди издаването на писмото за подкрепа) на практика се дължи единствено на прехвърляне на печалби от дъщерното дружество, а не на собственото му икономическо представяне, и без това прехвърляне на печалби то би имало отрицателен капитал (включително записания капитал и други форми, като резерви или финансови средства в брой в счетоводния баланс). Ето защо е съмнително как Biria GmbH е би могло да предотврати евентуална несъстоятелност на Bike Systems. Следователно Комисията счита, че писмото за подкрепа няма реална икономическа стойност, която би могла да компенсира затрудненията на Bike Systems, поради което не представлява значимо допълнително обезпечение, което би намалило възнаграждението, което даден пазарен инвеститор би търсил за непрякото дялово участие.
(99)
Комисията достига до заключението, че възнаграждението не е съизмеримо с риска, поради което участието не е било предоставено при пазарни условия. По този начин участието е осигурило предимство на Bike Systems, което то не би могла да получи на пазара.
(100)
Bike Systems, Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са производители на велосипеди. Тъй като този продукт е обект на международна търговия, съществува риск мерките да нарушат конкуренцията и да засегнат търговията между държавите-членки.
6.3. Мерки 2 и 3: Помощ, предполагаемо попадаща в обхвата на одобрените схеми за помощ
(101)
Гаранцията в полза на Sachsen Zweirad GmbH за заем за оборотен капитал в размер на 5,6 млн. EUR (мярка 2) и гаранцията в полза на Biria за заем за оборотен капитал в размер на 24,875 млн. EUR (мярка 3) са предоставени по схемата за гарантиране на заеми на провинция Саксония (18). Това е одобрена схема, позволяваща предоставяне на гаранции за заеми на стойност повече от 5 млн. DEM (2,6 млн. EUR) на стабилни дружества за финансиране на нови инвестиции, и в специални случаи, за допълнително финансиране на инвестиции и оборотен капитал. В изключителни случаи схемата позволява и финансиране на мерки за реорганизиране и преструктуриране. При все това Комисията трябва да бъде уведомявана отделно за всяка гаранция, предоставена за преструктуриране на голямо предприятие.
(102)
Според Германия условията на схемата са били спазени, следователно гаранциите са били предоставени в съответствие със схемата. Германия счита, че Sachsen Zweirad GmbH и Biria не са били в затруднение към момента на предоставяне на гаранциите. Гаранциите са били предоставени с цел да обезпечат заеми за оборотен капитал - нещо, което е допустимо съгласно схемата.
(103)
Комисията не приема, че гаранциите са в съответствие със схемата за помощ, въз основа на която те предполагаемо са били предоставени. Както ще бъде обяснено подробно по-долу, Комисията, за разлика от Германия, счита, че Sachsen Zweirad GmbH е било предприятие в затруднение, когато е предоставена гаранцията през март 2003 г., и че на свой ред Biria GmbH също е било предприятие в затруднение, когато му е предоставена гаранцията през декември 2003 г. Комисията трябва да бъде уведомявана отделно за всяка гаранция, предоставена за преструктуриране на предприятие в затруднение.
(104)
Германия заявява, че Sachsen Zweirad GmbH не е показвало типичните признаци на предприятие в затруднение по смисъла на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Комисията посочва, че типичните признаци на предприятие в затруднение, изложени в точка 6 от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г., дават само указание кога едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение и не е задължително да са налице едновременно. Sachsen Zweirad GmbH отчита загуба от обичайните си дейности в размер на 1 274 000 EUR през 2001 г. и загуба в размер на 733 000 EUR през 2002 г. Загубите са поети от дружеството майка Biria съгласно действащ договор за прехвърляне на годишни печалби и загуби (Ergebnisabführungsvertrag). Оборотът, както и паричният поток, бележат спад през 2002 г. в сравнение с 2001 г.
(105)
Според годишния отчет за 2002 г. Sachsen Zweirad GmbH също е било изправено пред проблеми, свързани с ликвидността. В годишния отчет изрично е посочено, че неговата ликвидна ситуация е тежка поради големите разходи за предварително финансиране на стоковите запаси и растежа на групата. Според годишния отчет оцеляването на дружеството би могло да се гарантира, само ако банките са съгласни да поддържат или преструктурират съществуващите кредитни линии.
(106)
Германия твърди, че никога не е съществувала опасност банките да не продължат кредитните си линии. Комисията посочва, че това не обезсилва твърдението, че ликвидната ситуация е тежка. Според годишния отчет при по-голямата част от кредитите срокът за погасяването им е по-малък от пет години, което не е оптималната форма на финансиране за предприятията, и увеличава риска за дружеството. Краткосрочният характер на кредита също е довел до плащания на високи лихви (макар че плащанията през 2002 г. леко намаляват в сравнение с 2001 г.), което допълнително утежнява ликвидната позиция на дружеството.
(107)
Така Комисията достига до заключението, че към момента на предоставяне на гаранцията Sachsen Zweirad GmbH е предприятие в затруднение и следователно гаранцията трябва да се разглежда като гаранция за преструктуриране. При предоставянето на такава гаранция на голямо предприятие Комисията трябва да бъде уведомявана за всеки отделен случай, така че условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо е била предоставена гаранцията, не са спазени и гаранцията е извън обхвата на схемата за помощ.
(108)
Biria GmbH е създадено на 1 октомври 2003 г. чрез сливане на предишното Biria AG с дъщерното му дружество Sachsen Zweirad GmbH.
(109)
Според Германия Biria GmbH трябва да бъде ясно разграничена от предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH, след като в резултат на сливането е създадено ново дружество. Следователно преценката дали това дружество е било в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията на 9 декември 2004 г. би следвало да се основава на счетоводния баланс на новосъздаденото дружество. Според Германия този счетоводен баланс показва, че Biria GmbH не може да бъде считано за предприятие в затруднение.
(110)
Комисията не е съгласна с това. Тя счита, че образуваното в резултат на сливане Biria GmbH не може да бъде разглеждано отделно от предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH, тъй като е създадено чрез сливане на двете дружества. В противен случай би било лесно да се избегне класификацията на едно предприятия като такава в затруднение чрез сливане на субекти или създаване на нови. Предишното Biria AG, както и Sachsen Zweirad GmbH, са претърпели загуби и са имали проблеми с ликвидността през 2002 г. Biria GmbH е наследило всички дългове и пасиви на предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH. Biria GmbH е притежавало същите активи и е извършвало същите дейности като предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH. Ето защо Комисията счита, че Biria GmbH е наследило затрудненията на предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
Германия твърди, че Sachsen Zweirad GmbH е имало доминиращи позиции в сливането. Според Германия Sachsen Zweirad GmbH не е било в затруднение, от което не може автоматично да се стигне до заключението, че новото Biria GmbH е било в затруднение. Противно на твърденията на Германия обаче Комисията счита, че Sachsen Zweirad GmbH действително е било предприятие в затруднение. Следователно новото Biria GmbH също е наследило затрудненията на Sachsen Zweirad GmbH.
(112)
Според годишния отчет на дружеството за 2003 г. Biria group продължава своето преструктуриране и реорганизация през същата тази година. Този процес е започнал през 2002 г. и е включвал реорганизация на финансирането на групата. Въз основа на предоставената от провинция Саксония гаранция за заема от 24,875 млн. EUR Biria group изготвя нов план за финансиране на дейностите си в средносрочен период. Новият план за финансиране включва значително коригиране на изплащаните лихви, а оттук и намаляване на високата лихвена тежест.
(113)
Същевременно групата банки е била реорганизира: три банки се съгласяват да се откажат от исковете си на стойност 8 567 000 EUR, което изглежда представлява значително повече от 50 % от общата стойност на исковете им, в замяна на незабавно погасяване на останалите им искове. Следователно заемът, 80 % от който е покрит от гаранцията, която съставлява мярка 3, се състои от 8 млн. EUR за погасяване на заеми за оборотен капитал, 7,45 млн. EUR овърдрафт и 9,425 млн. EUR за сезонни финансови нужди.
(114)
Така че към момента на предоставяне на гаранцията Biria е било изправено пред ликвидни проблеми, поради което е било предприятие в затруднение. Тази оценка се подкрепя от факта, че три банки се оттеглят от финансирането на Biria и в действителност са съгласили да се откажат от голяма част от исковете си в замяна на незабавно погасяване на останалите искове. Това показва, че банките са имали сериозни съмнения дали ще е по силите на Biria да изплати дълговете си и дали е жизнеспособно дружество.
(115)
Германия твърди, че банките са се оттеглили от финансирането само поради промяна на тяхната бизнес стратегия. Комисията отбелязва, че банките са приели да се откажат от около 50 % от исковете си. Дори и да са го направили заради промяна на стратегията си, това е признак, че са смятали за малко вероятно да могат да възвърнат заемите си в пълен размер.
(116)
Комисията достига до заключението, че към момента на предоставяне на гаранцията Biria е предприятие в затруднение и следователно тази гаранция трябва да се разглежда като гаранция за преструктуриране. Тъй като Комисията трябва да бъде уведомявана за всеки отделен случай на предоставяне на такива гаранции на големи предприятия, и към момента на предоставяне на гаранцията Biria представлява голямо предприятие, условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо е предоставена гаранцията, не са спазени и гаранцията е извън обхвата на схемата.
(117)
Гаранциите по мерки 2 и 3 са предоставени от провинция Саксония; следователно те са предоставени чрез държавни ресурси и могат да бъдат приписани на държавата.
(118)
Дадена мярка за държавна помощ трябва да предоставя предимство на получателя. Комисията счита, че двете гаранции предоставят неправомерно предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG).
(119)
Поради причините, посочени в Известие на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-долу „известието относно гаранциите“), точки 2.2 и 3.2 (19), даден заемополучател, който не заплаща пазарна цена за предоставена гаранция, получава предимство. В някои случаи дадено предприятие в затруднение не би намерило финансова институция, която да е готова да му отпусне заем без държавна гаранция.
(120)
В разглеждания случай са предоставени гаранции на предприятие в затруднение и гарантът - държавата - не е получил премия при търговски условия.
(121)
В точка 3.2 от известието относно гаранциите Комисията посочва четири условия, при едновременното изпълнение на които може с основание да се изключи възможността дадена гаранция да представлява държавна помощ:
1.
заемополучателят не е във финансово затруднение;
2.
размерът на гаранцията може да бъде надлежно изчислен в момента на предоставянето;
3.
гаранцията не покрива повече от 80 % от неизплатения остатък от заема;
4.
за гаранцията е платена цена, ориентирана спрямо пазара.
(122)
Комисията приложи тези критерии спрямо въпросния случай и установи, на първо място, че към момента на предоставяне на гаранцията Sachsen Zweirad GmbH и Biria са изпитвали финансови затруднения.
(123)
За гаранциите не са били начислени никакви премии и те са били предоставени за заеми в полза на предприятие в затруднение. Самият факт, че не е платена обичайна търговска такса за гаранциите, показва, че мерките са осигурили предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria. На пазара на търговското банкиране не могат да бъдат получени гаранции без заплащане на търговска премия. Това е още по-вярно в случай на гаранции, предоставени на предприятия в затруднение, които може да не са в състояние да погасят заемите.
(124)
По тази причина, следвайки логиката, очертана в известието относно гаранциите, гаранциите представляват държавна помощ.
(125)
Комисията достига до заключението, че гаранциите са осигурили предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG), тъй като нито едно от двете дружества е нямало да успее да получи гаранция при същите условия на пазара.
(126)
Поради причините, посочени в съображение 100, мерки 2 и 3 могат да доведат до нарушаване на конкуренцията и да засегнат търговията.
6.4. Заключения относно наличието на държавна помощ
(127)
Комисията достига до заключението, че непрякото дялово участие и двете гаранции представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, както и че гаранциите не са били предоставени в съответствие с одобрената схема за помощ. Следователно мерки 1, 2 и 3 представляват нова помощ, която съответно трябва да бъде оценена.
6.5. Изчисляване на компонента на помощ
(128)
Точка 4.1 от известието относно гаранциите гласи, че „Когато индивидуална гаранция или гаранционна схема не е в съответствие с принципа на инвеститор в пазарна икономика, тя трябва да се счита за държавна помощ. Следователно, е необходимо да се определи количествено елементът на държавна помощ, за да се провери дали помощта може да се обяви за съвместима съгласно специфичното освобождаване за държавна помощ“. Ето защо, преди да се прецени дали помощта е съвместима, Комисията трябва да определи количествено елемента на помощ.
(129)
В Известието относно гаранциите Комисията е определила общите принципи за изчисляване на елемента на помощ при гаранция.
(130)
Комисията счита, че компонентът на помощ при държавна гаранция може по принцип да възлиза на цялата стойност на съответния заем, ако получателят не е в състояние да получи достъп до финансови пазари самостоятелно (известието относно гаранциите, точки 2.2 и 4.1, буква а).
(131)
Правилата за изчисляване на компонента на помощ са посочени в известието относно гаранциите, точки 4.1 (Общи положения), 4.2 (Елемент на помощ при индивидуални гаранции) и 4.4 (Елемент на помощ при гаранционни схеми). В изложението по-долу Комисията прилага тези правила по отношение на разглеждания случай.
(132)
Точка 4.2 от известието относно гаранциите гласи, че при липсата на сравнима пазарна премия следва да се прави сравнение между съвкупните разходи за финансиране на заем на пазара със и без гаранция (т.е. лихвеният процент за подобен заем без гаранция следва да се сравни с общия лихвен процент и гаранционната премия за заем с гаранция).
(133)
В редица случаи подобен пазарен лихвен процент не съществува. В този смисъл, в своите известия относно метода за установяване на референтните и сконтови лихвени проценти Комисията е разработила методология, която, поради причините, посочени в точка 4.2 от известието относно гаранциите, може да бъде използвана като заместител на пазарния лихвен процент.
