РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 27/09 (ex N 34/B/09) Бюджетна субсидия за France Télévisionѕ, която Френската република възнамерява да приведе в действие в полза на France Télévisions
(нотифицирано под номер C(2010) 4918)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/140/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 януари 2009 г. Френската република уведоми Комисията за намерението си да предостави бюджетна субсидия в размер на 450 млн. евро, вече включена в Закона за финансите, на France Télévisions за 2009 година. На 13 март 2009 г. Комисията поиска от нея допълнителна информация, която Френската република предостави на 25 май 2009 г. В това писмо Френската република разшири предмета на уведомлението, като изложи своето намерение да въведе постоянен многогодишен механизъм за публично финансиране на France Télévisions, част от който ще представлява годишна субсидия.
(2)
С писмо от 1 септември 2009 г. Комисията счете, че от една страна, бюджетната субсидия, гласувана за 2009 г., е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), а от друга страна, уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС във връзка с новия механизъм за публично финансиране на France Télévisions за следващите години.
(3)
Френската република представи своите мнения на 7 октомври 2009 г.
(4)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно помощта.
(5)
Комисията получи мнения по този въпрос от заинтересованите страни. Тя ги препрати на Френската република, на която предостави възможност за отговор; коментарите на Франция бяха получени с писмо от 15 януари 2010 г.
(6)
На 23 април, 19 май и 22 юни 2010 г. Френската република предостави на Комисията разяснения или допълнителна информация.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЕХАНИЗМА ЗА ФИНАНСИРАНЕ
(7)
Механизмът за многогодишно финансиране, предмет на настоящото решение, е част от финансирането на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, което Комисията разгледа в решенията си от 10 декември 2003 г. (3), 20 април 2005 г. (4), 16 юли 2008 г. (5) и 1 септември 2009 г. (6) Този механизъм обаче представлява различна мярка от тези, които са били предмет на решенията от 2003, 2005 и 2008 г. По-специално бюджетните субсидии, описани по-подробно по-долу, ще представляват по-голямата част от държавните средства, отпуснати на France Télévisions, като таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, която е била предмет на решението на Комисията от 20 април 2005 г. и която, като съществуваща помощ, не е изменена от новите разпоредби. Тези два вида държавни средства ще имат за цел да покрият разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалени с оставащите нетни търговски приходи.
II.1. Главни правни основания
(8)
Основните разпоредби за новия механизъм за публично финансиране се съдържат в Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за аудио-визуалната комуникация и за новата обществена услуга на телевизията. Помощта, за която е постъпило уведомление, е част от предвидена от закона по-обширна реформа на структурите и мисиите от общ икономически интерес на общественото аудио-визуално разпространение. Законът изменя законовите разпоредби, които уреждат мисиите за обществена услуга на France Télévisions, и по-специално Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Тези мисии са допълнително уточнени в спецификациите и в договора за целите и средствата на France Télévisions, които са одобрени с нормативни разпоредби, приети за прилагането на закона за свободата на съобщенията. Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. съдържа и финансови разпоредби, от една страна, за изменение на данъчния кодекс, а от друга страна, за установяване на принципа за бюджетната субсидия, включена в закон за финансите за France Télévisions.
II.2. Дейностите и финансирането на получателя: France Télévisions
(9)
France Télévisions е акционерно дружество, учредено съгласно член 44-I от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията. Този закон във вида, в който е изменен, установява единствено предприятие, France Télévisions, в което участват по-рано отделните юридически лица за различни канали. Предприятието подлежи на икономически и финансов контрол, упражняван от френската държава. Дружественият му капитал е разделен на поименни акции, които могат бъдат притежавани само от държавата. Членове на управителния съвет са председателят, четиринадесет членове с петгодишен мандат, а именно двама депутати, назначавани от комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси, петима представители на държавата, пет лица, назначавани от Върховния съвет по аудио-визуалните въпроси, и двама представители на персонала.
(10)
France Télévisions е първата френска аудио-визуална група. В нея са наети около 11 000 души и тя включва каналите France 2, France 3, France 4, France 5 и France Ô, които се излъчват на територията на континентална Франция, както и RFO, дружество, в което влизат обществени радиа и телевизии, които се излъчват в отвъдморските департаменти и територии. Групата включва и рекламен отдел, въпреки че към настоящия момент се обсъжда неговото закриване, както и дружества, които се занимават с дейностите по диверсификация. Някои канали на France Télévisions се излъчват в много държави-членки, по-конкретно в Белгия и Люксембург.
(11)
Оборотът на France Télévisions през 2007 г., последната бюджетна година преди обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е възлизал на 2 927 млн. евро, 64,2 % от които са от приходите от таксата (redevance), 28,1 % от рекламни приходи (реклама и спонсорство) и 7,7 % от други приходи. В периода 2003-2007 г. делът на отделните елементи от оборота продължава да бъде относително постоянен, като приходите от реклама и спонсорство варират между 30 и 28 %. Цялата група е постигала леко положителни нетни резултати всяка година от периода 2003-2007 г., като общият им размер за целия период възлиза на 99 млн. евро.
(12)
Тази тенденция се е обърнала след обявяването на реформата на общественото аудио-визуално разпространение през януари 2008 г., което е довело по-специално до загубата в бъдеще на приходите от реклама. През бюджетната 2008 година групата France Télévisions регистрира дефицит, с отрицателни нетни резултати в размер на [50-100] (7) млн. евро (от които [50-100] млн. евро в областта на обществената услуга), в резултат именно на сериозния спад на приходите от реклама, който извънредното вливане на 150 млн. евро капитал, одобрено от Комисията в решението ѝ от 16 юли 2008 г., не е успяло да компенсира напълно. За 2009 г., след като влиза в сила реформата на общественото аудио-визуално разпространение, чрез окончателно изплатената бюджетна субсидия от 415 млн. евро, одобрена от Комисията в решението ѝ от 1 септември 2009 г., намалените приходи от реклама са почти компенсирани и групата France Télévisions е регистрирала нетен резултат с малък излишък ([10-20] млн. евро). Все пак в областта на обществената услуга е продължило регистрирането на малък дефицит от около [0-5] млн. евро, тъй като положителният резултат се е дължал на търговските дружества на групата.
(13)
Дейностите и управлението на France Télévisions през последните години, 2004-2008 г., и позицията на предприятието на фона на реформата на общественото аудио-визуално разпространение са описани в сравнително критичен доклад на Сметната палата на Франция „France Télévisions и новата обществена телевизия“. Докладът, на който се позовават някои трети заинтересовани страни в мненията си, е бил приет на разискване и обявен публично на 14 октомври 2009 г., т.е. след решението за откриване на процедурата. В доклада се установява наличието на неизползвани маржове за напредък в управлението и резултатите на France Télévisions към момента и в него се излагат препоръки за бъдещи подобрения в новия контекст на реформата.
II.3. Мисиите за обществена услуга на France Télévisions
II.3.1. Определение на мисиите за обществена услуга в закона
(14)
Член 43-11 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. излага мисията за обществена услуга на France Télévisions, като определя, че обществените канали „в името на общия интерес имат мисии за обществена услуга. Те предлагат на обществеността, във всички нейни измерения, разнообразни и плуралистични програми и услуги, с изисквания за качество и новаторство, при зачитането на правата на личността и конституционно определените демократични принципи. Те представят диверсифицирано предлагане на аналогови и цифрови програми в областта на информацията, културата, знанията, забавленията и спорта. Те имат положителен ефект върху демократичния дебат, върху обмена между отделните части от населението, както и върху социалното включване и гражданствеността. Те изпълняват дейности в полза на социалното сближаване, културното разнообразие и борбата с дискриминацията и предлагат програми, които отразяват разнообразието на френското общество. Те гарантират насърчаването на френския език и съответно на регионалните езици и подчертават разнообразието на културното и езиковото наследство на Франция. Те допринасят за развитието и разпространението на интелектуалното и артистичното творчество и гражданските, икономическите, социалните, научните и техническите познания, както и за аудио-визуалната и медийната грамотност. Те улесняват обучението по чужди езици. Те участват в обучението в областта на околната среда и устойчивото развитие. Чрез подходящи механизми те улесняват достъпа на глухи лица и лица с увреден слух до излъчваните програми. Те гарантират честност, независимост и плурализъм на информацията, както и на плуралистичното изразяване на мисловните течения и на мнението при зачитане на принципа на равно третиране и на препоръките на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Организациите от публичния сектор на аудио-визуалните комуникации, с цел изпълнението на мисиите им, допринасят за външните аудио-визуални дейности, разпространението на франкофонията и разпространението на френската култура и език по света. Последните имат за цел да разработят нови услуги, които да обогатят или допълнят предлагането на програми, както и новите техники за създаване и разпространение на аудио-визуалните програми и услуги. Всяка година в парламента се внася доклад, за да се извърши преглед на прилагането на разпоредбите на настоящия член.“
II.3.2. Тълкуване на задълженията за обществена услуга в дейностите на France Télévisions
(15)
По отношение на конкретното тълкуване на мисиите в раздел I от член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че на France Télévisions е възложено да разработи и планира телевизионни емисии и аудио-визуални услуги, които отговарят на мисиите за обществена услуга, посочени в член 43-11 и в спецификациите, предвидени в член 48 от същия закон.
(16)
Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г. определя спецификациите от този момент нататък само за France Télévisions. Спецификациите очертават дейността на каналите на France Télévisions заедно със задължителните програмни ангажименти за излъчване, често в „най-гледаното време“, ежедневни културни емисии, музикални емисии, по-специално за класическа музика, с представяне на европейски и регионални оркестри, театрални спектакли или спектакли за популяризиране на научни знания (членове 4-7 от спецификациите). France Télévisions също така е длъжно да включва европейското измерение във всички свои програми, а именно като излъчва репортажи за начина на живот или културни практики на други държави-членки и като излъчва емисии с религиозен характер, посветени на основните вероизповедания във Франция (членове 14 и 15 от спецификациите). Задължението за привличане на широка и балансирана публика от цялата общественост също е посочено (член 18).
(17)
От друга страна, съгласно член 53 от Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, държавата и France Télévisions са сключили многогодишни договори за целите и средствата за срок между три и пет години. Договорите за целите и средствата, при зачитане на мисиите за обществена услуга на France Télévisions, определят по-специално:
-
приоритетните оси на развитието му,
-
поетите ангажименти по отношение на разнообразието и иновацията в творчеството,
-
минималните суми за инвестиции на France Télévisions в европейски кинематографични и аудио-визуални продукции, както и във френски такива, в процент от приходите му и в абсолютна стойност,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява участие и гражданственост на лицата с увреждания, адаптиране на всички телевизионни програми за глухи лица или лица с увреден слух,
-
ангажиментите, чрез които се осигурява излъчване на телевизионни програми, до които посредством адаптирани средства достъп имат слепи лица и лица с нарушено зрение,
-
очакваните разходи за дейностите му за всяка от въпросните години, както и количествените и качествените показатели за изпълнение и резултати, които са приети,
-
размера на държавните средства, които трябва да му бъдат отпуснати, като се посочват приоритетните за развитието на бюджета на програмите,
-
размера на очаквания доход от собствените приходи, като се разграничават приходите от реклама и приходите от спонсорство,
-
икономическите перспективи за услугите, които водят до плащане на цена,
-
при необходимост, перспективите по отношение на възстановяването на финансовия баланс.
(18)
Понастоящем задълженията за обществена услуга на France Télévisions са предмет на договора за целите и средствата за 2007-2010 г. „France Télévisions, първата група от безплатни канали в цифровата ера“ от 24 април 2007 г., подписан от компетентните министри и президента на France Télévisions. В раздела за цел I.2 „Насърчаване на стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга“ договорът поставя цели, насочени към конкретни действия, заедно с количествени и качествени показатели, които да бъдат постигнати в области като:
-
улесняването на достъпа на по-широката публика до културните програми и в контекста на демократизацията на културата, като се излъчва културна програма поне в най-гледаното време,
-
отразяването на плурализма в информацията и гражданския дебат,
-
предлагането на широк набор от спортни дисциплини, като се набляга на най-малко показваните спортове по частните канали,
-
отразяването на разнообразието и подобряването на видимостта на компонентите на френското общество,
-
подпомагане на опазването на френската и европейската културна идентичност, разбирането на функционирането на Съюза и неговия принос, както и на овладяването на чужди езици.
(19)
Договорът предвижда и многогодишен финансов пакет, който включва клауза за корекция, според която, в зависимост от развитието на приходите от реклама, държавата и групата приемат да договорят корекция на необходимостта от държавни средства, тоест излишъците, които не са предоставени за намаляване на необходимостта от държавни средства, ще бъдат приоритетно предназначени за разходите, свързани с аудио-визуалното творчество.
(20)
След реформата действащият договор за целите и средствата беше изменен за периода 2009-2012 г. С изменението, описано по-детайлно по-долу, що се отнася до финансовата му част, се укрепват допълнително стойностите, свързани с идентичността, на обществената услуга, предоставяна от France Télévisions, и се определят нови количествени показатели, които трябва да бъдат постигани на година в някои области, посочени в съображение 18.
II.3.3. Въвеждане на нови новаторски аудио-визуални услуги
(21)
Новите спецификации на France Télévisions предвиждат въвеждането на поредица от новаторски услуги, предназначени да обогатят програмното предлагане, като въвеждане на услуги за комуникация, услуги за аудио-визуални медии по заявка или допълнително съдържание за обогатяване на програмите му. Също така в изменението на договора за целите и средствата се предвижда и въвеждане на новаторски услуги, а именно безплатни или платени видеоматериали по заявка, персонална мобилна телевизия, излъчване по Интернет, мобилни приложения, регионални или тематични WebTV.
II.3.4. Външен контрол върху задълженията за обществена услуга, включително въвеждането на нови услуги
(22)
В съответствие с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. управителният съвет на France Télévisions одобрява проекта на договора за целите и средствата на това дружество и провежда разискване по годишното му изпълнение, като резултатът от разискването се обявява публично. Преди подписването им договорите за целите и средствата, както и евентуалните изменения към тези договори, се предават на комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси, както и на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. Комисиите могат да изпратят становище в срок от шест седмици.
(23)
От друга страна, президентът на France Télévisions представя годишен доклад за изпълнението на договора за целите и средствата пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните и финансови въпроси. При представянето на доклада за изпълнението на договора за целите и средствата пред компетентните комисии на Националното събрание и на Сената президентът на France Télévisions представя отчет за дейността и работата на консултативния съвет за програмите, създавани в телевизията, съставен от зрители, който трябва да издава становища и препоръки по отношение на програмите.
(24)
Също така предварителният проект на спецификациите на France Télévisions, определен с декрет, е бил предмет на обществено допитване от 10 до 24 ноември 2008 г., в което около петнадесет организации са дали своя принос, което е довело до изменения на първоначалния текст, като накрая е поискано становището на Върховния съвет по аудио-визуални въпроси. По отношение на външния контрол върху изпълнението му член 48 от закона от 30 септември 1986 г. предвижда внасянето на годишен доклад от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси пред комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси. Докладът също така се предава и на Министерството на културата и комуникациите.
(25)
Тези парламентарни комисии, както и Върховният съвет по аудио-визуални въпроси могат да изслушват трети страни. На практика заинтересованите страни редовно се изслушват от тези инстанции, пред които те представят становищата си по въпроси, които са от интерес за общественото аудио-визуално разпространение.
II.4. Финансова компенсация за постепенно намаляване, последвано от премахване на рекламите
(26)
За да станат обществените телевизионни програми по-свободни и по-малко зависими от търговските трудности, член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията предвижда намаляването, последвано от премахване на рекламите: „Програмите, излъчвани между двадесет часа и шест часа от националните телевизионни служби, посочени в раздел I от член 44, с изключение на техните регионални или местни програми, не съдържат реклами, освен такива за стоки или услуги, представени под общото им наименование. Тази разпоредба се прилага също и към програмите, излъчвани чрез тези служби между шест часа и двадесет часа, считано от спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги, посочени в същия раздел I, на цялата територия на континентална Франция. Тя не се прилага към кампании от общ интерес.“
(27)
Спирането на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионните услуги е предвидено най-късно за 30 ноември 2011 г. Освен изключението за рекламата на стоки или услуги без търговска марка са предвидени изключения за излъчването на реклами за отвъдморските департаменти и общности или за Нова Каледония, ако няма частна телевизия, излъчвана в некодиран вид чрез наземно радиоразпръскване.
(28)
Както е предвидено в член 53 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията, след намаляването, последвано от премахването на рекламите, за да бъде изпълнен законът, държавата предоставя финансова компенсация на France Télévisions при определяни във всеки закон за финансите условия. За тази цел Франция е създала нова програма, озаглавена „Принос към финансирането на общественото аудио-визуално разпространение“ като част от мисията „Медии“ от общия бюджет на държавата. Само ориентировъчно, френските органи считат, че делът на държавната субсидия, която допълва постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), би възлизал на около 460 млн. евро през 2010 г., 500 млн. евро през 2011 г. и 650 млн. евро през 2012 г.
(29)
Френската република заявява, че за всяка година публичното финансиране, част от бюджетната субсидия, ще бъде определяно в зависимост от разходите за изпълнението на мисията за обществена услуга на France Télévisions и събирано с постъпленията от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), като се приспаднат оставащите търговски приходи. Във връзка с това френските органи представиха очакваните приходи от и разходи за обществената услуга на France Télévisions, определени въз основа на бизнес плана за 2009-2012 г., и обобщени по-долу:
Таблица 1
Очаквани приходи и разходи за обществената услуга на France Télévisions за 2010-2012 г.
(В млн. евро)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Бюджет
Очакван бюджет
Очакван бюджет
A.Държавни средства
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
Б.Други приходи (реклама, спонсорство и др.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
В.Брутни разходи за обществената услуга
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
Г.Нетни разходи за обществената услуга (В + Б)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Разлика м/у нетните разходи за общ. услуга - държавните средства (Г + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Източник: Мнение на Франция от 15 януари 2010 г.
(30)
Таблицата по-горе показва очаквания дефицит, който съответства на нетните разходи, които не са покрити от сметките за обществената услуга на France Télévision през 2010 и 2011 г. Този дефицит би трябвало да бъде частично намален през 2012 г., с малък излишък, предвиден в размер на [30-50] млн. евро, или [0-5] % от нетните разходи за обществената услуга. Очакваният излишък за 2012 г., ако се потвърди на практика, което предполага, че приходите и разходите са развиват според очакванията, продължава да бъде по-малък от общо прогнозирания дефицит за 2010 и 2011 г. В съответствие с текущия договора за целите и средствата излишъкът, който не е предназначен за намаляването на необходимостта от държавни средства, следва да бъде приоритетно предоставен за разходите в полза на аудио-визуалното творчество. Тъй като по принцип аудивизуалното творчество е предназначено за изготвянето на програмите, евентуалният излишък не следва да финансира търговски дейности.
(31)
Уместно е да се отбележи, че бизнес планът за 2009-2012 г., включен в глава V от изменението към текущия договор за целите и средствата, замества финансовото перо от договора, сключен през април 2007 г., като взема предвид новата рамка, въведена с реформата, и финансовите последици от нея. Бизнес планът предвижда намаляване на общите брутни разходи за предоставянето на обществената услуга за периода 2010-2012 г., с намаление на оперативните разходи спрямо първоначалния договор, намаляване на разходите за излъчване и оползотворяване на взаимодействията, които произтичат от общото предприятие, като това се случва въпреки въвеждането на нови елементи на разходите, придружаващи реформата.
(32)
По отношение на приходите очакваните държавни средства, макар и да нарастват, не балансират напълно сметките за периода 2010-2012 г. и, както е посочено в таблица 1, продължават да бъдат по-малки от брутните разходи за обществената услуга, тоест финансовият баланс в прогнозите зависи от оставащите всяка година търговски приходи. Също така бизнес планът излага интереса на предприятието и на държавата да постигнат баланс по-бързо от очакваното, както и посочва необходимостта от точен и периодичен мониторинг, като се имат предвид положителните и отрицателните рискове.
II.5. Поставяне на таван за държавните средства
(33)
Член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията постановява също, че „Държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор, като компенсация за възложените задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба е резултат от поетите ангажименти от Френската република за изрично включване в закона на принципа да няма свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга в рамките на процедурата, която е довела до решението на Комисията за съвместимост от 20 април 2005 г. относно използването на средствата от таксата (redevance) (8).
