РЕШЕНИЕ 2010/96/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2010 година
за военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП),
като има предвид, че:
(1)
В Резолюция 1872 (2009) относно положението в Сомалия, приета на 26 май 2009 г., Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации (ССООН) изтъкна, че е важно отново да бъдат сформирани, обучени, въоръжени и запазени сомалийските сили за сигурност и настойчиво прикани държавите-членки и регионалните и международните организации да предоставят техническа помощ за обучението и въоръжаването на сомалийските сили за сигурност. В Резолюция 1897 (2009), приета на 30 ноември 2009 г., ССООН припомни предходните си резолюции и потвърди отново, че зачита суверенитета, териториалната цялост, политическата независимост и единството на Сомалия.
(2)
В заключенията си от 27 юли 2009 г. Съветът реши да задълбочи ангажимента на ЕС за насърчаване на мира и развитието в Сомалия. За тази цел Съветът проучи възможностите Съюзът да участва в международните действия, включително в областта на сигурността.
(3)
В заключенията си от 17 ноември 2009 г. Съветът заяви, че по-нататъшната подкрепа на Съюза за сектора за сигурност в Сомалия следва да се разглежда като част от цялостен подход на ЕС към положението в Сомалия, както и че тази подкрепа следва да е част от по-широка и съгласувана рамка, която включва тясно сътрудничество на ЕС с Африканския съюз, Организацията на обединените нации и други заинтересовани партньори, и по-специално Съединените американски щати. По отношение на Африканския съюз Съветът изтъкна също значението на ролята на мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM).
(4)
На 17 ноември 2009 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика за сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на силите за сигурност на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) и поиска да бъде продължена работата по планирането. Вследствие на това Комитетът по политика и сигурност определи планиращия орган.
(5)
В писма съответно от 18 ноември 2009 г. и 23 януари 2010 г. ПФП изрази признателността си за помощта на Съюза за координиране на обучението на сомалийските сили за сигурност и за усилията му за постигане на мир и стабилност в Сомалия и увери Съюза в готовността си да поеме своята отговорност по отношение на наемането, обучението и запазването на войници и също така подчерта намерението си да провежда политика на разширяване на сектора за сигурност в Сомалия.
(6)
С писмо от 30 ноември 2009 г. заместник специалният представител на Африканския съюз за Сомалия приветства от името на Комисията на Африканския съюз положителното решение на ЕС по отношение на обучението на над 2 000 представители на сомалийските сили за сигурност.
(7)
На 8 декември 2009 г. Съветът избра военностратегически вариант за потенциална военна мисия на ЕС.
(8)
В доклада си от 31 декември 2009 г. до ССООН генералният секретар на ООН споменава концепцията за управление на кризи във връзка с евентуална мисия по линия на Европейската политика на сигурност и отбрана в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност и подчертава, че когато бъде приключен етапът на планиране на ЕС за осигуряването на обучение, от инструкторите от ЕС ще се очаква да следват хармонизирани и одобрени учебни програми.
(9)
С писмо от 5 януари 2010 г. министърът на отбраната на Уганда приветства предвижданата мисия на Съюза в подкрепа на сектора за сигурност в Сомалия и покани ЕС да участва в провежданото в Уганда обучение на сомалийските сили за сигурност на ПФП за период от най-малко една година.
(10)
На 20 януари 2010 г. Съюзът предложи на ПФП подкрепа за обучението на сомалийските сили за сигурност.
(11)
В заключенията си от 25 януари 2010 г. Съветът постигна съгласие за сформиране на военна мисия на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност в Уганда, където вече се обучават сомалийски сили. Мисията би улеснила и съгласуването на действията на ЕС с AMISOM. Освен това Съветът постигна съгласие военната мисия на ЕС да стартира при следващия прием на лица, които ще бъдат обучавани, предвиден за пролетта на 2010 г., и да се провежда в тясно сътрудничество с партньорите, в т.ч. преходното федерално правителство, Уганда, Африканския съюз, Организацията на обединените нации и Съединените американски щати. Съветът отчете нуждата от провеждане на това обучение като част от по-мащабни международни действия, които наред с останалото да включват проучване за надеждност на обучаваните лица, наблюдение и напътстване на силите след завръщането им в Могадишу, както и финансиране и изплащане на заплатите на войниците.
