РЕШЕНИЕ 2010/336/ОВППС НА СЪВЕТА
от 14 юни 2010 година
относно дейностите на ЕС, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на договора за търговията с оръжие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се призовава за установяване на международен ред, основан на ефективен многостранен подход. Европейската стратегия за сигурност приема Устава на Организацията на обединените нации (ООН) за основополагаща рамка на международните отношения. Укрепването на ООН и осигуряването на възможност тя да изпълнява задълженията си и да действа ефективно е приоритет на Европейския съюз.
(2)
На 6 декември 2006 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 61/89, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“.
(3)
В заключенията си от 11 декември 2006 г. Съветът приветства официалното начало на процеса, който да доведе до изработването на правно обвързващ международен договор за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“), и отбеляза със задоволство, че голямо мнозинство от държавите-членки на ООН, са подкрепили Резолюция 61/89 на Общото събрание на ООН, включително всички държави-членки на Съюза. Съветът отново потвърди, че Съюзът и неговите държави-членки ще изпълняват активна роля в този процес, и подчерта, че е важно в рамките на този процес да се осъществи сътрудничество с други държави и регионални организации.
(4)
Генералният секретар на ООН създаде група от правителствени експерти (наричана по-нататък „ГПЕ“), състояща се от 28 члена, която да продължи обсъждането на евентуален ДТО. ГПЕ заседава през 2008 г. и стигна до заключение, че е необходимо по-нататъшно обмисляне и че в рамките на ООН следва се работи поетапно по открит и прозрачен начин. ГПЕ насърчи тези държави, които са в състояние да го направят, да оказват при поискване помощ на държавите в нужда.
(5)
В заключенията си от 10 декември 2007 г. Съветът приветства създаването на ГПЕ към ООН и изрази своята твърда увереност, че един всеобхватен, правно обвързващ инструмент, който съответства на съществуващите задължения на държавите по силата на съответното международно право и установява общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие, ще представлява съществен принос към решаването на проблема с нежеланото и безотговорно разпространение на конвенционално оръжие.
(6)
Институтът на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR) подкрепи този процес, като предприе изследване, състоящо се от две фази на подробен анализ на становищата на държавите-членки на ООН, относно осъществимостта, обхвата и параметрите на ДТО. Анализите от декември 2007 г. и януари 2008 г. бяха полезна информация за ГПЕ.
(7)
На 24 декември 2008 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 63/240, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“, с която се създава отворена работна група (наричана по-нататък ОРГ) за по-нататъшно обсъждане на онези елементи от доклада на ГПЕ, по които може да се постигне консенсус, с цел включването им в евентуален правно обвързващ договор относно вноса, износа и трансфера на конвенционално оръжие. Отворената работна група проведе две заседания през 2009 г. и представи доклад пред Общото събрание на ООН, в който отбелязва, че проблемът с нерегламентираната търговия на конвенционално оръжие и разпространението им на нелегалния пазар следва да бъде разрешен чрез международни действия.
(8)
Въз основа на посочените по-горе заключения на Съвета Съюзът реши да подкрепи процеса за изработване на ДТО, като включи в дебата държави извън ГПЕ, както и други участници като гражданското общество и промишлеността, за да формира осъзнаването на проблема и да се допринесе за работата на ОРГ. За тази цел на 19 януари 2009 г. Съветът прие Решение 2009/42/ОВППС на Съвета (1) за подкрепа на дейностите на ЕС в трети държави за насърчаване на процеса, водещ към създаване на договор за търговията с оръжие, в рамките на Европейската стратегия за сигурност.
(9)
В рамките на изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС UNIDIR като изпълнителен орган на решението организира шест регионални семинара, допълнителни прояви, както и встъпителна и заключителна проява, между февруари 2009 г. и февруари 2010 г. Тези дейности позволиха на заинтересованите страни, включително на представители на гражданското общество, промишлеността и държавите извън ГПЕ, да участват в открити неофициални обсъждания на ДТО. Изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС даде също възможност да се интегрират националните и регионалните подходи в протичащия международен процес и да се допринесе за определянето на приложното поле и последиците от договор за търговията с конвенционално оръжие.
