ДИРЕКТИВА 2010/60/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 30 август 2010 година
за предвиждане на някои дерогации за търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури (1), и по-специално член 13, параграф 1, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
През последните години нарасна важността на въпросите, свързани с биологичното разнообразие и опазването на генетичните ресурси на растенията, както личи от развитието в различни области на международно и европейско ниво. Сред примерите за това могат да бъдат посочени Решение 93/626/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за сключване на Конвенцията за биологичното разнообразие (2), Решение 2004/869/ЕО на Съвета от 24 февруари 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие (3), Регламент (ЕО) № 870/2004 на Съвета от 26 април 2004 г. относно установяване на програма на Общността за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в земеделието и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1467/94 (4) и Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5). Следва да бъдат установени специални условия съгласно законодателството на ЕС, уреждащо търговията със смеси от семена от фуражни култури, по-конкретно съгласно Директива 66/401/ЕИО, за да бъдат взети под внимание тези въпроси.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени някои дерогации, за да се позволи търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда с оглед опазването на генетичните ресурси (наричани по-нататък „смеси за съхранение“), дори когато съставките на посочените смеси не отговарят на някои от общите изисквания за търговия, предвидени в Директива 66/401/ЕИО.
(3)
За да се гарантира, че смесите, търгувани като смеси за съхранение, отговарят на изискванията на споменатите дерогации, е необходимо търговията с такива смеси да подлежи на разрешителен режим.
(4)
Разрешение следва да се предоставя след подаване на заявление. Що се отнася до смесите за съхранение, съдържащи сортове за съхранение по смисъла на Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г., уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове (6), настоящата директива обаче не засяга разпоредбите на Директива 2008/62/ЕО.
(5)
Специалните защитени зони, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7), обхващат естествените и полуестествените местообитания, които е необходимо да бъдат опазени. Такива зони следва да бъдат считани за зони източници на смесите за съхранение. Държавите-членки следва също да имат възможност да определят други зони, допринасящи за опазването на генетичните ресурси на растенията, ако тези зони отговарят на аналогични изисквания.
(6)
Следва да бъде предвидено видовете, а където е приложимо - и подвидовете на съставките на смесите за съхранение, да бъдат посочени както в разрешението, така и върху етикета. Следва също да бъде посочен специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта. Що се отнася до тези изисквания, по отношение на директно добитите смеси за съхранение е необходимо да бъде отчетен методът на добиване.
(7)
Необходимо е да се предвидят дерогации по отношение на извършваното от държавите-членки изпитване на смесите за съхранение, преди да бъде разрешена търговията с тях. При начина на изпитване на тези смеси следва също в някои случаи да се прави разлика между методите на добиване на култивирани и директно добити смеси за съхранение.
(8)
За да се гарантира, че търговията със смеси за съхранение се извършва в контекста на опазването на генетичните ресурси, следва да се предвидят ограничения, по-специално що се отнася до региона на произход и зоната източник.
(9)
Следва да се определи максимално количество за търговията със смеси за съхранение. За да гарантират придържането към това максимално количество, държавите-членки следва да изискват от производителите да нотифицират количествата смеси за съхранение, за които възнамеряват да подадат заявление за разрешение, а при необходимост държавите-членки следва да определят количества за отделните производители.
(10)
Проследимостта на смесите за съхранение следва да се осигури чрез подходящи изисквания за запечатване и етикетиране.
(11)
За да се гарантира правилното прилагане на определените в настоящата директива правила, следва да се осъществява официален мониторинг.