(134)
В известието относно референтната ставка от 1997 г. Комисията установява референтни лихвени проценти, имащи за цел да отразят средното равнище на лихвените проценти, начислявани на пазара на средносрочни и дългосрочни заеми с нормално обезпечение. В известието относно референтната ставка от 1997 г. се посочва също, че така определеният референтен лихвен процент е базов и може да бъде повишаван в случай на специфичен риск (например при предприятие в затруднение или когато обичайно изискваното от банките обезпечение не е осигурено). В такива случаи премията може да достигне до 400 базисни пункта или повече. В известието относно референтната ставка от 1997 г. не се обяснява дали рисковите премии за различните рискове могат да бъдат сумирани. Не е изключен такъв подход, но в своето решение Комисията трябва да обоснове метода, използван за комбинирането на различни рискови премии, позовавайки се на анализ на практиката на финансовите пазари (20).
(135)
През 2004 г. одитори от Deloitte & Touche GmbH проведоха изследване за Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията (наричано по-долу „изследването“) (21). Въз основа на емпиричен анализ в изследването, наред с други неща, се определят рисковите премии, наблюдавани на пазара за предприятия от различни рискови категории и за транзакции с различна обезпеченост. Изследването ясно показва, че комбинирането на различни измерения на риска (като например кредитоспособността на заемополучателя или предоставеното допълнително обезпечение) може да бъде отразено в диференцирани маржове, добавяни към базовия лихвен процент.
(136)
Въз основа на изследването Комисията допълнително прецизира своя подход към изчисляването на компонента на помощ при заеми в Съобщението относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (2008, наричано по-долу „съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.“) (22). Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. отразява подхода, приет от изследването: той се основава на базов лихвен процент и прилага премии за кредитоспособност и обезпеченост.
(137)
Също така Комисията счита, че определянето на компонента на помощ при мерките, предмет на оценка, е свързано с концепцията за държавна помощ. Съдът на Европейските общности поддържа становището, че преценката дали дадена мярка за помощ представлява държавна помощ трябва да се направи въз основа на обективни фактори, които да бъдат анализирани към датата, на която Комисията е взела своето решение (23).
(138)
Следователно Комисията счита, че подходящата основа за определяне на компонента на помощ е съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г., и в изложението по-долу тя прави своята оценка в контекста на това съобщение.
(139)
Комисията счита, че компонентът на помощ при непрякото дялово участие е разликата между възнаграждението, което Bike Systems е щяло да плати за участието на пазара, и възнаграждението, което е било платено в действителност. Вземайки под внимание, че Bike Systems е било в затруднение към момента на предоставяне на непрякото дялово участие, както и че свързаният с него риск е висок, компонентът на помощ би могъл дори да достигне пълния размер на непрякото дялово участие, тъй като никой инвеститор в условията на пазарна икономика не би бил в състояние да го предостави (24).
(140)
Комисията е на мнение, че подобно непряко дялово участие не представлява заем, но въпреки това е сравнимо с високорисков заем, тъй като в случай на несъстоятелност то е подчинено на всички останали искове, включително и на подчинените заеми.
(141)
Както е обяснено в съображение 92, Комисията е на мнение, че състоянието на Bike Systems, едва излязло от процедура по несъстоятелност, е трябвало да се разглежда като нестабилно. Бъдещето му развитие е било несигурно, тъй като дейността му е била само частично преструктурирана. Ето защо, както е посочено в съображение 92, дружеството е трябвало да се разглежда като предприятие в затруднение. Нещо повече, не е било предоставено никакво допълнително обезпечение за непрякото дялово участие, което е увеличило риска от неизпълнение. Следователно Комисията е на мнение, че гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. Не само липсва допълнително обезпечение, но в случай на несъстоятелност участието е подчинено и на всички други заеми, което допълнително увеличава риска от неизпълнение. Комисията счита, че това трябва да бъде разглеждано като рисков фактор, в допълнение към липсата на допълнително обезпечение: ниската обезпеченост увеличава риска от неудовлетворяване на иска на кредитора чрез пряко използване на обезпечението, ако заемополучателят изпадне в несъстоятелност; но ниският ранг на иска означава, че в случай на несъстоятелност ще е възможно кредиторът да бъде удовлетворен едва след останалите кредитори и следователно, най-вероятно, не би получил нищо.
(142)
Комисията счита, че тъй като към момента на предприемане на мярката Bike Systems е в затруднение, то трябва да бъде класифицирано като попадащо в категорията „лоши кредити“. За дружествата в тази категория с ниско допълнително обезпечение съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. предвижда маржът, който би изключил наличието на държавна помощ, да достига до 1 000 базисни пункта. Отчитайки липсата на допълнително обезпечение и ниския ранг на непрякото дялово участие, Комисията счита, че премия от 1 000 базисни пункта е оправдана.
(143)
В този смисъл компонентът на помощ при непряко дялово участие представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и изплатеното по участието възнаграждение.
(144)
Също така Комисията счита, че при изчисляването на компонента на помощ променливото възнаграждение от 3,5 % може да бъде отчитано само частично, тъй като то е зависело от печалбите. Състоянието на дружеството е било нестабилно и перспективите за печалба са били неясни. Комисията счита, че трябва да се вземе под внимание само половината от променливото възнаграждение, или 1,75 %. Ето защо за целите на изчисляването на компонента на помощ възнаграждението, което трябва да се взема под внимание, следва да е фиксираното възнаграждение от 8,75 % плюс половината от променливото възнаграждение от 3,5 %, което общо прави възнаграждение от 10,5 %. Следователно компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и възнаграждение от 10,5 %.
(145)
Гаранциите по мерки 2 и 3 са позволили на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH да се възползват от по-добри финансови условия за заеми в сравнение с тези, които обичайно се предлагат на финансовите пазари. Комисията счита, че компонентът на помощ при тези гаранции съгласно мерки 2 и 3 представлява разликата между лихвения процент, който Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH е трябвало да платят за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем действително е бил предоставен. Тази разлика би трябвало да съответства на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би изискал за тези гаранции. Тъй като Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били в затруднение към момента на предоставяне на гаранциите и заемите, компонентът на помощ би могъл да достигне дори до пълния размер на гаранцията, тъй като вероятно без гаранцията някой кредитор не би отпуснал заема (25).
(146)
Освен това Комисията счита, че заемът и гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH са свързани с допълнителен риск, тъй като предоставеното допълнително обезпечение е крайно недостатъчно. Гаранцията по заема за Sachsen Zweirad GmbH е обезпечена само с пряко изпълнима гаранция („selbstschuldnerische Bürgschaft“), предоставена от дружествата от групата. Икономическата стойност на такива гаранции е много ниска. Следователно Комисията е на мнение, че гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.
(147)
Обезпечението, предоставено за заема и гаранцията за Biria GmbH, има по-висока икономическа стойност от това за гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH. Въпреки това обезпечението е по-ниско от обичайно изискваното. Гаранцията за Biria GmbH е обезпечена от първа по ред ипотека върху имот на Bike Systems на стойност 15 млн. EUR. Тази ипотека обаче е подчинена на друг заем от 2 млн. EUR. Следователно тази първа по ред ипотека покрива само малко над 50 % от общия размер на заема. Въпреки това нищо не показва каква би била подходящата ликвидационна стойност на ипотеката. Имало е допълнително обезпечение под формата на ипотеки, отказ от искове, прехвърляне на собственост върху материали във владение на дружествата от групата и пряко изпълнима гаранция, предоставена от собственика на Biria GmbH: това допълнително обезпечение е било с ниска икономическа стойност. Комисията счита, че независимо от предложеното допълнително обезпечение гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.
(148)
Както е обяснено по-горе, към момента на предоставяне на гаранциите Biria GmbH и Sachsen Zweirad GmbH са били в затруднение, поради което е трябвало да бъдат класифицирани като попадащи в категорията „лоши кредити“. За предприятия в тази категория с ниско допълнително обезпечение съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. предвижда премията, която би изключила наличието на държавна помощ, да достига до 1 000 базисни пункта. Вземайки под внимание това ниско допълнително обезпечение, Комисията счита, че в случая със Sachsen Zweirad GmbH една премия от 800 базисни пункта е оправдана. Biria GmbH е предоставило малко по-добро допълнително обезпечение. В случая премия от 700 базисни пункта е подходяща. И в двата случая премията е по-ниска от тази за непрякото дялово участие, което се дължи на ниския ранг на участието.
(149)
Компонентът на помощ в гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH (мярка 2) представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 800 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
(150)
Аналогично компонентът на помощ при гаранцията за Biria GmbH (мярка 3) представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 700 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
6.6. Освобождавания в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС
(151)
В член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС се предвиждат освобождавания от общата забрана за държавна помощ, наложена в параграф 1.
(152)
Освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС, не са приложими в настоящия случай: помощта не е помощ със социален характер, предоставена на отделни потребители, нито е помощ за преодоляване на щети, причинени от природни бедствия или извънредни събития, нито е помощ, предоставена за икономиката на отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделянето на Германия.
(153)
Освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, букви б) и г), също не са приложими. Те се отнасят до помощ за подпомагане изпълнението на важен проект от общ европейски интерес и за насърчаване на културата и опазване на наследството.
(154)
Запазват се освобождаванията, предвидени в членове 107, параграф 3, буква а) и член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, и в насоките на Общността, основани на тези разпоредби.
(155)
Първо, Комисията отбелязва, че Bike Systems се намира в район, имащ право на регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по този въпрос, но въпреки това Германия не предостави никаква информация, за да докаже, че мярката отговаря на изискванията за предоставяне на регионална помощ, определени в Насоките за национална регионална помощ (26).
(156)
В други насоки на Общността са определени допълнителни освобождавания. Тъй като помощта е предоставена през март 2001 г., се прилагат насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Комисията не разполага с никаква информация, от която да е видно, че помощта може да се счита за съвместима с ДФЕС въз основа на тези насоки. Според насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. помощ за преструктуриране се предоставя само при наличието на добър план за преструктуриране, избягване на неправомерното нарушаване на конкуренцията и ограничаване на помощта до минимално необходимото. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по този въпрос, но въпреки това Германия не предостави информация, която да докаже изпълнението на тези условия. Комисията достига до заключението, че изискванията на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. не са спазени.
(157)
Разглежданата мярка не попада в обхвата на други насоки или регламенти, приложими към помощи в области като научноизследователска и развойна дейност, околна среда, малки и средни предприятия, заетост и обучение, или рисков капитал. Тъй като с мярката не се преследва цел от общ интерес, тя се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с ДФЕС.
(158)
Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH се намират в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Въпреки това освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, буква а) и регионалния обхват на член 107, параграф 3, буква в) не са приложими, тъй като Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били в затруднение, а целта на мерките за помощ не е икономическото развитие на определен район.
(159)
Комисията счита, че в случая са приложими единствено насоките на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение. Тъй като помощта е предоставена през март 2003 г., приложими са насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
(160)
В тях предоставянето на помощи се поставя в зависимост от изпълнението на плана за преструктуриране, чиято продължителност трябва да е възможно най-кратка и който трябва да възстанови дългосрочната жизнеспособност на предприятието в рамките на един разумен срок и въз основа на разумни предположения за бъдещите условия за дейност. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по тази въпрос, но въпреки това Германия не предостави никаква информация, която да покаже, че гаранциите са били предоставени въз основа на добър план за преструктуриране, който би възстановил рентабилността на групата.
(161)
В допълнение трябва да бъдат предприети мерки за смекчаване, доколкото е възможно, на неблагоприятните последици от помощта за конкурентите. Това обикновено означава ограничаване на присъствието на предприятието на пазара или пазарите след края на периода на преструктуриране. Комисията не разполага с никаква информация относно съответния пазар и дела на Biria group на него. Също така тя няма никаква информация за евентуални компенсаторни мерки, ограничаващи присъствието на предприятието на пазара. Точно обратното, изглежда Biria group се е разширило през 2001 г. чрез поглъщането на Checker Pig и Bike Systems.
(162)
В съответствие с насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. размерът на помощта следва да бъде строго ограничен до необходимия минимум за осъществяване на преструктурирането в контекста на наличните финансови ресурси на дружеството и неговите акционери. В допълнение получателите на помощта трябва да имат значително участие в разходите по преструктурирането със собствени ресурси или от външно финансиране при пазарни условия. Тъй като предоставянето на помощта не се е основавало на план за преструктуриране, Комисията не разполага с информация за приноса на получателя или за ограничаване на помощта до необходимия минимум.
(163)
В съответствие с насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. помощта за преструктуриране следва да се предоставя само веднъж. Ако съответното предприятие вече е получавало помощ за преструктуриране и ако са изминали по-малко от десет години от приключване на периода на преструктуриране, Комисията по правило ще позволи допълнителна помощ за преструктуриране само при извънредни и непредвидени обстоятелства.
(164)
През април 1996 г. и през март 1998 г. Sachsen Zweirad GmbH е получило помощ за преструктуриране въз основа на одобрена схема за помощ под формата на публично дялово участие в размер, възлизащ общо на 1 278 200 EUR. Тъй като са изминали по-малко от 10 години след приключване на периода на преструктуриране на Sachsen Zweirad GmbH и понеже Комисията не е запозната с наличието на евентуални извънредни и непредвидени обстоятелства, двете гаранции не отговарят на условието за еднократност („one time, last time“).
(165)
Комисията достига до заключението, че изискванията на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. не са спазени.
(166)
Освен това Комисията е на мнение, че мерки 2 и 3 не попадат в обхвата на други насоки или регламенти на Общността, приложими към помощи в области като научноизследователска и развойна дейност, околна среда, малки и средни предприятия, заетост и обучение, или рисков капитал. Тъй като с мярката не се преследва цел от общ интерес, тя се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с ДФЕС.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(167)
Комисията достига до заключението, че участието на gbb в размер на 1 070 732 EUR в Bike Systems, гаранцията от 80 %, предоставена за заем на стойност 5,6 млн. EUR за Sachsen Zweirad GmbH, и гаранцията от 80 %, предоставена за заем на стойност 24 875 000 EUR за Biria GmbH (по-късно Biria AG) представляват държавна помощ и не отговарят на критериите за съвместимост с вътрешния пазар.