(34)
В съответствие с посочения по-горе ангажимент в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от сектора на обществената телевизия е включен същият текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се вземат предвид „преките и косвените приходи, получени от мисията за обществена услуга“, и се уточнява, че разходите за изпълнение на задълженията за обществена услуга се установяват чрез отделни сметки. В член 3 от декрета се предвижда задължение за France Télévisions и филиалите му да спазват пазарните условия за всички свои дейности, както и изготвянето от външна организация на годишен доклад за изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената.
(35)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета за бюджетните 2007 и 2008 година (докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били одобрени за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и проекта на доклада, предвиден в член 2, за 2009 г.
II.6. Нови такси, предвидени в реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(36)
Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. също така е изменил данъчния кодекс относно въвеждането на нови такси върху рекламата и електронните комуникации.
II.6.1. Такса върху рекламите
(37)
В дял II от част I на книга I от данъчния кодекс вече е включена глава VIIе, която въвежда такса, дължима от всеки установен във Франция оператор на телевизионни услуги. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на плащаните от рекламодателите за излъчването на рекламите им суми на съответните задължени лица или поръчители на рекламите, като се приспадат сумите, изплатени съгласно предвидената в член 302а KC такса от общия данъчен кодекс, които се плащат от операторите и разпространителите на телевизионни услуги, които излъчват аудио-визуални продукции, които могат да получат подкрепа от страна на Националния център по кинематография. Тези суми са предмет на договорено намаление с 4 %. Таксата се изчислява в размер на 3 % от частта от размера на годишните плащания, без данъка върху добавената стойност, свързан с всяка телевизионна услуга, която превишава 11 млн. евро.
(38)
Въпреки това за телевизионните услуги, различни от излъчваните чрез наземно аналогово радиоразпръскване, този процент е 1,5 % през 2009 г., 2 % през 2010 г. и 2,5 % през 2011 г. Временно за всички задължени лица до годината на премахване в континентална Франция на наземното аналогово радиоразпръскване на телевизионни услуги таванът на таксата е определен на 50 % от нарастването на нейната основа, установено за календарната година, за която се дължи таксата, спрямо 2008 г. При всички положения размерът на таксата не може да бъде по-малък от 1,5 % от основата. Независимо от това за операторите на телевизионни услуги, чиито ежедневни зрители извън континентална Франция са над 90 % от общия брой на зрителите им, размерът, който трябва да бъде приет за изчисляването на таксата, се намалява с размера на сумите, плащани за излъчването на реклами, предназначени за европейския или световния пазар, умножено по дела в общия годишен брой от броя на зрителите, които се намират извън континентална Франция.
II.6.2. Такса върху електронните комуникации
(39)
В дял II от част I на книга I от общия данъчен кодекс вече е включена глава VIIж, която въвежда такса, дължима от всеки оператор на електронни комуникации, който предоставя услуга във Франция, и която е предмет на предварително заявяване пред Органа за регулиране на електронните съобщения. Таксата се начислява върху размера, без данъка върху добавената стойност, на абонаментите и други плащани от потребителите суми, като възнаграждение за услугите за електронни комуникации, като се приспада размерът на дотациите за осчетоводените амортизации през приключената бюджетна година в рамките на годината, през която таксата е станала изискуема, когато се отнасят до закупени съоръжения и оборудване, считано от влизането в сила на закона, от операторите, за нуждите на инфраструктурата и мрежите за електронни комуникации, установени на националната територия и срокът за амортизация на които е по-малък или равен на десет години. Таксата се изчислява в размер на 0,9 % от частта на основата, която превишава 5 млн. евро.
III. ПРИЧИНИ, ДОВЕЛИ ДО ОТКРИВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(40)
В решението си за откриване на официалната процедура по разследване Комисията е счела, че предвидената компенсация от 2010 г. може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е било уместно да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС, съгласно принципите и правилата, приложими към обществената услуга радио- и телевизионно разпространение.
(41)
По отношение на съществуването на дейност по обществена услуга към ясно определените мисии с официален акт, която подлежи на съответните механизми за контрол, без да изразява съмнения, Комисията е заключила, също както в решенията си от декември 2003 г., април 2005 г., юли 2008 г. и септември 2009 г., че мисиите за обществена услуга на France Télévisions са ясно определени в официалните актове, издадени или одобрени от Франция, съгласно правилата, които предвиждат независим контрол на France Télévisions.
(42)
За разлика от това по отношение на разглеждането на пропорционалността на финансовата компенсация, предвидена спрямо нетните разходи за дейността по обществената услуга, като се отчитат също така ефектите от помощта, Комисията е изразила съмнения по два въпроса, а именно:
-
от една страна, рискът от свръхкомпенсация на нетните разходи за обществена услуга за 2012 г. и евентуално за 2010 и 2011 г., тъй като за тези години Комисията не е разполагала с толкова подробна информация като тази, предоставена от френските органи за 2009 г., и
-
от друга страна, по отношение на евентуалното съществуване на връзка между предназначението на приходите от таксите върху рекламата и електронните комуникации и помощта, която ще бъде изплатена на France Télévisions, и доколкото такава връзка е могла да бъде установена, по отношение на отрицателните ефекти от тях и съвместимостта им с договора, а именно в рамките на преглед на конкурентоспособността след реформата на финансирането на France Télévisions, който не е бил извършен.
(43)
От друга страна, Комисията е привлякла вниманието на френските органи към приемането на 2 юли 2009 г. на нейното Съобщение относно прилагането на правилата за държавните помощи по отношение на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение (9) (наричано по-долу „съобщението относно радио- и телевизионното разпространение“), приложимо към помощта, за която е постъпило уведомление, от момента на публикуването му, и е приканила френските органи да вземат предвид преразгледаното съобщение в мнението си.
IV. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(44)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Дружеството на авторите и композиторите в областта на драматичното изкуство (SACD) насочи вниманието на Комисията върху значението на задълженията, които има France Télévisions в подкрепата на аудио-визуалното творчество, свързано с наследството. Това значение е щяло да бъде увеличено в края на 2008 г. с междубраншово споразумение, което е щяло да бъде включено в бъдещ договор за целите. Така през 2010 г. France Télévisions ще трябва да отдели за аудио-визуалното творчество, свързано с наследството, 19 % от оборота, включен в основата за 2009 г., като през 2012 г. този размер трябва да достигне 20 %, или 420 млн. евро. В замяна на това еквивалентният дял на TF1 е определен максимално на 12,5 %, а този за M6 и DTT каналите съответно няма да превиши 11 %. Задължението в подкрепа на киното също ще се увеличи с 1,2 % над средния годишен процент до 2012 г. Премахването на рекламата ще бъде придружено от нарастване на разходите за програмната схема в областта на собствените, а не чужди произведения, които свидетелстват за ангажимент в полза на новаторска и качествена обществена услуга.
(45)
Френската федерация по телекомуникациите и електронните комуникации (FFTCE) в мнението си от 30 октомври 2009 г., към което се присъединява Iliad, която не е член на FFTCE, счита, че премахването на търговската реклама само по себе си не допринася за мисията за обществена услуга на France Télévisions. Тъй като рекламата не е неразделна част от тази мисия, всяка субсидия, която цели единствено компенсирането на пропуснати ползи, без значение каква е мисията, би била сама по себе си държавна помощ, несъвместима с член 106, параграф 2 и член 107 от ДФЕС. Тази компенсация трябва да покрие самите разходи за обществената услуга, които трябва да бъдат отразени в отделни сметки. Размерът на субсидията е определен за предстоящите години въз основа на очакваната загуба на търговски приходи, което при един влошен пазар сериозно нарушава конкуренцията с частните излъчващи оператори. Тъй като общият рекламен оборот на France Télévisions при един влошен пазар несъмнено не би достигнал 500 млн. евро, френските органи са поели задължението да изплатят 450 млн. евро през 2009 г. само в замяна на премахването на рекламата след 20 часа. В бъдеще приходите от субсидията също биха били много по-големи от рекламните приходи, получени при липсата на реформа.
(46)
По отношение на мисията за общ икономически интерес FFTCE отбелязва, че задълженията на France Télévisions като член на Европейския съюз за радио и телевизия (UER), освен съгласно устава на последния, съществуват от по-рано и биха се приложили без включването им във френския закон. Неясните иначе трудности, които създава законът, не биха били по същество по-различни от произтичащите от устава на UER, който TF1 и Canal + спазват и като членове, така че дадена субсидия за компенсация в рамките на закона трябва да бъде квалифицирана като държавна помощ.
(47)
В крайна сметка FTTCE счита, че новата такса върху оборота на операторите на електронни комуникации, въведена с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, е предназначена за финансирането на France Télévisions. Освен декларираното от страна на органите предназначение на новата такса, промените в основата ѝ и ставката ѝ ще променят и размера на субсидията. Въвеждането на такава такса нарушава член 12 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (10), тъй като държавите-членки не могат да постановят спрямо операторите никаква друга такса върху оборота освен предвидените в директивата данъци.
(48)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на частните канали счита, че лошото управление на France Télévisions, за което Сметната палата е привела много примери, влошава инфлационния ефект, установен на пазара за производството на програми и закупуването на права. При липсата на аналитично счетоводство трудният контрол на разходите създава несигурност по отношение на определянето на разходите за мисиите за обществена услуга, които трябва да бъдат финансирани, със сериозен риск от свръхкомпенсация. Тъй като редица белези сочат, че приходите от новата такса за телевизия ще бъдат предоставяни на France Télévisions, включването ѝ в държавния бюджет не би имало друга цел освен да се избегне контролът от страна на Комисията. Тази такса принуждава конкурентите на France Télévisions да финансират помощта, като поражда нарушение, което влошава недостатъчната диференциация между програмите на отделните исторически канали.
(49)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Европейският съюз за радио и телевизия (UER) подчертава неизменно свързания с бъдещето характер на всяка многогодишна прогноза за разходите и приходите от обществен излъчващ оператор, представена от Франция. Тези прогнози трябва да осигурят дългосрочна финансова прозрачност, с която трябва да разполага операторът, за да се осигури непрекъсваемост на услугата при пълна независимост. Последващите механизми са тези, които трябва да осигурят коригирането на евентуални разлики в предвижданията. Решението на Комисията трябва да се отнася до параметрите за предварително изчисление и до тези механизми, без да се ограничава действителната сума за предстоящата компенсация чрез одобрение само на очакваните приходи и разходи, като в противен случай Комисията би определила и контролирала по-скоро годишния размер на режим за помощи, отколкото самия режим. UER изразява и тревогата си, че Комисията се опитва да разбере предвиждания размер на взаимодействията и повишаването на ефективността за бъдещите години, тъй като ефективността, с която се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, не подлежи на контрола на Комисията в съответствие с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(50)
В коментарите си от 2 ноември 2009 г. Асоциацията на европейските търговски телевизии (ACT) заявява, че одобрява решението на Френската република да намали значително търговската реклама на своя обществен излъчващ оператор. ACT отбелязва, че две условия, установени от съдебната практика по делото Altmark (11), не са изпълнени в конкретния случай, така че предвиденият бюджетен принос представлява помощ. Все пак ACT счита, че ако за системата за финансиране на помощта с такса, удържана върху приходите от реклама на конкурентите, се приема, че е в съответствие с правото на Съюза, ползите от оттеглянето от пазара биха били значително намалени, тъй като една такава система в някои отношения би могла да доведе до повече нарушения от традиционните двойни системи за обществено и търговско финансиране.
(51)
ACT счита, че задълженията за обществена услуга на France Télévisions не трябва да се променят значително в сравнение с тези от 1994 г. и да останат подобни на задълженията на други частни оператори. Също така прогнозите за компенсация на загубата на рекламни приходи до 2012 г. са неясни и не отчитат нито намаляването на свързаните с тях разходи за инвестиция, нито възможното намаление на разходите при изготвяне на програмите, които зависят в по-малка степен от затрудненията на рекламодателите, нито очакваното увеличаване на взаимодействията. Механизмът за коригиране на обществените и търговските приходи спрямо разходите, предвиден в договора за целите и средствата, би трябвало да бъде проверен, като се има предвид именно променливостта на търговските приходи, без което Комисията не би разполагала с надеждна информация, за да определи реалните разходи за предоставената услуга и съществуването на евентуална свръхкомпенсация. Тази проверка следва да се извърши, без предприятието да разполага с аналитично счетоводство, както посочва Сметната палата.
(52)
Накрая, ACT счита, че помощта на практика се финансира от новите такси, въведени с реформата, и че що се отнася до таксата върху аудио-визуалната реклама, последната въвежда във Франция модел за финансиране на обществената услуга чрез конкурентите, който на други места е премахнат. Механизмът за помощ запазва ресурсите на France Télévisions, тъй като става все по-очевидно, че рекламодателите не дават пълна информация за търсенето си на конкурентни канали. От друга страна, подобен механизъм ще увеличи препятствията пред навлизането на френския пазар.
(53)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. France Télévisions счита, че механизмът, за който е постъпило уведомление, не му предоставя никакво икономическо предимство спрямо конкурентите му, тъй като, макар и да бъде защитено от загубата на търговските приходи, то това ще е в замяна на наложена от държавата трудност, която нито един частен оператор на пазара няма да претърпи: спирането на рекламата. Когато спирането на рекламите влезе в сила, всяко нарушение на конкуренцията на този пазар ще изчезне, тъй като натискът му върху конкурентите по отношение на спонсорите, като се има предвид ограниченото му присъствие, също ще бъде нулево. По отношение на закупуването на т.нар. аудио-визуални права „premiums“, тъй като TF1 е гледана от 96 от 100 най-добри зрители и от 18 от 20 най-добри зрители през 2008 г., France Télévisions не би сключила договор за изключителни права с големите американски предприятия в областта. То обаче трябва да инвестира в аудивизуалното творчество при изисквания за качество, несъвместими с целевите зрители на търговските канали. По отношение на продажбата на програми France Télévisions счита, че има само маргинално присъствие.
(54)
France Télévisions счита освен това, че тъй като сумата, която ще му бъде отпусната, зависи предварително, точно и обективно всяка година от разходите за неговите мисии, с последваща корекция в случай на разлика с действителните разходи, механизмът, за който е постъпило уведомление, отговаря на второто условие, поставено от съдебната практика по делото Altmark. Четвъртото условие, което се изисква от тази съдебна практика, също би било изпълнено, тъй като взаимодействията, които не са могли да бъдат използвани в миналото, ще бъдат използвани с преработването на правната организация и на устава, като четвъртото условие изисква само услугата да бъде предоставена при най-ниски възможни разходи, а разходите да съответстват на разходите на добре управлявано средно предприятие.
(55)
Според France Télévisions, по отношение на условията за съвместимост с вътрешния пазар на механизма, за който е постъпило уведомление, тъй като последният се предполага, че ще продължи да се прилага много години, нетните разходи за обществената услуга няма да могат да бъдат известни с абсолютна сигурност, така че Комисията да може да упражнява предварителен контрол относно липсата на свръхкомпенсация. Тъй като ориентировъчните прогнози за 2010-2012 г. не са несъвместими с евентуална разумна печалба или образуването на ограничен резерв от 10 % от годишните разходи за обществена услуга, законовите и подзаконовите актове, които установяват последващ контрол, ще дадат възможност при всички положения да се осигури пропорционалността на финансирането. В замяна на това, тъй като промените в разходите за програмната схема зависят от избора на редакторите му, France Télévisions счита, че е длъжно да спазва само задълженията за обществена услуга съгласно закона, като съдържанието може да бъде свободно определяно от Френската република. От друга страна, тези задължения са отразени и чрез изискване за зрители, върху което спирането на рекламите не оказва влияние. В противовес на това трябва да бъде закупен по-голям брой програми.
(56)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Métropole Télévisions (M6) счита, че предвиденият инструмент за финансиране представлява държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, именно защото второто и четвъртото условие, установени от съдебната практика по делото Altmark, не са изпълнени: компенсация, основана на очаквана загуба на търговски приходи по естествен начин - и на практика - изменящи се, не следва да се счита като основана на обективни и прозрачни параметри за изчисление на разходите за обществена услуга. От друга страна, основата за изчисление не са разходите на добре управлявано средно предприятие от сектора, а разходите на France Télévisions, за което голям брой показатели сочат, че е управлявано по неефективен начин, което би утежнило разходите за обществената услуга за сметка на данъкоплатците.
(57)
Що се отнася до съвместимостта на мярката с вътрешния пазар, M6 счита, че предвиденият инструмент за финансиране е незаконен, тъй като структурно поражда свръхкомпенсация на разходите за обществена услуга. Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и относно финансовата прозрачност в рамките на някои предприятия (12) изисква от Франция да прехвърли приходите и разходите от услугата от общ интерес въз основа на последователно прилаганите принципи за аналитично счетоводство. Както беше подчертала Сметната палата, France Télévisions не разполага с такива счетоводни инструменти. Следователно няма обективен елемент, който да послужи за изчисляването на размера на компенсацията. Свръхкомпенсацията би била неизбежна, тъй като субсидията се изчислява въз основа на търговските приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, нито трябва да бъдат взети предвид в нейните разходи. Случайният характер на прогнозите за загубени приходи и липсата на анализ на разходите неизбежно биха довели до свръхкомпенсация.
(58)
Включването в механизма за финансиране на новите такси утежнява отрицателните последици от помощите върху пазарите за закупуване на аудио-визуални права - където лошото управление на France Télévisions, защитено посредством държавните помощи, увеличава разходите на конкурентите - и върху рекламната дейност, която France Télévisions ще пренесе към спонсорството, без M6, като се има предвид различният му профил на зрители, да заеме пространството, освободено от France Télévisions. При тези условия оправдано може да бъде само последващо финансиране. Следователно от структурна гледна точка механизмът е незаконен, ако не бъдат въведени механизми за независим последващ контрол, който реално да гарантира, че няма да е налице свръхкомпенсация, въз основа на реални данни, въвеждането на който би било неефективно във Франция според M6.
(59)
В мнението си от 2 ноември 2009 г. Télévision Française 1 (TF 1) отново поставя реформата на финансирането на France Télévisions в контекста на структурни промени, които засягат рекламния пазар, където значението на интернет значително нараства. Телевизията получава едва около 11 % от 33 млрд. евро от разходите за комуникация на рекламодателите през 2008 г. Между януари и септември 2009 г. оборотът от реклами на наземните цифрови телевизионни канали се е увеличил с 60 % спрямо намалението от 8 % за трите исторически наземни канала. За 2008 г. платените от TF1 данъци и такси са 60 % от печалбата му. Многогодишните договори за закупуване на права, инфлацията на цените и непроменливостта на разходите, сред които са и разходите за програмната схема, компенсирани чрез подзаконови задължения за производство и разпространение на френски и европейски произведения, представляват 30 % от общите разходи и според TF1 намаляват полето му на действие. Паралелно с това фактът, че подлежи на нова аудио-визуална такса, би засилил нарушенията на конкуренцията на пазара.
(60)
Евентуалното прехвърляне към TF1 на търсенето от страна на рекламодателите е обявената цел на таксата върху аудио-визуалната реклама. Не само че очакваното прехвърляне на 350 млн. евро от оборота към трите наземни канала не е станало факт през 2009 г., а те отбелязват и намаление от 450 млн. евро спрямо прогнозите. От друга страна, обхватът на това прехвърляне във всеки случай би бил ограничен от законовите и подзаконовите актове, които при транспонирането на правото на Съюза ограничават времето, предназначено за реклама, най-много до дванадесет минути на час предаване, при условие че не се превишат средно шест минути на час за ден.
(61)
TF1 счита, че таксата представлява държавна помощ по две причини: по отношение на това, че на практика France Télévisions вече няма да трябва да плаща след 30 ноември 2011 г. (датата, на която ще трябва да спре рекламите, платените суми за които представляват основата) и, второ, по отношение на това, че France Télévisions ще бъде бенефициер на събраните в тази рамка ресурси, тъй като от големия брой правителствени и парламентарни декларации по време на разискванията по проектозакона се вижда, че то е бенефициер на помощта. Независимо от това, че е законен, режимът за облагане, който я финансира, следва да бъде взет предвид, за да може помощта да бъде оценена.
(62)
TF1 счита, че подлежи на задължения, сравними с тези на France Télévisions, чиито програми се различават несъществено от неговите. Дори и TF1 да приеме одобрително преработването на договора за целите и средствата и на спецификациите след реформата на общественото аудио-визуално разпространение, като се позовава на становището на Сметната палата, то счита, че предлагането на обществена услуга по радио- и телевизионно разпространение не е достатъчно индивидуализирано. Също така се подчертава, че в предишната спецификация количествените задължения за излъчване са съставлявали 10 % от програмните схеми.