(12)
След изтичането на подходящ период от време Комисията следва да оцени ефективността на предвидените в настоящата директива мерки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„зона източник“ означава:
i)
зона, определена от държавата-членка като специална защитена зона в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО; или
ii)
зона, допринасяща за опазването на генетичните ресурси на растенията, която е определена от държавата-членка в съответствие с национална процедура, основана на критерии, аналогични на предвидените в член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО и в член 1, букви к) и л) от същата директива, и която е управлявана, защитавана и наблюдавана по начин, съответстващ на предвиденото в членове 6 и 11 от посочената директива;
б)
„място на събиране“ означава част от зоната източник, в която са били събрани семената;
в)
„директно добита смес“ означава смес от семена, търгувана като събрана на мястото на събиране, със или без почистване;
г)
„култивирана смес“ означава смес от семена, произведена в съответствие със следните процеси:
i)
семената от отделните видове са събрани на мястото на събиране;
ii)
посочените в подточка i) семена се размножават извън мястото на събиране като отделни видове;
iii)
след това семената от споменатите видове се смесват, за да се получи смес, съставена от родовете, видовете, а където е приложимо - подвидовете, характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране.
Член 2
Смеси за съхранение
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 66/401/ЕИО държавите-членки могат да разрешат търговията със смеси от различни родове, видове, а където е приложимо - подвидове, предназначени за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, посочени в член 22а, параграф 1, буква б) от същата директива.
Тези смеси могат да съдържат семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, и освен тях - семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на посочената директива.
Такива смеси са наричани по-нататък „смеси за съхранение“.
2. Ако сместа за съхранение съдържа сорт за съхранение, се прилага Директива 2008/62/ЕО.
3. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго, се прилага Директива 66/401/ЕИО.
Член 3
Регион на произход
Когато държава-членка разрешава търговията с дадена смес за съхранение, тя определя региона, с който сместа е естествено свързана, наричан по-долу „регион на произход“. Тя взема предвид информацията от органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати за целта от държавите-членки. Когато регионът на произход е разположен в повече от една държава-членка, той се идентифицира с общо съгласие от всички засегнати държави-членки.
Член 4
Разрешаване
1. Държавите-членки могат да разрешават търговията със смеси за съхранение в техния регион на произход, при условие че посочените смеси отговарят на определените в член 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в член 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Разрешението трябва да съдържа следните данни:
а)
наименование и адрес на производителя;
б)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
в)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
г)
в случай на култивирани смеси за съхранение специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта;
д)
количество на сместа, за което се отнася разрешението;
е)
регион на произход;
ж)
ограничение за търговия в региона на произход;
з)
зона източник;
и)
мястото на събиране, а в случай на култивирани смеси за съхранение - и мястото на размножаване;
й)
естествено местообитание на мястото на събиране; и
к)
година на събиране.
3. Що се отнася до параграф 2, буква в), за директно добити смеси за съхранение е достатъчно да се посочат тези съставки (по видове, а където е приложимо - по подвидове), които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
Член 5
Изисквания за получаване на разрешение за директно добити смеси за съхранение
1. Директно добитите смеси за съхранение трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на мястото на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Процентът на съставките на директно добитите смеси за съхранение, които представляват видове, а където е приложимо - подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, трябва да е подходящ за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
3. Процентът на кълняемост на съставките, посочени в параграф 2, трябва да бъде достатъчен за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
4. Максималното съдържание на видове, а където е приложимо - на подвидове, които не отговарят на разпоредбите на параграф 2, не трябва да превишава 1 % от теглото. Директно добитите смеси за съхранение не трябва да съдържат семена от Avena fatua, Avena sterilis и Cuscuta spp. Максималното съдържание на семена от Rumex spp., различни от семена от Rumex acetosella и Rumex maritimus, не трябва да превишава 0,05 % от теглото.
Член 6
Изисквания за получаване на разрешение за култивирани смеси за съхранение
1. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, семената, от които е произведена култивираната смес за съхранение, трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на място на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Семената от култивираните смеси за съхранение трябва да са от видове, а където е приложимо - от подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранение на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
3. Преди да бъдат смесени, съставките на култивираните смеси за съхранение, представляващи фуражни култури по смисъла на Директива 66/401/ЕИО, трябва да отговарят на изискванията относно търговски семена, установени в раздел III от приложение II към Директива 66/401/ЕИО - изискванията по отношение на аналитичната чистота, както са посочени в колони 4-11 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение; изискванията по отношение на максималното съдържание на семена от други растителни видове (както са посочени в колони 12, 13 и 14 от таблицата в приложение II, раздел I, параграф 2, буква А в проба с определеното в приложение III, колона 4 от него тегло (общо за колона), както и по отношение на определените в колона 15 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение условия относно съдържанието на семена от Lupin.