(168)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 Комисията има основно задължение да постанови възстановяването на тази несъвместима помощ от страна на бенефициера,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Германия на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (понастоящем MB System), Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien), е несъвместима с вътрешния пазар. Помощта се състои от следните мерки:
а)
мярка 1: непряко дялово участие (stille Einlage) в размер на 2 070 732 EUR, предоставено на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (понастоящем MB System); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и възнаграждението, дължимо по участието (фиксираното възнаграждение плюс 50 % от променливото възнаграждение);
б)
мярка 2: гаранция от 4 480 000 EUR, предоставена на Sachsen Zweirad GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 800 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията);
в)
мярка 3: гаранция от 19 900 000 EUR, предоставена на Biria GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 700 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
Член 2
1. Германия възстановява от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Възстановяването се извършва без забавяне и в съответствие с процедурите на националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението.
3. Сумите, които подлежат на възстановяване, включват лихви от датата, на която помощта е предоставена на получателя, до датата на действителното им възстановяване.
4. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (27).
5. Германия анулира всички останали изплащания на помощта, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Германия осигурява изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомено за него.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомлението за настоящото решение Германия изпраща следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите или планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Германия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Германия предоставя незабавно информация за вече предприетите или планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 14 de Dezembro de 2010
relativa ao auxílio estatal C 38/05 (ex NN 52/04) concedido pela República Federal da Alemanha ao grupo Biria
[notificada com o número C(2010) 8289]
(Apenas faz fé o texto em língua alemã)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2011/471/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo (1),
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentar as suas observações nos termos dos referidos artigos (2) e tendo em conta as referidas observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
1.1. Procedimentos na Comissão
(1)
Em 23 de Janeiro e em 20 de Agosto de 2002, a Comissão recebeu uma denúncia relativamente a auxílios estatais sob a forma de uma garantia estatal concedidos ao grupo Biria.
(2)
Após uma troca de correspondência entre a Comissão e a Alemanha, esta informou a Comissão por carta de 24 de Janeiro de 2003, registada em 28 de Janeiro de 2003, que a concessão prevista da garantia estatal, que tinha sido condicionada à aprovação da Comissão, tinha sido retirada. O autor da denúncia foi informado deste facto por carta de 17 de Fevereiro de 2003.
(3)
Por carta de 1 de Julho de 2003, registada em 9 de Julho de 2003, e por carta de 8 de Agosto de 2003, registada em 5 de Setembro de 2003, o autor da denúncia transmitiu informações complementares sobre uma outra garantia estatal a favor do grupo Biria, bem como sobre a tomada de participações pelo sector público em empresas do grupo.
(4)
A Comissão solicitou informações complementares por carta de 9 de Setembro de 2003, à qual a Alemanha respondeu por carta de 14 de Outubro de 2003, registada em 16 de Outubro de 2003. A Comissão solicitou informações adicionais em 9 de Dezembro de 2003, tendo a Alemanha respondido por carta de 19 de Março de 2004, registada no mesmo dia.
(5)
Em 18 de Outubro de 2004, a Comissão dirigiu à Alemanha uma injunção para fornecer informações, uma vez que tinha dúvidas de que os auxílios concedidos ao grupo Biria respeitassem os regimes com base nos quais os auxílios teriam alegadamente sido concedidos. Em resposta a esta injunção, a Alemanha apresentou informações complementares por carta de 31 de Janeiro de 2005, registada no mesmo dia.
(6)
Em 20 de Outubro de 2005, a Comissão deu início ao procedimento formal de investigação relativo a três alegados auxílios estatais. Na mesma decisão, considerou que diversos outros auxílios alegadamente concedidos de forma ilegal não constituíam um auxílio ou tinham sido concedidos com base e em conformidade com regimes de auxílios aprovados. A decisão pertinente da Comissão foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia (3). A Comissão convidou todas as partes interessadas a apresentar as suas observações sobre as eventuais medidas de auxílio. Foram recebidos comentários de uma terceira parte interessada, que desejava manter o anonimato, por carta de 27 de Janeiro de 2006, registada a 30 de Janeiro de 2006, da Prophete GmbH & Co. KG, da Rheda-Wiedenbrück e da Pantherwerke AG, Löhne, por carta de 6 de Fevereiro, registada no mesmo dia, bem como da Vaterland-Werke GmbH & Co. KG, Neuenrade, por carta de 6 de Fevereiro de 2006, registada no mesmo dia, e por carta de 27 de Fevereiro de 2006, registada no mesmo dia.
(7)
Estas observações foram transmitidas à Alemanha por cartas de 6 de Fevereiro de 2006 e de 2 de Março de 2006. A Alemanha respondeu por carta de 5 de Abril de 2006, registada a 7 de Abril de 2006, e por carta de 12 de Maio de 2006, registada no mesmo dia.
(8)
A Alemanha enviou as suas observações em relação ao início do procedimento formal de investigação por carta de 23 de Janeiro de 2006, registada no mesmo dia.
(9)
A Comissão solicitou informações complementares por carta de 6 de Fevereiro de 2006, à qual a Alemanha respondeu por carta de 5 de Abril de 2006, registada em 7 de Abril de 2006. A Comissão enviou um novo pedido de informações em 19 de Julho de 2006, ao qual a Alemanha respondeu por carta de 25 de Setembro de 2006, registada em 26 de Setembro de 2006.
(10)
Em 24 de Janeiro de 2007, a Comissão adoptou uma decisão (4) nos termos do artigo 7.o, n.o 5, e do artigo 14.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (5).
1.2. Processo no Tribunal de Justiça
(11)
Em 5 de Abril de 2007, o Land da Saxónia (Freistaat Sachsen) interpôs recurso contra a decisão da Comissão no que respeita às medidas 2 e 3 (Processo T-102/07). Em 16 de Abril de 2007, foi interposto um segundo recurso por MB Immobilien Verwaltungs GmbH e por MB System GmbH & Co. KG, sucessores legais dos beneficiários do auxílio, a quem a decisão se dirigia (T-120/07). Este segundo recurso incidia nas três medidas que constituíam o objecto da decisão. Em 24 de Março de 2006, estes dois processos foram apensos por despacho do Presidente.
(12)
Por acórdão de 3 de Março de 2010, o Tribunal anulou a Decisão da Comissão de 24 de Janeiro de 2007.
(13)
Os recursos (que se sobrepunham em grande medida) assentavam, no essencial, nos seguintes fundamentos. Em primeiro lugar, os autores defendem que a Comissão concluiu erradamente que as medidas 2 e 3 não estavam abrangidas pelo regime alemão autorizado de auxílios estatais. Em segundo lugar, a Comissão estaria errada na sua apreciação dos factos no que respeita à classificação dos beneficiários com empresa em dificuldades. Em terceiro lugar, os autores estimam que a decisão da Comissão não continha os fundamentos correctos no que respeita ao montante das ajudas estatais.
(14)
O Tribunal confirmou a decisão da Comissão no que respeita à conclusão de que as medidas 2 e 3 não estavam abrangidas pelo regime alemão autorizado de auxílios estatais. Confirmou igualmente a classificação, por parte da Comissão, dos beneficiários como «empresa em dificuldade» ao abrigo da definição constante das Orientações comunitárias dos auxílios estatais de emergência e à reestruturação concedidos a empresas em dificuldade de 1999 (6) (a seguir designadas «orientações sobre auxílios de emergência de 1999»). Anulou a decisão unicamente em razão da insuficiente fundamentação quanto aos prémios de risco que invocou para determinar os elementos do auxílio estatal. Em particular, o Tribunal declarou que, para o cálculo da componente de auxílio estatal de um empréstimo concedido a uma empresa em dificuldade, não bastava uma simples referência à comunicação da Comissão sobre o método de fixação das taxas de referência e de actualização de 1997 (7) (a seguir designada «comunicação sobre as taxas de referência de 1997») para justificar a utilização dos diferentes prémios de risco.
(15)
A presente decisão, visa, por conseguinte, dar execução ao acórdão do Tribunal, nos termos do artigo 266.o, primeiro parágrafo, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, explicando mais em pormenor o método seguido pela Comissão para calcular o elemento de auxílio estatal da medida em questão. A presente decisão não muda em nada a apreciação da Comissão consignada na decisão de 24 de Janeiro de 2007, em especial no que respeita aos aspectos já examinados pelo Tribunal.
1.3. Procedimentos na sequência do acórdão do Tribunal de Justiça
(16)
Na sequência do acórdão do Tribunal, os beneficiários apresentaram novas observações, por carta de 7 de Junho de 2010, registada no mesmo dia. Estas observações foram transmitidas à Alemanha em 16 de Junho de 2010. A resposta da Alemanha às observações dos beneficiários foi enviada em 12 de Julho de 2010 à Comissão, e registada no mesmo dia.
(17)
Em 19 de Agosto de 2010, a Comissão enviou à Alemanha um pedido de informações, tendo a Alemanha respondido por carta de 14 de Setembro de 2010, registada no mesmo dia.
II. DESCRIÇÃO
2.1. O beneficiário
(18)
Até 7 de Novembro de 2005, o grupo Biria desenvolvia actividades de fabrico e comercialização de bicicletas. A sociedade-mãe do grupo, que à época tinha a designação de Biria AG, tinha a sua sede em Neukirch, Saxónia, uma região assistida nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE (8).
(19)
Em 2003, o grupo alcançou um volume de negócios de 93,2 milhões de EUR (2002: 83,8 milhões de EUR) e registou lucros no valor de 3,7 milhões de EUR (2002: perdas de 5,8 milhões de EUR). Nesse ano, o grupo empregava 415 trabalhadores (2002: 490 trabalhadores), sendo assim classificado na categoria de grande empresa.
(20)
A sociedade-mãe foi criada em 2003 mediante uma fusão da (anterior) Biria AG com uma das suas filiais, a Sachsen Zweirad GmbH. Simultaneamente, a firma da empresa foi alterada, passando de Sachsen Zweirad GmbH para Biria GmbH. Em Abril de 2005, a Biria GmbH passou a chamar-se Biria AG. Em 2003 a Biria GmbH alcançou um volume de negócios anual de 55,7 milhões de EUR e registou lucros no valor de 3,6 milhões de EUR. O Senhor Mehdi Biria é o único proprietário da Biria AG. A sociedade-mãe passa a ser designada no presente texto por «Biria».
(21)
Para além da sociedade-mãe, as empresas mais importantes do grupo são a Bike Systems GmbH & Co Thüringer Zweiradwerk KG («Bike Systems»), que pertence à Biria através da sua filial Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH («BSBG»), e a Checker Pig GmbH.
(22)
A Bike Systems tem a sua sede em Nordhausen, na Turíngia, uma região assistida nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do Tratado TFUE. Em 2003, a Bike Systems realizou um volume de negócios de 6,1 milhões de EUR e registou perdas num montante de 0,6 milhões de EUR. Empregava 157 trabalhadores. A Bike Systems fabricava exclusivamente bicicletas para a sociedade-mãe BSBG (mediante um contrato de subcontratação «Lohnherstellungsvertrag»). A BSBG é responsável pela comercialização das bicicletas.
(23)
A Checker Pig GmbH tem a sua sede em Dresden, Saxónia, uma região assistida nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE. Em 2003, a Checker Pig GmbH realizou um volume de negócios de 6,9 milhões de EUR e registou perdas num montante de 0,4 milhões de EUR. Empregava 43 trabalhadores.
(24)
Em 7 de Novembro de 2005, a Biria AG vendeu a maioria dos seus activos a duas empresas do grupo Lone Star, um fundo de capitais não abertos à subscrição pública. Os bens imobiliários continuam a pertencer à Biria AG, que os arrenda ao grupo Lone Star. O preço de venda dos activos foi de 11,5 milhões de EUR. Um perito externo estimou o preço de mercado desses activos em 10,7 milhões de EUR.
(25)
Segundo as informações prestadas pela Alemanha, a venda foi realizada mediante um concurso aberto, transparente e incondicional, publicado na internet e em diversos meios da imprensa escrita. Foram previstas diversas opções para a participação de um novo investidor, designadamente a aquisição de activos (asset deal), a aquisição todos os activos «em bloco» ou a compra de participações. Finalmente, a Lone Star adquiriu os activos no âmbito de uma aquisição de activos (asset deal).
(26)
Segundo a Alemanha, os esforços no sentido de vender a empresa foram encetados antes da decisão da Comissão de dar início ao procedimento formal de investigação, que data de 20 de Outubro de 2005. O primeiro prazo para a apresentação de propostas terminava em 4 de Outubro de 2005.
(27)
Actualmente, o sucessor legal da nova Biria AG é a MB Immobilien Verwaltungs GmbH (a seguir «MB Immobilien»). O sucessor legal da sociedade Bike Systems é a MB System GmbH und Co. KG (a seguir «MB System»). A MB Immobilien encontra-se desde Julho de 2008 em liquidação.
(28)
No âmbito da presente decisão, à excepção da sociedade-mãe Biria, são utilizadas as designações que as empresas tinham na altura da concessão da garantia.
2.2. As medidas financeiras
(29)
Medida 1: em Março de 2001, a empresa gbb Beteiligungs AG (a seguir «gbb») tomou uma participação passiva na Bike Systems por um montante de 2 070 732 EUR, válida até ao fim de 2010. Esta empresa era na altura uma filial a 100 % de DtA-Beteiligungs-Holding AG, que era, por sua vez, uma filial a 100 % do banco Deutsche Ausgleichsbank, um banco federal de desenvolvimento, que havia sido instituído, por lei, como organismo de direito público.