(63)
Освен това не са достатъчни контролът на разходите и качеството на управлението на France Télévisions, които водят до това обществената услуга да не се предоставя на най-ниска цена за общността и пораждат риск от свръхкомпенсация. Ето защо в този смисъл Комисията следва да провери нарастването на печалбата от търговските дейности, взаимодействията, които би трябвало да последват след 2009 г. в резултат на създаването на единствено предприятие France Télévisions, и незначителния натиск върху разходите за програмната схема вследствие на по-слабата зависимост от рекламодателите.
V. КОМЕНТАРИ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА
(64)
В мнението си, представено на 7 октомври 2009 г. и уточнено по-късно, по отношение на прилагането на член 106, параграф 2 от ДФЕС Френската република се позовава по-специално, от една страна, на изразените от Комисията съмнения относно пропорционалността на публичното финансиране и риска от свръхкомпенсация и, от друга страна - относно вземането предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение, за да се оцени съвместимостта с вътрешния пазар на мярката, за която е постъпило уведомление.
V.1. Пропорционалност на финансирането и последващ контрол на риска от свръхкомпенсация
(65)
Френската република посочва, че мярката, за която е постъпило уведомление, не е компенсация на пропуснати рекламни приходи на групата France Télévisions, макар че с информативна цел е отразена в предоставените прогнозни суми, а финансиране, предназначено да покрива разходите за изпълнение на мисията за обществена услуга. Нуждите от финансиране на практика ще се променят в зависимост от промените в разходите за програмната схема, колебанията на търговските приходи или средствата за разпространение.
(66)
Френската република подчертава, че предварителното утвърждаване на липсата на риск от свръхкомпенсация трябва да бъде направено чрез проверка на съществуването на законови и подзаконови механизми за контрол, в съответствие със съдебната практика и практиката за прилагане от Комисията, а не спрямо примерните прогнозни суми за субсидия и посочените разходи за в бъдеще. Примерните суми са предоставени за илюстрация, като се има предвид планираният оборот, одобрен от надзорните органи на France Télévisions. Методът за изчисление на субсидията не се опира на прогнозата за намаляване на рекламните приходи на France Télévisions. Изчисляването се основава на обща формула, така че за всяка година комбинираната сума от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public) и бюджетната субсидия, при зачитане на ангажиментите на Френската република и на механизмите за последващ контрол, да бъде установена чрез законови и подзаконови разпоредби, пропорционално на разходите за мисията за обществена услуга на France Télévisions, намалена с търговските му приходи.
(67)
Освен това по отношение на новите новаторски аудио-визуални услуги, посочени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република подчертава, че известен брой е вече предвиден в новите спецификации за France Télévisions и изменения договор за целите и средствата, които са били и ще подлежат на предварителен и периодичен контрол и консултации, описани по-горе. За в бъдеще Франция счита, че въвеждането на всяка една нова важна услуга трябва да бъде отразено в договора за целите и средствата, към който ще се прилагат същите видове контрол.
(68)
От друга страна, като се има предвид влизането в сила на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение след откриването на настоящата процедура, Френската република се задължава да усъвършенства инструмента си за последващ финансов контрол, за да изпълни новоприетите правила в това съобщение в областта на механизмите за финансов контрол. Следователно се предвижда изменение на член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. Това изменение цели:
-
да гарантира, че докладът за отделните сметки - изискване, което дава възможност да се гарантира, че няма свръхкомпенсация - ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(69)
Също така, за да се допълни информация на Комисията през първите години от реформата, започната със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., френските органи са поели задължението да предоставят на Комисията за периода 2010-2013 г.:
-
изготвените доклади в съответствие с членове 2 и 3 от горепосочения декрет, след изменението му, в срок от шест месеца след общите събрания за одобрение на сметките, включително данните относно промените в рекламните пазарни дялове от 2007 г. насам,
-
държавните елементи за мониторинг на изпълнението на мисиите за обществена услуга от France Télévisions, които са балансът на каналите, изготвян всяка година от Върховния съвет по аудио-визуални въпроси (предвиден в член 18 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г.), и отчетът от изслушванията пред парламентарните комисии (комисиите на Националното събрание и на Сената по културните въпроси и финансите) на президента на France Télévisions по повод годишното изпълнение на договора за целите и средствата (както е предвидено в член 53 от горепосочения закон).
V.2. Вземане предвид на новите такси, въведени с реформата на общественото аудио-визуално разпространение
(70)
Френската република счита, че не е взела предвид новите такси върху рекламата и електронните комуникации в уведомлението си. Макар и въведени със същия законодателен инструмент, който установява реформата, тези такси не попадат в полето на мярката, за която е постъпило уведомление.
(71)
Френската република посочва, че публичните декларации, заедно с гласуването на закона, разгледан в решението за откриване на процедурата, по-късно оспорени от разпоредбите на този закон, не са достатъчни за установяването на задължителна връзка между предназначението на таксите и финансирането на помощта в правото на Съюза. Във френското право тези такси се събират в полза на общия държавен бюджет, допринасят за финансирането на всички публични разходи и отговарят на принципите за универсалност и бюджетно единство, които са част от конституционността на публичните финанси. В съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, за да бъдат цялостно или частично предоставени ресурси, определени в полза на държавата, на юридическо лице, е необходима изрична разпоредба в закона за финансите, която в конкретния случай не съществува.
(72)
Френската република подчертава, от друга страна, че няма проект, който да цели създаването на връзка между предназначението на посочените такси и финансирането на France Télévisions. Тя посочва, че ако трябва да бъде предвидено изменение на структурата на режима, френските органи ще изпратят ново уведомление до Комисията съгласно разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
VI. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
VI.1. Наличие на помощта по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(73)
Член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз гласи: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“ Условията за прилагане са разгледани по-долу.
VI.1.1. Държавни средства
(74)
Бюджетните субсидии, предмет на настоящото уведомление, ще бъдат включвани всяка година в Закона за финансите, който установява държавния бюджет на Франция. Следователно става въпрос за мерки, предоставени чрез държавни средства.
VI.1.2. Икономическо предимство с избирателен характер
(75)
Механизмът за бюджетната субсидия с преобладаващи държавни средства, предоставени на France Télévisions, е с избирателен характер, тъй като France Télévisions ще бъде негов единствен получател. Годишната бюджетна субсидия за функциониране, която цели именно да позволи на предприятието да извършва дейностите си, ще бъде компенсация за пропуснатите рекламни търговски приходи, които частично са финансирали разходите и инвестициите му до този момент. По този начин France Télévisions ще може да постигне дял зрители, непостижим без бюджетната субсидия. Следователно то получава икономическо предимство, което е невъзможно да бъде получено по друг начин, или съответно, ако става въпрос за субсидия - при различни пазарни условия, тоест тези, при които работят частните му конкуренти.
(76)
От друга страна, Комисията отбелязва, че Френската република не е представила мнение, което да поставя под въпрос оценките на Комисията в решението за откриване на процедурата по отношение на това, че предвидените субсидии не биха изпълнили кумулативно критериите, посочени в съдебната практика по делото Altmark, и следователно биха предоставили икономическо предимство, което представлява държавна помощ (13). Тя отбелязва обаче, без да се засяга последващото развитие в управлението и резултатите на France Télévisions за предстоящите години, че понастоящем докладът на френската Сметна палата за France Télévisions - публикуван през октомври 2009 г. след решението за откриване на процедурата - подкрепя аргументацията ѝ, според която четвъртото условие не е изпълнено.
(77)
В обобщение на горепосоченото става ясно, че отпускането на бюджетни субсидии само за групата France Télévisions чрез държавни финансови средства на Франция ще предоставя предимство с избирателен характер на това предприятие.
VI.1.3. Нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между държавите-членки
(78)
France Télévisions осъществява дейност в областта на производството и излъчването на програми с търговска цел, а именно като разпространява платени реклами за рекламодатели или спонсорирани емисии в своите програми, като продава правата си за разпространение или като купува такива права. Тези търговски дейности се упражняват в конкуренция с други канали, като TF1, M6, Canal +, именно във Франция, където, както подчертават френските органи, групата France Télévisions е първата аудио-визуална група. През 2010 г. делът на France Télévisions би трябвало да е около 10 %, който му отрежда трето място като доставчик на френския пазар.
(79)
До изтичането на срока за премахване на търговската реклама през 2011 г. France Télévisions ще продължи да осъществява дейност, макар и с ограничено ефирно време, на френския пазар на телевизионната търговска реклама в конкуренция с други излъчващи оператори. Дори и след 2011 г. France Télévisions ще може да предлага услугите си на рекламодателите за реклами на стоки под родово наименование или спонсорство на емисии в конкуренция с останалите излъчващи оператори, осъществяващи дейност във Франция. Дори и конкурентите на France Télévisions да се възползват изцяло от почти пълното оттегляне на France Télévisions от рекламния пазар в резултат на реформата, все пак France Télévisions ще продължи да присъства на него. Всъщност в обеми и в пазарен дял за постоянните конкуренти спрямо 2007 г., въз основа на очакваните приходи от реклама и спонсорство на France Télévisions, представени от френските органи, France Télévisions все още ще притежава 3,3 % от пазара през 2012 г. при съответно повече от 50 % и 20 % за TF1 и M6.
(80)
France Télévisions ще може да постигне дял зрители, който не би имала при липса на разглежданата бюджетна субсидия, което може да окаже въздействие върху зрителите на останалите излъчващи оператори и следователно върху търговските дейности на последните, което да доведе до нарушаване на условията за конкуренция. При всички положения France Télévisions ще продължи да осъществява дейност и на пазарите за закупуване и продажба на аудио-визуални права с правомощие за договаряне, запазено благодарение на посочената по-горе подкрепа. Запазването на инвестициите в програмите, възможни благодарение на бюджетните субсидии, оказва влияние върху степента, при която France Télévisions може да купува или продава на тези пазари.
(81)
От горепосоченото става ясно, че бюджетните средства за единствената група France Télévisions чрез финансови ресурси на Франция нарушават или най-малкото заплашват да нарушат конкуренцията, която съществува в областта на търговската експлоатация на радио- и телевизионното разпространение във Франция и в известен смисъл в други държави-членки, в които се разпространяват програмите на France Télévisions.
(82)
Пазарите за продажба и закупуване на аудио-визуални програми и права за излъчване, на които France Télévisions осъществява дейност, са с международно измерение, дори и закупуването да се извършва с териториално ограничение най-общо в една държава-членка. От друга страна, програмите на France Télévisions, чието излъчване може да бъде запазено благодарение на държавната подкрепа, се приемат в други държави-членки, като Белгия и Люксембург. Накрая, France Télévisions излъчва програми и по Интернет, достъпни и на други места освен във Франция.
(83)
При тези условия предвидените бюджетни субсидии могат да доведат до евентуално нарушаване на условията за конкуренция и да засегнат търговията между държавите-членки.
VI.1.4. Заключение относно наличието на държавна помощ
(84)
С оглед на горепосоченото бюджетните субсидии, които Френската република предвижда да отпусне на France Télévisions, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и е необходимо да се разгледа съвместимостта ѝ с вътрешния пазар.
VI.2. Съвместимост по отношение на член 106, параграф 2 от ДФЕС
(85)
Член 106, параграф 2 от ДФЕС гласи, че „предприятията, които са натоварени с функцията да оказват услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договорите, и в частност на правилата на конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства фактически или юридически изпълнението на специфичните задачи, които са им възложени. Развитието на търговията не трябва да се засяга до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.“
(86)
В своето съобщение относно радио- и телевизиното разпространение Комисията излага ринципите, към които се придържа при прилагането на член 107 и член 106, параграф 2 от ДФЕС, за държавното финансиране на публичните излъчващи организации. В този смисъл оценката на Комисията се отнася до следните два аспекта:
-
съществуването на точно и ясно определение в официален акт на мисията за обществена услуга, включително при доставката на важни нови услуги, и подлежаща на механизми за ефективен контрол от независима организация на излъчващия оператор,
-
пропорционалността и прозрачността на публичното финансиране на необходимите компенсации за тази мисия, без компенсациите да превишават размера на нетните разходи за мисията за обществена услуга, също подлежат на ефективен контрол.
VI.2.1. Точно и ясно определени в официален акт на мисията за обществена услуга, която подлежи на ефективен контрол
(87)
Както беше посочено по-горе, Комисията не е изразила съмнения в решението си за откриване на процедурата, поради изложените в него причини, нито по отношение на адекватността на определението и на мандата на мисията за обществена услуга, възложена на France Télévisions чрез официални актове, нито по отношение на адекватността на външния контрол, упражняван върху начина, по който France Télévisions изпълнява възложените ѝ задължения, описани по-горе. Ето защо Комисията е счела, че съответните разпоредби от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. (членове 43-11, 44, 48 и 53) и от декретите или официалните актове за прилагането му, а именно по отношение на спецификациите (Декрет № 2009-796 от 23 юни 2009 г.) и договора за целите и средствата, са в съответствие с правилата за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС относно оценяването на помощите за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение, изложени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(88)
Това заключение е било логично предвид вече направените от Комисията заключения по този повод в съответствие с приложимото по това време съобщение, в нейните решения от 2003 и 2005 г. за France 2 и France 3 и за France Télévisions от 2008 и 2009 г.
(89)
В допълнение следва да се разгледат общите коментари на някои заинтересовани страни, които целят да потвърдят привидно сходния характер на програмите на обществената телевизия и на конкурентите, оспорени на практика от коментарите на други страни, и които не са от такова естество, че да променят тази оценка.
(90)
Измененият Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията определя обширно, качествено, но точно задълженията за обществена услуга на France Télévisions. Последното трябва по-специално да се насочи към широка публика и да разнообрази предлагането си с цел да удовлетвори, при зачитане на плурализма, демократичните, социалните и културните нужди на обществото. Фактът, че някои конкуренти са длъжни, тъй като членуват в UER, да спазват устава му, както подчертава FFTCE, не пречи на съществуването на конкретни задължения за обществена услуга, посочени в официални актове на Френската република, които, за разлика от задълженията, които произтичат от членуването в UER, се налагат само на France Télévisions.
(91)
От друга страна, ако е необходимо, задълженията на France Télévisions се посочват и в спецификациите, и в договора за целите и средствата, заедно с точни и количествени показатели, които трябва да бъдат постигнати в програмната схема, които не се прилагат към конкурентните оператори. Държавните средства, отпуснати на France Télévisions, са предназначени за постигането на целите и изпълнението на задълженията за обществена услуга, определени в законови и подзаконови разпоредби в името на общия интерес, тъй като частните ресурси, предоставени на конкурентните излъчващи оператори, имат чисто стопанска цел. Също така съществуването на подзаконови или свободно приети ограничения от операторите при дейността им по излъчването не означава съществуването на недиференцирано предлагане на практика за публичните и частните излъчващи оператори. Тези задължения за обществена услуга, които произтичат от закона, за разлика от тези, които произтичат от членуването в UER, от друга страна, подлежат на периодичен външен контрол, а именно парламентарен, по отношение на изпълнението им.
(92)
Освен това SACD посочва най-големия ангажимент на France Télévisions в подкрепа на оригиналното френско аудио-визуално и кинематографично творчество, подлежащ на много по-малки задължения. Разбира се, мнението на SACD не излага и не илюстрира причините, поради които чуждестранните произведения, различни от френските, евентуално от други държави-членки, са с по-ниско качество от тези, които France Télévisions ще финансира. Независимо от това един задължителен ангажимент в подкрепа на оригиналното творчество, нараснал в абсолютно отношение и спрямо конкурентите, допринася и е пряко свързан със социалните и културните нужди на френското общество, на които програмите на France Télévisions трябва да отговорят в съответствие със задълженията му за услуга от общ интерес.
(93)
Като се има предвид информацията, предоставена от Френската република, положителната оценка относно определението и контрола на мисията за обществена услуга на France Télévisions трябва да бъде разширена към приложимите механизми за въвеждането на значими нови аудио-визуални услуги, по смисъла на съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, влязло в сила след решението за откриване на настоящата процедура. Тези услуги, които разширяват предлагането на програмно излъчване на други носители или формати, са включени в спецификациите и договорите за целите и средствата на France Télévisions, където се уточняват и отразяват съответно мисиите за услуга от общ икономически интерес, предвидени от закона. Тези документи са приети с декрет, както е посочено по-горе, така че вече предвидените нови услуги и тези, които евентуално предстоят, подлежат на същите специфични процедури за предварителна консултация и за последващ контрол на годишното изпълнение като посочените мисии.
(94)
В обобщение, определението за мисия за обществена услуга, възложена на France Télévisions, както и свързаните с нея механизми за контрол съответстват на правилата и принципите, установени в съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като те самите се основават на съдебната практика на съдилищата на Съюза.
VI.2.2. Пропорционалност и прозрачност на публичното финансиране
(95)
Съобщеният от Френската република механизъм за финансиране, част от който е годишната субсидия за компенсация на намаляването, последвано от премахване на рекламите, трябва да бъде установен като постоянен и да се разшири отвъд предвидената от закона дата за спиране на рекламите, а именно ноември 2011 г.
(96)
Годишното публично финансиране ще включва разпределянето на част от ресурсите от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), наричана по-рано redevance, и предвидената със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. субсидия. Към съществуващата помощ, одобрена от Комисията в решението ѝ от 20 април 2005 г., която не се изменя от предвидения механизъм, се добавя и бюджетна субсидия, точният размер на която ще се определя всяка година в закона за финансите за текущата бюджетна година. В мнението си Френската република посочва, че въз основа на нетните разходи за обществена услуга преди всяка бюджетна година предварително ще се определя размерът на годишната субсидия.
(97)
Това става ясно от примерните прогнози, предоставени от френските органи в отговор на изразените от Комисията съмнения в решението за откриване на процедурата. Комисията отбелязва ориентировъчния според френските органи характер на очакванията от бизнес плана и приема, че за предприятието, на което е възложена подобна мисия за обществена услуга и което трябва да поеме многогодишни разходи за тази цел, е полезно да разполага с очаквана финансова рамка в бизнес плана, включена в допълнението към договора за целите и средствата. Като се има предвид това, общо ориентировъчните държавни средства, посочени в него, продължават да бъдат свързани, макар и с по-малък размер, с размерите на брутните разходи за предоставянето на тази услуга, очаквани за периода 2010-2012 г.
(98)
Като се има предвид относителната предвидимост на брутните разходи, по-малко нестабилни в сравнение с търговските приходи, които служат за установяването на нетните разходи, ориентировъчните цифри от бизнес плана потвърждават a priori твърдението на Френската република по отношение на определящия характер на критерия за нетните разходи за обществена услуга за определянето на годишния размер на предстоящата субсидия. Следователно задължението за финансова компенсация от държавата, въведено със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., ще бъде фактът, който поражда бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, без да се определя размерът ѝ спрямо евентуално очакваните рекламни приходи, пропуснати в резултат на премахването на рекламите.
(99)
Подобен подход изглежда обективно оправдан. Всъщност поради постоянния характер на субсидията определянето на нейния размер спрямо евентуално получените рекламни приходи, ако рекламите не се премахнат в съответствие със закона, например като се определи евентуалният размер на приходите преди обявяването и въвеждането на реформата, с евентуална корекция в зависимост от промените на пазара на телевизионната реклама, би било още по-произволно. Ако размерът на субсидията се изчислява спрямо приходи, за които се счита, че има законно основание, намалението на брутните разходи за по-широка обществена услуга от очакваното, в резултат например на бъдещи взаимодействия при учредяването на единственото предприятие France Télévisions, би могло да породи риск от свръхкомпенсация чрез държавните ресурси.
(100)
Начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо разходите за мисията за обществена услуга, намалени с оставащите нетни търговски приходи, от друга страна съответства на ангажимента на Френската република, вече отразен в член 44 от изменения Закон № 86-1067 за свободата на съобщенията и в член 2 от декрета относно финансовите отношения между Франция и организациите от аудио-визуалния публичен сектор, държавните средства, предоставени на France Télévision, да не превишават нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на последното. Както припомнят френските органи, този ангажимент и посочените по-горе разпоредби са изцяло приложими към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление, и към механизма за годишно публично финансиране, от което тя ще бъде неразделна част.
(101)
Следователно начинът за изчисление на годишната субсидия спрямо нетните разходи за мисията за обществена услуга - намалена с оставащите нетни търговски приходи - изглежда пропорционален по смисъла на съобщението на Комисията относно радио- и телевизионното разпространение.