4. Размножаването може да се осъществи в рамките на пет поколения.
Член 7
Процедурни изисквания
1. Разрешението се предоставя след подаване на заявление от производителя.
Заявлението се придружава от информацията, необходима, за да се удостовери, че са спазени определените в членове 4 и 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в членове 4 и 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Що се отнася до директно добити смеси за съхранение държавите-членки, в които се намира мястото на събиране, извършват визуални проверки.
Посочените визуални проверки се извършват на мястото на събиране по време на периода на растеж, на подходящи интервали, за да се гарантира, че сместа отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 5, параграфи 2 и 4.
Държавите-членки, извършили визуалните проверки, документират получените резултати.
3. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, при разглеждане на заявленията, държавата-членка провежда изпитвания или те се провеждат под неин официален надзор, за да провери дали сместа за съхранение отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 6, параграфи 2 и 3.
Изпитванията се провеждат в съответствие с използваните към момента международни методи или, в случаите, в които такива не съществуват, в съответствие с други подходящи методи.
Съответната държава-членка гарантира, че пробите за изпитванията се вземат от хомогенни партиди. Държавата-членка гарантира, че се прилагат правилата относно теглото на партидите и на теглото на пробите, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 66/401/ЕИО.
Член 8
Количествени ограничения
Всяка държава-членка гарантира, че общото количество семена от смеси за съхранение, търгувано всяка година, не надвишава 5 % от общото тегло на всички смеси от семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО и търгувани през дадената година в съответната държава-членка.
Член 9
Прилагане на количествени ограничения
1. Ако се касае за директно добивани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението на предвиденото(ите) място/места и на събиране.
Ако се касае за култивирани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението както на предвиденото(ите) място/места на събиране, така и на предвиденото(ите) място/места на размножаване.
2. Ако въз основа на нотификациите, посочени в параграф 1, има вероятност количествата, определени в член 8, да бъдат надхвърлени, държавите-членки определят на всеки отделен производител количеството семена от смеси, което му е разрешено да продава през съответния производствен сезон.
Член 10
Запечатване на опаковки и контейнери
1. Държавите-членки гарантират, че смесите за съхранение могат да бъдат търгувани единствено в затворени опаковки или в контейнери, снабдени със система за запечатване.
2. За да се осигури запечатване, системата на запечатване включва най-малко етикет или полагане на печат.
3. Посочените в параграф 1 опаковки и контейнери се запечатват по такъв начин, че да не могат да бъдат отворени, без да се повреди системата за запечатване или да се оставят следи от действия върху етикета на производителя или върху опаковката, или контейнера.
Член 11
Етикетиране
1. Държавите-членки гарантират, че опаковките и контейнерите със смеси за съхранение носят етикет на производителя или отпечатан надпис или щемпел, включващ най-малко следната информация:
а)
думите: „правила и стандарти на ЕС“;
б)
име и адрес на лицето, което отговаря за поставянето на етикети, или негов идентификационен знак;
в)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
г)
година на запечатване, записана като: „запечатано през … година“;
д)
регион на произход;
е)
зона източник;
ж)
място на събиране;
з)
естествено местообитание на мястото на събиране;
и)
думите „смес за съхранение от семена от фуражни култури, предназначена за използване в район със същото естествено местообитание като на мястото на събиране, без да се отчитат биотичните условия“;
й)
референтен номер на партидата, даден от лицето, отговорно за поставянето на етикетите;
к)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
л)
обявено нето или бруто тегло;
м)
в случай използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки - указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло; както и
н)
в случай на култивирани смеси за съхранение - специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта.
2. Що се отнася до параграф 1, буква к), достатъчно е да се посочат съставките на директно добитите смеси за съхранение, както е предвидено в член 4, параграф 3.
3. Що се отнася до параграф 1, буква н), достатъчно е да се отбележат средните стойности на изискваните специфични проценти на кълняемост, в случай че броят на изискваните специфични проценти на кълняемост е над пет.