(30)
A empresa gbb Beteiligungs AG já existia no tempo da República Democrática Alemã como banco do Estado para o sector agrícola. Com o Tratado de Unificação, passou a ser, em 1990, o Berliner Genossenschaftsbank, um organismo de direito público sob controlo do Ministério das Finanças federal. Em 1991, a sua designação foi mudada para gbb Beteiligungsholding e, em 1997, foi transformada numa sociedade anónima. Deste modo, deixou de ser propriedade do governo federal para passar a ser uma filial do Deutsche Ausgleichsbank. Desde a sua fundação, a «gbb» esteve sempre sob forte influência da administração pública. Enquanto foi um organismo de direito público, a «gbb» esteve sob o controlo directo do ministério competente e no seu conselho fiscal tinham assento representantes da administração. Após a sua transformação em sociedade anónima e a sua integração no Deutsche Ausgleichsbank, ficou sob a supervisão que as autoridades exerciam sobre o Deutsche Ausgleichsbank (ver considerandos seguintes).
(31)
Enquanto organismo de direito público, o Deutsche Ausgleichsbank estava sob a supervisão directa do Ministério do Interior federal. De resto, o seu conselho fiscal era composto por uma maioria de representantes dos ministérios federais e estaduais e membros do Bundestag.
(32)
Nos termos do artigo 4.o, n.o 1, da lei relativa ao Deutsche Ausgleichsbank, a actividade do banco limita-se ao financiamento de medidas destinadas a promover as pequenas e médias empresas e as profissões liberais, a protecção do ambiente, a política social e a reintegração das pessoas deslocadas da 2.a Guerra Mundial.
(33)
O disposto no artigo 4, n.o 4, da lei relativa ao Deutsche Ausgleichsbank permite ao banco tomar participações noutras empresas se o conselho fiscal e o ministério da tutela o autorizarem.
(34)
A participação na empresa Bike Systems foi inscrita nos relatórios anuais de 2001 e 2002 do Deutschen Ausgleichsbank, porquanto a participação correspondente à participação passiva se elevava a 20 % e por isso excedia o limiar a partir do qual se torna obrigatória a inscrição no relatório. Em 2001, a «gbb» detinha participações de um mínimo de 20 % num total de 18 empresas.
(35)
Em 2003, nos termos de uma lei federal, o banco Deutsche Ausgleichsbank funde-se com o Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW).
(36)
Tanto o Deutsche Ausgleichsbank como o KfW são organismos de desenvolvimento, ou seja, bancos cuja actividade se limita a financiar medidas de política regional, económica e social. No âmbito do processo de ajudas estatais E10/2000 (9), a Alemanha aceitou medidas apropriadas que limitam a actividade dos organismos de desenvolvimento a certos domínios não comerciais, entre os quais a administração de programas de apoio às pequenas e médias empresas.
(37)
Segundo a Alemanha, esta tomada de participação da «gbb» na Bike Systems realizou-se em condições de mercado, não constituindo por isso um auxílio estatal.
(38)
Medida 2: em 20 de Março de 2003, o Land da Saxónia concedeu uma garantia de 80 % à Sachsen Zweirad GmbH para um crédito de exploração no montante de 5,6 milhões de EUR, cujo prazo inicial decorria até finais de 2008. A garantia foi devolvida em Janeiro de 2004 e substituída por uma garantia a favor da Biria GmbH (ver medida 3). A garantia foi concedida ao abrigo do regime de garantia do Land da Saxónia, um regime de auxílio aprovado pela Comissão (10).
(39)
Medida 3: em 9 de Dezembro de 2003, o Land da Saxónia concedeu uma garantia de 80 % à Biria GmbH (posteriormente Biria AG) para um crédito de exploração no montante de 24 875 000 EUR para o financiamento das necessidades decorrentes do aumento previsto do volume de negócios e da reestruturação do plano de financiamento do grupo. O crédito, concedido por um prazo que termina a 31 de Dezembro de 2011, inclui uma parcela de oito milhões de EUR para reembolsar empréstimos de fundo de maneio, 7,45 milhões de EUR para um adiantamento numa conta-corrente e 9,425 milhões de EUR para necessidades de financiamento sazonais. A garantia foi concedida ao abrigo do regime de garantias do Land da Saxónia, um regime de auxílio aprovado pela Comissão, e na condição de a garantia concedida à Sachsen Zweirad GmbH (medida 2) ser devolvida. Por conseguinte, esta garantia entrou em vigor em 5 de Janeiro de 2004, após a garantia concedida à Sachsen Zweirad ter sido devolvida.
III. RAZÕES QUE PRESIDIRAM AO LANÇAMENTO DO PROCEDIMENTO FORMAL
(40)
Foi dado início ao procedimento formal de investigação, uma vez que a Comissão tinha dúvidas quanto ao facto de a participação passiva ter sido concedida em condições de mercado, tal como alegado pela Alemanha. Na opinião da Comissão, a Bike Systems acabava de sair de um processo de insolvência graças à adopção de um plano de recuperação, o que significa que o futuro da empresa era incerto. Assim, nessa altura, a empresa devia ter sido considerada como uma empresa em dificuldade. A Comissão duvidava de que a remuneração fosse adequada ao grau de risco e que a tomada da participação passiva se tivesse sido realizado em condições de mercado. No que concerne a eventuais derrogações previstas no artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE, a Comissão não estava de posse de qualquer informação que a habilitasse a julgar se as orientações sobre auxílios de emergência de 1999 tinham sido cumpridas.
(41)
Um outro motivo que levou ao início do procedimento formal de investigação foi a conclusão preliminar da Comissão de que as condições do regime de auxílio aprovado, com base nas quais tinham sido alegadamente concedidas as garantias à Sachsen Zweirad GmbH e à Biria GmbH, não tinham sido preenchidas e que as garantias não eram assim abrangidas por esse regime de auxílios. Na opinião da Comissão, a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria GmbH eram empresas em dificuldade no momento da concessão das garantias. Por outro lado, como as empresas Sachsen Zweirad GmbH e Biria GmbH são grandes empresas, as garantias teriam de ter sido notificadas individualmente à Comissão no âmbito deste regime de auxílio. No que diz respeito a eventuais derrogações previstas no artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE, a Comissão tinha dúvidas quanto ao cumprimento das orientações sobre auxílios de emergência de 1999.
IV. OBSERVAÇÕES DAS PARTES INTERESSADAS
(42)
A Comissão recebeu observações de um interessado que deseja manter o anonimato; das empresas Prophete GmbH & Co. KG e Pantherwerke AG; e da Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Observações de um concorrente que deseja manter o anonimato
(43)
Nas observações que formulou a propósito do início do procedimento formal de investigação, um concorrente, que deseja manter o anonimato, referiu que, graças à garantia estatal de 24,5 milhões de EUR, a Biria AG pôde vender bicicletas a clientes do seu concorrente a um preço inferior aos custos de produção, apesar de este último ter as instalações de produção economicamente mais rentáveis da Alemanha.
(44)
Por outro lado, a Biria AG só conseguiu apresentar lucros em 2003 pelo facto de as instituições bancárias terem renunciado à cobrança de créditos no valor de 8,567 milhões de EUR. Nos anos seguintes, em 2004 e 2005, a Biria AG voltou a registar perdas.
(45)
O concorrente mencionou ainda que a Biria foi vendida à Lone Star no âmbito de um contrato de aquisição de activos. Segundo o concorrente, o Sachsen-LB e a Mittelständische Beteiligungsgesellschaft (uma sociedade de participação financeira) prescindiram provavelmente de grande parte dos seus créditos. A nova Biria GmbH, que pertence ao grupo Lone Star, retomou todos os activos da antiga Biria AG.
4.2. Prophete GmbH & Co. KG e Pantherwerke AG
(46)
Nas observações que formularam a propósito do início do procedimento formal de investigação, a Prophete GmbH & Co. KG e a Pantherwerke AG (a seguir designadas por «Prophete e Pantherwerke») declararam que a empresa Biria, devido aos auxílios estatais, podia vender bicicletas a preços insustentáveis em condições normais de mercado. Ambas as empresas são concorrentes da Biria, sendo assim directamente afectadas pelo auxílio.
(47)
O grupo Biria é o maior fabricante de bicicletas na Alemanha, com uma produção anual de cerca de 700 000 bicicletas. As empresas do grupo Biria estão presentes em dois segmentos do mercado de bicicletas, designadamente no segmento do comércio não especializado e no segmento dos estabelecimentos grossistas especializados.
(48)
O segmento do comércio não especializado abrange todas as vendas a retalho em grandes cadeias de venda e as vendas por catálogo. O preço das bicicletas neste segmento de mercado cifra-se entre 100 e 199 EUR. Segundo as estimativas da Prophete e da Pantherwerke, são vendidos neste mercado cerca de 1,5 milhões de bicicletas, tendo a Biria, com um volume de vendas de 650 000 bicicletas, uma quota de mercado de cerca de 50 % neste segmento.
(49)
O grupo Biria ocupa também uma posição dominante no sector do comércio grossista especializado, segundo a Prophete e a Pantherwerke. Este segmento do mercado tem um volume de vendas que se situa entre 150 000 e 200 000 bicicletas. No comércio especializado, os preços podem atingir os 400 EUR. Neste segmento, a Pantherwerke é concorrente directo da Biria.
(50)
A Prophete e a Pantherwerke referem que, desde há anos, os preços propostos pelo grupo Biria são invariavelmente inferiores aos dos outros produtores. Esta diferença não se pode explicar por factores económicos porque, embora o grupo Biria tenha um volume de compras mais elevado devido à sua posição dominante no mercado, este facto não se reflecte em condições mais vantajosas. A Prophete e a Pantherwerke consideram que, devido aos preços de venda mais baixos do grupo Biria, a empresa sofreu perdas significativas nos últimos anos.
(51)
No que diz respeito à participação passiva, a Prophete e a Pantherwerke têm dúvidas de que um investidor privado adquirisse essa participação, dada a situação económica da Bike Systems em Março de 2001.
(52)
A Prophete e a Pantherwerke consideram a concessão de ambas as garantias a favor da Sachsen Zweirad GmbH e da Biria em 2003 e 2004 incompatível com as regras da União Europeia relativas aos auxílios estatais. Estas sociedades consideram que as empresas beneficiárias se encontravam em dificuldade quando as garantias foram concedidas. A nova empresa Biria deve ser vista como o sucessor legal das duas empresas anteriores a partir das quais foi criada. O balanço de abertura da empresa recentemente criada não é significativo.
(53)
Segundo estas duas empresas, a concessão de ambas as garantias violou o princípio do «auxílio único», uma vez que a actividade económica das empresas do grupo Biria só poderia continuar se beneficiasse de apoios repetidos por parte do Estado.
(54)
Não foram tomadas medidas compensatórias para atenuar consequências desfavoráveis para os concorrentes, nem foi colocada qualquer restrição à presença do grupo Biria no mercado. Pelo contrário, o plano deste grupo consiste em expandir as suas actividades mediante uma política de preços agressiva. Na sua página internet, Biria anunciava a previsão de vendas de 850 000 bicicletas em 2005, o que significava um aumento das vendas em relação a 2004. A Prophete e a Pantherwerke mencionaram igualmente que, segundo um comunicado de imprensa, o proprietário de Biria AG tinha vendido a empresa à Lone Star, um fundo de capitais não abertos à subscrição pública.
4.3. Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
Nas observações que formulou a propósito do início do procedimento formal de investigação, a Vaterland-Werke GmbH & Co. KG (Vaterland-Werke) indicou que o grupo Biria, com uma produção anual de 700 000 a 800 000 bicicletas, é o maior fabricante de bicicletas na Alemanha. A única empresa comparável é a MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke com uma produção anual de 700 000 bicicletas; os outros fabricantes produzem apenas entre 250 000 e 400 000 bicicletas por ano.
(56)
A Vaterland-Werke e a Biria estão ambas representadas no segmento do comércio não especializado, que engloba igualmente as maiores cadeias de vendas ao público e as vendas por catálogo. A concorrência neste segmento é intensa, sendo a Biria conhecida como um concorrente agressivo com preços abaixo dos custos de produção. Este comportamento só é possível graças a fontes de financiamento externas, isto é, no caso da Biria graças a auxílios estatais. Esta situação ameaça a existência de todos os pequenos concorrentes que não recebem auxílios estatais. A Vaterland-Werke é particularmente afectada e as capacidades livres não podem ser preenchidas com outras encomendas. Dado que o mercado apresenta excesso de capacidades, qualquer aumento da capacidade de um produtor com o apoio de auxílios estatais é feito em detrimento dos outros concorrentes.
(57)
No que diz respeito à participação passiva, a Vaterland-Werke tem dúvidas de que um investidor privado adquirisse essa participação, dada a situação económica da Bike Systems em Março de 2001.
(58)
A Vaterland-Werke considera a concessão de ambas as garantias a favor da Sachsen Zweirad GmbH e da Biria em 2003 e 2004 incompatível com as regras da União Europeia relativas aos auxílios estatais. As empresas beneficiárias encontravam-se em dificuldade quando as garantias foram concedidas. A nova empresa Biria deve ser vista como o sucessor legal das duas empresas anteriores a partir das quais foi criada. O balanço de abertura da empresa recentemente criada não é significativo.
(59)
Segundo estas duas empresas, a concessão de ambas as garantias violou o princípio do «auxílio único», uma vez que a actividade económica das empresas do grupo Biria só poderia continuar se beneficiasse de apoios repetidos por parte do Estado.