(102)
В тази връзка изразеното противоположно мнение на някои трети заинтересовани страни не може да промени това заключение:
-
коментарите на FFTCE, според които компенсацията за пропуснати ползи от рекламните приходи, които не са част от мисията за обществена услуга, не е част от финансирането на тази мисия, не следва да бъдат приети, както и коментарите на M6 по отношение на нестабилните и следователно неточни предвиждания за пропуснати търговски приходи; в зависимост от нетните разходи за обществена услуга на France Télévision предварително ще трябва да се определи годишният размер на субсидията, като очакванията за сумата, предоставени от Френската република за 2010, 2011 и 2012 г., от друга страна са единствено ориентировъчни,
-
коментарите на M6, които целят да докажат, че предполагаемата липса на инструменти за аналитично счетоводство на France Télévisions според Сметната палата на Франция в структурно отношение би породила свръхкомпенсация, в смисъл че субсидията се основава на необективни елементи на разходите, както и мнението на TF1 относно свръхкомпенсацията на неконтролираните или лошо управлявани разходи, не са основателни; първо, Сметната палата е посочила през октомври 2009 г. липса на инструменти за управление, включващи по отношение на групата France Télévisions инструментите за аналитично счетоводство на филиалите, а не липса на какъвто и да е инструмент за аналитично счетоводство на управлението; за всяко дружество от групата France Télévisions е налице аналитично счетоводство,
-
второ, разглеждането на съвместимостта на компенсацията с вътрешния пазар, за разлика от разглеждането на съществуването на икономическо предимство за France Télévisions, не засяга разходите, които средно и добре управлявано предприятие в сектора би могло да направи, за да предостави услугата от общ интерес, а засяга разходите, които реално ще направи France Télévisions, като в това се включва очакваното намаление в бъдеще; както беше посочено по-горе, общият размер на държавните средства, които да бъдат изплатени на France Télévisions, a priori ще бъде по-малък от направените разходи за предоставянето на обществената услуга и ще бъде определен, така че да се избегне свръхкомпенсация след приспадане на нетните търговски приходи.
(103)
Тези забележки, необосновани, що се отнася до предварителното определяне на размера на годишната субсидия, не вземат предвид обаче съществуването на механизмите за последващ контрол. Всъщност, както беше посочено по-горе, предварителното годишно определяне в закона за финансите на субсидията за бюджетната година ще бъде последвано от механизми за последващ контрол, а при необходимост - от възстановяване.
(104)
Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение предвижда държавите-членки да въведат подходящи механизми за предотвратяване на всякаква свръхкомпенсация, като редовно осъществяват контрол върху използването на публичното финансиране. Както е посочено в съобщението, ефективността на контрола се гарантира, като се осъществява на равни периоди от време от независима организация, заедно с механизми за възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или правилно разпределяне през следващата бюджетна година на евентуални резерви, които не превишават 10 % от годишните разходи за обществена услуга, от една страна, и от друга, на евентуални кръстосани субсидии.
(105)
В член 44 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. се посочва, че „държавните средства, отпуснати на организациите от публичния аудио-визуален сектор като компенсация за възложените им задължения за обществена услуга, не превишават размера на разходите за изпълнение на посочените задължения“. Тази разпоредба произтича от ангажиментите на Френската република да включва изрично в закона принципа за липсата на свръхкомпенсация на задълженията за обществена услуга, установен в рамките на процедурата, която е довела до решението за съвместимост на Комисията от 20 април 2005 г. относно използването на ресурсите от таксата (redevance) (14).
(106)
Член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор на аудио-визуалната комуникация съдържа същия текст като този на член 53 от закона от 30 септември 1986 г., като се отчитат „преки[те] или косвени приходи от мисията за обществена услуга“, и посочва, че разходите за мисията за обществена услуга са установени в отделни сметки. В член 3 декретът предвижда задължение за France Télévisions и неговите филиали да спазват обичайните пазарни условия за всички свои търговски дейности, както и външна организация да изготвя годишен доклад относно изпълнението на това задължение, внасян пред компетентния министър, Националното събрание и Сената. Последната разпоредба също така се отнася и до ангажиментите на Френската република, посочени в решението на Комисията от 20 април 2005 г., цитирано в съображение 7.
(107)
Общият съд на Европейския съюз е установил, че както разпоредбите относно принципа за липса на свръхкомпенсация, така и контролът и проверката на прилаганите от France Télévision условия към търговските му дейности разсейват по много сполучлив начин тревогите, изразени от Комисията по време на процедурата, довела до решението от 20 април 2005 г. (15) Общият съд е потвърдил, че последващият контрол, осъществяван относно спазването на ангажиментите, е подходящ (16).
(108)
Комисията е получила и разгледала доклади за изпълнение на членове 2 и 3 от декрета относно бюджетните години 2007 и 2008 (като докладите, изготвени съгласно член 3 от декрета, са били сертифицирани за 2007 г. от одиторите PriceWaterhouseCoopers и KPMG и за 2008 г. от Cabinet Rise), както и предвидения в член 2 проектодоклад за 2009 г. В наличните доклади се заключава, че публичните ресурси, отпуснати на групата France Télévisions, не са превишили нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, възложени на France Télévisions, и че предприятието е спазило обичайните пазарни условия във всички свои търговски дейности. Това изключва евентуалните кръстосани субсидии между търговските дейности и дейностите за обществена услуга. Изготвянето на въпросните доклади показва, от друга страна, че изготвянето на сметките за разходите и средствата от обществената услуга на отделните канали на France Télévisions е възможно посредством съществуващи счетоводни инструменти, обратно на становището именно на M6.
(109)
Правилата за последващ контрол на държавните средства, предвидени в Декрет № 2007-958, ще се приложат към бюджетната субсидия, за която е постъпило уведомление. От въвеждането на контрола общо отпуснатите на France Télévisions държавни средства не са били достатъчни за покриването на нетните разходи за изпълнение на задълженията за обществена услуга, така че въпросът с предоставянето на евентуална свръхкомпенсация е неуместен. За очакваните средносрочни приходи и разходи, посочени в бизнес плана и в таблица 1 по-горе, за 2012 г. е предвиден малък излишък, който, ако се потвърди, тъй като няма да е необходим за компенсиране на очакваните дефицити за 2010 и 2011 г., следва да бъде по принцип и приоритетно предоставен за покриване на разходите в подкрепа на аудивизуалното творчество.
(110)
При всички положения, за да приведе в съответствие съществуващия механизъм с нововъведените уточнения през 2009 г. чрез съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Френската република се задължава да внесе изменение в член 2 от Декрет№ 2007-958 от 15 май 2007 г., така че:
-
да гарантира, че годишният доклад за отделните сметки ще бъде, подобно на предвидения в член 3 доклад, контролиран от външен орган, избиран с одобрението на министъра, който отговаря за комуникацията, предаден на този министър, както и на Националното събрание и на Сената, като изготвянето му е за сметка на France Télévisions,
-
да се усъвършенства функционалният механизъм, който може да осигури ефективно възстановяване на евентуални свръхкомпенсации или кръстосани субсидии, отбелязани в отделни сметки, и които не са съвместими с член 53 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, както и със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(111)
При тези условия Френската република изглежда ще разполага с подходящи механизми за осъществяване на редовен и ефективен контрол на използването на публичното финансиране, за да предотврати всяка една свръхкомпенсация или кръстосана субсидия, както предвижда съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(112)
Като се има предвид горепосоченото, евентуалните ограничения за конкуренцията, дължащи се на присъствието на France Télévisions на търговските пазари, на които ще осъществява дейност след завършване на реформата, ще бъдат накрая ограничени. Присъствието му ще бъде по всяка вероятност значително намалено и се очаква реформата да доведе, макар и частично, до прехвърляне на търсенето на реклама по телевизията към конкурентите на France Télévisions.
(113)
Всъщност, както се посочва в отворено писмо от седем частни радио- и телевизионни канала, изпълнението на реформата с премахването на рекламите на France Télévisions ще доведе до: „предоставяне на частните медии на възможност за възстановяване, от което имат нужда“, тъй като запазването на рекламите: „би породило пагубни последици за всички френски медии и би променило значително икономическите перспективи [на] участниците…“ (17).
(114)
С други думи, частичното оттегляне на France Télévisions и преориентирането по отношение на структурата на приходите му - търговски или държавни за компенсация - към излъчването на програми, които отговарят на мисията му за обществен интерес, и то без пряка финансова компенсация за зрителите, намаляват евентуалните ограничения за конкуренцията на конкурентните пазари, на които France Télévisions осъществява дейност. Оттеглянето освобождава пространство, което би могло да бъде заето от нови участници или участници с намалено присъствие на рекламния пазар към настоящия момент, като се засили конкуренцията за определен период.
(115)
Следователно, като се имат предвид предоставената информация и поетите ангажименти от Френската република, публичното финансиране ще има за цел да позволи на France Télévisions да покрие направените нетни разходи, за да изпълни задълженията си, и това финансиране ще трябва да бъде ограничено до посочените разходи и ще подлежи на последващ контрол, който да отговаря на критериите от приложимото съобщение относно радио- и телевизионното разпространение. Освен това, като се има предвид, че France Télévisions, от друга страна, ще намали присъствието си на конкурентните пазари, няма риск предвидената помощ да засегне развитието на търговията до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза, като изпълнява по този начин условията за прилагане на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(116)
От друга страна, Френската република се задължава да представя на Комисията годишен доклад до 2013 г., когато реформата на общественото аудио-визуално разпространение ще е приключила, така че да се проследят най-уместните аспекти за изпълнението на реформата спрямо правилата за държавната помощ, а именно годишните компенсации и механизмите за последващ контрол, приложените условия от France Télévisions към дейностите му и промяната на позицията му на този пазар, както и годишното изпълнение на договора за целите и средствата.
(117)
Като се имат предвид обхватът на реформата, иновациите във финансирането на мисията за обществена услуга на France Télévisions, която дружеството въвежда, последиците от нея върху промяната на приходите и разходите на France Télévisions и несигурната икономическа среда на пазарите, които засягат търговските приходи на France Télévisions и неговите конкуренти, този ангажимент дава възможност на Комисията да проверява и проследява отблизо изпълнението на реформата, както и на поетите от Френската република ангажименти в рамките на настоящата процедура.
(118)
В своето решение за откриване на процедурата Комисията е изразила съмнения относно съществуването на евентуална връзка между предназначението на приходите, получени от новите такси върху рекламата и електронните комуникации, и годишната субсидия, която ще получава от 2010 г. France Télévisions. Подобна връзка, ако можеше да бъде установена, би означавала, че тези такси се считат за неразделна част от помощта и са предмет на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар. Ако съществуването на такава връзка можеше да се изключи за 2009 г., именно предвид датата на влизане в сила и прилагането на Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г. за общественото аудио-визуално разпространение, щеше да остане съмнение за в бъдеще поради заявлението, направено от френските органи на най-високо равнище.
(119)
От съдебната практика на Съда, потвърдена в Решение от 22 декември 2008 г. по делото за преюдициално заключение Régie Networks (C-333/07) (точка 99), става ясно, че „За да се счита дадена такса за съставна част от мярка за помощ, по силата на приложимата национална правна уредба трябва да съществува задължителна връзка по предназначение между съответните такса и помощ, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с общия пазар.“ (18) Двете условия за прилагане, установени от Съда, а именно приложимата национална правна уредба и прякото влияние върху размера на помощта, са разгледани по-долу.
(120)
Във френското право, в съответствие с член 36 от основния закон от 1 август 2001 г. относно закона за финансите, предоставянето на друго юридическо лице на ресурси, установени в полза на френската държава, е възможно само съгласно разпоредба от закона за финансите. Законът за финансите следва да предвиди изрично приходът от таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., да бъде изцяло или частично предоставен за финансирането на France Télévisions. Към настоящия момент такава разпоредба не е била приета. Занапред Френската република се задължава в съответствие с разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС да изпраща ново уведомление до Комисията за всяко планирано изменение на структурата на режима. При тези условия не може да бъде установена задължителна връзка между предназначението на помощта, за която е постъпило уведомление, и новите такси от националното право по смисъла на с практиката на Съда.
(121)
Освен това решаващият критерий за определянето на годишния размер на бюджетната субсидия, заедно с предвидения размер на разпределяните ресурси от таксата за телевизия (contribution à l’audiovisuel public), ще бъде размерът на нетните разходи за задълженията за обществена услуга, поемани от France Télévisions, а не размерът на приходите, получени от новите такси. Очакваните разходи за обществена услуга са предмет и ще бъдат предмет на предварителни оценки в договора за целите и средствата съгласно член 53 от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, като предвидената с проектозакона за финансите годишна субсидия ще бъде определена според очакваните нетни разходи и съответствието между очакванията и резултатите трябва да бъде установено и при необходимост коригирано на по-късен етап в рамките на доклада, предвиден в член 2 от Декрет № 2007-958 от 15 май 2007 г. относно финансовите отношения между държавата и организациите от публичния сектор за аудио-визуални комуникации. Тъй като разходите са направени независимо от събраните чрез таксите средства, приходът от данъците не може да окаже пряко влияние върху размера на помощта. От друга страна изглежда, че първоначално предвидените ставки на таксите от френското правителство са били намалени в окончателно гласувания от парламента закон, без това да е довело до съответно и пропорционално намаление на субсидията, която трябва да бъде изплатена на France Télévisions.
(122)
Като се има предвид горепосоченото, таксите върху рекламата и електронните комуникации, въведени със Закон № 2009-258 от 5 март 2009 г., не са неразделна част от помощта и следователно не трябва да бъдат включвани при разглеждането на съвместимостта на последната с вътрешния пазар, обратно на твърденията на някои трети заинтересовани страни, а именно ACT, FFTCE, Асоциацията на частните канали, M6 и TF1.
(123)
Това заключение не засяга съвместимостта на посочените такси и конкретните разпоредби за тях като отделни мерки с правото на Съюза, а именно що се отнася до таксата върху електронните комуникации, по отношение на разглежданите въпроси в рамките на процедурата за нарушение № 2009/5061, в съответствие с Директива 2002/20/ЕО или Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (19).
(124)
Комисията отбелязва, от друга страна, декларацията на Франция, изключваща посочените данъци от обхвата на уведомлението ѝ, предмет на настоящото решение.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(125)
С оглед на гореизложеното Комисията заключава, че годишната бюджетна субсидия в полза на France Télévisions, приведена в действие, както е посочено по-горе, може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, в съответствие с принципите и правилата за прилагане, предвидени за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Френската република предвижда да приведе в действие в полза на France Télévisions под формата на годишна бюджетна субсидия съгласно член 53, алинея VI от изменения Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Следователно привеждането в действие на помощта е разрешено.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 20 de Julho de 2010
relativa ao auxílio estatal C 27/09 (ex N 34/B/09) Subvenção orçamental para a France Télévisions que a República Francesa tenciona conceder a favor da France Télévisions
[notificada com o número C(2010) 4918]
(Apenas faz fé o texto em língua francesa)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2011/140/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 108.o, n.o 2, primeiro parágrafo,
Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, nomeadamente o artigo 62.o, n.o 1, alínea a),
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações, em conformidade com os referidos artigos (1), e tendo em conta tais observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Por carta de 23 de Janeiro de 2009, a República Francesa notificou à Comissão a sua intenção de proceder a uma dotação orçamental de 450 milhões de EUR, já incluída na Lei do Orçamento, em benefício da France Télévisions para o ano de 2009. Em 13 de Março de 2009, a Comissão solicitou informações adicionais, que a República Francesa disponibilizou por carta de 25 de Maio de 2009. Nessa ocasião, a República Francesa alargou o âmbito da notificação, indicando a sua intenção de estabelecer um mecanismo perene e plurianual de financiamento público da France Télévisions de que faz parte uma subvenção anual.
(2)
Por carta de 1 de Setembro de 2009, a Comissão, por um lado, considerou que a subvenção orçamental adoptada para o ano de 2009 era compatível com o mercado interno nos termos do artigo 106.o, n.o 2, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (a seguir denominado «TFUE») e, por outro, informou a República Francesa da sua decisão de dar início ao procedimento previsto no artigo 108.o, n.o 2, do TFUE em relação ao novo mecanismo de financiamento público da France Télévisions para os anos seguintes.
(3)
A República Francesa apresentou as suas observações em 7 de Outubro de 2009.
(4)
A decisão da Comissão de dar início ao procedimento foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia (2). A Comissão convidou as partes interessadas a apresentarem as suas observações sobre o auxílio em causa.
(5)
A Comissão recebeu, dos interessados, observações a esse respeito. Comunicou-as à República Francesa para que esta se pudesse pronunciar, tendo recebido os seus comentários por carta de 15 de Janeiro de 2010.
(6)
Em 23 de Abril, 19 de Maio e 22 de Junho de 2010, a República Francesa comunicou à Comissão esclarecimentos ou informações adicionais.
II. DESCRIÇÃO PORMENORIZADA DO MECANISMO DE FINANCIAMENTO
(7)
O mecanismo de financiamento plurianual, objecto da presente decisão, situa-se no contexto do financiamento das missões de serviço público da France Télévisions que a Comissão examinou nas suas decisões de 10 de Dezembro de 2003 (3), de 20 de Abril de 2005 (4), de 16 de Julho de 2008 (5) e de 1 de Setembro de 2009 (6). Constitui, todavia, uma medida distinta das que foram objecto das decisões de 2003, 2005 e 2008. Mais especificamente, as subvenções orçamentais mais amplamente descritas a seguir, aumentarão os recursos públicos atribuídos à France Télévisions a título da «contribution à l’audiovisuel public» (contribuição financeira para o audiovisual público), anteriormente designada taxa, que foi objecto da decisão da Comissão de 20 de Abril de 2005, e que, como auxílio existente, não é com as alterações que lhe foram introduzidas por quaisquer novas disposições. Estes dois recursos públicos visam cobrir os custos da missão de serviço público da France Télévisions, não se considerando as receitas comerciais líquidas que se mantêm.
II.1. Bases jurídicas principais
(8)
As disposições principais do novo mecanismo de financiamento público são consagradas pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, relativa à comunicação audiovisual e ao novo serviço público da televisão. O auxílio notificado faz parte de uma reforma estrutural mais ampla das estruturas e missões de interesse económico geral do audiovisual público prevista pela lei. Assim, a lei altera disposições legislativas que regem as missões de serviço público da France Télévisions e, em especial, a Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, relativa à liberdade de comunicação. Essas missões são descritas mais em pormenor no caderno de encargos e no contrato de objectivos e de meios da France Télévisions, aprovados por diplomas adoptados para aplicação da lei relativa à liberdade de comunicação. A Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, contém igualmente disposições financeiras que alteram o «code des impôts» (código dos impostos), por um lado, e consagra o princípio de uma dotação orçamental, incluída na Lei do Orçamento para a France Télévisions, por outro.
II.2. As actividades e o financiamento do beneficiário: France Télévisions
(9)
A France Télévisions é uma sociedade anónima constituída ao abrigo do artigo 44.o-I da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, relativa à liberdade de comunicação. Essa lei com as alterações que lhe foram introduzidas estabelece uma empresa única, a France Télévisions, que agrupa as entidades jurídicas distintas que antes pertenciam aos diferentes canais. Essa empresa está sujeita ao controlo económico e financeiro do Estado francês. O seu capital social está dividido em acções nominativas, que só podem pertencer ao Estado. O Conselho de Administração integra, além do presidente, catorze membros, cujo mandato é de cinco anos, ou seja, dois deputados designados pelas comissões responsáveis pelos assuntos culturais da Assembleia Nacional e do Senado respectivamente, cinco representantes do Estado, cinco personalidades nomeadas pelo Conselho Superior do Audiovisual e dois representantes do pessoal.
(10)
A France Télévisions é o primeiro grupo audiovisual francês. Emprega cerca de 11 000 pessoas e inclui os canais France 2, France 3, France 4, France 5 e France Ô com difusão no território metropolitano francês, bem como a RFO, sociedade que agrupa as televisões e as rádios públicas com emissão nos departamentos e territórios ultramarinos. O grupo inclui também uma representação publicitária, embora esteja em estudo a respectiva desvinculação, e empresas destinadas às actividades de diversificação. Alguns canais da France Télévisions são amplamente difundidos em vários Estados-Membros, nomeadamente na Bélgica e no Luxemburgo.