(12)
КПС следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на ВП, политически контрол върху военната мисия на ЕС, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейски съюз (ДЕС).
(13)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения по отношение на участието на трети държави в мисии на ЕС и на статута на частите и личния състав на ЕС.
(14)
Оперативните разходи, произтичащи от настоящото решение, което има военни или отбранителни последици, следва да се поемат от държавите-членки съгласно член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1) (по-нататък „ATHENA“).
(15)
Член 28, параграф 1 от ДЕС изисква в решенията на Съвета да се определят средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума за общите разходи по военната мисия на ЕС за срок от 12 месеца представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в ATHENA.
(16)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на мисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. Съюзът провежда военна мисия за обучение, наричана по-нататък „EUTM Сомалия“, за да допринесе за укрепването на сомалийското преходно федерално правителство (ПФП) като функциониращо правителство на сомалийските граждани. По-специално целта на военната мисия на ЕС е да допринесе за всеобхватна и устойчива перспектива за развитието на сектора за сигурност в Сомалия, като помогне за укрепване на сомалийските сили за сигурност чрез предоставяне на конкретно военно обучение и подкрепа за обучението, предоставяно от Уганда, на 2 000 сомалийски войници, обучавани до равнище взвод включително, в т.ч. адекватно модулно и специализирано обучение за офицери и подофицери. Военната мисия на ЕС се провежда в тясно сътрудничество и координация с други участници от международната общност, по-специално Организацията на обединените нации, Мисията на Африканския съюз в Сомалия (AMISOM) и Съединените американски щати.
2. Военното обучение на ЕС, което се извършва за тази цел, се провежда главно в Уганда в съответствие с политическата цел на мисията на ЕС в подкрепа на обучението на сомалийските сили за сигурност, определена в концепцията за управлението на кризи, която бе одобрена от Съвета на 17 ноември 2009 г. Също така част от тази военна мисия на ЕС се разполага в Найроби.
Член 2
Назначаване на командващ мисията на ЕС
1. Полковник Ricardo GONZÁLEZ ELUL се назначава за командващ мисията на ЕС.
2. Командващият мисията на ЕС упражнява функциите на командващ операция на ЕС и на командващ силите на ЕС.
Член 3
Определяне на щаба на мисията на ЕС
Щабът на мисията на ЕС е разположен в Уганда. Той включва бюро за връзка в Найроби и звено за подкрепа в Брюксел. Той съвместява функциите на оперативен щаб и на щаб на въоръжените сили.
Член 4
Планиране и начало на мисията
Решението за даване на начало на военната мисия на ЕС се приема от Съвета след одобрение на плана на мисията.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител на ЕС за външната политика и политика на сигурност (ВП) Комитетът за политика и сигурност (КПС) упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на военната мисия на ЕС. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения съгласно член 38 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Това упълномощаване включва по-специално правомощия, необходими за изменение на документите за планиране, включително плана на мисията и командната верига. То включва още пълномощия за вземането на решения относно назначаване на командващ мисията на ЕС. Съветът запазва пълномощия за вземането на решение във връзка с целите и приключването на военната мисия на ЕС.
2. КПС се отчита редовно пред Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на ЕС (ВКЕС) относно провеждането на военната мисия на ЕС. КПС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на военната мисия на ЕС, провеждана под ръководството на командващия мисията на ЕС.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия мисията на ЕС. ВКЕС може да кани командващия мисията на ЕС на заседанията си според случая.
3. Председателят на ВКЕС е основно лице за контакт с командващия мисията на ЕС.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. ВП осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително програмите на Съюза за развитие.
2. Командващият мисията на ЕС подпомага ВП в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта при вземане на решения на Съюза и единната институционална рамка и в съответствие с приложимите насоки на Европейския съвет, трети държави могат да бъдат поканени да участват в мисията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения принос по препоръка на командващия мисията на ЕС и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за участие на третата държава в мисии на Съюза по управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат в рамките на настоящата мисия.