(60)
Não foram tomadas medidas compensatórias para atenuar consequências desfavoráveis para os concorrentes, nem foi colocada qualquer restrição à presença do grupo Biria no mercado. Pelo contrário, o plano deste grupo consiste em expandir as suas actividades mediante uma política de preços agressiva. Na sua página principal, Biria anunciava a previsão de vendas de 850 000 bicicletas em 2005, o que significava um aumento das vendas em relação a 2004. A Vaterland-Werke mencionou igualmente que, segundo um comunicado de imprensa, o proprietário de Biria AG tinha vendido a empresa à Lone Star, um fundo de capitais não abertos à subscrição pública.
4.4. Os beneficiários
(61)
Nas suas observações de 7 de Junho de 2010, na sequência da anulação da decisão inicial pelo Tribunal, os beneficiários comunicaram novas informações.
(62)
Consideram, em particular, que a Comissão devia ter em conta, para apreciar a participação passiva de «gbb» na Bike Systems (medida 1), a existência de uma «carta de conforto» patrocínio emitida pela Biria GmbH. Esta empresa Biria GmbH é uma pessoa colectiva diferente da que resultou da fusão da antiga Biria AG e da Sachsen Zweirad GmbH evocada no considerando 20. A Biria GmbH, que emitiu uma carta de patrocínio a favor de Bike Systems, é a predecessora da antiga Biria AG.
V. OBSERVAÇÕES DA ALEMANHA
(63)
Nas suas observações sobre a abertura de um procedimento formal de investigação, a Alemanha declara que a participação passiva da «gbb» foi tomada em condições de mercado. A Alemanha concorda com a Comissão quanto ao facto de uma participação passiva estar associada a mais riscos do que um empréstimo convencional. Argumenta, porém, que as condições da participação passiva foram estabelecidas por forma a que as disposições da Comunicação da Comissão relativa ao método de fixação das taxas de referência e de actualização de 1997 fossem cumpridas. De acordo com essa comunicação, a taxa de referência é uma taxa mínima que pode ser aumentada em situações de risco especial. Neste caso, o prémio pode atingir 400 pontos de base ou mais.
(64)
Segundo os dados apresentados pela Alemanha, a remuneração da participação passiva atinge 12,25 % (8,75 % fixos e 3,5 % em função do lucro). A remuneração situa-se assim 600 pontos de base acima da taxa de juro de referência da Comissão de 6,33 %. A «gbb» teve em conta que a empresa atravessava um período de reestruturação e que, devido à nova orientação que lhe foi imprimida e à falta de garantias, o risco da participação passiva era mais elevado. Este risco acrescido reflecte-se no prémio adicional de 200 pontos de base.
(65)
Além disso, a decisão relativa à participação passiva foi tomada com base numa previsão que apontava para um aumento do volume de negócios da empresa de 0,89 milhões de EUR em 2001 para 3,38 milhões de EUR em 2003. A Alemanha concluiu que a remuneração acordada de 12,5 % da participação passiva reflectia correctamente os riscos associados, tendo argumentado que era irrelevante o facto de uma parte da remuneração ser variável, uma vez que isso era normal em operações deste tipo e correspondia ao comportamento de um investidor numa economia de mercado.
(66)
Em relação à garantia a favor da Sachsen Zweirad GmbH, a Alemanha referiu que no momento da concessão da garantia, a empresa não era considerada como estando em dificuldade e que não apresentava nenhuma das características típicas de uma empresa em dificuldade na acepção das orientações sobre auxílios de emergência de 1999. Em 2003 (até à fusão com a Biria em Outubro), a empresa tinha, designadamente, um capital próprio positivo de 404 milhões de EUR e lucros de 2,1 milhões de EUR. A situação económica da empresa tinha melhorado em 2003 em comparação com 2001/2002, graças aos esforços de consolidação lançados no final de 2002 e a uma posição no mercado mais vantajosa.
(67)
A Alemanha salientou que, embora a situação de liquidez da empresa fosse difícil, não era «grave», não havendo o perigo de os bancos privados não prolongarem as suas linhas de crédito. Por outro lado, os pagamentos de juros elevados não levariam a problemas de liquidez, como afirma a Comissão.
(68)
No que diz respeito à garantia à Biria GmbH (posteriormente Biria AG), a Alemanha indicou que a mesma foi concedida com base no novo plano do grupo Biria, que previa a racionalização da sua organização e a concentração das aquisições, das responsabilidades pela produção e das vendas na Biria GmbH. Para além das necessidades financeiras para aumentar o volume de negócios, o plano incluía igualmente uma reorganização do financiamento do grupo.
(69)
Na opinião da Alemanha, a Biria GmbH (posteriormente Biria AG) não se encontrava em dificuldade quando a garantia lhe foi concedida. Neste contexto, há que distinguir entre a Biria AG anterior e a nova. A nova empresa só poderia ser considerada como estando em dificuldade se tivesse herdado as dificuldades da empresa anterior (e desde que esta última tivesse estado numa tal situação). No entanto, não é esse o caso da nova Biria AG. A nova Biria AG resultou de uma fusão da anterior Biria AG com a Sachsen Zweirad GmbH. A Sachsen Zweirad GmbH, que não se encontrava em dificuldade, dominou economicamente a operação de concentração. Por esse motivo, não se pode automaticamente deduzir que a nova Biria AG se encontrava em dificuldade. Mesmo que a anterior Biria AG estivesse numa situação difícil, a fusão com a Sachsen Zweirad GmbH teria tido o efeito de a nova Biria AG não se encontrar automaticamente em dificuldade.
(70)
A Alemanha explicou também que a retirada de um dos bancos privados do financiamento da empresa se devia a uma reorientação estratégica do banco no seguimento de uma fusão. Muito embora os outros dois bancos tenham posto termo ao seu compromisso ao mesmo tempo que este banco privado, tal facto não deve ser visto como um sinal de falta de confiança, uma vez que um dos bancos continuou a financiar dois projectos distintos.
(71)
A Alemanha referiu que a fusão da Sachsen Zweirad GmbH com a Biria AG não tinha como objectivo contornar as regras relativas aos auxílios estatais e a classificação da empresa como uma empresa em dificuldade, sendo antes a consequência de um novo plano para o grupo.
(72)
Respondendo às observações do concorrente que quis manter o anonimato, a Alemanha indicou que os dados da estrutura de custos do concorrente e os da Biria não são comparáveis. O volume de negócios do concorrente aumentou, enquanto que as vendas do grupo Biria diminuíram. O EBITDA (Earnings Before Interest Taxes and Depreciation of Assets - resultado antes de juros, impostos e amortizações) do concorrente diminuiu, enquanto que o do grupo Biria se manteve constante. Este facto demonstra que a Biria não vendeu a preços abaixo do custo e que o concorrente praticou uma política de preços mais agressiva do que o grupo Biria.
(73)
A Alemanha argumentou que as desvantagens económicas alegadamente sofridas pelo concorrente devido ao comportamento do grupo Biria não são corroboradas por factos nem são apresentadas de forma coerente. Por outro lado, num mercado concorrencial, é normal que uma empresa pratique preços mais baixos do que um concorrente.
(74)
No que respeita à alienação dos activos do grupo Biria ao grupo Lone Star, mencionada pelo concorrente, a Alemanha forneceu dados específicos sobre a venda, assim como sobre o reembolso dos créditos privados e públicos.
(75)
Em resposta às observações das empresas Prophete e Pantherwerke e da Vaterland-Werke, a Alemanha indicou que o mercado das bicicletas está dividido em três segmentos, e não dois como reivindicado por estas empresas. Os três segmentos são o comércio especializado, as vendas por catálogo e os estabelecimentos comerciais de livre serviço. O grupo Biria tem uma posição forte no segmento das vendas por catálogo, que se deve mais a uma estratégia de entregas just in time do que a uma política agressiva de preços. No segmento do livre serviço, o fornecedor que lidera o sector é a MIFA AG, sendo a quota da Biria inferior a 10 %.
(76)
A Alemanha rejeitou a afirmação da Vaterland-Werke de que o grupo Biria planeou expandir as suas actividades através de uma política de preços agressiva e fez referência a dados já apresentados no âmbito do procedimento de investigação. Explicou que o grupo Biria AG fabricou 670 000 bicicletas em 2003 e que a produção tinha diminuído desde então.
VI. APRECIAÇÃO DO AUXÍLIO ESTATAL
(77)
O artigo 107.o, n.o 1, do TFUE prevê que são incompatíveis com o mercado comum, na medida em que afectem as trocas comerciais entre Estados-Membros, «os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções». De acordo com a jurisprudência do tribunal da União Europeia, as trocas comerciais são afectadas se a empresa beneficiária desenvolver uma actividade económica que implique trocas comerciais entre os Estados-Membros.
(78)
A fim de apreciar a existência de um auxílio estatal, a Comissão procura em primeiro lugar identificar a empresa em questão. Depois examina, para cada medida, se as condições do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE foram cumpridas. Por último, calcula o elemento de auxílio e avalia se a medida é compatível com o mercado interno.
6.1. A empresa beneficiária
(79)
Os auxílios foram concedidos à Sachsen Zweirad GmbH e à Biria bem como à Bike Systems, uma filial da Biria. Em 7 de Novembro de 2005, a Biria vendeu a maioria dos seus activos a duas empresas do grupo Lone Star, um fundo de capitais não abertos à subscrição pública. A Comissão nota que, segundo as informações apresentadas, os activos foram vendidos no seguimento de um concurso aberto, transparente e incondicional. Segundo a Alemanha, o preço de venda dos activos foi avaliado por um perito em 10,7 milhões de EUR. O preço pago pelo grupo Lone Star, 11,5 milhões de EUR, foi superior ao preço da avaliação.
(80)
Com base nas informações à sua disposição, a Comissão chega por conseguinte à conclusão de que não há provas que indiquem que o grupo Lone Star tenha obtido alguma vantagem em consequência do auxílio ou que o grupo seria por este facto um beneficiário directo ou indirecto do auxílio estatal concedido à Biria e à Bike Systems.
6.2. Medida 1: participação passiva presumivelmente tomada em condições de mercado
(81)
A participação passiva (medida 1) foi concedida pela «gbb». Segundo a Alemanha, esta participação foi concedida no âmbito do programa da própria «gbb» («Eigenprogramm»), o que significa que não proveio de verbas estatais. Tal como já foi exposto na decisão de abertura de um procedimento formal de investigação, a Comissão constata que, na altura da aquisição da participação, a «gbb» era uma filial detida a 100 % pelo Deutsche Ausgleichsbank, que, por sua vez, pertencia a 100 % à República Federal da Alemanha. A «gbb» é, por conseguinte, uma empresa de direito público. Segundo a jurisprudência assente do Tribunal, os recursos das empresas de direito público constituem recursos públicos (11).
(82)
Do ponto de vista da Comissão, esta medida é, por conseguinte, necessariamente imputável ao Estado. Sobre este ponto, o Tribunal deliberou do seguinte modo no processo C-482/99 (Stardust Marine), pontos 53 a 56:
«53.
A este respeito, não pode exigir-se que seja demonstrado, com base em instruções precisas, que as autoridades públicas incitaram concretamente a empresa pública a adoptar as medidas de auxílio em causa. Por um lado, atendendo ao facto de que as relações entre o Estado e as empresas públicas são, por natureza, estreitas, existe o risco real de que os auxílios de Estado sejam concedidos por intermédio dessas empresas, de forma pouco transparente e em violação do regime de auxílios de Estado previsto pelo Tratado.
54.
Por outro lado, regra geral, precisamente em virtude das relações privilegiadas entre o Estado e uma empresa pública, será muito difícil para terceiros demonstrar que, num caso concreto, foram efectivamente adoptadas medidas de auxílio por uma daquelas empresas, na sequência de instruções dadas pelas autoridades públicas.
55.
Por estes motivos, deve aceitar-se que a imputabilidade ao Estado de uma medida de auxílio adoptada por uma empresa pública pode ser deduzida de um conjunto de indícios resultante das circunstâncias do caso concreto e do contexto no qual essa medida ocorreu. A este respeito, o Tribunal de Justiça já em diversas ocasiões tomou em consideração o facto de que o organismo em questão não podia tomar a decisão contestada sem ter em conta as exigências dos poderes públicos (v., nomeadamente, acórdão Van der Kooy e o./Comissão, já referido, n.o 37) ou que, além dos elementos de natureza orgânica que as ligavam ao Estado, as empresas públicas, por intermédio das quais tinham sido concedidos os auxílios, deviam ter em conta as orientações emanadas do Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (acórdãos já referidos de 21 de Março de 1991, Itália/Comissão, C-303/88, n.os 11 e 12, e Itália/Comissão, C-305/89, n.os 13 e 14).
56.
Outros indícios podem, eventualmente, ser pertinentes para se concluir pela imputabilidade ao Estado de uma medida de auxílio adoptada por uma empresa pública, tais como, nomeadamente, a sua integração nas estruturas da Administração Pública, a natureza das suas actividades e o exercício destas no mercado em condições normais de concorrência com operadores privados, o estatuto jurídico da empresa, regulado pelo direito público ou pelo direito comum das sociedades, a intensidade da tutela exercida pelas autoridades públicas sobre a gestão da empresa ou qualquer outro indício, no caso concreto, de uma implicação ou da improbabilidade da não implicação das autoridades públicas na adopção de uma medida, atendendo igualmente ao alcance desta, ao seu conteúdo e às condições de que se reveste.».
(83)
No caso presente, a Comissão encontrou indícios que permitem concluir que a decisão da «gbb» deve ser imputada ao Estado.
(84)
Assim, a «gbb» foi incumbida pelo Governo Federal da missão de atribuir subvenções e era, por exemplo, responsável pelo Fundo de Consolidação e Crescimento da Alemanha Oriental, cujo objectivo consistia em disponibilizar capital social às médias empresas dessa região, com vista a reforçar a sua base de fundos próprios.