(11)
O volume de negócios da France Télévisions em 2007, último exercício antes do anúncio da reforma do sector audiovisual público, foi de 2 927 milhões de EUR, dos quais 64,2 % são provenientes da taxa de televisão, 28,1 % de receitas publicitárias (publicidade e patrocínios) e 7,7 % de outras receitas. Entre 2003 e 2007, a parte das várias componentes do volume de negócios permaneceu relativamente estável, tendo as receitas de publicidade e de patrocínio oscilado entre 30 % e 28 %. O grupo apurou um resultado líquido ligeiramente positivo todos os anos entre 2003 e 2007, sendo o montante cumulado em relação ao período de 99 milhões de EUR.
(12)
Esta tendência inverteu-se depois de anunciada a reforma do sector audiovisual público, em Janeiro de 2008, incluindo, nomeadamente, a eliminação gradual das receitas provenientes dapublicidade. O exercício de 2008 foi deficitário para o grupo France Télévisions, com um resultado líquido negativo de [50-100] (7) milhões de EUR (dos quais, -[50-100] milhões de EUR para cobriro serviço público), devido, nomeadamente, a uma diminuição significativa das receitas de publicidade, que uma dotação excepcional de capital de 150 milhões de EUR, validada pela Comissão na sua decisão de 16 de Julho de 2008, não permitiu compensar completamente. Para 2009, após a entrada em vigor da reforma do sector audiovisual público, a subvenção orçamental finalmente paga de 415 milhões de EUR, validada pela Comissão na sua decisão de 1 de Setembro de 2009, quase permitiu compensar a diminuição das receitas publicitárias e o grupo France Télévisions apurou um resultado líquido ligeiramente excedentário ([10-20] milhões de EUR). Todavia, o segmento do serviço público permaneceu ligeiramente deficitário em [0-5] milhões de EUR, sendo o resultado positivo imputável às empresas de natureza comercial do grupo.
(13)
As actividades e a gestão da France Télévisions nos últimos anos (2004-2008), bem como a posição da empresa na perspectiva da reforma do sector audiovisual público, foram consideradas num relatório relativamente crítico do Tribunal de contas francês «France Télévisions et la nouvelle télévision publique» (France Télévisions e a nova televisão pública). O relatório, ao qual algumas partes interessadas se referem nas suas observações, foi adoptado por deliberação e publicado em 14 de Outubro de 2009, ou seja, depois da decisão de início do procedimento;. assinala a possibilidade de a gestão e os resultados da France Télévisions beneficiarem de margens de progressão ainda não exploradas e apresenta recomendações para um futuro melhoramento no novo contexto da reforma.
II.3. As missões de serviço público da France Télévisions
II.3.1. Definição legal das missões de serviço público
(14)
O artigo 43.o-11 da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, com as alterações que lhe foram introduzidas, enuncia a missão de serviço público da France Télévisions, ao estabelecer que os canais públicos «prosseguem, numa perspectiva de interesse geral, missões de serviço público. Os canais oferecerem ao público, em todas as suas componentes, um conjunto de programas e de serviços que se caracterizam pela sua diversidade e pelo seu pluralismo, a sua exigência de qualidade e de inovação, o respeito dos direitos humanos e dos princípios democráticos constitucionalmente definidos. Apresentam uma oferta diversificada de programas em modos analógicos e digitais nos domínios da informação, da cultura, do conhecimento, do divertimento e do desporto. Promovem o debate democrático, os intercâmbios entre as diversas partes da população, bem como a inserção social e a cidadania. Realizam acções de promoção da coesão social, da diversidade cultural e da luta contra as discriminações e propõem uma programação que reflecte a diversidade da sociedade francesa. Fomentam a língua francesa e, eventualmente, línguas regionais e valorizam a diversidade do património cultural e linguístico da França. Contribuem para o desenvolvimento e a divulgação da criação intelectual ou artística e dos conhecimentos cívicos, económicos, sociais, científicos e tecnológicos, bem como a educação para os meios audiovisuais e os meios de comunicação social. Favorecem a aprendizagem de línguas estrangeiras. Participam na educação relativa ao ambiente e ao desenvolvimento sustentável. Favorecem, por meio de dispositivos apropriados, o acesso das pessoas surdas e com deficiências auditivas aos programas que transmitem. Asseguram a integridade, a independência e o pluralismo da informação, bem como a expressão pluralista das correntes de pensamento e de opinião, na observância do princípio da igualdade de tratamento e das recomendações do Conselho Superior do Audiovisual. Os organismos do sector público da comunicação audiovisual, no âmbito do exercício das suas missões, contribuem para a acção audiovisual externa, para a projecção da Francofonia e para a divulgação da cultura e da língua francesas no mundo. Empenham-se em desenvolver novos serviços susceptíveis de melhorar ou completar a sua oferta de programas, assim como as novas técnicas de produção e de difusão dos programas e serviços de comunicação audiovisual. Todos os anos, é apresentado um relatório ao Parlamento, a fim de fazer o ponto da situação da aplicação das disposições do presente artigo».
II.3.2. Tradução das obrigações de serviço público nas actividades de France Télévisions
(15)
Quanto à tradução concreta destas missões, o I do artigo 44.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, estabelece que a France Télévisions está encarregada de conceber e programar emissões de televisão e serviços de comunicação audiovisual, que respondam às missões de serviço público definidas no artigo 43.o-11 e no caderno de encargos previsto pelo artigo 48.o da referida lei.
(16)
O Decreto n.o 2009-796, de 23 de Junho de 2009, estabelece o caderno de encargos, que passa a ser único, da France Télévisions. O caderno de encargos enquadra a actividade dos canais da France Télévisions, com compromissos programáticos vinculativos de difusão, frequentemente em horário nobre, de programas culturais diários, de emissões musicais, designadamente de música clássica, diversificando as orquestras europeias ou regionais, de espectáculos de expressão teatral e de divulgação científica (artigos 4.o a 7.o do caderno de encargos). A France Télévisions é também obrigada a integrar a dimensão europeia no conjunto dos seus programas, designadamente através de reportagens sobre modos de vida ou práticas culturais de outros Estados-Membros e a difundir emissões de carácter religioso consagradas aos principais cultos praticados em França (artigos 14.o e 15.o do caderno de encargos). Está igualmente prevista (artigo 18.o) a obrigação de reunir uma audiência alargada e equilibrada de todos os públicos.
(17)
Além disso, em conformidade com o artigo 53.o da Lei n.o 86-1067 relativa à liberdade de comunicação, os contratos plurianuais de objectivos e de meios são celebrados entre o Estado e a France Télévisions por um período compreendido entre três e cinco anos. Os contratos de objectivos e de meios determinam, nomeadamente, em conformidade com as missões de serviço público da France Télévisions:
-
eixos prioritários do seu desenvolvimento,
-
compromissos decorrentes da diversidade e da inovação na criação,
-
montantes mínimos de investimentos da France Télévisions para a produção de obras cinematográficas e audiovisuais europeias e de expressão original francesa, em percentagem das respectivas receitas e em valor absoluto,
-
compromissos que permitam assegurar a participação e a cidadania das pessoas com deficiência e a adaptação para as pessoas surdas ou com deficiências auditivas da totalidade dos programas de televisão,
-
compromissos que permitam assegurar a difusão de programas de televisão que, por meio de dispositivos apropriados, sejam acessíveis às pessoas cegas ou com deficiências visuais,
-
custo previsional das suas actividades relativo a cada um dos anos em causa, bem como os indicadores quantitativos e qualitativos de execução e de resultados que são considerados,
-
montante dos recursos públicos que lhe devem ser afectados, identificando os prioritariamente consagrados ao desenvolvimento dos orçamentos dos programas,
-
montante do produto esperado das receitas próprias, distinguindo entre publicidade e patrocínio,
-
perspectivas económicas para os serviços que implicam o pagamento de um preço,
-
se for caso disso, as perspectivas de retorno ao equilíbrio financeiro.
(18)
Actualmente, as obrigações de serviço público da France Télévisions são objecto do contrato de objectivos e de meios de 2007-2010 «France Télévisions, o primeiro pacote de canais de televisão gratuitos na era digital», de 24 de Abril de 2007, assinado pelos ministros da tutela e pelo presidente da France Télévisions. No objectivo I.2, «Promover os valores identitários do serviço público», o contrato estipula os objectivos transpostos em acções concretas, com indicadores qualitativos e quantitativos a alcançar nos seguintes domínios:
-
favorecer o acesso de um público mais vasto aos programas culturais e numa perspectiva de democratização da cultura, através da difusão de, pelo menos, um programa cultural no horário nobre,
-
reflectir o pluralismo da informação e o debate cívico,
-
proporcionar uma ampla gama de disciplinas desportivas, com destaque para os desportos menos divulgados nos canais privados,
-
reflectir a diversidade e melhorar a visibilidade das componentes da sociedade francesa,
-
favorecer a defesa da identidade cultural francesa e europeia, a compreensão do funcionamento da União Europeia e os seus contributos, assim como a aprendizagem de línguas estrangeiras.
(19)
O contrato prevê igualmente uma componente financeira plurianual com uma cláusula de ajustamento que dispõe que, em função da evolução das receitas publicitárias, o Estado e o Grupo devem concertar as suas posições para ajustar as necessidades de recursos públicos, sendo que os excedentes não afectados à redução das necessidades de recursos públicos serão prioritariamente afectados às despesas a favor da criação audiovisual.
(20)
Na sequência da reforma, o contrato de objectivos e de meios em vigor foi objecto de um aditamento para o período de 2009-2012. Esse aditamento, mais amplamente descrito abaixo na sua vertente financeira, reforça ainda mais os valores identitários do serviço público prestado pela France Télévisions e fixa novos indicadores quantitativos a alcançar por ano em certos domínios indicados no considerando 18.
II.3.3. Criação de novos serviços audiovisuais inovadores
(21)
O novo caderno de encargos da France Télévisions prevê a introdução de uma série de serviços inovadores, destinados a melhorar a oferta editorial, designadamente a colocação em linha de serviços de comunicação, serviços de comunicação social audiovisual a pedido ou conteúdos complementares que enriquecem os seus programas. Do mesmo modo, o aditamento ao contrato de objectivos e de meios prevê também a introdução de serviços inovadores, designadamente o vídeo a pedido, a título gratuito ou pago, a televisão móvel pessoal, a difusão na Internet, as aplicações móveis, as Web TV regionais ou tematizadas.
II.3.4. Controlo externo das obrigações de serviço público, incluindo o lançamento de novos serviços
(22)
Nos termos do artigo 53.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, o Conselho de Administração da France Télévisions aprova o projecto de contrato de objectivos e de meios desta sociedade e delibera sobre a execução anual do mesmo, sendo público o resultado das deliberações. Antes da assinatura, os contratos de objectivos e de meios, bem como os eventuais aditamentos a esses contratos são transmitidos às comissões responsáveis pelos assuntos culturais e pelas finanças da Assembleia Nacional e do Senado e ao Conselho Superior do Audiovisual. As comissões podem emitir um parecer no prazo de seis semanas.
(23)
Por outro lado, um relatório anual sobre a execução do contrato de objectivos e de meios da France Télévisions é apresentado pelo seu presidente perante as comissões responsáveis pelos assuntos culturais, bem como pelas finanças da Assembleia Nacional e do Senado. Aquando da apresentação do relatório sobre a execução do contrato de objectivos e de meios da empresa perante as comissões competentes da Assembleia Nacional e do Senado, o presidente da France Télévisions presta contas também sobre a actividade e os trabalhos do conselho consultivo dos programas, criado na estrutura da empresa, composto por telespectadores, incumbido de emitir pareceres e recomendações sobre os programas.
(24)
Do mesmo modo, o anteprojecto de caderno de encargos da France Télévisions fixado por decreto foi objecto de uma consulta pública de 10 a 24 de Novembro de 2008, em que uma quinzena de entidades apresentou contributos, que resultaram na alteração do texto inicial, seguida por um parecer do Conselho Superior do Audiovisual. No que se refere ao controlo externo da sua execução, o artigo 48.o da lei de 30 de Setembro de 1986 prevê a transmissão de um relatório anual pelo Conselho Superior do Audiovisual às comissões responsáveis pelos assuntos culturais da Assembleia Nacional e do Senado. O relatório também é transmitido ao Ministério da Cultura e da Comunicação.
(25)
Estas comissões parlamentares, tal como o Conselho Superior do Audiovisual, podem ouvir terceiros. De facto, as partes interessadas são regularmente ouvidas nesses fóruns e dão a conhecer os seus pareceres sobre as questões relevantes para o sector audiovisual público.
II.4. Compensação financeira para a redução gradual da publicidade seguida da sua supressão
(26)
A fim de tornar a programação da radiodifusão pública mais livre e menos dependente de restrições comerciais, o artigo 53.o, parágrafo VI da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, com as alterações que lhe foram introduzidas, relativa à liberdade de comunicação, prevê a redução seguida da eliminação da publicidade: «Os programas transmitidos entre as vinte horas e as seis horas dos serviços nacionais de televisão referidos no parágrafo I do artigo 44.o, com excepção dos programas regionais e locais, só podem incluir publicidade relativa aos bens ou serviços apresentados sob a sua denominação genérica. Esta disposição aplica-se igualmente aos programas transmitidos por esses serviços entre as seis horas e as vinte horas, a contar da extinção da difusão por via hertziana terrestre em modo analógico dos serviços de televisão mencionados no mesmo parágrafo I em todo o território metropolitano. Não se aplica às campanhas de interesse geral».
(27)
A extinção da difusão por via hertziana terrestre em modo analógico dos serviços de televisão está prevista para, o mais tardar, 30 de Novembro de 2011. Para além da excepção para a publicidade de bens ou serviços sem marca comercial, estão previstas derrogações relativamente à difusão de mensagens publicitárias dos departamentos e colectividades ultramarinas ou da Nova Caledónia, na ausência de uma oferta de televisão privada difundida por via hertziana terrestre não codificada.
(28)
Em conformidade com o artigo 53.o da Lei n.o 86-1067, com as alterações que lhe foram introduzidas, relativa à liberdade de comunicação, a redução seguida da eliminação das mensagens publicitárias, resultante da aplicação da lei implica uma compensação financeira do Estado afectada à France Télévisions em condições definidas por cada Lei do Orçamento. Para o efeito, o Estado francês criou um novo programa, intitulado «Contribution au financement de l’audiovisuel public» (Contribuição para o financiamento do audiovisual público), no âmbito da missão «Médias» (meios de comunicação) do Orçamento Geral do Estado. A título meramente indicativo, as autoridades francesas consideram que a parte da subvenção pública que deveria completar o produto da contribuição para o audiovisual público seria de cerca de 460 milhões de EUR em 2010, 500 milhões de EUR em 2011 e 650 milhões de EUR em 2012.
(29)
A República Francesa declara que, em relação a cada ano, o financiamento público proveniente da subvenção orçamental será determinado em função dos custos de execução da missão de serviço público da France Télévisions e acumulado com o produto da contribuição para o audiovisual público, após dedução das receitas comerciais que se mantêm. A este propósito, as autoridades francesas transmitiram a previsão de custos e receitas do serviço público da France Télévisions, determinada com base no plano de actividades de 2009-2012 e resumida a seguir:
Quadro 1
Previsão de receitas e custos do serviço público da France Télévisions 2010-2012
(em milhões de EUR)
2010
2011
2012
Orçamento
Orç. Prev.
Orç. Prev.
A/Recursos públicos
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Receitas, outras (publicidade, patrocínios, etc.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Custo bruto do serviço público
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Custo líquido do serviço público (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Desvio Custo líquido SP- Recursos públicos (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Fonte: Observations France de 15 de Janeiro de 2010.
(30)
O quadro acima mostra uma previsão de défice correspondente ao custo líquido não coberto relativo às contas do serviço público da France Télévisions em 2010 e 2011. Este défice deverá ser parcialmente reabsorvido em 2012, com um pequeno excedente previsto de [30-50] milhões de EUR, ou seja, [0-5] % dos custos líquidos do serviço público. Esta previsão de excedente para 2012, se se vier a confirmar, o que pressupõe que as receitas e os custos evoluam exactamente conforme previsto, continua a ser inferior ao défice acumulado previsto para 2010 e 2011. Em conformidade com o contrato de objectivos e de meios em curso, os excedentes não afectados à diminuição das necessidades em recursos públicos devem ser afectados prioritariamente às despesas a favor da criação audiovisual. Visto que tal criação é habitualmente destinada à programação, o eventual excedente não deverá financiar actividades comerciais.
(31)
Note-se que o plano de actividades de 2009-2012 incluído no capítulo V do aditamento ao contrato de objectivos e de meios em curso substitui-se à componente financeira do contrato, celebrado em Abril de 2007, tendo em conta o novo enquadramento introduzido pela reforma e as suas implicações financeiras. O plano de actividades prevê uma diminuição do custo bruto global de prestação de serviço público para o período de 2010-2012, com uma redução dos encargos operacionais em relação ao contrato inicial, uma baixa dos custos de difusão e a exploração de sinergias resultantes da empresa comum, não obstante a instituição de novos elementos de custos de acompanhamento da reforma.
(32)
Ao nível das receitas, os recursos públicos previstos, embora estejam a aumentar, não compensam totalmente as contas no período de 2010-2012 e, como indicado no quadro 1, continuam a ser inferiores aos custos brutos do serviço público, de modo que o equilíbrio financeiro das projecções depende das receitas comerciais que se mantêm em cada ano. Assim, o plano de actividades salienta o interesse para a empresa e para o Estado de alcançar o equilíbrio mais rapidamente do que o previsto e determina a necessidade de um acompanhamento preciso e regular, tendo em conta os imprevistos positivos ou negativos.
II.5. Limite máximo dos recursos públicos
(33)
O artigo 44.o da Lei n.o 86-1067, com as alterações que lhe foram introduzidas, relativa à liberdade de comunicação estabelece também que «os recursos públicos atribuídos aos organismos do sector audiovisual público como compensação pelas obrigações de serviço público de que foram encarregados não excedem o montante do custo de execução destas obrigações». Essa disposição resulta dos compromissos assumidos pela República Francesa de inscrever expressamente na lei o princípio da não sobrecompensação das obrigações de serviço público no âmbito do processo que conduziu à decisão de compatibilidade da Comissão, de 20 de Abril de 2005, no que diz respeito à utilização dos recursos provenientes da taxa (8).
(34)
Nos termos do referido compromisso, o Decreto n.o 2007-958, de 15 de Maio de 2007, relativo às relações financeiras entre o Estado e os organismos do sector público da comunicação audiovisual retoma no seu artigo 2.o a mesma redacção que o artigo 53.o da lei de 30 de Setembro de 1986, tendo em conta «receitas directas ou indirectas resultantes da missão de serviço público» e precisa que o custo de execução das obrigações de serviço público é estabelecido através de contas separadas. O decreto prevê, no seu artigo 3.o, a obrigação da France Télévisions e das suas filiais no sentido de respeitar as condições de mercado para todas as suas actividades comerciais e a elaboração por um organismo exterior de um relatório anual sobre a execução desta obrigação, transmitido ao ministro de tutela, à Assembleia Nacional e ao Senado.
(35)
A Comissão recebeu e examinou relatórios sobre a aplicação dos artigos 2.o e 3.o do decreto relativo aos exercícios financeiros de 2007 e 2008 (os relatórios elaborados nos termos do artigo 3.o do decreto foram certificados, no que respeita a 2007, pelos auditores da PricewaterhouseCoopers e da KPMG e, no que se refere a 2008, pela Cabinet Rise), assim como o projecto de relatório, previsto no artigo 2.o, para 2009.
II.6. Novas taxas previstas na reforma do sector audiovisual público
(36)
A Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, alterou também o «code des impôts» (código fiscal) para introduzir novas taxas sobre a publicidade e as comunicações electrónicas.
II.6.1. Tributação da publicidade
(37)
No título II da primeira parte do livro I do «Code général des impôts» (código geral dos impostos) figura agora um capítulo VII septies que institui um imposto devido por qualquer editor de serviços de televisão estabelecido em França. Este imposto tem por base o montante, excluindo o imposto sobre o valor acrescentado, pago pelos anunciantes, para difusão da sua publicidade, aos sujeitos passivos do imposto em causa ou aos gestores de publicidade, deduzindo-se os montantes pagos no âmbito da imposição prevista no artigo 302.o bis KC do código geral dos impostos, de que são devedores os editores e distribuidores de televisão que transmitam obras audiovisuais elegíveis para o apoio do Centre National de la Cinématographie (centro nacional da cinematografia). Estes montantes são objecto de um abatimento fixo de 4 %. O imposto é calculado aplicando-se uma taxa de 3 % à fracção do montante dos pagamentos anuais, excluindo o imposto sobre o valor acrescentado, relativo a todos os serviços de televisão, superior a 11 milhões de EUR.