4. Трети държави, които имат съществен военен принос към военната мисия на ЕС, имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на мисията като държавите-членки, участващи в мисията.
5. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения за създаване на комитет на участващите държави, в случай че трети държави имат съществен военен принос.
Член 9
Статут на личния състав на ЕС
Статутът на частите и личния състав на ЕС, в т.ч. привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да са предмет на споразумение, сключено съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за военната мисия на ЕС се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни или отбранителни последици (Athena) (2) („ATHENA“).
2. Референтната сума за общите разходи на военната мисия на ЕС възлиза на 4,8 милиона евро. Процентът от референтната сума, посочен в член 32, параграф 3 от ATHENA, се определя на 60 %.
Член 11
Предоставяне на информация на трети страни
1. ВП е упълномощен да предоставя на Организацията на обединените нации (ООН), на Африканския съюз (АС, AMISOM) и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на ЕС, изготвени за целите на военната мисия на ЕС, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (3).
2. ВП е упълномощен да предоставя на ООН, АС, AMISOM и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на ЕС, свързани с разискванията на Съвета във връзка с военната мисия на Съюза, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (4).
Член 12
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Военната мисия на ЕС приключва през 2011 г. след два последователни шестмесечни периода на обучение.
3. Настоящото решение се отменя от датата на закриване на щаба на ЕС, бюрото за връзка в Найроби и звеното за подкрепа в Брюксел, в съответствие с одобрените планове за приключване на военната мисия на ЕС и без да се засягат процедурите по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети на военната мисия на Съюза, установени в ATHENA.
Член 13
Публикуване
1. Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Решенията на КПС относно назначението на командващ мисията на ЕС и приемането на приноса на трети държави, както и по отношение на създаването на комитет на участващите държави, също се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 февруари 2010 година.
DECISÃO 2010/96/PESC DO CONSELHO
de 15 de Fevereiro de 2010
relativa a uma missão militar da União Europeia que tem em vista contribuir para a formação das Forças de Segurança da Somália
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 28.o e o n.o 2 do artigo 43.o,
Tendo em conta a proposta da Alto Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança (AR),
Considerando o seguinte:
(1)
Na sua Resolução 1872 (2009) sobre a situação na Somália, adoptada em 26 de Maio de 2009, o Conselho de Segurança das Nações Unidas (CSNU) salientou a importância de reconstituir, formar, equipar e manter as Forças de Segurança da Somália, e instou os Estados-Membros e as organizações regionais e internacionais a darem assistência técnica para a formação e equipamento das Forças de Segurança da Somália. Na sua Resolução 1897 (2009), adoptada em 30 de Novembro de 2009, o CSNU recordou as suas anteriores resoluções de apoio à Somália e reafirmou o seu respeito pela soberania, integridade territorial, independência política e unidade da Somália.
(2)
Nas suas conclusões de 27 de Julho de 2009, o Conselho decidiu reforçar o empenhamento da UE na promoção da paz e do desenvolvimento na Somália. Para o efeito, o Conselho avaliou as possibilidades de que a União dispõe para contribuir para os esforços envidados no plano internacional, nomeadamente no domínio da segurança.
(3)
Nas suas conclusões de 17 de Novembro de 2009, o Conselho afirmou que qualquer apoio adicional a prestar pela União ao sector da segurança da Somália deverá ser considerado no contexto de uma abordagem global da UE à situação na Somália, e que tal apoio se deverá inserir num quadro mais vasto e coerente que inclua uma estreita cooperação e coordenação da UE com a União Africana, as Nações Unidas e outros parceiros relevantes, em particular os Estados Unidos da América. No que se refere à União Africana, o Conselho sublinhou, além disso, a importância do papel da Missão da União Africana na Somália (Amisom).
(4)
Em 17 de Novembro de 2009, o Conselho aprovou um conceito de gestão de crises para uma eventual missão da PESD chamada a contribuir para a formação das Forças de Segurança do Governo Federal de Transição da Somália (GFT) e solicitou que se prosseguisse o trabalho de planeamento. Ulteriormente, o Comité Político e de Segurança (CPS) designou uma Autoridade de Planeamento.