Член 12
Мониторинг
За да гарантират спазването на настоящата директива, държавите-членки осъществяват мониторинг.
Член 13
Доклади
Държавите-членки гарантират, че производителите, извършващи дейност на тяхна територия, докладват за търгуваните количества смеси за съхранение за всеки производствен сезон.
При поискване държавите-членки докладват на Комисията и на другите държави-членки относно количествата смеси за съхранение, търгувани на тяхна територия.
Член 14
Нотификация на признатите организации за генетичните ресурси на растенията
При поискване държавите-членки уведомяват Комисията кои са органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати от тях за тези цели.
Член 15
Оценка
Комисията прави оценка на изпълнението на настоящата директива най-късно до 31 декември 2014 г.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 ноември 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 август 2010 година.
DIRECTIVA 2010/60/UE DA COMISSÃO
de 30 de Agosto de 2010
que prevê determinadas derrogações à comercialização de misturas de sementes de plantas forrageiras destinadas a serem utilizadas na preservação do meio natural
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 66/401/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1966, relativa à comercialização de sementes de plantas forrageiras (1), e, nomeadamente, o seu artigo 13.o, n.o 1, quarto parágrafo,
Considerando o seguinte:
(1)
As questões associadas à biodiversidade e à preservação dos recursos fitogenéticos adquiriram maior importância ao longo dos últimos anos, conforme demonstrado pelos diferentes desenvolvimentos verificados a nível internacional e da UE. A título de exemplo, são de citar a Decisão 93/626/CEE do Conselho, de 25 de Outubro de 1993, relativa à celebração da Convenção sobre a Diversidade Biológica (2), a Decisão 2004/869/CE do Conselho, de 24 de Fevereiro de 2004, relativa à celebração, em nome da Comunidade Europeia, do Tratado Internacional sobre os Recursos Fitogenéticos para a Alimentação e a Agricultura (3), o Regulamento (CE) n.o 870/2004 do Conselho, de 26 de Abril de 2004, que estabelece um programa comunitário de conservação, caracterização, recolha e utilização dos recursos genéticos na agricultura e que revoga o Regulamento (CE) n.o 1467/94 (4), e o Regulamento (CE) n.o 1698/2005 do Conselho, de 20 de Setembro de 2005, relativo ao apoio ao desenvolvimento rural pelo Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER) (5). Deveriam ser definidas condições específicas ao abrigo da legislação da UE que regula a comercialização de misturas de sementes de plantas forrageiras, nomeadamente a Directiva 66/401/CEE, no sentido de ter em conta estas questões.
(2)
É necessário prever algumas derrogações para permitir a comercialização e de misturas de sementes de plantas forrageiras destinadas a utilização na preservação do meio natural, no contexto da conservação dos recursos genéticos (a seguir designadas «misturas de preservação»), mesmo quando os componentes dessas misturas não cumpram alguns dos requisitos gerais de comercialização previstos na Directiva 66/401/CEE.
(3)
Para garantir que as misturas comercializadas como misturas de preservação cumprem os requisitos dessas derrogações, é necessário que a comercialização de tais misturas seja sujeita a autorização. A autorização deve ser concedida com base num pedido.
(4)
No que se refere a misturas de preservação contendo variedades de conservação na acepção da Directiva 2008/62/CE da Comissão, de 20 de Junho de 2008, que prevê determinadas derrogações aplicáveis à admissão de variedades autóctones e variedades agrícolas naturalmente adaptadas às condições regionais e locais e ameaçadas pela erosão genética, bem como à comercialização de sementes e batatas de semente dessas variedades (6), a presente directiva deve ser sem prejuízo da Directiva 2008/62/CE.
(5)
Áreas especiais de conservação designadas pelos Estados-Membros em conformidade com a Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa à preservação dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens (7), servem de abrigo a habitats naturais e semi-naturais dignos de conservação. Estas áreas devem ser consideradas como áreas-fonte para as misturas de preservação. Os Estados-Membros devem também dispor da possibilidade de designar outras áreas que contribuem para a conservação de recursos fitogenéticos desde que cumpram normas equivalentes.