(38)
Todavia, para os serviços de televisão não difundidos por via hertziana terrestre em modo analógico, essa taxa é fixada em 1,5 % em 2009, 2 % em 2010 e 2,5 % em 2011. A título transitório, em relação a todos os sujeitos passivos, até ao ano de extinção na metrópole da difusão por via hertziana terrestre em modo analógico dos serviços de televisão, a taxa tem o limite máximo de 50 % do aumento do seu valor tributável para o ano civil relativamente ao qual é devido imposto referente a 2008. Em todo o caso, o montante do imposto não pode ser inferior a 1,5 % do valor tributável. No entanto, para os editores de serviços de televisão cujo audiência quotidiana fora da França metropolitana é superior a 90 % da sua audiência total, ao montante a fixar para o cálculo do imposto é deduzido o montante dos pagamentos efectuados para a difusão da publicidade destinada ao mercado europeu ou mundial, multiplicado pela parte na audiência total anual da audiência obtida fora da França metropolitana.
II.6.2. Tributação das comunicações electrónicas
(39)
No título II, primeira parte, livro I do código geral dos impostos figura agora um capítulo VII octies que institui um imposto devido por qualquer operador de comunicações electrónicas que preste serviços em França e que tenha sido objecto de uma declaração prévia junto da «Autorité de régulation des communications électroniques» (autoridade de regulação das comunicações electrónicas). O imposto tem por base o montante, excluindo o imposto sobre o valor acrescentado, das assinaturas e outras verbas pagas pelos utentes para remuneração dos serviços de comunicações electrónicas que fornecem os operadores de comunicações electrónicas, deduzindo-se os montantes das dotações para amortizações contabilizados durante o exercício financeiro encerrado, a título do ano em que o imposto se tornou exigível, quando se referem aos materiais e equipamentos adquiridos, depois da entrada em vigor da legislação, pelos operadores, para prover as necessidades de infra-estruturas e redes de comunicações electrónicas estabelecidas no território nacional e cujo período de amortização seja pelo menos, igual a 10 anos. O imposto é calculada aplicando; se uma taxa de 0,9 % à fracção do valor tributável que seja superior a 5 milhões de EUR.
III. RAZÕES PARA O INÍCIO DO PROCEDIMENTO
(40)
Na sua decisão de início do procedimento formal de investigação, a Comissão considerou que a compensação prevista a partir de 2010 poderia constituir um auxílio estatal, na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, cuja compatibilidade com o mercado interno se deveria examinar, nos termos do artigo 106.o, n.o 2, do TFUE, de acordo com os princípios e as regras de execução previstos para os serviços públicos de radiodifusão.
(41)
No que respeita à existência de uma actividade de serviço público com missões claramente definidas através de um acto oficial e sujeita a mecanismos de controlo adequados, que não suscitam quaisquer dúvidas, a Comissão concluiu, tal como nas suas decisões de Dezembro de 2003, Abril de 2005, Julho de 2008 e Setembro de 2009, que as missões de serviço público da France Télévisions estão claramente definidas nos actos oficiais provenientes de ou subscritos pelo Estado francês, de acordo com modalidades que consagram o controlo independente da France Télévisions.
(42)
Em contrapartida, no que respeita ao exame da proporcionalidade da compensação financeira prevista relativamente ao custo líquido da actividade de serviço público, tomando igualmente em consideração os efeitos do auxílio, a Comissão tem dúvidas sobre duas questões, nomeadamente:
-
por um lado, um risco de sobrecompensação dos custos líquidos de serviço público para o ano de 2012 e, provavelmente, para 2010 e 2011, no que se refere a esses anos, a Comissão não dispunha de informações tão pormenorizadas como as fornecidas pelas autoridades francesas em relação a 2009 e,
-
por outro, sobre a possível existência de uma relação de afectação entre as receitas da tributação que incide sobre a publicidade e as comunicações electrónicas e o auxílio a pagar à France Télévisions e, na medida em que possa ser estabelecida uma tal relação, sobre os efeitos negativos das mesmas e a sua compatibilidade com o Tratado, nomeadamente, no âmbito da avaliação da reforma do financiamento da France Télévisions numa perspectiva concorrencial, o que ainda não foi feito.
(43)
Além disso, a Comissão chamou a atenção das autoridades francesas para a adopção, em 2 de Julho de 2009, da sua comunicação relativa à aplicação das regras em matéria de auxílios estatais ao serviço público de radiodifusão (9), (a seguir designada por «comunicação sobre a radiodifusão») aplicável ao auxílio notificado, logo após a sua publicação e convidava as autoridades francesas a terem em conta essa comunicação revista nas suas observações.
IV. OBSERVAÇÕES DOS INTERESSADOS
(44)
Nas suas observações de 2 de Novembro de 2009, a Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) [sociedade de autores e compositores dramáticos] chamou a atenção da Comissão para a importância das obrigações a que a France Télévisions deve cumprir para apoiar a criação audiovisual patrimonial. Esta importância foi reforçada no final de 2008 através de um acordo interprofissional, que devia ser integrado num contrato de objectivos futuros. Em 2010, a France Télévisions deverá consagrar à criação audiovisual patrimonial uma quota de 19 % do seu volume de negócios incluído no valor tributável de 2009, quota que deverá ser aumentada para 20 %, ou seja, 420 milhões de EUR em 2012. A quota equivalente da TF1 está, contudo, limitada a 12,5 % e a da M6 e dos canais de televisão terrestre digital não excederão 11 %, respectivamente. O compromisso assumido a favor do cinema irá também aumentar em mais de 1,2 % em taxa média anual até 2012. A supressão da publicidade deverá ser acompanhada por um aumento do custo da grelha de programas em matéria de obras de produção própria e não importada, que testemunham um compromisso em prol de um serviço público inovador e de qualidade.
(45)
A Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) [Federação francesa das telecomunicações e das comunicações electrónicas], nas suas observações de 30 de Outubro de 2009, subscritas igualmente pela Iliad, que não é membro da FFTCE, considera que a supressão da publicidade comercial não contribui, enquanto tal, para a missão de serviço público da France Télévisions. Na medida em que a publicidade não faz parte integrante desta missão, qualquer subvenção destinada apenas à compensação de uma perda de receitas sem ter em conta a realidade da missão seria, per se, um auxílio estatal contrário aos artigos 106.o, n.o 2, e 107.o do TFUE. Esta compensação deve cobrir os custos inerentes ao serviço público, a registar em contas separadas. Todavia, o montante da subvenção parece ser fixado, para os próximos anos, com base na estimativa da perda de receitas comerciais, o que, num mercado em declíneo, distorce gravemente a concorrência com os canais de radiodifusão privados. Apesar de o volume de negócios total relativo à publicidade da France Télévisions num mercado em declíneo não poder provavelmente atingir 500 milhões de EUR, as autoridades francesas comprometeram-se a pagar 450 milhões de EUR, em 2009, como única contrapartida pela supressão da publicidade depois das 20 horas. No futuro, as receitas de subvenção seriam também muito superiores às receitas publicitárias que poderiam ter sido obtidas sem a reforma.
(46)
No que se refere à missão de serviço de interesse económico geral, a FFTCE observa que as obrigações da France Télévisions como membro da União Europeia de Radiodifusão (UER), de acordo com o previsto nos estatutos desta, já existiam e deviam ser respeitadas mesmo sem as obrigações inscritas na legislação francesa. As restrições, aliás vagas, que a lei impõe, não seriam substancialmente diferentes das que decorrem dos estatutos da UER, às quais também a TF1 e o Canal + estão sujeitos enquanto membros, de modo que uma subvenção de compensação ao abrigo da lei deve ser qualificada como auxílio estatal.
(47)
A FTTCE considera que o novo imposto sobre o volume de negócios dos operadores de comunicações electrónicas, introduzida pela reforma do audiovisual público, será afectada ao financiamento da France Télévisions. Para além da relação de afectação afirmada nas declarações das autoridades, as variações no seu valor tributável e na sua taxa fazem variar o montante da subvenção. Ora, a criação do referido imposto viola o artigo 12.o da Directiva 2002/20/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de Março de 2002, relativa à autorização de redes e serviços de comunicações electrónicas (10), visto que os Estados-Membros não podem impor aos operadores qualquer outro imposto sobre o volume de negócios além dos previstos no referido diploma.
(48)
Nas suas observações de 2 de Novembro de 2009, a Associação dos Canais Privados considera que a má gestão da France Télévisions, de que terão sido detectados muitos exemplos pelo Tribunal de Contas, agrava o efeito inflacionista verificado no mercado da produção de programas e de aquisição de direitos. Na ausência de uma contabilidade analítica, a falta de controlo dos custos gera incertezas quanto à determinação do custo das missões de serviço público a financiar, com um sério risco de sobrecompensação. Como um conjunto de indícios aponta para o facto de o novo imposto incidente sobre o audiovisual ser afectado à France Télévisions, a sua finalidade no orçamento do Estado não seria outra senão escapar ao controlo da Comissão. Este imposto obriga os concorrentes da France Télévisions a financiar o auxílio, criando uma distorção que agrava a diferenciação insuficiente entre os programas dos diferentes canais tradicionais.
(49)
Nos seus comentários de 2 de Novembro de 2009, a União Europeia de Radiodifusão (UER) realça o carácter necessariamente prospectivo de qualquer estimativa plurianual dos custos e receitas do radiodifusor público apresentada pela França. Essas estimativas devem assegurar a visibilidade financeira a longo prazo de que o operador deve dispor a fim de assegurar a continuidade do serviço com toda a independência. Trata-se de mecanismos ex post, que devem garantir a correcção de eventuais desvios de previsão. A decisão da Comissão deve incidir nos parâmetros de cálculo ex ante e nesses mecanismos, sem vincular o montante efectivo de compensação futura, através da validação unicamente dos montantes de custos e receitas estimados, na sua ausência, a Comissão fixaria e controlaria os montantes anuais de um regime de auxílios, em vez do próprio regime. A UER manifesta também a sua preocupação com o facto de a Comissão pretender conhecer o montante estimado das sinergias e ganhos de eficiência para os próximos anos, uma vez que a eficiência com que é prestado um serviço de interesse económico geral escapa ao controlo da Comissão em conformidade com o artigo 106.o, n.o 2, do TFUE.
(50)
Nos seus comentários de 2 de Novembro de 2009, a Associação das Televisões Comerciais Europeias (ACT) declara-se favorável à decisão da República Francesa de reduzir substancialmente a publicidade comercial do seu radiodifusor público. A ACT observa que duas condições impostas pela jurisprudência Altmark (11) não estão preenchidas no caso em apreço, pelo que a contribuição orçamental prevista constitui um auxílio. Contudo, a ACT considera que, se o sistema de financiamento do auxílio através de um imposto incidente sobre as receitas de publicidade dos concorrentes for considerado conforme ao direito da União, as vantagens da retirada do mercado seriam muito diminuídas visto que tal sistema poderia, em certos aspectos, introduzir mais distorções do que os sistemas duais de financiamento público e comercial tradicionais.
(51)
A ACT considera que as obrigações de serviço público da France Télévisions não terão sido substancialmente alteradas desde 1994 e manter-se-ão semelhantes às obrigações de outros radiodifusores privados. Do mesmo modo, as estimativas de compensação por perda de receitas publicitárias até 2012 são vagas e não têm em conta a diminuição dos respectivos custos de investimento, nem a possível baixa dos custos de uma programação menos sujeita a condicionalismos dos anunciantes, nem os ganhos de sinergias esperadas. O mecanismo de ajustamento das receitas públicas e comerciais aos custos previsto no contrato de objectivos e de meios deveria ser verificado, tendo em conta, designadamente, a variabilidade das receitas comerciais; sem essa verificação, a Comissão não dispõe de informações fiáveis para determinar os custos efectivos do serviço prestado e a existência de uma eventual sobrecompensação. Essa verificação seria efectuada sem que a empresa disponha de contabilidade analítica, como sublinhado pelo Tribunal de Contas.
(52)
Por último, a ACT considera que o auxílio é, de facto, financiado pelos novos impostos introduzidos pela reforma e que, no que se refere ao imposto sobre a publicidade audiovisual, este introduz em França um modelo de financiamento do serviço público pelos concorrentes que foi abandonado noutros lados. Ora, o mecanismo de auxílio preserva os recursos da France Télévisions, sendo cada vez mais claro que os anunciantes não transpõem integralmente a sua procura para os canais concorrentes. Além disso, tal mecanismo reforçaria os obstáculos à entrada no mercado francês.
(53)
Nas suas observações de 2 de Novembro de 2009, a France Télévisions considera que o mecanismo notificado não lhe confere qualquer vantagem económica relativamente aos seus concorrentes, uma vez que, se é colocada ao abrigo da perda de receitas comerciais, isso acontece em contrapartida de uma obrigação que lhe foi imposta pelo Estado, por outro lado, e a que não está sujeito nenhum operador privado no mercado: a cessação da publicidade. Quando a cessação da publicidade for efectiva, qualquer distorção da concorrência neste mercado desaparecerá, ao passo que a sua pressão sobre os concorrentes relativamente ao patrocínio seria igualmente nula, tendo em conta a sua presença limitada. No que se refere à aquisição de direitos audiovisuais designados «premiums», enquanto a TF1 terá realizado 96 das 100 melhores audiências e 18 das 20 melhores audiências em 2008, a France Télévisions não dispõe de qualquer contrato de exclusividade com as grandes cadeias americanas. Por outro lado, esta tem de investir na criação audiovisual, respeitando exigências de qualidade incompatíveis com os objectivos de audiência dos canais comerciais. No que se refere à venda de programas, considera que apenas dispõe de uma presença marginal.
(54)
A France Télévisions considera ainda que, como o montante que lhe será afectado depende, antes de mais, precisa e objectivamente, todos os anos, do custo das suas missões, com uma correcção ex post em caso de desvio entre os custos reais, o mecanismo notificado cumpre a segunda condição imposta pela jurisprudência Altmark. Também seria cumprida a quarta condição exigida por esta jurisprudência, uma vez que sinergias que não tenham podido ser exploradas no passado sê-lo-ão com a reformulação da organização jurídica e dos estatutos, não exigindo esta quarta condição que o serviço seja prestado com o nível de custo mais baixo possível, mas que os custos correspondam aos custos de uma empresa média bem gerida.
(55)
Segundo a France Télévisions, no que se refere às condições de compatibilidade com o mercado interno do mecanismo notificado, como este deve perdurar muitos anos, os custos líquidos do serviço público não poderão ser conhecidos com uma certeza suficiente para que a Comissão possa exercer um controlo ex ante da inexistência de sobrecompensação. Embora as estimativas indicativas fornecidas para o período de 2010 a 2012 não sejam incompatíveis com a possibilidade de se alcançar um lucro razoável, ou de constituir uma reserva limitada a 10 % das despesas anuais de serviço público, as disposições legislativas e regulamentares que estabelecem um controlo ex post permitirão, em todo o caso, assegurar a proporcionalidade do financiamento. Em contrapartida, tendo em conta que a variação dos custos da grelha dependem das suas opções editoriais, a France Télévisions considera ser obrigada apenas ao cumprimento das obrigações de serviço público impostas pela lei, no âmbito da liberdade da República Francesa de definir o seu conteúdo. Por outro lado, tais obrigações traduzem-se também por uma exigência de audiência, que a cessação da publicidade não diminui. Pelo contrário, deverá ser adquirido um número mais importante de programas.
(56)
Nas suas observações de 2 de Novembro de 2009, a Métropole Télévisions (M6) considera que o dispositivo de financiamento proposto constitui um auxílio estatal na acepção do artigo 107.o do TFUE, especialmente tendo em conta o facto de não terem sido cumpridas a segunda e a quarta condições colocadas pela jurisprudência Altmark: uma compensação baseada numa estimativa de perda de receitas comerciais por natureza - e na prática - flutuantes, não pode ser considerada baseada em parâmetros de cálculo objectivos e transparentes dos custos do serviço público. Além disso, a base de cálculo não é a dos custos de uma empresa média do sector e bem gerida, mas a dos custos da France Télévisions, em que muitos indícios mostram que é gerida de forma ineficiente, facto que sobrecarrega os custos do serviço público a suportar pela colectividade.
(57)
Quanto à compatibilidade da medida com o mercado interno, a M6 considera que o dispositivo de financiamento proposto é ilegal, porque cria de forma estrutural uma sobrecompensação dos custos do serviço público. A Directiva 2006/111/CE da Comissão, de 16 de Novembro de 2006, relativa à transparência das relações financeiras entre os Estados-Membros e as empresas públicas, bem como à transparência financeira relativamente a certas empresas (12) exige à França que impute os custos e produtos do serviço de interesse geral com base em princípios de contabilidade analítica aplicados de modo coerente. Ora, como observou o Tribunal de Contas, a France Télévisions não disporia de tais instrumentos contabilísticos. Portanto, não poderia ser utilizado qualquer elemento objectivo para calcular o montante da compensação. Uma sobrecompensação seria inevitável, já que a subvenção é calculada com base nas receitas comerciais, que não se enquadram na missão de serviço público nem devem ser tidas em conta nos custos da mesma. O carácter aleatório das previsões de receitas perdidas e a falta de análise dos custos, tornariam também inevitável a sobrecompensação.
(58)
A integração no mecanismo de financiamento dos novos impostos agrava os efeitos negativos dos auxílios sobre os mercados de aquisição dos direitos audiovisuais - em que a má gestão da France Télévisions, confortada pelos auxílios públicos, aumenta os custos dos concorrentes - e sobre a actividade de publicidade, que a France Télévisions transferirá para o patrocínio, sem que a M6, dado o seu perfil de público diferente, possa recuperar o espaço deixado pela France Télévisions. Nestas condições, apenas poderia ser justificado o financiamento ex post. Portanto, o mecanismo seria estruturalmente ilegal, dada a falta de mecanismos de um controlo ex post independente que garanta efectivamente a ausência de sobrecompensação com base em valores reais, cuja execução seria ineficaz em França, segundo a M6.
(59)
Nas suas observações de 2 de Novembro de 2009, a Télévision Française 1 (TF 1), analisou mais uma vez a reforma do financiamento da France Télévisions à luz das modificações estruturais que afectam o mercado da publicidade, em que a Internet regista um forte crescimento. A televisão representaria apenas cerca de 11 % dos 33 mil milhões de EUR de despesas de comunicação dos anunciantes, em 2008. Entre Janeiro e Setembro de 2009, o volume de negócios de publicidade dos canais de televisão terrestre digital registou um crescimento de 60 % contra uma baixa de 8 % para os três canais hertzianos privados históricos. Relativamente a 2008, a tributação a cargo da TF1 representou 60 % do seu resultado. Ora, os contratos de direitos plurianuais, a inflação de preços e a rigidez dos custos, incluindo os da grelha absorvidos pelas obrigaçõess regulamentares de produção e difusão de obras francesas e europeias que correspondema a 30 % do total reduzem, segundo a TF1, a sua margem de manobra. Paralelamente, a sua sujeição a um novo imposto sobre o audiovisual reforçaria as distorções de concorrência no mercado.
(60)
O desvio potencial para a TF1 da procura dos anunciantes é o objecto apontado pelo imposto sobre a publicidade audiovisual. Em 2009, não só não ocorreu, o esperado desvio de 350 milhões de EUR de volume de negócios para os três canais hertzianos, mas estes registaram uma baixa de 450 milhões de EUR em relação às previsões. Além disso, a extensão deste desvio seria de alguma forma limitada pelas disposições legislativas e regulamentares que, na transposição da legislação da União Europeia, restringem o tempo dedicado à publicidade a doze minutos, no máximo, por hora de antena, desde que não seja ultrapassada uma média diária de seis minutos por hora.
(61)
A TF1 considera que o imposto constitui um auxílio estatal por dois motivos: por um lado, pelo facto de a France Télévisions deixar efectivamente de ser obrigada a pagá-lo depois de 30 de Novembro de 2011 (data em que tem de cessar a publicidade, constituindo as correspondentes somas pagas o valor tributável) e, por outro, pelo facto de a France Télévisions passar a ser a destinatária dos recursos obtidos deste modo, uma vez que decorre de muitas declarações governamentais e parlamentares durante os debates sobre o projecto de lei que o imposto em apreço é afectado ao financiamento do auxílio. Independentemente da sua legalidade intrínseca, o regime de tributação que financia o auxílio deveria ser tido em conta na sua avaliação.