(5)
Por cartas datadas de 18 de Novembro de 2009 e de 23 de Janeiro de 2010, o GFT manifestou o seu apreço pelos esforços da UE no sentido de coordenar a formação das Forças Nacionais da Somália e pelos respectivos esforços a favor da paz e da estabilidade nesse país, e assegurou a União acerca do seu compromisso no sentido de manter as suas responsabilidades em matéria de recrutamento, treino e conservação de recrutas; sublinhou igualmente o seu compromisso no que toca a uma política mais vasta no sector da segurança na Somália.
(6)
Por carta datada de 30 de Novembro de 2009, o Representante Especial Adjunto da UA para a Somália saudou, em nome da Comissão da UA, a reflexão positiva da UE sobre a formação de mais de 2 000 efectivos das forças somalis.
(7)
A 8 de Dezembro de 2009, o Conselho tomou uma opção militar estratégica para a eventual missão militar da UE.
(8)
No seu relatório ao CSNU de 31 de Dezembro de 2009, o Secretário-Geral das Nações Unidas fez referência ao conceito de gestão de crises para uma eventual missão da Política Europeia de Segurança e Defesa de apoio à formação das Forças de Segurança da Somália, tendo salientado que, na execução do planeamento da UE para essa formação, os instrutores da UE deverão seguir os programas harmonizados e aprovados.
(9)
Por carta datada de 5 de Janeiro de 2010, o Ministro da Defesa do Uganda saudou a perspectiva do envio pela UE de uma missão de apoio ao sector da segurança da Somália, tendo convidado a UE a participar por um período mínimo de um ano na formação, em território ugandês, das Forças Nacionais de Segurança do GFT da Somália.
(10)
Em 20 de Janeiro de 2010, a UE manifestou ao GFT a sua disponibilidade para contribuir para a formação das Forças de Segurança do GFT da Somália.
(11)
Nas suas conclusões de 25 de Janeiro de 2010, o Conselho decidiu instituir uma missão militar da UE que contribua para formar as forças de segurança somalis no Uganda - país onde as forças somalis estão já a ser formadas. A missão facilitará a coordenação das acções desenvolvidas pela UE com a Amisom. Além disso, o Conselho decidiu que a missão militar da UE será lançada aquando da próxima admissão de formandos, que se prevê tenha início na Primavera de 2010, e que a missão será conduzida em estreita coordenação com os nossos parceiros, designadamente o Governo Federal de Transição, o Uganda, a União Africana, as Nações Unidas e os Estados Unidos da América. O Conselho reconheceu a necessidade de se empreenderem tais acções de formação como parte de um esforço internacional alargado que abranja, nomeadamente, o controlo de segurança dos formandos, o acompanhamento e enquadramento das forças quando estas regressarem a Mogadíscio e o financiamento e pagamento da remuneração dos soldados.
(12)
O Comité Político e de Segurança (CPS), sob a responsabilidade do Conselho e da AR, deverá exercer o controlo político e assumir a direcção estratégica da missão militar da UE e tomar as decisões pertinentes, nos termos do artigo 38.o, terceiro parágrafo, do Tratado da UE.
(13)
É necessário serem negociados e celebrados acordos internacionais sobre a participação de Estados terceiros nas missões da UE e sobre o estatuto das unidades e do pessoal da UE.
(14)
As despesas operacionais decorrentes da presente decisão que tenham implicações no domínio militar ou da defesa ficam a cargo dos Estados-Membros, por força do artigo 41.o, n.o 2, do TUE e em conformidade com a Decisão 2008/975/PESC do Conselho, de 18 de Dezembro de 2008, que institui um mecanismo de administração do financiamento dos custos comuns das operações da União Europeia com implicações militares ou no domínio da defesa (Athena) (1) (a seguir designado por «Athena»).