(10)
На 2 декември 2009 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 64/48, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която се взема решение за свикване на конференция на ООН за ДТО през 2012 г., за да се изготви правно обвързващ инструмент съгласно най-високите съществуващи общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. С резолюцията също се взема решение оставащите сесии на ОРГ да се смятат за заседания на подготвителния комитет за конференцията на ООН.
(11)
Предвид дейностите по Решение 2009/42/ОВППС, чийто срок на действие изтича през май 2010 г., необходимостта да се подготви успешна конференция на ООН през 2012 г. за ДТО и препоръката, съдържаща се в Резолюция 64/48, за да се осигури възможно най-широко и ефективно участие в конференцията, Съюзът следва да подкрепя подготвителния процес за конференцията на ООН, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на един бъдещ ДТО. Подкрепата на Съюза за процеса за изработване на ДТО следва да включва мерки в подкрепа на националните системи за контрол на вноса и износа в трети държави, който ще трябва да е в съответствие с един бъдещ ДТО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел подкрепа на договора за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“) Съюзът осъществява дейности със следните цели:
-
да подкрепи процеса на подготовка за конференцията на ООН за ДТО, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на бъдещия ДТО,
-
да подкрепи държавите-членки на ООН в развиването и подобряването на националния и регионален експертен капацитет за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжие, за да се гарантира, че бъдещият ДТО, когато влезе в сила, ще бъде възможно най-ефективен.
2. За постигане на целите, посочени в параграф 1, Съюзът ще предприеме следния проект:
-
организиране на седем регионални семинара, встъпителна и заключителна проява, до три допълнителни прояви и разпространение на резултатите.
В приложението се съдържа подробно описание на посочения по-горе проект.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, се извършва от Института на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR).
3. UNIDIR изпълнява тази дейност под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с UNIDIR.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, е в размер на 1 520 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Европейската комисия контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с UNIDIR. Споразумението предвижда, че UNIDIR следва да осигури публичност на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-бързо след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета относно изпълнението на настоящото решение чрез редовни доклади след организирането на всеки от регионалните семинари, встъпителната и заключителната проява, както и допълнителните прояви. Докладите ще се изготвят от UNIDIR и представляват основата за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие на решението изтича шест месеца след датата на влизането му в сила, ако споразумението за финансиране не е сключено към този момент.
Съставено в Люксембург на 14 юни 2010 година.
DECISÃO 2010/336/PESC DO CONSELHO
de 14 de Junho de 2010
relativa às actividades de apoio ao Tratado sobre o Comércio de Armas, desenvolvidas pela UE no quadro da Estratégia Europeia de Segurança
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o n.o 2 do artigo 26.o e o n.o 1 do artigo 31.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 12 de Dezembro de 2003, o Conselho Europeu adoptou uma Estratégia Europeia de Segurança que apelava à instauração de uma ordem internacional assente num multilateralismo efectivo. A Estratégia Europeia de Segurança reconhece na Carta das Nações Unidas (ONU) o enquadramento fundamental das relações internacionais. Uma das prioridades da União Europeia consiste em reforçar a ONU, dotando-a dos meios necessários para cumprir a sua missão e agir de forma eficaz.
(2)
Em 6 de Dezembro de 2006, a Assembleia Geral da ONU adoptou a Resolução 61/89, intitulada «Para um Tratado sobre o Comércio de Armas: estabelecer normas internacionais comuns para a importação, exportação e transferência de armas convencionais».
(3)
Nas suas conclusões de 11 de Dezembro de 2006, o Conselho congratulou-se com o lançamento formal do processo conducente à elaboração de um Tratado sobre o Comércio de Armas (a seguir designado «TCA») internacional juridicamente vinculativo e registou com satisfação que a Resolução 61/89 da Assembleia Geral da ONU foi apoiada por uma clara maioria de Estados da ONU, entre os quais todos os Estados-Membros da União. O Conselho reafirmou que a União e os seus Estados-Membros desempenharão um papel activo nesse processo, tendo salientado a importância de que se reveste a cooperação com outros Estados e organizações regionais no âmbito deste processo.