(6)
Deve estabelecer-se que os componentes da mistura de preservação devem ser indicados na autorização e no rótulo sob a forma de espécie e, se for caso disso, subespécie. Deve também ser prevista a taxa de germinação específica dos componentes da mistura abrangidos pela Directiva 66/401/CEE, que não cumpram os requisitos de germinação definidos no anexo II da referida directiva. Relativamente a estes requisitos, para misturas de preservação colhidas directamente, é necessário ter em conta o método de colheita.
(7)
Importa prever derrogações relativamente ao exame da mistura de preservação pelos Estados-Membros antes de a sua comercialização ser autorizada. A forma como estas misturas são examinadas deve, em alguns casos, prever também as diferenças entre os métodos de colheita de misturas de preservação desenvolvidas por cultura e as que são directamente colhidas.
(8)
Devem ser previstas restrições, sobretudo no que diz respeito à região de origem e à área-fonte, a fim de garantir que a comercialização de misturas de preservação se efectua no contexto da preservação de recursos genéticos.
(9)
Deve ser definida uma quantidade máxima para a comercialização de misturas de preservação. Para garantir que esta quantidade máxima é respeitada, os Estados-Membros devem exigir que os produtores notifiquem as quantidades de misturas de preservação para as quais pretendem solicitar autorização e, se necessário, os Estados-Membros devem atribuir as quantidades aos produtores.
(10)
Deve ser assegurada a rastreabilidade das misturas de preservação mediante requisitos de selagem e de rotulagem adequados.
(11)
Deve ser posta em prática uma monitorização oficial, por forma a que as normas definidas na presente directiva sejam correctamente aplicadas.
(12)
Após um período adequado, a Comissão deve avaliar a eficácia das medias previstas na presente directiva.
(13)
As medidas previstas na presente directiva estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente das Sementes e Propágulos Agrícolas, Hortícolas e Florestais,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
Definições
Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
a)
«Área-fonte»,
i)
uma área designada por um Estado-Membro como uma zona especial de conservação, em conformidade com o artigo 4.o, n.o 4, da Directiva 92/43/CEE, ou
ii)
uma área que contribui para a conservação de recursos fitogenéticos e que seja designada por um Estado-Membro em conformidade com um procedimento nacional baseado em critérios comparáveis com os previstos no artigo 4.o, n.o 4, da Directiva 92/43/CEE em conjugação com o seu artigo 1.o, alíneas k) e l), e que seja objecto de gestão, protecção e vigilância de uma forma equivalente à dos artigos 6.o e 11.o da referida directiva;
b)
«Local de colheita», a parte da área-fonte na qual a semente foi colhida;
c)
«Mistura directamente colhida», uma mistura de sementes comercializada tal como foi colhida no local de colheita com ou sem limpeza;
d)
«Mistura desenvolvida por cultura», uma mistura de sementes produzida em conformidade com o seguinte processo:
i)
a semente de uma espécie individual é colhida no local de colheita,
ii)
a semente referida na subalínea i) é multiplicada fora do local de colheita como espécie única,
iii)
as sementes dessas espécies são então misturadas por forma a criar uma mistura composta de géneros, espécies e, sempre que relevante, subespécies típicos do tipo de habitat do local de colheita.
Artigo 2.o
Misturas de preservação
1. Em derrogação ao disposto no artigo 3.o, n.os 1 e 2, da Directiva 66/401/CEE, os Estados-Membros podem autorizar a comercialização de misturas de vários géneros, espécies e, sempre que relevante, subespécies, destinadas a serem utilizadas na preservação do meio natural no contexto da conservação de recursos genéticos referida no artigo 22.oA, n.o 1, alínea b), daquela directiva.
Tais misturas podem conter sementes de plantas forrageiras abrangidas pela Directiva 66/401/CEE e, para além dessas, sementes de plantas que não sejam forrageiras na acepção daquela directiva.
Essas misturas são a seguir designadas «misturas de preservação».