(85)
Em segundo lugar, a Comissão verifica que o historial da «gbb» é marcado por uma forte implicação do Estado nas suas decisões. Enquanto foi um organismo de direito público, a «gbb» esteve sob o controlo directo do ministério competente, tendo assento no seu conselho fiscal uma maioria de representantes da administração. Desde que se tornou numa sociedade anónima, a sua sociedade-mãe, o Deutsche Ausgleichsbank, está sob controlo do ministério competente, tendo assento no seu conselho fiscal uma maioria de representantes da administração.
(86)
A Comissão verifica, em terceiro lugar, que a sociedade-mãe, o Deutsche Ausgleichsbank, no momento da decisão sobre a participação era um organismo de direito público, que se encontrava sob o controlo do Ministério do Interior federal e cujo conselho fiscal era constituído por uma maioria de representantes dos ministérios federais e regionais e de deputados do Bundestag. O Deutsche Ausgleichsbank não está autorizado a tomar participações noutras empresas sem o acordo prévio do ministério da tutela e do conselho fiscal. Por isso, o Estado controlava as decisões empresariais da «gbb», por intermédio da sociedade-mãe, mesmo depois da mudança de organismo de direito público para sociedade anónima.
(87)
Em quarto lugar, a Comissão constata que a Alemanha aceitou, em 2002, medidas apropriadas relativas aos bancos de desenvolvimento (12). Estas medidas são igualmente aplicáveis ao Deutsche Ausgleichsbank. Em conformidade com as medidas aplicadas, as actividades do Deutsche Ausgleichsbank devem limitar-se ao financiamento de medidas de política estrutural, económica e social e das despesas públicas dos seus detentores de direito público no âmbito das respectivas funções de serviço público. Por consequência, a Comissão estima que o Deutsche Ausgleichsbank faz parte da administração pública, pelo que todas as suas acções são imputáveis ao Estado.
(88)
Em quinto lugar, a Comissão constata que a participação passiva parece integrar-se nos objectivos de financiamento das pequenas e médias empresas (13).
(89)
Por esse motivo, a Comissão considera que estas medidas devem ser imputadas ao Estado.
(90)
Na opinião da Alemanha, a participação passiva da «gbb» na Bike Systems (medida 1) ocorreu em condições de mercado. Uma participação passiva é comparável em termos de risco a um empréstimo subordinado, pelo que deve ser tratada como um empréstimo de alto risco. No caso de falência ou liquidação, a participação passiva só é reembolsada depois de satisfeitas todas as outras dívidas. O risco associado à participação passiva excede assim o risco de um crédito convencional ao investimento, que é normalmente fixado nas condições exigidas pelo banco. Na altura da aquisição, o nível médio das taxas de juro em vigor no mercado para os empréstimos a médio e longo prazo dotados das garantias habituais era de 6,33 %. A remuneração a pagar por uma tal participação deveria assim exceder significativamente essa taxa de juro.
(91)
Para a participação, foi acordada uma taxa fixa de 8,75 %, assim como uma remuneração variável em função do lucro de 3,5 % (14). A remuneração acordada excede assim a taxa de juro de referência.
(92)
Importa no entanto sublinhar que esta conclusão pressupõe que a Bike Systems conseguisse restabelecer a sua rentabilidade. Contudo, a Bike Systems tinha acabado de sair de um processo de insolvência através da adopção de um plano de recuperação. As suas perspectivas para o futuro eram incertas, uma vez que a reestruturação operacional levada a cabo tinha tido apenas um âmbito parcial. De acordo com o relatório anual de 2001, a empresa ainda registou prejuízos nesse ano. O capital próprio ainda era negativo, embora, graças a reservas ocultas, não tenha provocado uma situação de insolvência. Assim, a Bike Systems devia ser considerada na altura uma empresa em dificuldade.
(93)
No que respeita à carta de conforto (ver considerando 62), a Comissão constata desde logo que esta informação não estava disponível na altura da primeira decisão. O texto da carta de conforto só foi fornecido no decorrer do processo no tribunal.
(94)
Segundo a carta de conforto de 6 de Março de 2001, a Biria GmbH toma conhecimento da participação passiva e obriga-se, por todo período de validade, a gerir e financiar a Bike Systems de molde a cumprir as obrigações que decorrem da participação passiva.
(95)
Sobre este ponto, a Comissão formula as seguintes observações:
(96)
No que respeita à estabilidade financeira da sociedade-mãe, a Alemanha declarou que, em 2001, Biria GmbH não tinha realizado um volume de negócios significativo porque agia unicamente como distribuidor para as outras empresas do grupo (15). No que toca à capacidade financeira (16), a empresa gerou em 1999 um lucro depois de impostos moderado de um montante de 205 000 DM e uma perda líquida de 473 000 DM em 2000.
(97)
Em razão das perdas sofridas pela empresa, a dotação em fundos próprios no ano de 1999 foi negativa. Foi positiva em 2000, ainda que tal não seja imputável ao desempenho da empresa, mas a uma transferência dos lucros da filial Sachsen Zweirad (17). A Comissão verifica que a carta de conforto não foi emitida por uma empresa do mesmo grupo que se encontrava numa situação financeira sólida, mas pela sociedade-mãe, em situação menos favorável.
(98)
Por estas razões, a Comissão conclui que a Biria GmbH - independentemente de poder ser formalmente considerada como empresa em dificuldade na acepção das orientações sobre auxílios de emergência de 1999 - estaria em condições de honrar as eventuais obrigações decorrentes da carta de conforto relativa à participação passiva, num montante superior a dois milhões de EUR. Tal como já foi referido, importa constatar que o rendimento contabilístico no ano de 2000 (antes da emissão da carta de conforto) se deveu unicamente à transferência de lucros da filial e não ao desempenho económico da empresa e que sem essa transferência de lucros a sua dotação em fundos próprios teria sido negativa (incluindo o capital subscrito e outras formas de capital como as reservas ou a liquidez do balanço). Por conseguinte, podemos interrogar-nos sobre a capacidade da Biria GmbH de impedir a eventual insolvência da Bike Systems. Consequentemente, a Comissão considera que a carta de conforto fornecida não comporta qualquer valor económico real para poder compensar as dificuldades de Bike Systems, não constituindo por isso uma garantia sólida que permitisse reduzir a remuneração que um investidor que opere numa economia de mercado teria exigido pela participação passiva.
(99)
A Comissão conclui portanto que a remuneração não era adequada ao risco e que a tomada de participação passiva não se realizou em condições de mercado. A participação concedeu assim à Bike Systems uma vantagem que a empresa não teria obtido no mercado.
(100)
Tanto a Bike Systems como a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria GmbH fabricam bicicletas. Dado que se trata de um produto que é comercializado além-fronteiras, estas medidas ameaçam falsear a concorrência e afectar as trocas comerciais entre Estados-Membros.
6.3. Medidas 2 e 3: auxílio presumivelmente coberto por auxílios estatais aprovados
(101)
A garantia a favor da Sachsen Zweirad GmbH para um crédito de exploração no valor de 5,6 milhões de EUR (medida 2) e a garantia a favor da Biria para um crédito de exploração no valor de 24,875 milhões de EUR (medida 3) foram concedidas com base no regime de garantias do Land da Saxónia (18). Este regime de auxílios aprovado autoriza garantias para empréstimos superiores a cinco milhões de DM (2,6 milhões de EUR) a empresas sólidas, com vista ao financiamento de novos investimentos e, em casos especiais, ao financiamento adicional de investimentos já realizados e ao reforço do fundo de maneio. Em casos excepcionais, o regime permite igualmente o financiamento de programas de consolidação e de reestruturação. Contudo, a constituição de garantias para a reestruturação de uma grande empresa deve ser notificada à Comissão caso a caso.
(102)
Segundo a Alemanha, as condições do regime foram respeitadas e as garantias prestadas são conformes às suas regras. A Alemanha considera que a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria não se encontravam numa situação de dificuldades financeiras no momento em que as garantias foram concedidas. As garantias foram concedidas para garantir empréstimos para o reforço do capital de exploração, o que é admissível nos termos do regime de auxílios.
(103)
A Comissão não concorda que as garantias sejam compatíveis com o regime de auxílios ao abrigo do qual foram alegadamente concedidas. Tal como será explicado mais detalhadamente em seguida, a Comissão, contrariamente à Alemanha, é da opinião de que a Sachsen Zweirad GmbH, no momento da concessão da garantia em Março de 2003, era uma empresa em dificuldade, tal como o era a Biria GmbH no momento da concessão da garantia, em Dezembro de 2003. Em qualquer caso, a constituição de uma garantia para a reestruturação de uma empresa em dificuldade deve ser notificada à Comissão individualmente.
(104)
No entender da Alemanha, a Sachsen Zweirad GmbH não apresentava nenhuma das características típicas de uma empresa em dificuldade na acepção das orientações sobre auxílios de emergência de 1999. A Comissão recorda que os sinais típicos de uma empresa em dificuldade, que são mencionados no ponto 6 das orientações sobre auxílios de emergência de 1999, dão apenas uma indicação para determinar quando uma empresa pode considerar-se em dificuldade e não são critérios que devem ser cumulativamente respeitados. A Sachsen Zweirad GmbH apresentou, nas suas actividades ordinárias, um prejuízo de 1 274 000 EUR em 2001 e de 733 000 EUR em 2002. As perdas foram assumidas pela sociedade-mãe Biria, no quadro do acordo sobre distribuição de resultados. O volume de negócios diminuiu em 2002 em comparação com 2001.
(105)
De acordo com o relatório anual de 2002, a Sachsen Zweirad GmbH também enfrentou problemas de liquidez. No seu relatório anual, está expressamente indicado que a situação de liquidez da empresa era apertada, devido a despesas elevadas com o pré-financiamento das existências e o crescimento do grupo; a sua sobrevivência só poderia ser garantida se os bancos estivessem dispostos a manter ou a reestruturar as linhas de crédito existentes.
(106)
A Alemanha considera que nunca houve perigo de os bancos não prorrogarem as suas linhas de crédito. Contudo, isto não invalida o facto de a situação de liquidez da empresa ser apertada. Segundo o relatório anual, a maioria dos créditos tinha uma duração residual inferior a cinco anos, o que não era o ideal para o financiamento das actividades económicas e aumentava os riscos enfrentados pela empresa. O reduzido prazo dos créditos levou a pagamentos de juros elevados (embora ligeiramente mais baixos em 2002 do que em 2001), o que sobrecarregou ainda mais a liquidez da empresa.
(107)
Consequentemente, a Comissão conclui que a Sachsen Zweirad GmbH deve ser vista como uma empresa em dificuldade na altura em que a garantia foi concedida, pelo que esta garantia devia ser encarada como sendo uma garantia à reestruturação. Uma vez que este tipo de garantia a grandes empresas tem de ser notificada individualmente à Comissão, as condições do regime de auxílio aprovado, com base no qual a garantia foi alegadamente concedida, não foram cumpridas, não sendo a garantia abrangida por este regime de auxílio.
(108)
A Biria foi criada em 1 de Outubro de 2003 mediante a fusão da Biria AG (anterior) com a filial Sachsen Zweirad GmbH.
(109)
Na opinião da Alemanha, a Biria deve ser claramente diferenciada da Biria AG (anterior) e da Sachsen Zweirad GmbH, uma vez que, em consequência da fusão, foi criada uma nova empresa. A avaliação da situação de dificuldade da empresa no momento da concessão da garantia, em 9 de Dezembro de 2004, deve basear-se no balanço de abertura da nova empresa resultante da fusão. Esse balanço demonstra que a Biria GmbH não pode ser considerada uma empresa em dificuldade.
(110)
A Comissão não concorda com esta argumentação. A nova Biria GmbH resultante da fusão não pode ser vista separadamente da anterior Biria AG e da Sachsen Zweirad GmbH, uma vez que resultou precisamente da fusão destas duas empresas. Caso contrário, seria muito fácil contornar a classificação como empresa em dificuldade mediante a fusão de entidades económicas ou a criação de novas empresas. A anterior Biria AG registou perdas e enfrentou problemas de liquidez em 2002, tal como a Sachsen Zweirad GmbH. A Biria GmbH assumiu todas as dívidas e obrigações da Biria AG (anterior) e da Sachsen Zweirad GmbH. Além disso, a Biria GmbH possui os mesmos activos e exerce as mesmas actividades que a Biria AG (anterior) e a Sachsen Zweirad GmbH. A Comissão é da opinião que a Biria GmbH herdou as dificuldades da Biria AG (anterior) e da Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
Segundo a Alemanha, a Sachsen Zweirad GmbH dominou economicamente a operação de concentração. Ora, não se encontrando a Sachsen Zweirad GmbH em dificuldade, não se pode assumir automaticamente que a nova Biria GmbH se encontrava em dificuldade. Contrariamente às alegações da Alemanha, a Comissão considera que a Sachsen Zweirad GmbH estava em situação de dificuldade. Assim, a nova Biria GmbH «herdou» as dificuldades da Sachsen Zweirad GmbH.
(112)
De acordo com o seu relatório anual para 2003, o grupo Biria prosseguiu a sua reestruturação e reorganização, encetada em 2002, que incluiu um novo financiamento do grupo. Com base na garantia prestada pelo Land da Saxónia para cobertura do empréstimo de 24,875 milhões de EUR, o grupo Biria elaborou um novo plano para financiar as suas actividades a médio prazo, o qual incluiu um ajustamento significativo das taxas de juro e, consequentemente, uma redução do elevado peso dos encargos financeiros.
(113)
Ao mesmo tempo, o consórcio de bancos reorganizou-se: três bancos declararam-se dispostos a renunciar ao reembolso de créditos no montante de 8 567 000 EUR - representando aparentemente mais de 50 % dos seus créditos -, em contrapartida do pagamento imediato dos restantes créditos. Por conseguinte, o empréstimo abrangido pela garantia de 80 % no âmbito da medida 3 é de oito milhões de EUR para empréstimos para reforço do capital de exploração, 7,45 milhões de EUR para um adiantamento numa conta-corrente e 9,425 milhões de EUR para necessidades de financiamento sazonais.