(62)
A TF1 considera estar sujeita a obrigações semelhantes às impostas à France Télévisions, cujos programas não difeririam muito dos seus. Embora a TF1 se congratule com a reformulação do contrato de objectivos e de meios e do caderno de encargos na sequência da reforma da radiodifusão pública, considera, com base no parecer do Tribunal de Contas, que a oferta do serviço público de radiodifusão não é suficientemente individualizada. Assim, destaca-se que, nos antigos cadernos de encargos, as obrigações quantitativas de difusão representavam 10 % das grelhas de programas.
(63)
Seria igualmente insuficiente o controlo dos custos e a qualidade da gestão da France Télévisions, que fazem com que o serviço público não seja prestado ao menor custo para a colectividade, criando um risco de sobrecompensação. Assim, a Comissão deve verificar, neste contexto, o crescimento dos lucros das actividades comerciais, as sinergias esperadas depois de 2009 como resultado da criação de uma empresa única France Télévisions e a menor pressão sobre os custos da grelha de programação decorrentes de uma menor dependência dos anunciantes.
V. COMENTÁRIOS DA REPÚBLICA FRANCESA
(64)
Nas suas observações transmitidas em 7 de Outubro de 2009 e, em seguida, especificadas, no que se refere à aplicação do artigo 106.o, n.o 2, do TFUE, a República Francesa refere-se, nomeadamente, às dúvidas suscitadas pela Comissão, por um lado, sobre a proporcionalidade do financiamento público e o risco de sobrecompensação e, por outro, sobre a tomada em consideração dos novos impostos introduzidos pela reforma do audiovisual público, a fim de avaliar a compatibilidade com o mercado interno da medida de auxílio notificada.
V.1. Proporcionalidade do financiamento e controlo ex post do risco de sobrecompensação
(65)
A República Francesa afirma que a medida notificada não é uma compensação da perda de receitas da publicidade do grupo France Télévisions, embora os montantes previsionais fornecidos a título indicativo as tenham em conta, mas sim um financiamento destinado a cobrir os custos de execução da missão de serviço público. As necessidades de financiamento devem, efectivamente, evoluir em função das alterações do custo da grelha, das flutuações de receitas comerciais ou dos meios de difusão.
(66)
A República Francesa declara que a validação ex ante da ausência de risco de sobrecompensação deve ser feita através da verificação da existência de mecanismos de controlo legislativos e regulamentares, em conformidade com a jurisprudência e a prática de aplicação da Comissão, e não em relação aos montantes indicativos previsionais de subvenção e de custos indicados para o futuro. Os montantes indicativos são fornecidos a título de ilustração, à luz do plano de actividades aprovado pelos poderes de tutela e a France Télévisions. O método de cálculo da subvenção não se baseia numa estimativa da baixa das receitas publicitárias da France Télévisions. O cálculo basear-se-á numa fórmula geral em que, para cada ano, o montante combinado da contribuição para a radiodifusão pública e da dotação orçamental será, em conformidade com os compromissos assumidos pela República Francesa e com os mecanismos de controlo ex post estabelecidos pela via legislativa e regulamentar, proporcional ao custo da missão de serviço público da France Télévisions, deduzido das receitas comerciais.
(67)
Além disso, no que se refere aos novos serviços audiovisuais inovadores mencionados na comunicação relativa à radiodifusão, a República Francesa salienta que já está previsto um certo número no novo caderno de encargos da France Télévisions e no contrato de objectivos e de meios alterado, que estiveram e estarão sujeitos aos controlos e às consultas prévias e regulares anteriormente descritos. Para o futuro, a França considera que o lançamento de qualquer novo serviço significativo deve ser tratado no âmbito do contrato de objectivos e de meios, ao qual se aplicam os mesmos controlos.
(68)
Por outro lado, tendo em conta a entrada em vigor da comunicação relativa à radiodifusão após o início do presente procedimento, a República Francesa compromete-se a melhorar o seu dispositivo de controlo financeiro ex post para atender às novas regras enunciadas nessa comunicação em matéria de mecanismos de controlo financeiro. Assim, está previsto alterar o artigo 2.o do Decreto n.o 2007-958, de 15 de Maio de 2007. Esta alteração visa:
-
assegurar que o relatório sobre as contas separadas - exigência que permite assegurar o controlo da ausência de sobrecompensação - seja, tal como o relatório previsto no artigo 3.o, controlado por um organismo externo, cuja escolha está sujeita à aprovação do ministro encarregado da comunicação, transmitido ao ministro, assim como à Assembleia Nacional e ao Senado, e realizado a expensas da France Télévisions,
-
melhorar o mecanismo funcional que irá assegurar a recuperação efectiva de eventuais sobrecompensações ou subvenções cruzadas que estas contas separadas possam ter relevado e que não seriam compatíveis com o artigo 53.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, relativa à liberdade de comunicação, bem como a comunicação da Comissão sobre a radiodifusão.
(69)
Do mesmo modo, a fim de completar a informação da Comissão durante os primeiros anos da reforma iniciada pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, as autoridades francesas comprometem-se a comunicar à Comissão, para os anos de 2010 a 2013:
-
os relatórios elaborados por força dos artigos 2.o e 3.o do decreto supracitado, depois de alteração, no prazo máximo de seis meses após as assembleias gerais terem aprovado as contas, incluindo os dados sobre a evolução das suas quotas de mercado publicitário desde 2007,
-
os elementos públicos de acompanhamento da execução das missões de serviço público pela France Télévisions, que são o balanço dos canais estabelecido anualmente pelo Conselho Superior do Audiovisual (previsto pelo artigo 18.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986) e as actas das audiências das comissões parlamentares (comissões dos assuntos culturais, bem como das finanças da Assembleia Nacional e do Senado) do presidente da France Télévisions sobre a execução anual do contrato de objectivos e de meios (como previsto no artigo 53.o da lei supracitada).
V.2. Apreciação dos novos impostos introduzidos pela reforma do sector audiovisual público
(70)
A República Francesa considera que não teve em conta os novos impostos sobre a publicidade e as comunicações electrónicas na sua notificação. Apesar de terem sido instauradas pelo mesmo instrumento legislativo que estabelece a reforma, esses impostos não seriam abrangidos pelo âmbito de aplicação da medida notificada.
(71)
A República Francesa afirma que as declarações públicas a montante da votação da lei referida pela decisão de início do procedimento, posteriormente desmentidas pelas disposições desta lei, não são suficientes para constatar um vínculo obrigatório de afectação dos impostos ao financiamento do auxílio no direito da UE. Em direito francês, os impostos são cobrados em benefício do orçamento geral do Estado, contribuem para o financiamento do conjunto das despesas públicas e cumprem os princípios da universalidade e da unidade do orçamento, que pertencem ao bloco de constitucionalidade das finanças públicas. Por força do artigo 36.o da lei orgânica, de 1 de Agosto de 2001, relativa à Lei do Orçamento, a afectação, total ou parcial, de um recurso criado em benefício do Estado, a uma pessoa colectiva, apenas pode resultar de uma disposição expressa da Lei do Orçamento, que, neste caso, não existe.
(72)
A República Francesa salientou ainda que não existe qualquer projecto para estabelecer um vínculo de afectação entre os referidos impostos e o financiamento da France Télévisions. Afirmou que, se fosse prevista uma alteração da estrutura do regime, as autoridades francesas elaborariam uma nova notificação à Comissão, nos termos do disposto no artigo 108.o, n.o 3, do TFUE.
VI. APRECIAÇÃO DO AUXÍLIO
VI.1. Presença de auxílio na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE
(73)
O artigo 107.o, n.o 1, do TFUE dispõe: «Salvo disposição em contrário do presente Tratado, são incompatíveis com o mercado comum, na medida em que afectem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções». Estas condições de aplicação são analisadas em seguida.
VI.1.1. Recursos estatais
(74)
As dotações orçamentais objecto da presente notificação serão inscritas anualmente na Lei do Orçamento que estabelece o orçamento do Estado francês. Trata-se, por conseguinte, de medidas concedidas através de recursos estatais.
VI.1.2. Vantagem económica selectiva
(75)
O mecanismo de subvenção orçamental que vem aumentar os recursos públicos colocados à disposição da France Télévisions é selectivo porque a France Télévisions será a única beneficiária. A subvenção orçamental anual de funcionamento, que visa designadamente permitir a prossecução das actividades da empresa, colocá-la-á ao abrigo de uma perda de receitas comerciais de publicidade que, até aí, financiaram parcialmente as suas despesas e investimentos. Assim, a France Télévisions será capaz de alcançar uma quota de audiência que não poderia prever na ausência de dotação orçamental. Por isso, recebe uma vantagem económica que não teria podido obter de outro modo ou, eventualmente, tratando-se de uma subvenção, noutras condições de mercado, ou seja, aquelas em que operam os seus concorrentes privados.
(76)
Além disso, a Comissão indica que a República Francesa não formulou observações que ponham em causa as suas apreciações relativas à decisão de dar início do procedimento quanto à possibilidade de as dotações previstas não cumprirem cumulativamente os critérios enunciados na jurisprudência Altmark, proporcionando, assim, uma vantagem económica constitutiva de auxílio estatal (13). A Comissão observa ainda que, sem prejuízo de ulteriores desenvolvimentos na gestão e nos resultados da France Télévisions para os próximos anos, actualmente, o relatório do Tribunal de Contas francês sobre a France Télévisions - cuja publicação em Outubro de 2009 ocorreu após a decisão de início do procedimento - corrobora a sua argumentação segundo a qual a quarta condição não foi cumprida.
(77)
Em suma, do exposto decorre que as subvenções orçamentais apenas para o grupo France Télévisions através dos recursos financeiros do Estado francês conferirão uma vantagem selectiva a esta empresa.
VI.1.3. Distorção da concorrência e efeitos sobre as trocas comerciais entre Estados-Membros
(78)
A actividade da France Télévisions é exercida no domínio da produção e da radiodifusão de programas que explora comercialmente, designadamente através da difusão das publicidades pagas por anunciantes ou dos programas patrocinados na sua programação, com a venda dos seus direitos de difusão ou com a aquisição de tais direitos. Essas actividades comerciais são realizadas em concorrência com outros canais como TF1, M6 e Canal +, nomeadamente em França, onde, como sublinharam as autoridades francesas, o grupo France Télévisions representa o primeiro grupo audiovisual. Além disso, em 2010, deverá fixar-se em cerca de 10 % a quota da France Télévisions, o que fará dela o terceiro maior fornecedor do mercado francês.
(79)
Até ao termo do prazo para supressão da publicidade comercial no final de 2011, a France Télévisions vai continuar a exercer a sua actividade, embora com limitações das faixas horárias, no mercado francês da publicidade comercial televisiva, em concorrência com os outros radiodifusores. Mesmo depois de 2011, a France Télévisions pode oferecer os seus serviços aos anunciantes para publicidade de bens sob a sua denominação genérica ou para patrocínios de programas, em concorrência com os outros radiodifusores que operam em França. Ainda que os concorrentes da France Télévisions venham a tirar plenamente proveito da retirada quase total da France Télévisions do mercado publicitário induzida pela reforma, a verdade é que a France Télévisions continuará a estar presente. Com efeito, em volume e quota de mercado em relação aos concorrentes constantes em comparação com 2007, com base nas estimativas de receitas de publicidade e de patrocínio da France Télévisions comunicadas pelas autoridades francesas, a France Télévisions ainda deteria 3,3 % do mercado em 2012, contra mais de 50 % e cerca de 20 % para a TF1 e a M6, respectivamente.
(80)
A France Télévisions poderá alcançar uma quota de audiência que não poderia perspectivar sem a dotação orçamental em questão, facto que é susceptível de afectar a audiência dos outros radiodifusores e, portanto, as suas actividades comerciais, falseando, assim, as condições de concorrência. Em qualquer caso, a France Télévisions também continuará activa nos mercados de compra e venda de direitos audiovisuais, com um poder de negociação mantido graças ao referido apoio. A manutenção dos investimentos na programação permitido pelas dotações orçamentais influencia, pois, a posição da France Télévisions ao nível da aquisição ou da venda nesses mercados.
(81)
Decorre do exposto que as dotações orçamentais apenas para o grupo France Télévisions através dos recursos financeiros do Estado francês, falseiam ou, pelo menos, ameaçam falsear a concorrência que existe na exploração comercial da radiodifusão em França e, em certa medida, em outros Estados-Membros onde são difundidos os programas da France Télévisions.
(82)
Os contratos de compra e venda de programas audiovisuais e de direitos de difusão em que a France Télévisions é parte têm uma dimensão internacional, ainda que a aquisição ocorra com uma limitação territorial geralmente circunscrita a um Estado-Membro. Além disso, os programas da France Télévisions, cuja difusão pode ser mantida graças ao auxílio estatal são captados noutros Estados-Membros como a Bélgica e o Luxemburgo. Por fim, a France Télévisions também transmite programas através da Internet, acessíveis fora da França.
(83)
Nestas condições, as subvenções orçamentais previstas podem falsear as condições de concorrência e afectar as trocas comerciais entre Estados-Membros.
VI.1.4. Conclusão quanto à existência de auxílio estatal
(84)
À luz do que precede, as subvenções orçamentais que a República Francesa tenciona pagar à France Télévisions constituem um auxílio estatal na acepção do artigo 107.o, n.o 1, do TFUE, cuja compatibilidade com o mercado interno é necessário examinar.
VI.2. Compatibilidade à luz do artigo 106.o, n.o 2, do TFUE
(85)
O artigo 106.o, n.o 2, do TFUE dispõe que «as empresas encarregadas da gestão de serviços de interesse económico geral ou que tenham a natureza de monopólio fiscal ficam submetidas ao disposto no presente Tratado, designadamente às regras de concorrência, na medida em que a aplicação destas regras não constitua obstáculo ao cumprimento, de direito ou de facto, da missão particular que lhes foi confiada. O desenvolvimento das trocas comerciais não deve ser afectado de maneira que contrarie os interesses da União».
(86)
Na sua comunicação sobre a radiodifusão, a Comissão enuncia os princípios que a Comissão segue na aplicação dos artigos 107.o e 106.o, n.o 2, do Tratado TFUE ao financiamento dos organismos públicos de radiodifusão pelo Estado. Neste sentido, a apreciação da Comissão incide nos dois aspectos seguintes:
-
a consagração de uma definição clara e precisa num acto oficial da missão de serviço público, incluindo no que respeita à prestação de serviços novos importantes, e sujeita a mecanismos de controlo eficaz a cargo de uma entidade independente do radiodifusor,
-
o carácter proporcional e transparente do financiamento público das compensações necessárias para essa missão, sem que as compensações excedam o montante do custo líquido induzido pela missão de serviço público, sujeito também ele a controlos eficazes.
VI.2.1. Definição clara e precisa num acto oficial da missão de serviço público, sujeita a controlos eficazes
(87)
Como já foi indicado, a Comissão não manifestou dúvidas na sua decisão de início do procedimento, pelas razões aí expostas, nem sobre a adequação da definição e do mandato da missão de serviço público que foi atribuída à France Télévisions por actos oficiais, nem sobre a adequação dos controlos externos que são exercidos sobre o modo como a France Télévisions cumpre as obrigações que lhe incubem, descritas supra. Assim, a Comissão estimou que as disposições pertinentes da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, com as alterações que lhe foram introduzidas (artigos 43.o-11, 44, 48 e 53) e dos decretos ou actos oficiais que a aplicam, designadamente relativos ao caderno de encargos (Decreto n.o 2009-796, de 23 de Junho de 2009) e o contrato de objetivos e de meios estavam em conformidade com as regras de aplicação do artigo 106.o, n.o 2, do TFUE sobre a avaliação dos auxílios aos serviços de radiodifusão pública enunciados na comunicação relativa à radiodifusão.
(88)
Esta conclusão foi semelhante às já tiradas sobre este assunto pela Comissão no âmbito da comunicação então aplicável, nas suas decisões de 2003 e 2005 para a France 2 e France 3, e para a France Télévisions, de 2008 e de 2009.
(89)
Assim, para ser exaustivo, convém examinar os comentários, no fim de contas, gerais de algumas partes interessadas que pretendem afirmar o carácter supostamente similar da programação dos ecrãs públicos e dos concorrentes, comentários que, na verdade, estão em contradição com os de outras partes, e que não alteram esta apreciação.
(90)
A Lei n.o 86-1067 com as alterações que lhe foram introduzidas sobre a liberdade de comunicação define em sentido lato, de modo qualitativo, mas preciso as obrigações de serviço público da France Télévisions. Esta deve visar um público vasto e propor uma oferta diversificada, em conformidade com o objectivo de assegurar, respeitando o pluralismo, as necessidades democráticas, sociais, dos cidadãos e culturais da sociedade. O facto de alguns concorrentes estarem obrigados, por causa da sua adesão à UER, a respeitar os estatutos da mesma, conforme salienta a FFTCE, não exclui a existência de obrigações específicas de serviço público estabelecidas nos actos oficiais da República Francesa que, contrariamente às obrigações decorrentes da adesão à UER, se impõem unicamente à France Télévisions.
(91)
Na medida do necessário, para além disso, as obrigações da France Télévisions ainda são especificadas no caderno de encargos e no contrato de objectivos e de meios, e são acompanhadas por indicadores precisos e quantificados a alcançar na grelha de programas, a que não estão sujeitos os radiodifusores concorrentes. Os meios públicos atribuídos à France Télévisions têm por finalidade alcançar os objectivos e dar cumprimento às obrigações de serviço público definidas por via legislativa ou regulamentar, por razões de interesse geral, enquanto os recursos privados atribuídos a radiodifusores concorrentes têm uma finalidade puramente lucrativa. Do mesmo modo, a existência de limitações regulamentares ou livremente assumidas pelos operadores nas suas actividades de difusão não implica a existência de uma oferta indiferenciada, na prática, para os organismos de radiodifusão públicos e privados. Essas obrigações de serviço público decorrentes da lei, ao contrário das que resultam da adesão à UER, também estão sujeitas a controlos externos regulares, designadamente parlamentares, para verificar o seu cumprimento.
(92)
Além disso, a SACD realça o maior empenho da France Télévisions a favor da criação audiovisual e cinematográfica original francesa relativamente aos concorrentes, sujeitos a obrigações muito menos significativas. Certamente, as observações da SACD não explicam nem ilustram as razões pelas quais as obras não-francesas importadas, eventualmente de outros Estados-Membros, seriam de menor qualidade do que as que a France Télévisions financia. O facto é que um compromisso vinculativo a favor da criação original, aumentado em termos absolutos e em relação aos concorrentes, concorre para as necessidades sociais e culturais da sociedade francesa e está directamente ligado às mesmas, objectivo que a programação da France Télévisions tem de cumprir devido às suas obrigações de serviço de interesse geral.
(93)
À luz das informações fornecidas pela República Francesa, esta avaliação positiva sobre a definição e o controlo da missão de serviço público da France Télévisions deve ser estendida aos mecanismos aplicáveis ao lançamento de novos serviços audiovisuais importantes, como definidos na comunicação relativa à radiodifusão que entrou em vigor após a decisão de início do presente procedimento. Os referidos serviços, que estendem a outros suportes ou formatos a oferta de programação de radiodifusão, estão incluídos no caderno de encargos e nos contratos de objectivos e de meios da France Télévisions que especificam e refletem as missões de serviço de interesse económico geral previstas na lei. Estes documentos são aprovados por decreto, conforme indicado anteriormente, de modo que os novos serviços já previstos e aqueles que eventualmente venham a sê-lo estão sujeitos aos mesmos procedimentos específicos de consulta ex ante e de controlo da execução anual ex post que as referidas missões.
(94)
Afigura-se, pois, que a definição da missão de serviço público que cabe à France Télévisions, bem como os mecanismos de controlo conexos, estão em conformidade com as regras e princípios consagrados na comunicação relativa à radiodifusão, que, por sua vez, se inspiram na jurisprudência dos órgãos jurisdicionais da União.
VI.2.2. Carácter proporcional e transparente do financiamento público
(95)
O mecanismo de financiamento notificado pela República Francesa, de que faz parte a subvenção anual para compensação da diminuição e posterior supressão da publicidade, destina-se a ser permanente e, portanto, a estender-se para além da data prevista pela lei para a cessação das mensagens publicitárias, em Novembro de 2011, na prática.