2. Sempre que uma mistura de preservação contenha uma variedade de conservação, é aplicável a Directiva 2008/62/CE.
3. Salvo disposições em contrário na presente directiva, é aplicável a Directiva 66/401/CEE.
Artigo 3.o
Região de origem
Sempre que um Estado-Membro autorizar a comercialização de uma mistura de preservação, deve definir a região com a qual aquela mistura está associada naturalmente, a seguir designada «região de origem». Deve ter em conta outras informações provenientes das autoridades responsáveis pelos recursos fitogenéticos ou de organizações reconhecidas para o efeito pelos Estados-Membros. Se a região de origem estiver situada em mais de um Estado-Membro, deve ser identificada de comum acordo por todos os Estados-Membros em causa.
Artigo 4.o
Autorização
1. Os Estados-Membros podem autorizar a comercialização de misturas de preservação na respectiva região de origem desde que essas misturas cumpram o disposto no artigo 5.o, no caso das misturas de preservação directamente colhidas, ou o disposto no artigo 6.o, no caso de misturas de preservação desenvolvidas por cultura.
2. A autorização deve incluir os seguintes elementos:
a)
Nome e morada do produtor;
b)
Método de colheita: quer directamente colhida quer desenvolvida por cultura;
c)
Percentagem em peso dos componentes discriminada por espécie e, se relevante, por subespécie;
d)
No caso de misturas de preservação desenvolvidas por cultura, uma taxa de germinação específica dos componentes da mistura abrangidos pela Directiva 66/401/CEE que não cumpram os requisitos de germinação definidos no anexo II da referida directiva;
e)
Quantidade da mistura abrangida pela autorização;
f)
Região de origem;
g)
Restrição à comercialização na região de origem;
h)
Área-fonte;
i)
Local de colheita e, em complemento, no caso de uma mistura de preservação desenvolvida por cultura, o local de multiplicação;
j)
Tipo de habitat do local de colheita; e
k)
Ano da colheita.
3. No que se refere ao n.o 2, alínea c), para as misturas de preservação directamente colhidas, basta fornecer os componentes discriminados por espécie e, se relevante, por subespécie que sejam típicos para o tipo de habitat do local de colheita e que sejam, enquanto componentes da mistura, de importância para a preservação do meio natural no contexto da conservação dos recursos genéticos.
Artigo 5.o
Requisitos de autorização para misturas de preservação directamente colhidas
1. Uma mistura de preservação directamente colhida deve ter sido colhida na sua área-fonte num local de colheita que não tenha sido semeado nos 40 anos anteriores à data de apresentação do pedido pelo produtor, tal como previsto no artigo 7.o, n.o 1. A área-fonte deve situar-se na região de origem.
2. A percentagem dos componentes da mistura de preservação directamente colhida que sejam espécies e, se relevante, subespécies típicas para o tipo de habitat do local de colheita e que sejam, enquanto componentes da mistura, de importância para a preservação do meio natural no contexto da conservação dos recursos genéticos, deve ser adequada para fins de recriação do tipo de habitat do local de colheita.
3. A taxa de germinação dos componentes referidos no n.o 2 deve ser suficiente para fins de recriação do tipo de habitat do local de colheita.
4. O teor máximo de espécies e, se relevante, subespécies que não cumpram o disposto no n.o 2 não deve ultrapassar 1 % em peso. A mistura de preservação directamente colhida não deve conter Avena fatua, Avena sterilis nem Cuscuta spp. O teor máximo de Rumex spp., à excepção de Rumex acetosella e Rumex maritimus não deve ultrapassar 0,05 % em peso.
Artigo 6.o
Requisitos de autorização para as misturas de preservação desenvolvidas por cultura
1. No que se refere às misturas de preservação desenvolvidas por cultura, as sementes a partir das quais é produzida a mistura de sementes desenvolvida por cultura, devem ter sido colhidas na sua área-fonte num local de colheita que não tenha sido semeado nos 40 anos anteriores à data de apresentação do pedido pelo produtor, tal como previsto no artigo 7.o, n.o 1. A área-fonte deve situar-se na região de origem.