(114)
A Biria tinha na altura da concessão da garantia sérios problemas de liquidez, sendo por isso uma empresa em dificuldade. Esta avaliação é corroborada pelo facto de três bancos se terem retirado do financiamento das actividades da Biria, estando mesmo dispostos a renunciar a uma grande parte dos seus créditos em contrapartida do pagamento imediato da parte restante. Este facto demonstra que os bancos tinham sérias dúvidas quanto à capacidade da Biria para honrar as suas dívidas e quanto à sua viabilidade.
(115)
A Alemanha argumentou que os bancos se retiraram do financiamento apenas por uma questão de reorientação da sua estratégia de funcionamento. A Comissão refere que os bancos concordaram em renunciar a cerca de 50 % dos créditos e que, mesmo que se tenham retirado por questões de reorientação da sua estratégia de funcionamento, tal constitui um sinal de que consideravam altamente improvável o reembolso completo dos seus empréstimos.
(116)
Consequentemente, a Comissão conclui que Biria deve ser vista como uma empresa em dificuldade na altura em que a garantia foi concedida, pelo que esta garantia deve ser encarada como sendo uma garantia à reestruturação. Uma vez que este tipo de garantia a grandes empresas tem de ser notificada individualmente à Comissão e que, no momento da decisão administrativa, a Biria era uma grande empresa, as condições do regime de auxílio aprovado, com base no qual a garantia foi alegadamente concedida, não foram cumpridas e a garantia não estava abrangida por este regime de auxílio.
(117)
As garantias indicadas nas medidas 2 e 3 foram concedidas pelo Land da Saxónia, sendo assim provenientes de recursos estatais e imputáveis ao Estado.
(118)
Uma medida deve oferecer uma vantagem ao seu beneficiário. A Comissão é da opinião que as duas garantias em questão trouxeram à Sachsen Zweirad GmbH e à Biria GmbH uma vantagem indevida.
(119)
Pelas razões expostas nos pontos 2.2 e 3.2, alínea d) da Comunicação da Comissão relativa à aplicação dos artigos 87.o e 88.o do Tratado CE aos auxílios estatais sob forma de garantias (19) (a seguir «comunicação relativa às garantias»), um mutuário beneficia de uma vantagem se não tiver de pagar pela garantia o preço do mercado. Em certos casos, se o mutuário for uma empresa em dificuldade, não encontraria nenhuma instituição financeira preparada para lhe conceder um empréstimo sem garantia estatal.
(120)
No caso em análise, as garantias foram concedidas para que uma empresa em dificuldade pudesse obter um empréstimo, sem que o garante (o Estado) tivesse recebido a correspondente remuneração ao preço do mercado.
(121)
No ponto 3.2 da comunicação relativa às garantias, a Comissão estabelece quatro condições, que devem ser todas cumpridas, a fim de poder excluir a existência de um auxílio estatal sob a forma de uma garantia:
1.
O mutuário não se confronta com dificuldades financeiras;
2.
A extensão da garantia pode ser devidamente avaliada na altura da sua concessão;
3.
A garantia cobre no máximo 80 % do saldo em dívida;
4.
É pago um preço de mercado pela garantia.
(122)
Depois de aplicar estes critérios ao caso em análise, a Comissão constata, desde logo, que a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria eram empresas em dificuldade no momento da concessão das garantias.
(123)
Não foi pago qualquer prémio pelas garantias e foram concedidas a uma empresa em dificuldade. O simples facto de não ter sido pago o preço de mercado mostra que esta medida proporcionou uma vantagem à Sachsen Zweirad GmbH e à Biria. No comércio bancário, não se consegue obter garantias sem o pagamento de um prémio fixado ao preço do mercado. Isto aplica-se ainda mais no caso de garantias concedidas a empresas em dificuldade, que poderão até não estar em condições de reembolsar o empréstimo.
(124)
De acordo com a lógica da comunicação relativa às garantias, há que concluir que as garantias consubstanciam um auxílio estatal.
(125)
A Comissão conclui que as garantias favoreceram a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria GmbH (actual Biria AG), dado que nenhuma das empresas teria obtido estas garantias no mercado nas mesmas condições.
(126)
Pelas mesmas razões já apresentadas no considerando 100, as medidas 2 e 3 são susceptíveis de distorcer a concorrência e afectar as trocas comerciais.
6.4. Conclusão sobre a existência de auxílio estatal
(127)
A Comissão conclui que a participação passiva e as duas garantias constituem um auxílio estatal na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE e que nenhuma das duas garantias foi apresentada em conformidade com um regime de auxílios aprovado. As medidas 1, 2 e 3 constituem assim um novo auxílio estatal e devem ser avaliadas em conformidade.
6.5. Cálculo do elemento de auxílio estatal
(128)
Nos termos do ponto 4.1 da comunicação relativa as garantias, importa considerar que uma garantia particular ou um regime de garantia incluem auxílios estatais sempre que não estejam em conformidade com o princípio do investidor numa economia de mercado. Por conseguinte, é necessário quantificar o elemento de auxílio estatal, a fim de determinar se o auxílio pode ser considerado compatível com o mercado interno ao abrigo de uma isenção específica em matéria de auxílios estatais. A Comissão deve, pois, em primeiro lugar, calcular o elemento de auxílio estatal antes de verificar a compatibilidade da medida.
(129)
Na sua comunicação relativa às garantias, a Comissão estabeleceu critérios gerais para o cálculo do elemento de auxílio estatal.
(130)
Na opinião da Comissão, o elemento de auxílio estatal numa garantia estatal pode corresponder ao montante total do empréstimo que ela cobre, se o beneficiário não estiver em medida de recorrer ele próprio ao mercado financeiro (ver pontos 2.2 e 4.1 alínea a) da comunicação relativa às garantias).
(131)
As regras para o cálculo do elemento de auxílio estatal são enunciadas no ponto 4.1 (Aspectos gerais), no ponto 4.2 (Elementos de auxílio nas garantias particulares) e no ponto 4.4 (Elementos de auxílio nos regimes de garantia) da comunicação. A Comissão faz a seguinte aplicação destas regras ao caso em análise.
(132)
De acordo com o ponto 4.2 da comunicação relativa às garantias, quando não houver um prémio de mercado, a comparação deve ser feita entre o custo global do financiamento de um empréstimo no mercado com ou sem garantia (ou seja, a taxa de juro que esta empresa deveria pagar por um empréstimo semelhante sem garantia em comparação com a taxa de juro acrescida do prémio de garantia do Estado).
(133)
Em muitos casos, não está disponível uma tal taxa de juro de mercado. Por essa razão, na sua Comunicação relativa ao método de fixação das taxas de referência e de actualização, a Comissão desenvolveu um método que, pelas razões expostas no ponto 4.2 da comunicação relativa às garantias, pode ser utilizado para substituir a taxa de mercado.
(134)
Nos termos da comunicação sobre as taxas de referência de 1997, a Comissão define as taxas de referência que devem reflectir o nível médio das taxas de juro em vigor no mercado para os empréstimos a médio e longo prazo acompanhados das garantias normais. Nesta mesma comunicação, indica-se ainda que esta taxa de referência é uma taxa mínima que pode ser aumentada em situações de particular risco (por exemplo, empresas em dificuldade, ausência das garantias normalmente exigidas pelos bancos, etc.). Nestes casos, o prémio pode atingir 400 pontos de base ou mais. A comunicação sobre as taxas de referência de 1997 não precisa se os prémios de risco podem ser cumulados para ter em conta diferentes riscos. Não é excluída a cumulação, mas a Comissão deve justificar na sua decisão o método utilizado para a cumulação dos diferentes prémios de risco, baseando-se, para esse efeito, numa análise dos métodos em vigor nos mercados financeiros (20).
(135)
Em 2004, a empresa de auditoria Deloitte&Touche Wirtschaftsprüfungsgesellschaft GmbH realizou um estudo (a seguir designado «estudo») para a Direcção-Geral da Concorrência da Comissão Europeia. Nesse estudo (21), com base em investigações de natureza empírica, foram identificados diferentes prémios de risco observáveis no mercado para empresas que representam diferentes categorias de risco e para transacções acompanhadas de diferentes garantias. O estudo mostra claramente que a combinação das diferentes dimensões de risco (solvabilidade do mutuário, garantias) se repercute na taxa de base por meio de diferentes majorações.
(136)
Com base neste estudo, a Comissão definiu ainda mais em pormenor a sua abordagem ao cálculo do elemento de auxílio estatal na sua comunicação sobre a revisão do método de fixação das taxas de referência e de actualização (22) (a seguir designada «comunicação sobre as taxas de referência de 2008»). Esta comunicação reflecte a abordagem adoptada pelo estudo, a saber, aplicar diferentes majorações à taxa de base, em função da solvabilidade da empresa e das garantias fornecidas.
(137)
A Comissão considera, além disso, que a determinação do elemento de auxílio estatal nas medidas a analisar está ligada ao conceito de auxílio estatal. Segundo a jurisprudência do Tribunal de Justiça, não restam dúvidas de que a questão de saber se um auxílio constitui um auxílio estatal na acepção do Tratado deve ser respondida com base em factores objectivos, que devem ser apreciados na altura em que a Comissão toma a sua decisão (23).
(138)
A Comissão considera, por conseguinte, que a comunicação sobre as taxas de referência de 2008 constitui a base adequada para o cálculo do elemento de auxílio estatal; é por isso que procederá, nos pontos seguintes, à avaliação do elemento de auxílio estatal das medidas em causa com base nesta comunicação.
(139)
Na opinião da Comissão, o elemento de auxílio da participação passiva deve ser calculado como a diferença entre a remuneração que a Bike Systems teria de ter pago pela participação passiva no mercado livre e a remuneração efectivamente paga. Uma vez que a Bike Systems se encontrava em dificuldade quando a participação passiva foi concedida, e como o risco associado era elevado, o elemento de auxílio poderia atingir 100 % da participação passiva, já que nenhum investidor, numa economia de mercado, estaria interessado nessa participação (24).
(140)
No parecer da Comissão, uma participação passiva não é um empréstimo, mas pode ser comparada a um empréstimo de alto risco, uma vez que, em caso de insolvência, está numa posição hierarquicamente inferior a todos os outros empréstimos, incluindo os empréstimos subordinados.
(141)
Tal como referido no considerando 92, a situação da Bike Systems, que tinha saído de um processo de insolvência, deveria, do ponto de vista da Comissão, ser considerada pouco segura. As suas perspectivas para o futuro eram incertas, uma vez que a reestruturação operacional levada a cabo tinha tido apenas um âmbito parcial. Como referido no considerando 92, a empresa deve ser considerada uma empresa em dificuldade. Além disso, não foi dada nenhuma garantia para a participação passiva, o que aumentava o risco de incumprimento. Consequentemente, a Comissão considera que participação passiva é uma transacção com nível baixo de garantias na acepção da comunicação sobre as taxas de referência de 2008. Para além desta falta de garantias, a participação passiva tem igualmente uma posição subordinada face a todos os outros empréstimos em caso de insolvência, o que aumenta ainda mais o risco de incumprimento. No parecer da Comissão, esta última circunstância deve ser considerada como um factor de risco suplementar a acrescentar à ausência de garantias suficientes, porquanto um nível insuficiente de garantias aumenta o risco de, em caso de insolvência do mutuário, não ser possível satisfazer de imediato os direitos do credor directamente pelo accionamento da garantia, ao passo que a subordinação destes direitos significa que, em caso de insolvência, estes só serão satisfeitos após os dos demais credores, podendo nem sequer vir a ser reembolsado.
(142)
No parecer da Comissão, a Bike Systems, que já se encontrava em dificuldade na altura a concessão da medida, deve ser classificada na categoria de crédito «má». A comunicação sobre as taxas de referência de 2008 estipula que pode ser aplicada às empresas desta categoria, com nível baixo de garantias, uma majoração que pode ir até 1 000 pontos de base. Considera igualmente a Comissão que, em razão da ausência de garantias e da baixa posição da participação passiva na hierarquia dos créditos, se pode justificar a aplicação de uma majoração de 1 000 pontos de base.
(143)
O elemento de auxílio estatal da participação passiva corresponde assim à diferença entre a taxa de referência mais 1 000 pontos de base e a remuneração efectiva da participação passiva.
(144)
Segundo a Comissão, no cálculo do elemento de auxílio, a remuneração variável de 3,5 % só deve ser parcialmente tida em consideração, uma vez que depende dos lucros. A empresa encontrava-se numa situação difícil e as probabilidades de lucro eram incertas. Por conseguinte, a Comissão considera que se justifica a tomada em consideração de apenas metade da remuneração variável, ou seja, 1,75 %. Para o cálculo do elemento de auxílio, deveria ser considerada como remuneração efectiva a taxa fixa de 8,75 %, mais metade da remuneração variável de 3,5 %, ou seja, uma taxa total de 10,5 %. O elemento de auxílio corresponde assim à diferença entre a taxa de referência mais 1 000 pontos de base e a remuneração de 10,5 %.
(145)
As garantias no caso das medidas 2 e 3 permitiram à Sachsen Zweirad GmbH e à Biria GmbH obter condições financeiras mais favoráveis para os seus empréstimos que normalmente não seria possível obter nos mercados financeiros. O elemento de auxílio das garantias das medidas 2 e 3 corresponde à diferença entre a taxa de juro que a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria GmbH teriam pago por um empréstimo em condições de mercado, ou seja, sem garantia, e a taxa de juro à qual o empréstimo foi efectivamente concedido. Esta diferença deveria corresponder ao prémio que um garante a operar numa economia de mercado teria exigido para esta garantia. Uma vez que ambas as empresas se encontravam em dificuldade quando as garantias e os empréstimos correspondentes foram concedidos, o elemento de auxílio pode mesmo atingir 100 % da garantia, uma vez que nenhum mutuante teria concedido o empréstimo sem garantia (25).