(96)
O financiamento público anual compreenderá a atribuição de uma parte dos recursos da contribuição para o audiovisual público, antigamente taxa de televisão, e a subvenção anual prevista pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009. Ao auxílio existente validado pela Comissão na sua decisão de 20 de Abril de 2005, que não é alterado pelo mecanismo previsto, virá, portanto, acrescentar-se uma subvenção orçamental cujo montante exacto será fixado anualmente pela Lei do Orçamento relativa ao exercício em curso. Nas suas observações, a República Francesa especifica que são os custos líquidos do serviço público previstos que servirão para determinar ex ante, antes de cada exercício, o montante da subvenção anual.
(97)
É realmente o que emerge das estimativas exemplificativas fornecidas pelas autoridades francesas em resposta às dúvidas expressas pela Comissão na decisão de início do procedimento. A Comissão regista o carácter indicativo atribuído pelas autoridades francesas às previsões do plano de actividades e concorda com a utilidade para a empresa responsável por uma missão de serviço público, que tenha de efectuar despesas plurianuais para essa finalidade, de dispor de um enquadramento financeiro previsto pelo plano de actividades incluído no aditamento ao contrato de objectivos e de meios. No entanto, os recursos públicos totais indicativos que aí figuram continuam relacionados, apesar de serem inferiores, com os montantes de custos brutos da prestação desse serviço previstos para o período de 2010 a 2012.
(98)
Tendo em conta a relativa previsibilidade dos custos brutos, menos voláteis do que as receitas comerciais que servem para estabelecer os custos líquidos, os valores indicativos do plano de actividades corroboram a priori a afirmação da República Francesa quanto ao carácter determinante do critério dos custos líquidos de serviço público para a fixação do montante anual de subvenção a prever. Assim, a obrigação de compensação financeira por parte do Estado instituída pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, constituirá o facto gerador da subvenção orçamental notificada, sem lhe condicionar o montante, em relação a uma eventual estimativa do que deveriam ser as receitas publicitárias perdidas devido ao desaparecimento da publicidade.
(99)
Esta abordagem parece ser objectivamente justificada. Com efeito, devido à natureza perene da subvenção, a fixação do seu montante tendo em conta o que teriam sido as receitas publicitárias se a publicidade não tivesse desaparecido por causa da lei, por exemplo, determinando-se o montante pelo nível das receitas antes do anúncio e da implementação da reforma, eventualmente ajustado em função das evoluções do mercado da publicidade na televisão, tornar-se-ia cada vez mais arbitrária. Se o montante da subvenção fosse assim calculado tendo por base receitas presumidas, uma redução de custos brutos de serviço público mais ampla do que o previsto, devido, por exemplo, a sinergias futuras no desenvolvimento da empresa única France Télévisions, poderia causar um risco de sobrecompensação através dos recursos públicos.
(100)
O modo de cálculo da subvenção anual no que respeita ao custo da missão de serviço público, deduzindo-se as receitas comerciais líquidas que se mantiveram, também é coerente com o compromisso da República Francesa, agora traduzido no artigo 44.o da Lei n.o 86-1067 com as alterações que lhe foram introduzidas sobre a liberdade de comunicação e no artigo 2.o do decreto relativo às relações financeiras entre o Estado francês e os organismos do sector audiovisual público, para que os recursos públicos atribuídos à France Télévisions não excedam o custo líquido da execução das obrigações de serviço público que lhe incumbem. Como recordam as autoridades francesas, este compromisso e as disposições acima referidas são plenamente aplicáveis à subvenção orçamental notificada e ao mecanismo de financiamento público anual de que se tornará parte integrante.
(101)
Por conseguinte, o modo de cálculo da subvenção anual que diz respeito ao custo líquido da missão de serviço público - e, portanto, deduzindo-se as receitas líquidas comerciais que se mantiveram - parece ser proporcional na acepção da comunicação relativa à radiodifusão da Comissão.
(102)
A este respeito, as observações em sentido contrário de alguns terceiros interessados não são susceptíveis de infirmar esta conclusão:
-
não podem ser aceites os comentários da FFTCE, alegando que a compensação por perda de receitas publicitárias, que não fazem parte da missão de serviço público, não faz parte do financiamento desta missão, nem tão pouco relevam as observações da M6 sobre o carácter flutuante e, por conseguinte, impreciso de estimativas de perda de receitas comerciais; é com base nos custos líquidos do serviço público da France Televisions que o montante anual da subvenção deve ser fixado ex ante, dado que, por outro lado, as estimativas do montante fornecidas pela República Francesa para 2010, 2011 e 2012 são puramente indicativas,
-
as observações da M6 que apontam para o facto de a alegada falta de ferramentas de contabilidade analítica da France Télévisions relevada pelo Tribunal de Contas francês poder provocar, de forma estrutural, uma sobrecompensação, na medida em que a subvenção se basearia em elementos de custos não objectivos, assim como as observações da TF1 sobre a sobrecompensação dos custos não controlados ou mal geridos, não são fundadas; em primeiro lugar, o Tribunal de Contas destacou, em Outubro de 2009, a falta de ferramentas de gestão do controlo que integrem, ao nível do grupo France Télévisions, os instrumentos de contabilidade analítica das filiais e não a falta de qualquer instrumento de contabilidade analítica de gestão; existe para cada empresa do grupo France Télévisions uma contabilidade analítica,
-
em segundo lugar, o exame da compatibilidade da compensação com o mercado interno, ao contrário daquele que analisa a existência de uma vantagem económica para a France Télévisions, não incide nos custos que uma empresa média bem gerida no sector poderia ter de suportar para prestar o serviço de interesse geral, mas antes naqueles que a France Télévisions terá efectivamente de assumir, incluindo, portanto, a redução prevista no futuro; ora, como se mostrou anteriormente, o montante total de recursos públicos a pagar à France Télévisions será a priori inferior aos custos suportados para fornecer o serviço público e será estabelecido de modo a evitar sobrecompensações, uma vez deduzidas as receitas líquidas comerciais.
(103)
Estes comentários, sem fundamento no que se refere à fixação ex ante do montante de subvenções anuais, também não têm em conta a existência de mecanismos de controlo ex post. Com efeito, como se mostra a seguir, a fixação anual ex ante na Lei do Orçamento do montante da subvenção para o exercício será seguida por mecanismos de controlo ex post e, se for o caso, por uma recuperação.
(104)
A comunicação relativa à radiodifusão prevê que os Estados-Membros devem estabelecer mecanismos apropriados para prevenir qualquer sobrecompensação, procedendo a controlos regulares da utilização do financiamento público. A eficácia do controlo conforme especificada na comunicação deve resultar da sua realização em intervalos regulares por uma entidade independente, juntamente com mecanismos para obter o reembolso de eventuais sobrecompensações ou a afectação correcta, durante o exercício seguinte, de eventuais reservas não superiores a 10 % dos custos de serviço público anuais, por um lado, ou, por outro, de eventuais subvenções cruzadas.
(105)
O artigo 44.o da Lei n.o 86-1067 de 30 de Setembro de 1986 especifica que «os recursos públicos atribuídos aos organismos do sector audiovisual público como compensação pelas obrigações de serviço público de que foram encarregados não excedem o montante do custo de execução destas obrigações». Essa disposição resulta dos compromissos assumidos pela República Francesa de inscrever expressamente na lei o princípio da não sobrecompensação das obrigações de serviço público no âmbito do processo que conduziu à decisão de compatibilidade da Comissão, de 20 de Abril de 2005, no que diz respeito à utilização dos recursos do imposto (14).
(106)
O Decreto n.o 2007-958, de 15 de Maio de 2007, relativo às relações financeiras entre o Estado e os organismos do sector público da comunicação audiovisual inclui no seu artigo 2.o a mesma formulação que o artigo 53.o da lei de 30 de Setembro de 1986, tendo em conta «receitas directas ou indirectas resultantes da missão de serviço público» e precisa que o custo da missão de serviço público é estabelecido através de contas separadas. O decreto prevê, no seu artigo 3.o, a obrigação de a France Télévisions e as suas filiais respeitarem as condições normais de mercado em todas as suas actividades comerciais e a elaboração por um organismo exterior de um relatório anual sobre a execução desta obrigação, a apresentar ao ministro de tutela, à Assembleia Nacional e ao Senado. Esta última disposição foi também abrangida pelos compromissos da República Francesa incluídos na decisão da Comissão de 20 de Abril de 2005, citada no considerando 7.
(107)
O Tribunal da União considerou que tanto as disposições que consagram o princípio da não-sobrecompensação como o controlo e a verificação das condições aplicadas pela France Télévisions às suas actividades comerciais respondiam perfeitamente às preocupações expressas pela Comissão no decurso do processo que levou à decisão de 20 de Abril de 2005 (15). O carácter de adequação dos controlos efectuados ex post sobre o cumprimento desses compromissos foi, de resto, confirmado pelo Tribunal (16).
(108)
A Comissão recebeu e examinou relatórios de execução dos artigos 2.o e 3.o do decreto relativo aos exercícios de 2007 e 2008 (os relatórios elaborados nos termos do artigo 3.o do decreto foram certificados, relativamente a 2007, pelos auditores da PricewaterhouseCoopers e da KPMG e, relativamente a 2008, pela Cabinet Rise), assim como o projecto de relatório, previsto no artigo 2.o, relativo a 2009. Os relatórios disponíveis concluem que os recursos públicos atribuídos ao grupo France Télévisions não ultrapassaram os custos líquidos de execução das obrigações de serviço público que lhe incumbem e que a France Télévisions respeitou as condições normais de mercado em todas as suas actividades comerciais. Tal exclui, portanto, as eventuais subvenções cruzadas entre actividades comerciais e actividades de serviço público. A elaboração dos relatórios em questão mostra também que o estabelecimento das contas dos custos e recursos do serviço público dos vários canais da France Télévisions é possível a partir das ferramentas de contabilidade existentes, ao contrário do que sustenta designadamente a M6.
(109)
As modalidades de controlo ex post dos recursos públicos previstos no Decreto n.o 2007-958 aplicar-se-ão à subvenção orçamental notificada. Desde a introdução do controlo, os recursos públicos totais atribuídos à France Télévisions têm sido insuficientes para cobrir os custos líquidos de execução das obrigações de serviço público, de modo que não se colocou a questão da afectação de uma eventual sobrecompensação. Para as previsões de custos e receitas a médio prazo incluídas no plano de actividades e ilustradas no quadro 1 acima, parece estar previsto um pequeno excedente em 2012, que, se vier a ser confirmado e não for necessário para reduzir os défices previstos para 2010 e 2011, deve, em princípio, ser atribuído prioritariamente às despesas a favor da criação audiovisual.
(110)
Em todo o caso, para que o dispositivo vigente se adeque às informações introduzidas em 2009 pela comunicação relativa à radiodifusão, a República Francesa compromete-se a alterar o artigo 2.o do Decreto n.o 2007-958, de 15 de Maio de 2007, de modo a:
-
assegurar que o relatório anual sobre as contas separadas seja, tal como o relatório previsto no artigo 3.o, controlado por um organismo externo, cuja escolha está sujeita à aprovação do ministro responsável pela Comunicação, transmitido ao ministro, assim como à Assembleia Nacional e ao Senado, e realizado a expensas da France Télévisions,
-
melhorar o mecanismo funcional que irá assegurar a recuperação efectiva de eventuais sobrecompensações ou subvenções cruzadas que estas contas separadas possam ter relevado e que não seriam compatíveis com o artigo 53.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, relativa à liberdade de comunicação, bem como com a comunicação sobre a radiodifusão.
(111)
Nestas condições, considera-se que a República Francesa terá introduzido mecanismos adequados para realizar controlos regulares e eficazes de utilização do financiamento público, para prevenir eventuais sobrecompensações ou subvenções cruzadas, como exigido pela comunicação relativa à radiodifusão.
(112)
Face ao exposto, afigura-se que as potenciais restrições de concorrência devido à presença da France Télévisions em mercados comerciais, onde ainda vai operar mesmo após a aplicação integral da reforma, serão bastante limitadas. Essa presença será provavelmente muito reduzida e a reforma terá como efeito previsível o desvio, ainda que parcialmente, da procura de publicidade televisiva para os concorrentes da France Télévisions.
(113)
Com efeito, tal como referiu numa carta tornada pública por sete canais de televisão ou rádios privadas, a continuação da reforma até ao seu termo com o desaparecimento da publicidade da France Télévisions seria susceptível de «conferir aos média privados as capacidades de recuperação de que necessitam», ao passo que a manutenção da publicidade «teria consequências prejudiciais para o conjunto dos média franceses e seria susceptível de alterar significativamente as perspectivas económicas [dos] agentes…» (17).
(114)
Por outras palavras, a retirada parcial da France Télévisions e a recentragem ao nível da estrutura das suas receitas - comerciais ou públicas de compensação - na difusão de programas que respondam à sua missão de interesse geral, sem contrapartida financeira directa para o público de audiência, diminuem as restrições de concorrência potenciais nos mercados concorrenciais em que a France Télévisions opera. Esta retirada cria um espaço que poderá ser retomado por novos operadores ou agentes com uma presença reduzida no mercado publicitário actual, dinamizando eventualmente a concorrência.
(115)
Daí resulta que, tendo em conta as informações fornecidas e os compromissos assumidos pela República Francesa, o financiamento público visa permitir à France Télévisions cobrir os custos líquidos suportados para cumprir as obrigações que lhe incumbem, e este financiamento deve ser limitado aos custos e continuar sujeito a controlos ex post que satisfaçam os critérios da comunicação relativa à radiodifusão aplicável. Além disso, dado que a France Télévisions vai reduzir a sua presença em mercados concorrenciais, o auxílio proposto não deve afectar o desenvolvimento do comércio numa medida contrária aos interesses da União, cumprindo assim as condições de aplicação do artigo 106.o, n.o 2o, do TFUE.
(116)
Acrescente-se ainda que a República Francesa compromete-se a fornecer à Comissão um relatório anual até 2013, data em que a reforma do sector audiovisual público deverá estar concluída, o que permitirá acompanhar os aspectos da implementação da reforma mais relevantes para as regras relativas aos auxílios estatais, nomeadamente as compensações anuais e os mecanismos de controlo ex post, as condições aplicadas pela France Télévisions às suas actividades comerciais e a evolução da posição da mesma neste mercado, assim como a execução anual do contrato de objectivos e de meios.
(117)
Tendo em conta a amplitude da reforma, as inovações no financiamento da missão de serviço da France Télévisions que a reforma introduz, as suas consequências na evolução dos custos e receitas da France Télévisions e o ambiente económico incerto dos mercados que afecta as receitas comerciais da France Télévisions e dos seus concorrentes, este compromisso pode permitir que a Comissão controle e acompanhe de perto a implementação da reforma, bem como os compromissos assumidos pela República Francesa no âmbito do presente processo.
(118)
Na sua decisão de dar início ao procedimento, a Comissão tinha manifestado dúvidas sobre a existência de uma eventual ligação entre a afectação das receitas provenientes dos novos impostos sobre a publicidade e as comunicações electrónicas e a subvenção anual a pagar a partir de 2010 à France Télévisions. Tal ligação, caso possa ser verificada, significaria que esses impostos deveriam ser considerados como fazendo parte integrante do auxílio e ser sujeitos ao exame de compatibilidade com o mercado interno deste último. Se a existência de tal ligação podia ser excluída relativamente a 2009, tendo em conta designadamente a data de entrada em vigor e aplicação da Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, sobre o sector audiovisual público, subsistiam dúvidas relativamente ao futuro, tendo em conta as declarações feitas pelas mais altas autoridades francesas.
(119)
Decorre da jurisprudência do Tribunal de Justiça, confirmada pelo Acórdão de 22 de Dezembro de 2008, no processo prejudicial Régie Networks (Processo C-333/07) (n.o 99), que «para que se possa considerar que uma imposição faz parte integrante de uma medida de auxílio, deve existir uma relação de afectação obrigatória entre a imposição e o auxílio por força da legislação nacional pertinente, no sentido de o produto da imposição ser necessariamente destinado ao financiamento do auxílio e influenciar directamente a importância deste último e, por consequência, a apreciação da sua compatibilidade com o mercado comum» (18). As duas condições de aplicação estabelecidas pelo Tribunal, nomeadamente a legislação nacional pertinente e a influência directa no montante do auxílio são examinadas em seguida.
(120)
Em direito francês, por força do artigo 36.o da lei orgânica, de 1 de Agosto de 2001, relativa às leis do orçamento, a afectação a outra pessoa colectiva de um recurso instaurado para o benefício do Estado francês apenas pode resultar de uma disposição da Lei do Orçamento. A Lei do Orçamento deve assim prever expressamente que o produto da tributação incidente sobre a publicidade e as comunicações electrónicas introduzida pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, será total ou parcialmente afectado ao financiamento da France Télévisions. Tal disposição não foi até agora adoptada. Para o futuro, a República Francesa compromete-se a proceder, em conformidade com o disposto no artigo 108.o, n.o 3, do TFUE, a uma nova notificação à Comissão sobre qualquer projecto de alteração da estrutura do sistema. Nessas condições, não pode ser estabelecido um vínculo obrigatório de afectação entre o auxílio notificado e a nova tributação por força do direito nacional, na acepção da jurisprudência do Tribunal.
(121)
Além disso, parece que o critério decisivo para determinar o montante anual de subvenção orçamental, acumulado ao montante previsto para atribuição dos recursos da contribuição para o serviço público audiovisual, será o do montante dos custos líquidos das obrigações de serviço público de que foi incumbida a France Télévisions e não o das receitas retiradas das novas taxas. No entanto, os custos previsionais de serviço público são e serão objecto de estimativas ex ante no contrato de objectivos e de meios, em conformidade com o artigo 53.o da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, com as alterações que lhe foram introduzidas, relativa à liberdade de comunicação, a subvenção anual prevista no projecto de Lei do Orçamento será calibrada em função dos custos líquidos previstos e a adequação entre as previsões e os resultados deve ser verificada e, se necessário, corrigida ex post no âmbito do relatório previsto para a execução do artigo 2.o do Decreto n.o 2007-958, de 15 de Maio de 2007, sobre as relações financeiras entre o Estado e os organismos do sector público da comunicação audiovisual. Como os custos são suportados independentemente dos recursos obtidos a título dos impostos, o produto destes últimos não pode influenciar directamente o montante do auxílio. Além disso, as taxas dos impostos inicialmente previstas pelo Governo francês foram diminuídas na lei final votada pelo Parlamento, sem que isso resulte numa diminuição concomitante e proporcional da subvenção a pagar à France Télévisions.
(122)
Face ao exposto, os impostos sobre a publicidade e as comunicações electrónicas introduzidas pela Lei n.o 2009-258, de 5 de Março de 2009, não fazem parte integrante do auxílio e, portanto, não devem ser incluídas no exame da compatibilidade deste auxílio com o mercado interno, ao contrário do que pretendem algumas partes interessadas, nomeadamente, a ACT, a FFTCE, a Associação dos canais privados, a M6 e a TF1.
(123)
Esta conclusão não prejudica a compatibilidade de tais impostos e das suas disposições específicas enquanto medidas distintas com o direito da UE, nomeadamente no que respeita ao imposto sobre as comunicações electrónicas, no que e refere às questões examinadas no quadro do processo de infracção n.o 2009/5061, no âmbito da Directiva 2002/20/CE ou da Directiva 2002/21/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de Março de 2002, relativa a um quadro regulamentar comum para as redes e serviços de comunicações electrónicas (19).
(124)
A Comissão também toma nota da declaração da França excluindo os referidos impostos do âmbito da sua notificação, que é o objecto da presente decisão.
VII. CONCLUSÃO
(125)
À luz do exposto, a Comissão conclui que a subvenção orçamental anual a favor da France Télévisions, implementada conforme foi anteriormente indicado, pode ser declarada compatível com o mercado interno ao abrigo do artigo 106.o, n.o 2, do TFUE, de acordo com os princípios e regras de aplicação previstos para os serviços públicos de radiodifusão,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O auxílio estatal que a República Francesa pretende executar a favor da France Télévisions, sob a forma de uma subvenção orçamental anual, ao abrigo do artigo 53.o, parágrafo VI, da Lei n.o 86-1067, de 30 de Setembro de 1986, com as alterações que lhe foram introduzidas, sobre a liberdade de comunicação, é compatível com o mercado interno em conformidade com o artigo 106.o, n.o 2, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia.
A execução do referido auxílio é, por conseguinte, autorizada.
Artigo 2.o
A República Francesa é a destinatária da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 20 de Julho de 2010.