(15)
O artigo 28.o, n.o 1, do TUE determina que as decisões do Conselho devem definir os meios a pôr à disposição da União. O montante de referência financeira relativo a um período de 12 meses para os custos comuns da missão militar da UE constitui actualmente a melhor estimativa e não condiciona o montante final a incluir num orçamento a aprovar segundo as regras definidas no Athena.
(16)
Nos termos do artigo 5.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, a Dinamarca não participa nem elaboração nem na execução de decisões e acções da União com implicações em matéria de defesa. A Dinamarca não participa, por conseguinte, no financiamento desta missão,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Missão
1. A União leva a cabo uma missão militar de formação, a seguir designada por «EUTM Somalia», com o objectivo de contribuir para o reforço do Governo Federal de Transição da Somália (GFT) como governo operante ao serviço dos cidadãos da Somália. A missão militar da UE tem nomeadamente por objectivo contribuir para uma perspectiva global e sustentável do desenvolvimento do sector da segurança na Somália, mediante o reforço das Forças de Segurança da Somália através de formação militar específica e do apoio à formação ministrada pelo Uganda de 2 000 recrutas somalis, até ao nível de pelotão, inclusive, incluindo formação modular e especializada para oficiais e sargentos. A missão militar da UE actua em estreita cooperação e coordenação com os outros intervenientes da comunidade internacional, em particular as Nações Unidas, a Missão da União Africana na Somália (Amisom) e os Estados Unidos da América.
2. A formação militar ministrada para o efeito pela UE decorrerá principalmente no Uganda, em conformidade com o objectivo político de uma missão da UE destinada a contribuir para a formação das Forças de Segurança da Somália, conforme definido no conceito de gestão de crises aprovado pelo Conselho em 17 de Novembro de 2009. Esta missão militar da UE terá também um elemento em Nairobi.
Artigo 2.o
Nomeação do Comandante da UE
1. O Coronel Ricardo GONZÁLEZ ELUL é nomeado Comandante da Missão da UE.
2. O Comandante da Missão da UE exerce as funções de Comandante da Operação da UE e de Comandante da Força da UE.
Artigo 3.o
Designação do Quartel-General da UE
O Quartel-General da missão da UE ficará localizado no Uganda, e incluirá um gabinete de ligação em Nairobi e uma célula de apoio em Bruxelas. Desempenhará as funções de Quartel-General de Operações e de Quartel-General da Força.
Artigo 4.o
Planeamento e lançamento da missão
A decisão relativa ao lançamento da missão militar da UE é adoptada pelo Conselho após a aprovação do Plano da Missão.
Artigo 5.o
Controlo político e direcção estratégica
1. Sob a responsabilidade do Conselho e do Alto Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança («AR»), o Comité Político e de Segurança («CPS») exerce o controlo político e a direcção estratégica da missão militar da UE. O Conselho autoriza o CPS a tomar as decisões pertinentes, em conformidade com o artigo 38.o do Tratado da União Europeia (TUE). Esta autorização abrange nomeadamente as competências necessárias para alterar os documentos de planeamento, incluindo o Plano da Missão e a Cadeia de Comando. Abrange igualmente as competências necessárias para tomar decisões relativas à nomeação do Comandante da Missão da UE. As competências de decisão relativas aos objectivos e ao termo da missão militar da UE continuam a pertencer ao Conselho.
2. O CPS informa periodicamente o Conselho.
3. O Presidente do Comité Militar da UE (CMUE) informa periodicamente o CPS sobre a condução da missão militar da UE. Se necessário, o CPS pode convidar o Comandante da Missão da UE a participar nas suas reuniões.
Artigo 6.o
Direcção militar
1. O CMUE assegura a supervisão da execução da missão militar da UE conduzida sob a responsabilidade do Comandante da Missão da UE.
2. O Comandante da Missão da UE informa periodicamente o CMUE. Se necessário, o CMUE pode convidar o Comandante da Missão da UE a participar nas suas reuniões.
3. O Presidente do CMUE actua como primeiro ponto de contacto com o Comandante da Missão da UE.
Artigo 7.o
Aplicação e coerência da resposta da União
1. O AR assegura a aplicação da presente decisão, bem como a sua coerência com a globalidade da acção externa da União, incluindo os programas de desenvolvimento da União.
