РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2012 година
за изменение на приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО по отношение на определени изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране при внос в Съюза на ембриони от едър рогат добитък
(нотифицирано под номер C(2012) 4816)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/414/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/556/ЕИО на Съвета от 25 септември 1989 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи търговията в рамките на Общността и вноса от трети страни на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък (1), и по-специално член 7, параграф 1 и член 9, параграф 1, първа алинея, буква б) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Решение 2006/168/ЕО на Комисията от 4 януари 2006 г. за установяване на изисквания за здравно и ветеринарно сертифициране при внос в Общността на ембриони от едър рогат добитък и за отмяна на Решение 2005/217/ЕО (2) се установява списък на трети страни, от които държавите членки разрешават вноса на ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък („ембрионите“). В решението са определени и допълнителните гаранции, които трябва да бъдат предоставени от определени трети страни, посочени в същото приложение, по отношение на конкретни болести по животните.
(2)
В Решение 2006/168/ЕО се предвижда също така, че държавите членки разрешават вноса на ембриони, които отговарят на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в образците на ветеринарни сертификати, посочени в приложения II, III и IV към същото решение.
(3)
Ветеринарно-санитарните изисквания във връзка с болестта син език, посочени в образците на ветеринарни сертификати в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО, се основават на препоръките в посветената на болестта син език глава 8.3 от Здравния кодекс за сухоземните животни на Световната организация за здравето на животните (OIE). В посочената глава се препоръчват редица мерки за ограничаване на риска чрез защита на бозайниците приемници от излагане на инфекциозния вектор или чрез инактивиране на вируса чрез антитела.
(4)
Освен това OIE е предвидила в Здравния кодекс за сухоземните животни глава относно наблюдението на членестоногите вектори на болести по животните. Тези препоръки не включват наблюдение на преживните животни за антитела срещу Simbu вируси, като например вирусите Akabane и Aino от семейство Bunyaviridae, което в миналото се смяташе за икономичен метод за определяне на разпространението на активните вектори на син език до получаването на повече информация относно разпространението на тези болести.
(5)
Освен това болестите, причинявани от Aino и Akabane, не фигурират в Здравния кодекс на OIE за сухоземните животни. Поради това изискването за провеждане на ежегодни изследвания за посочените болести, с които да се докаже отсъствието на вектора, следва да бъде заличено от приложение I към Решение 2006/168/ЕО и от образците на ветеринарни сертификати в приложения II, III и IV към същото решение.
(6)
Освен това са сключени двустранни споразумения между Съюза и някои трети държави, които съдържат специфични условия по отношение на вноса на ембриони в Съюза. Поради това в интерес на последователността, когато тези двустранни споразумения съдържат специфични условия и образци на ветеринарни сертификати за внос, те следва да се прилагат вместо условията и образците, установени в Решение 2006/168/ЕО.
(7)
Ветеринарно-санитарният статус на Швейцария е равностоен на този на държавите членки. Поради това е целесъобразно ембрионите, получени in vivo или произведени in vitro и внесени в Съюза от посочената трета държава, да са придружени от ветеринарен сертификат, изготвен в съответствие с изложения в приложение В към Директива 89/556/ЕИО образец на сертификат за вътрешна търговия в Съюза с ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък. В посочения сертификат следва да бъдат отразени промените, посочени в глава VI, раздел Б, точка 2 от допълнение 2 към приложение 11 към Споразумението между Европейската общност и Швейцарската конфедерация за търговия със земеделски продукти, одобрено с Решение 2002/309/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията относно Споразумение за научно и технологично сътрудничество от 4 април 2002 г. за сключване на седем споразумения с Швейцарската конфедерация (3).
(8)
Въз основа на Директива 89/556/ЕИО Нова Зеландия също е призната като трета страна с ветеринарно-санитарен статус, равностоен на този на държавите членки по отношение на вноса на ембриони, получени in vivo.