(146)
Do ponto de vista da Comissão, o empréstimo e a garantia à Sachsen Zweirad GmbH envolveram um risco adicional devido ao facto de as garantias prestadas serem particularmente baixas. A garantia para o empréstimo à Sachsen Zweirad GmbH foi concedida com base somente numa garantia solidária das empresas do grupo. O valor económico deste tipo de garantias é muito baixo. Por isso, a Comissão considera que a garantia deve ser considerada uma transacção com nível de garantias «fraco» na acepção da comunicação sobre as taxas de referência de 2008.
(147)
No que se refere ao empréstimo e à garantia à Biria GmbH, as garantias prestadas tinham um valor económico mais elevado do que no caso da Sachsen Zweirad GmbH. Apesar disso, eram inferiores ao normalmente solicitado. A garantia à Biria GmbH é garantida por uma hipoteca de primeira ordem sobre os bens da Bike Systems no valor de 15 milhões de EUR. Porém, esta hipoteca é subordinada face a outro empréstimo de dois milhões de EUR. Por conseguinte, esta hipoteca de primeira ordem cobria somente um pouco mais de metade do montante total do empréstimo. Porém, não existe nenhuma indicação de qual seria o valor correcto de liquidação da hipoteca. As outras garantias (hipotecas, cessão de créditos, cessão de garantias sobre produtos na posse das empresas do grupo e uma garantia solidária por parte do proprietário da Biria GmbH) eram de baixo valor económico. Apesar das garantias fornecidas, a Comissão considera que a garantia deve ser considerada uma transacção com um nível de garantias «fraco» na acepção da comunicação sobre as taxas de referência de 2008.
(148)
Como exposto anteriormente, a Biria GmbH e a Sachsen Zweirad GmbH devem ser vistas como empresas em dificuldade na altura em que a garantia foi concedida, pelo que esta garantia deve ser classificada na categoria de crédito «má». Nos termos da comunicação sobre as taxas de referência de 2008, nesta categoria de notação, a majoração a aplicar para fins de exclusão da existência de um auxílio estatal pode ir até 1 000 pontos de base em caso de nível baixo de garantias. Segundo a Comissão, no caso da Sachsen Zweirad GmbH, em razão do nível fraco de garantias, justifica-se a aplicação de uma majoração de 800 pontos de base. A Biria GmbH oferecia um nível de garantias ligeiramente superior, pelo que se justifica uma majoração de 700 pontos de base. Para as duas empresas, a diferença de majoração da participação passiva explica-se pelo grau de subordinação inferior desta.
(149)
O elemento de auxílio da garantia para a Sachsen Zweirad GmbH (medida 2) corresponde à diferença entre a taxa de juro de referência acrescida de 800 pontos de base e o custo global do financiamento (taxa de juro do empréstimo e eventuais prémios a pagar pela garantia) do empréstimo garantido.
(150)
O elemento de auxílio da garantia para a Biria GmbH (medida 3) corresponde à diferença entre a taxa de juro de referência acrescida de 700 pontos de base e o custo global do financiamento (taxa de juro do empréstimo e eventuais prémios a pagar pela garantia) do empréstimo garantido.
6.6. Derrogações nos termos do artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE
(151)
O artigo 107.o, n.os 2 e 3, do TFUE prevê derrogações ao princípio da proibição de auxílios consagrada no n.o 1.
(152)
As derrogações previstas no artigo 107.o, n.o 2, do TFUE não se aplicam neste caso, uma vez que não se trata de auxílios de natureza social atribuídos a consumidores individuais; também não se destinam a remediar os danos causados por calamidades naturais ou por outros acontecimentos extraordinários, nem tão-pouco são atribuídos à economia de certas regiões afectadas pela divisão da República Federal da Alemanha.
(153)
As derrogações do artigo 107.o, n.o 3, alíneas b) e d) também não são aplicáveis. Com efeito, têm em vista o fomento da realização de um projecto importante de interesse europeu e a promoção da cultura e conservação do património.
(154)
Desta forma restam apenas as derrogações previstas no artigo 107.o, n.o 3, alíneas a) e c), do TFUE e as orientações comunitárias baseadas nestas disposições.
(155)
Em primeiro lugar, a Comissão refere que a Bike System está situada numa região assistida nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE. Apesar das dúvidas levantadas pela Comissão no início do procedimento formal de investigação, a Alemanha ainda não apresentou informações que demonstrem que foram preenchidas as condições para a concessão de auxílio regional, tal como indicadas nas orientações relativas aos auxílios estatais com finalidade regional (26).
(156)
São estabelecidas outras derrogações nas orientações comunitárias. Uma vez que o auxílio foi concedido em Março de 2001, as orientações sobre auxílios de emergência de 1999 são aplicáveis. A Comissão não dispõe de informações que demonstrem que o auxílio pode ser considerado compatível com o TFUE com base nestas orientações. No âmbito das orientações sobre auxílios de emergência de 1999, a concessão de um auxílio à reestruturação depende da existência de um plano de reestruturação viável, evitando ao máximo as distorções da concorrência e limitando ao mínimo o auxílio concedido. Apesar das dúvidas levantadas pela Comissão no início do procedimento formal de investigação, a Alemanha ainda não apresentou informações que demonstrem o preenchimento dessas condições. A Comissão chegou, assim, à conclusão de que as condições das orientações sobre auxílios de emergência de 1999 não estão preenchidas.
(157)
Por outro lado, não se aplica à presente medida nenhuma das outras orientações ou regulamentos comunitários que se aplicam aos auxílios em matéria de investigação e desenvolvimento, ambiente, pequenas e médias empresas, emprego e formação ou capital de risco. Uma vez que a medida não se destina a nenhum objectivo de interesse comum, constitui um auxílio ao funcionamento que é incompatível com o TFUE.
(158)
A Comissão constata que as empresas Sachsen Zweirad GmbH e Biria GmbH estão situadas numa região assistida nos termos do artigo 107.o, n.o 3, alínea a), do TFUE. Não obstante, as derrogações previstas nessa alínea e as disposições de carácter regional previstas no artigo 107.o, n.o 3, alínea c), do TFUE não são aplicáveis, dado que a Sachsen Zweirad GmbH e a Biria GmbH se encontravam em dificuldade e o objectivo das medidas de auxílio não era o desenvolvimento económico de uma determinada região.
(159)
A Comissão conclui que só as orientações comunitárias relativas aos auxílios estatais de emergência e à reestruturação concedidos a empresas em dificuldade são aplicáveis. Uma vez que o auxílio foi concedido em Março de 2003 e em Dezembro de 2003, são aplicáveis as orientações sobre auxílios de emergência de 1999.
(160)
A concessão de um auxílio depende da aplicação de um plano de reestruturação, cuja duração deve ser tão limitada quanto possível e deve permitir restabelecer num período razoável a viabilidade a longo prazo da empresa, com base em hipóteses realistas no que diz respeito às condições futuras de exploração. Apesar das dúvidas suscitadas pela Comissão ao iniciar o procedimento formal de investigação, a Alemanha não apresentou nenhuma informação que demonstrasse que as garantias assentavam num plano de reestruturação viável, destinado a restabelecer a viabilidade da empresa.
(161)
Por outro lado, devem ser tomadas medidas para atenuar, tanto quanto possível, as consequências desfavoráveis do auxílio para os concorrentes. Esta condição traduz-se, na maior parte das vezes, por uma limitação da presença que a empresa pode assumir no(s) seu(s) mercado(s) no final do período de reestruturação. A Comissão não recebeu nenhuma informação sobre o mercado em questão ou sobre a participação do grupo Biria no mesmo. Também não recebeu dados sobre eventuais medidas de compensação para limitar a presença da empresa no mercado. Pelo contrário, o grupo Biria parece ter-se expandido com a aquisição da Checker Pig e da Bike Systems em 2001.
(162)
Nos termos das orientações sobre auxílios de emergência de 1999, o montante do auxílio deve ser limitado ao mínimo estritamente necessário para permitir a reestruturação em função das disponibilidades financeiras da empresa e dos seus accionistas. Os beneficiários do auxílio devem contribuir de forma significativa para o plano de reestruturação através dos seus fundos próprios ou através de um financiamento externo obtido em condições de mercado. Uma vez que o auxílio não foi concedido com base num plano de reestruturação, a Comissão não dispõe de dados sobre a contribuição do beneficiário nem sobre o facto de esse montante ter sido limitado ao estritamente necessário.
(163)
De acordo com as orientações sobre auxílios de emergência de 1999, os auxílios à reestruturação só podem ser concedidos uma única vez. Se a empresa já tiver recebido um auxílio à reestruturação e a fase de reestruturação tiver sido concluída há menos de 10 anos, a Comissão não autorizará normalmente a concessão de um novo auxílio à reestruturação, salvo em circunstâncias excepcionais e imprevisíveis.
(164)
A Sachsen Zweirad GmbH recebeu em Abril de 1996 e em Março de 1998 um auxílio à reestruturação sob a forma de uma participação pública no montante de 1 278 200 EUR, no âmbito de um regime de auxílios aprovado. Uma vez que passaram menos de 10 anos desde que o plano de reestruturação da Sachsen Zweirad GmbH terminou e que a Comissão não tem conhecimento da existência de circunstâncias excepcionais e imprevisíveis, o princípio do auxílio único não foi respeitado no quadro da concessão das duas garantias.
(165)
Por conseguinte, a Comissão chegou à conclusão de que as condições das orientações sobre auxílios de emergência de 1999 não estão preenchidas.
(166)
Por outro lado, a Comissão considera que nenhuma das outras orientações ou regulamentos comunitários que se aplicam aos auxílios em matéria de investigação e desenvolvimento, ambiente, pequenas e médias empresas, emprego e formação ou capital de risco se aplica às medidas 2 e 3. Uma vez que as medidas não se destinam a nenhum objectivo de interesse comum, constituem um auxílio ao funcionamento que é incompatível com o TFUE.
VII. CONCLUSÕES
(167)
A Comissão conclui, consequentemente, que a participação da «gbb» na Bike Systems no montante de 1 070 732 EUR, a garantia de 80 % para um empréstimo à Sachsen Zweirad GmbH no montante de 5,6 milhões de EUR e a garantia de 80 % para um empréstimo à Biria GmbH (posteriormente Biria AG) no montante de 24 875 000 EUR constituem auxílios estatais e não preenchem as condições para serem consideradas compatíveis com o mercado interno.
(168)
Por força do artigo 14.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, a Comissão está obrigada a exigir a recuperação deste auxílio estatal não compatível com o mercado interno,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O auxílio estatal da Alemanha a favor da Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (actual MB System), Sachsen Zweirad GmbH e Biria GmbH (posteriormente Biria AG e actual MB Immobilien) é incompatível com o mercado interno. O auxílio inclui as seguintes medidas:
a)
Medida 1: uma participação passiva na empresa Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweirad KG (actual MS System) no montante de 2 070 732 EUR. O elemento de auxílio corresponde à diferença entre a taxa de juro de referência acrescida de 1 000 pontos de base e a taxa da remuneração (remuneração fixa mais 50 % da remuneração variável).
b)
Medida 2: uma garantia de 4 480 000 EUR a favor da Sachsen Zweirad GmbH (posteriormente Biria AG, actual MB Immobilien). O elemento de auxílio corresponde à diferença entre a taxa de juro de referência acrescida de 800 pontos de base e o custo financeiro global (taxa de juro do empréstimo e eventuais prémios a pagar pela garantia) do empréstimo garantido.
c)
Medida 3: uma garantia de 19 900 000 EUR a favor da Biria GmbH (posteriormente Biria AG, actual MB Immobilien). O elemento de auxílio corresponde à diferença entre a taxa de juro de referência acrescida de 700 pontos de base e o custo financeiro global (taxa de juro do empréstimo e eventuais prémios a pagar pela garantia) do empréstimo garantido.
Artigo 2.o
1. A Alemanha procederá à recuperação do auxílio referido no artigo 1.o junto do beneficiário.
2. A recuperação deve ter lugar de imediato e em conformidade com os procedimentos de direito nacional, desde que estes permitam uma execução imediata e efectiva da presente decisão.
3. Os montantes a recuperar vencem juros a contar da data em que foram colocados à disposição do beneficiário e até à data da respectiva recuperação efectiva.
4. Os juros serão calculados numa base composta, em conformidade com o disposto no capítulo V do Regulamento (CE) n.o 794/2004, da Comissão (27).
5. A Alemanha cancelará todos os pagamentos pendentes do auxílio referido no artigo 1.o, com efeitos a contar da data de adopção da presente decisão.
Artigo 3.o
1. A recuperação do auxílio referido no artigo 1.o será imediata e efectiva.
2. A Alemanha assegurará a aplicação da presente decisão no prazo de quatro meses a contar da data da sua notificação.
Artigo 4.o
1. No prazo de dois meses a contar da data de notificação da presente decisão, a Alemanha deve fornecer à Comissão as seguintes informações:
a)
O montante total (capital e juros) a recuperar junto do beneficiário;
b)
Uma descrição pormenorizada das medidas já adoptadas e previstas para dar cumprimento à presente decisão;
c)
Provas documentais de que a beneficiária foi intimada a reembolsar o auxílio.
2. A Alemanha manterá a Comissão informada sobre a evolução das medidas nacionais adoptadas para aplicar a presente decisão até que o auxílio referido no artigo 1.o tenha sido recuperado. A pedido da Comissão, a Alemanha transmitir-lhe-á sem demora todas as informações sobre as medidas já adoptadas ou previstas para dar cumprimento à presente decisão. A Alemanha fornecerá também informações pormenorizadas sobre os montantes do auxílio e dos juros já reembolsados pelo beneficiário.
Artigo 5.o
A República Federal da Alemanha é a destinatária da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 14 de Dezembro de 2010.