2. O Comandante da Missão da UE assiste o AR na aplicação da presente decisão.
Artigo 8.o
Participação de Estados terceiros
1. Sem prejuízo da autonomia de decisão da União e do quadro institucional único, e em conformidade com as orientações pertinentes do Conselho Europeu, podem ser convidados Estados terceiros a participar na missão.
2. O Conselho autoriza o CPS a convidar Estados terceiros a oferecerem o seu contributo e a tomar, sob recomendação do Comandante da Missão da UE e do CMUE, as decisões pertinentes quanto à aceitação dos contributos propostos.
3. As modalidades exactas da participação de Estados terceiros são objecto de acordos a celebrar ao abrigo do artigo 37.o do TUE e de acordo com o processo enunciado no artigo 218.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE). Sempre que a União e um Estado terceiro tenham celebrado um acordo que estabeleça um quadro para a participação desse Estado nas missões da União no domínio da gestão de crises, as disposições desse acordo são aplicáveis no contexto da presente missão.
4. Os Estados terceiros que derem contributos militares significativos para a missão militar da UE têm os mesmos direitos e obrigações, em termos de gestão corrente da missão, que os Estados-Membros que participem na missão.
5. O Conselho autoriza o CPS a tomar as decisões pertinentes sobre a criação de um Comité de Contribuintes no caso de os Estados terceiros darem contributos militares significativos.
Artigo 9.o
Estatuto do pessoal liderado pela UE
O estatuto das unidades lideradas pela UE e do seu pessoal, incluindo os privilégios, as imunidades e outras garantias necessárias à realização e ao bom funcionamento da sua missão, pode ser objecto de um acordo a celebrar ao abrigo do artigo 37.o do TUE e em conformidade com o processo enunciado no artigo 218.o, n.o 3, do TFUE.
Artigo 10.o
Disposições financeiras
1. Os custos comuns da missão militar da UE são administrados em conformidade com a Decisão 2008/975/PESC do Conselho, de 18 de Dezembro de 2008, que institui um mecanismo de administração do financiamento dos custos comuns das operações da União Europeia com implicações militares ou no domínio da defesa (Athena) (2) («Athena»).
2. O montante de referência financeira para os custos comuns da missão militar da UE é de 4,8 milhões de EUR. A percentagem do montante de referência a que se refere o artigo 32.o, n.o 3, da decisão relativa ao Athena é fixada em 60 %.
Artigo 11.o
Comunicação de informações a terceiros
1. O AR fica autorizado a comunicar à Organização das Nações Unidas (ONU), à União Africana (UA, Amisom), bem como a outros terceiros associados à presente decisão, informações e documentos classificados da UE produzidos para efeitos da missão militar da UE, até ao nível de classificação pertinente para cada um deles, e em conformidade com as regras de segurança do Conselho (3).
2. O AR fica autorizado a comunicar à ONU, à UA e à Amisom, bem como a outros terceiros associados à presente decisão, documentos não classificados da UE relacionados com as deliberações do Conselho relativas à missão militar da UE, abrangidas pela obrigação de sigilo profissional nos termos do artigo 6.o, n.o 1, do Regulamento Interno do Conselho (4).
Artigo 12.o
Entrada em vigor e termo de vigência
1. A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
2. A missão militar da UE termina em 2011, após dois semestres de formação consecutiva.
3. A presente decisão será revogada a contar da data de encerramento do Quartel-General da UE, do gabinete de ligação em Nairobi e da célula de apoio em Bruxelas, de acordo com o planeamento aprovado para o termo da missão militar da UE, e sem prejuízo dos procedimentos estabelecidos em Athena relativamente à auditoria e à apresentação das contas da missão militar da UE.
Artigo 13.o
Publicação
1. A presente decisão será publicada no Jornal Oficial da União Europeia.
2. As decisões do CPS relativas às nomeações de um Comandante da Missão da UE e à aceitação dos contributos dos Estados terceiros, bem como à criação de um Comité de Contribuintes, serão igualmente publicadas no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 15 de Fevereiro de 2010.