(4)
O Secretário-Geral da ONU instituiu um Grupo de Peritos Governamentais (a seguir designado «GPG»), constituído por 28 membros e encarregado de continuar a analisar a questão de um eventual TCA. O Grupo reuniu-se ao longo de todo o ano de 2008, tendo concluído que era necessário estudar melhor a questão e envidar esforços, de uma forma progressiva, aberta e transparente, no âmbito ONU. O GPG incentivou os Estados que estejam em condições de o fazer a prestar assistência, mediante pedido, aos Estados que dela necessitem.
(5)
Nas suas conclusões de 10 de Dezembro de 2007, o Conselho congratulou-se com a criação do GPG da ONU e manifestou a sua firme convicção de que a criação de um instrumento abrangente e juridicamente vinculativo que seja consentâneo com as responsabilidades que incumbem a cada Estado por força do direito internacional aplicável e estabeleça normas internacionais comuns aplicáveis à importação, exportação e transferência de armas convencionais representará um contributo importante para combater a proliferação - indesejável e irresponsável - de armas convencionais.
(6)
O Instituto das Nações Unidas para a Investigação sobre o Desarmamento (UNIDIR) apoiou este processo através da realização de um estudo composto por duas partes, a saber, duas análises aprofundadas dos pareceres emitidos pelos Estados-Membros da ONU sobre a viabilidade, o âmbito de aplicação e as grandes linhas de um Tratado sobre o Comércio de Armas (TCA). Essas análises, produzidas em Dezembro de 2007 e Janeiro de 2008, constituíram um útil contributo para os trabalhos do GPG.
(7)
Em 24 de Dezembro de 2008, a Assembleia Geral da ONU adoptou a Resolução 63/240 intitulada «Para um Tratado sobre o Comércio de Armas: estabelecer normas internacionais comuns para a importação, exportação e transferência de armas convencionais», que cria um grupo de trabalho aberto (a seguir designado «GTA») incumbido de examinar os elementos do relatório do GPG que poderão reunir consenso no sentido de serem incluídos num futuro tratado juridicamente vinculativo sobre a importação, a exportação e a transferência de armas convencionais. O GTA reuniu-se duas vezes em 2009 e apresentou à Assembleia Geral das Nações Unidas um relatório no qual salientava que o problema do comércio não regulamentado de armas convencionais e do desvio dessas armas para o mercado ilícito devia ser enfrentado através de uma acção a nível internacional.
(8)
Com base nas conclusões do Conselho acima referidas, a União decidiu apoiar o processo conducente a um TCA, alargando o debate a Estados não representados no GPG e a outros intervenientes, como a sociedade civil e a indústria, com o objectivo de promover uma melhor compreensão do tema e contribuir para os trabalhos do GPG. Para o efeito, em 19 de Janeiro de 2009 o Conselho adoptou a Decisão 2009/42/PESC (1) de apoio às actividades da UE para promover entre os países terceiros o processo conducente a um Tratado sobre o Comércio de Armas, no quadro da Estratégia Europeia de Segurança.
(9)
No quadro da execução da Decisão 2009/42/PESC, o UNIDIR, na sua qualidade de agência de execução da decisão, organizou entre Fevereiro de 2009 e Fevereiro de 2010 seis seminários regionais, um evento à margem e eventos de abertura e de encerramento. Estas actividades ofereceram aos intervenientes neste domínio, incluindo representantes da sociedade civil, da indústria e dos países não membros do GPG, a oportunidade de participar em debates abertos informais acerca do TCA. A execução da decisão 2009/42/PESC constitui também uma oportunidade para integrar as abordagens nacionais e regionais no processo internacional em curso, e contribuir para circunscrever o âmbito e as implicações de um tratado sobre esta matéria.
(10)
Em 2 de Dezembro de 2009 a Assembleia Geral da ONU adoptou a Resolução 64/48 intitulada «O Tratado sobre o Comércio de Armas», na qual decidiu convocar para 2012 a Conferência da ONU relativa ao TCA, com vista a elaborar um instrumento juridicamente vinculativo que estabeleça normas internacionais comuns o mais exigentes possível para as transferências de armas convencionais. A resolução determinou também que as sessões remanescentes do GTA serão consideradas como reuniões de comissão preparatória para a Conferência da ONU.