2. As sementes da mistura de preservação desenvolvida por cultura devem pertencer a espécies e, se relevante, subespécies típicas para o tipo de habitat do local de colheita e ser, enquanto componentes da mistura, de importância para a preservação do meio natural no contexto da conservação de recursos genéticos.
3. Os componentes de uma mistura de preservação que sejam sementes de plantas forrageiras na acepção da Directiva 66/401/CEE devem, antes da mistura, cumprir os requisitos aplicáveis às sementes comerciais, constantes do anexo II, secção III, da Directiva 66/401/CEE no que se refere à pureza analítica, tal como definidos nas colunas 4 a 11 do quadro da secção I, n.o 2, ponto A, do referido anexo, no que se refere ao teor máximo de outras espécies de plantas numa amostra com o peso especificado na coluna 4 do seu anexo III (total por coluna), tal como definidos nas colunas 12, 13 e 14 do quadro da secção I, n.o 2, ponto A, do seu anexo IIA e no que se refere às condições relativas às sementes de tremoço, tal como definidos na coluna 15 do quadro da secção I, n.o 2, ponto A, do referido anexo.
4. A multiplicação pode efectuar-se durante cinco gerações.
Artigo 7.o
Requisitos aplicáveis ao procedimento
1. A autorização é concedida com base num pedido apresentado pelo produtor.
O pedido deve ser acompanhado pela informação necessária para verificar a conformidade com os artigos 4.o e 5.o, no caso de misturas de preservação directamente colhidas ou os artigos 4.o e 6.o, no caso das misturas de preservação desenvolvidas por cultura.
2. No que diz respeito às misturas de preservação directamente colhidas, o Estado-Membro no qual se situa o local de colheita deve efectuar inspecções visuais.
Estas inspecções visuais devem ser efectuadas no local de colheita durante o período de crescimento a intervalos adequados para garantir que a mistura cumpre, pelo menos, os requisitos de autorização previstos no artigo 5.o, n.os 2 e 4.
O Estado-Membro que efectua as inspecções visuais deve documentar os respectivos resultados.
3. No que diz respeito às misturas de preservação desenvolvidas por cultura, sempre que um Estado-Membro examinar um pedido deve efectuar testes, ou estes devem ser efectuados sob supervisão oficial do Estado-Membro, no sentido de verificar que a mistura de preservação cumpre, pelo menos, os requisitos de autorização previstos no artigo 6.o, n.os 2 e 3.
Esses testes devem ser realizados em conformidade com os métodos internacionais em vigor, ou, caso esses métodos não existam, em conformidade com qualquer método adequado.
Para a realização destes testes, o Estado-Membro em questão deve assegurar que as amostras são colhidas de lotes homogéneos. Deve assegurar ainda a aplicação das regras relativas ao peso do lote e ao peso da amostra previstas no artigo 7.o, n.o 2, da Directiva 66/401/CEE.
Artigo 8.o
Restrições quantitativas
Cada Estado-Membro deve garantir que a quantidade total de sementes de misturas de preservação comercializadas anualmente não ultrapassa 5 % do peso total de todas as misturas de sementes de plantas forrageiras abrangidas pelo Directiva 66/401/CEE e que são comercializadas no ano respectivo no Estado-Membro em questão.
Artigo 9.o
Aplicação das restrições quantitativas
1. No caso de misturas de preservação directamente colhidas, os Estados-Membros devem garantir que os produtores notificam antes do início de cada campanha de produção a quantidade de sementes de misturas de preservação para as quais pretendem apresentar um pedido de autorização, juntamente com o tamanho e a localização do local(is) de colheita previsto(s).
No caso de misturas de preservação desenvolvidas por cultura, os Estados-Membros devem garantir que os produtores notificam antes do início de cada campanha de produção a quantidade de sementes de misturas de preservação para as quais pretendem apresentar um pedido de autorização, juntamente com o tamanho e a localização do local(is) de colheita previsto(s) e o tamanho e a localização do local(is) de multiplicação pretendido(s).
2. Se, com base nas notificações referidas no n.o 1, as quantidades estabelecidas no artigo 8.o forem susceptíveis de ser excedidas, os Estados-Membros devem atribuir a cada produtor em causa a quantidade que pode comercializar durante a respectiva campanha de produção.