(9)
Поради това е целесъобразно ембрионите, получени in vivo, събрани в Нова Зеландия и внесени в Съюза от посочената трета държава, да са придружени от опростен сертификат, изготвен съгласно съответния образец на здравен сертификат в приложение IV към Решение 2003/56/ЕО на Комисията от 24 януари 2003 г. относно здравни сертификати за внос на живи животни и продукти от животински произход от Нова Зеландия (4), установен в съответствие със Споразумението между Европейската общност и Нова Зеландия за санитарните мерки, приложими към търговията с живи животни и продукти от животински произход (5), одобрено с Решение 97/132/ЕО на Съвета (6).
(10)
В Решение 2007/240/ЕО на Комисията (7) се предвижда, че различните ветеринарни и здравни сертификати, необходими за вноса на живи животни, сперма, ембриони, яйцеклетки и продукти от животински произход в Съюза, трябва да се основават на стандартните образци на ветеринарни сертификати, установени в приложение I към същото решение. В интерес на последователността и опростяването на законодателството на Съюза, при образците на ветеринарни сертификати, установени в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО, следва да се вземе под внимание Решение 2007/240/ЕО.
(11)
Поради това приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(12)
За се избегнат смущения в нормалния ход на търговията, следва да бъде разрешено за преходен период и при определени условия да се използват ветеринарно-санитарните сертификати, издадени в съответствие с Решение 2006/168/ЕО във вида му преди измененията, въведени с настоящото решение.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приложения I-IV към Решение 2006/168/ЕО се изменят в съответствие с приложението към настоящото решение.
Член 2
За преходен период до 30 юни 2013 г. държавите членки могат да продължат да разрешават вноса от трети държави на пратки, съдържащи ембриони от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, придружени от ветеринарен сертификат, който е издаден не по-късно от 31 май 2013 г. в съответствие с образците, установени в приложения II, III и IV към Решение 2006/168/ЕО във вида преди измененията, въведени с настоящото решение.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2013 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2012 година.
DECISÃO DE EXECUÇÃO DA COMISSÃO
de 17 de julho de 2012
que altera os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE no que se refere a certos requisitos de certificação veterinária aplicáveis às importações para a União de embriões de bovinos
[notificada com o número C(2012) 4816]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2012/414/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Diretiva 89/556/CEE do Conselho, de 25 de setembro de 1989, que estabelece as condições de polícia sanitária aplicáveis às trocas comerciais intracomunitárias e às importações provenientes de países terceiros de embriões de animais da espécie bovina (1), nomeadamente o artigo 7.o, n.o 1, e o artigo 9.o, n.o 1, primeiro parágrafo, alínea b),
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2006/168/CE da Comissão, de 4 de janeiro de 2006, que estabelece as condições de sanidade animal e os requisitos de certificação veterinária aplicáveis às importações para a Comunidade de embriões de bovinos e que revoga a Decisão 2005/217/CE (2), estabelece no seu anexo I a lista de países terceiros a partir dos quais os Estados-Membros devem autorizar as importações de embriões de animais domésticos da espécie bovina («embriões»). Também estabelece garantias complementares, no que se refere às doenças dos animais, a prestar por certos países terceiros que figuram no anexo.
(2)
A Decisão 2006/168/CE dispõe igualmente que os Estados-Membros autorizam as importações de embriões que cumpram os requisitos de sanidade animal estabelecidos nos modelos de certificados veterinários constantes dos anexos II, III e IV da referida decisão.
(3)
Os requisitos de sanidade animal relativos à febre catarral ovina estabelecidos nos modelos de certificados veterinários constantes dos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE baseiam-se nas recomendações do capítulo 8.3 do Código Sanitário dos Animais Terrestres da Organização Mundial da Saúde Animal (OIE), que trata a febre catarral ovina. No referido capítulo são recomendadas várias medidas de redução dos riscos que visam quer a proteção dos mamíferos hospedeiros contra a exposição ao vetor infeccioso, quer a inativação do vírus através de anticorpos.
(4)
Além disso, a OIE introduziu no seu Código Sanitário dos Animais Terrestres um capítulo sobre a vigilância dos artrópodes vetores de doenças dos animais. Essas recomendações não incluem a monitorização de ruminantes para deteção de anticorpos de vírus Simbu, como os vírus Akabane e Aino da família dos Bunyaviridae, o que no passado se considerou ser um método económico para determinar a distribuição dos vetores competentes da febre catarral ovina até estarem disponíveis mais informações sobre a propagação dessa doença.