(11)
Tendo em conta as actividades previstas na referida decisão 2009/42/PESC, que caduca em Maio de 2010, a necessidade de preparar a Conferência relativa ao TCA que irá realizar-se em 2012 e se pretende venha a ser coroada de êxito, e ainda a recomendação da Resolução 64/48 no sentido de assegurar a participação mais ampla e mais eficaz possível na Conferência, a União deverá apoiar o processo preparatório conducente à Conferência da ONU, de modo a garantir que a mesma seja o mais inclusiva possível e possa formular recomendações concretas sobre os elementos de um futuro TCA. O apoio da União ao processo do TCA deverá incluir medidas de apoio a sistemas nacionais de controlo das importações e exportações de armas nos países terceiros, que terão de ser compatíveis com um futuro TCA,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. Tendo em vista apoiar o Tratado sobre o Comércio de Armas (a seguir designado «TCA»), a União empreende actividades com os seguintes objectivos:
-
apoiar o processo preparatório conducente à Conferência da ONU relativa ao TCA, de modo a garantir que a mesma seja o mais inclusiva possível e possa formular recomendações concretas sobre os elementos do futuro TCA,
-
ajudar os Estados-Membros da ONU a desenvolver e aperfeiçoar, aos níveis nacional e regional, os conhecimentos especializados necessários para implementar um controlo efectivo das transferências de armas, de modo a assegurar que o futuro TCA, quando entrar em vigor, seja o mais eficaz possível.
2. Para atingir os objectivos enunciados no n.o 1, a União leva a cabo o seguinte projecto:
-
organização de sete seminários regionais, um evento de lançamento, um evento de encerramento, eventos à margem (três, no máximo), e a divulgação de resultados.
Consta do anexo uma descrição pormenorizada do referido projecto.
Artigo 2.o
1. O Alto Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança (adiante denominado «AR») é responsável pela execução da presente decisão.
2. A execução do projecto a que se refere o n.o 2 do artigo 1.o é assegurada pelo Instituto da ONU para a Investigação sobre o Desarmamento (UNIDIR).
3. O UNIDIR desempenha a sua função sob a responsabilidade do AR. Para o efeito, a AR estabelece com o UNIDIR os acordos necessários.
Artigo 3.o
1. O montante de referência financeira para a execução do projecto referido no n.o 2 do artigo 1.o é de 1 520 000 EUR.
2. As despesas financiadas pelo montante fixado no n.o 1 são geridas de harmonia com os procedimentos e regras aplicáveis ao orçamento geral da União.
3. A Comissão supervisiona a gestão correcta das despesas referidas no n.o 1. Para o efeito, a Comissão celebra um acordo de financiamento com o UNIDIR. O acordo deve estabelecer que compete ao UNIDIR garantir que a contribuição da União tenha uma visibilidade consentânea com a sua dimensão.
4. A Comissão procurará celebrar o acordo de financiamento a que se refere o n.o 3 o mais rapidamente possível após a entrada em vigor da presente decisão. A Comissão informará o Conselho sobre as eventuais dificuldades encontradas nesse processo e sobre a data de celebração do acordo de financiamento.
Artigo 4.o
O AR informa o Conselho acerca da execução da presente decisão com base em relatórios periódicos elaborados após a organização de cada seminário regional e dos seminários final e de abertura, bem como dos eventos à margem. Os relatórios são elaborados pelo UNIDIR e constituem a base para a avaliação a efectuar pelo Conselho. A Comissão fornece informações sobre os aspectos financeiros da execução do projecto a que se refere o n.o 2 do artigo 1.o
Artigo 5.o
1. A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
2. A presente decisão caduca 24 meses após a data da celebração do acordo de financiamento a que se refere o n.o 3 do artigo 3.o. Caduca seis meses após a data da sua entrada em vigor caso o acordo de financiamento não tenha sido celebrado até essa data.
Feito no Luxemburgo, em 14 de Junho de 2010.