Artigo 10.o
Selagem de embalagens e recipientes
1. Os Estados-Membros devem garantir que as misturas de preservação sejam comercializadas unicamente em embalagens e recipientes fechados e dotados de dispositivo de selagem.
2. A fim de garantir a inviolabilidade, o sistema de selagem deve incluir, pelo menos, o rótulo ou a aposição de um selo.
3. As embalagens e os recipientes referidos no n.o 1 devem ser selados de tal maneira que seja impossível abri-los sem danificar o sistema de selagem ou deixar vestígios de manipulação abusiva no rótulo do produtor, na embalagem ou no recipiente.
Artigo 11.o
Rotulagem
1. Os Estados-Membros devem garantir que as embalagens e os recipientes de misturas de preservação ostentem o rótulo do produtor, uma inscrição impressa ou um selo com, pelo menos, as informações seguintes:
a)
A menção «Regras e normas UE»;
b)
Nome e endereço do responsável pela aposição dos rótulos ou a sua marca de identificação;
c)
Método de colheita: quer directamente colhida quer desenvolvida por cultura;
d)
O ano de selagem expresso pela indicação: «selado em …» (ano);
e)
Região de origem;
f)
Área-fonte;
g)
Local de colheita;
h)
Tipo de habitat do local de colheita;
i)
A expressão «mistura de preservação de sementes de plantas forrageiras, destinada à utilização numa área com o mesmo tipo de habitat que o local de colheita, não tendo em consideração condições bióticas»;
j)
Número de referência dado ao lote pela pessoa responsável pela aposição dos rótulos;
k)
A percentagem em peso dos componentes discriminada por espécie e, se relevante, por subespécie;
l)
Peso bruto ou líquido declarado;
m)
Sempre que sejam utilizados pesticidas granulados, substâncias de revestimento ou outros aditivos sólidos, a indicação da natureza do aditivo, bem como a relação aproximada entre o peso de glomérulos ou de sementes puras e o peso total; e
n)
No caso de misturas de preservação desenvolvidas por cultura, uma taxa de germinação específica dos componentes da mistura abrangidos pela Directiva 66/401/CEE, que não cumpram os requisitos de germinação definidos no anexo II da referida directiva.
2. No que se refere ao n.o 1, alínea k), basta indicar os componentes das misturas de preservação directamente colhidas tal como previsto no artigo 4.o, n.o 3.
3. No que se refere ao n.o 1, alínea n), basta indicar uma média das taxas de germinação específicas exigidas, caso o número de taxas de germinação específicas exigidas for superior a cinco.
Artigo 12.o
Monitorização
Os Estados-Membros devem assegurar, através de monitorização oficial, o cumprimento da presente directiva.
Artigo 13.o
Notificação
Os Estados-Membros devem garantir que os produtores que operam no seu território notificam para cada campanha de produção, a quantidade de misturas de preservação comercializadas.
Os Estados-Membros devem notificar, a pedido, à Comissão e aos restantes Estados-Membros a quantidade de misturas de preservação comercializadas nos seus territórios.
Artigo 14.o
Notificação das organizações reconhecidas no domínio dos recursos fitogenéticos
Os Estados-Membros devem notificar, a pedido, à Comissão as autoridades ou organizações em matéria de recursos fitogenéticos reconhecidas para este fim pelos Estados-Membros.
Artigo 15.o
Avaliação
A Comissão deve avaliar a execução da presente directiva até 31 de Dezembro de 2014.
Artigo 16.o
Transposição
1. Os Estados-Membros devem pôr em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva até em 30 de Novembro de 2011. Os Estados-Membros comunicam imediatamente à Comissão o texto dessas disposições, bem como um quadro de correspondência entre essas disposições e a presente directiva.
As disposições adoptadas pelos Estados-Membros devem fazer referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência são adoptadas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros comunicam à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptarem no domínio abrangido pela presente directiva.
Artigo 17.o
Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 18.o
Destinatários
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 30 de Agosto de 2010.