(5)
Por outro lado, a OIE não menciona as doenças de Akabane e Aino no Código Sanitário dos Animais Terrestres. Por conseguinte, o requisito relativo à realização de testes anuais de deteção destas doenças destinados a comprovar a ausência do vetor deve ser suprimido do anexo I da Decisão 2006/168/CE e dos modelos de certificados veterinários estabelecidos nos seus anexos II, III e IV.
(6)
Além disso, celebraram-se acordos bilaterais entre a União e certos países terceiros, que contêm condições específicas para as importações de embriões para a União. Por conseguinte, por uma questão de coerência, nos casos em que os acordos bilaterais incluam condições específicas e modelos de certificados veterinários sobre esta matéria, são essas condições e esses modelos que se devem aplicar em vez das condições e dos modelos constantes da Decisão 2006/168/CE.
(7)
O estatuto sanitário da Suíça é equivalente ao dos Estados-Membros. Por conseguinte, é adequado que os embriões derivados da fertilização in vivo e produzidos in vitro importados para a União a partir desse país terceiro sejam acompanhados de um certificado veterinário redigido em conformidade com o modelo de certificado utilizado para o comércio na União de embriões de animais domésticos da espécie bovina estabelecido no anexo C da Diretiva 89/556/CEE. Esse certificado deve ter em conta as adaptações estabelecidas no anexo 11, apêndice 2, capítulo VI, secção B, ponto 2, do Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo ao comércio de produtos agrícolas, aprovado pela Decisão 2002/309/CE, Euratom do Conselho e da Comissão no que se refere ao Acordo relativo à Cooperação Científica e Tecnológica de 4 de abril de 2002 relativa à celebração de sete acordos com a Confederação Suíça (3).
(8)
Com base na Diretiva 89/556/CEE, a Nova Zelândia foi igualmente reconhecida como um país terceiro com um estatuto sanitário animal equivalente ao dos Estados-Membros no que se refere às importações de embriões derivados da fertilização in vivo.
(9)
Por conseguinte, convém que os embriões derivados da fertilização in vivo colhidos na Nova Zelândia e importados para a União a partir desse país terceiro sejam acompanhados de um certificado simplificado redigido em conformidade com o modelo de certificado sanitário adequado estabelecido no anexo IV da Decisão 2003/56/CE da Comissão, de 24 de janeiro de 2003, relativa aos certificados sanitários para a importação de animais vivos e de produtos animais da Nova Zelândia (4), estabelecido em conformidade com o Acordo entre a Comunidade Europeia e a Nova Zelândia relativo a medidas sanitárias aplicáveis ao comércio de animais vivos e produtos animais (5), tal como aprovado pela Decisão 97/132/CE do Conselho (6).
(10)
A Decisão 2007/240/CE da Comissão (7) estabelece que os vários certificados veterinários, de saúde pública e de sanidade animal exigidos para as importações de animais vivos, sémen, embriões, óvulos e produtos de origem animal para a União devem basear-se nos modelos normalizados dos certificados veterinários constantes do anexo I dessa diretiva. No interesse da coerência e da simplificação da legislação da União, os modelos de certificados veterinários estabelecidos nos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE devem ter em conta a Decisão 2007/240/CE.
(11)
Os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE devem, portanto, ser alterados em conformidade.
(12)
A fim de evitar qualquer perturbação do comércio, convém autorizar durante um período transitório, sob certas condições, a utilização dos certificados veterinários emitidos em conformidade com a Decisão 2006/168/CE na versão anterior às alterações introduzidas pela presente decisão.
(13)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Os anexos I a IV da Decisão 2006/168/CE são alterados em conformidade com o anexo da presente decisão.
Artigo 2.o
Durante um período transitório até 30 de junho de 2013, os Estados-Membros devem continuar a autorizar as importações de remessas de embriões de animais domésticos da espécie bovina a partir de países terceiros que sejam acompanhadas de um certificado veterinário emitido até 31 de maio de 2013 em conformidade com os modelos estabelecidos nos anexos II, III e IV da Decisão 2006/168/CE, na versão anterior às alterações introduzidas pela presente decisão.
Artigo 3.o
A presente decisão é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2013.
Artigo 4.o
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de julho de 2012.