ДИРЕКТИВА 2010/12/ЕС НА СЪВЕТА
от 16 февруари 2010 година
за изменение на директиви 92/79/ЕИО, 92/80/ЕИО и 95/59/ЕО относно структурата и ставките на акцизите, прилагани към промишлено обработен тютюн, и на Директива 2008/118/ЕО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 4 от Директива 92/79/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. за сближаване на данъците върху цигарите (3) и член 4 от Директива 92/80/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. за сближаване на данъците върху обработения тютюн, непредназначен за цигари (4), беше извършен задълбочен преглед на ставките и структурата на акцизите върху тютюневите изделия. В този преглед бяха включени разпоредбите на Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 г. относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (5).
(2)
За да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар и в същото време да се осигури високо равнище на закрила на човешкото здраве, както се изисква от член 168 от Договора, като се има предвид, че тютюневите изделия могат сериозно да увредят здравето, както и че Съюзът е страна по Рамковата конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна (FCTC), във фискалното законодателство на Съюза относно тютюневите изделия следва да бъдат направени различни промени. Тези промени следва да вземат предвид преобладаващата ситуация за всяко от различните тютюневи изделия.
(3)
По отношение на цигарите режимът следва да бъде опростен, така че да се създадат неутрални условия за конкуренция на производителите, да се намали фрагментирането на пазарите на тютюн и да се подчертае значението на целите, свързани с човешкото здраве. За тази цел понятието за най-търсена ценова категория следва да бъде заменено; минималните изисквания във връзка с цената следва да се отнасят до среднопретеглената продажна цена на дребно, докато паричният минимум следва да е приложим за всички цигари. По същите причини среднопретеглената продажна цена на дребно следва също да служи за референтна стойност при измерването на значението на специфичния акциз в рамките на общата данъчна тежест.
(4)
Без да се засягат смесената данъчна структура и максималният процент на специфичния компонент на акциза от общата данъчна тежест, на държавите-членки следва да бъдат предоставени по-ефективни средства за налагане на специфични или минимални акцизи върху цигарите, за да се гарантира, че в целия Съюз се прилага поне определено минимално данъчно облагане.
(5)
По отношение на фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, минималните изисквания на Съюза във връзка с цената следва да бъдат изразени по начин, който да доведе до резултати, подобни на тези в областта на цигарите, и следва да приемат за референтна стойност среднопретеглената продажна цена на дребно.
(6)
Беше извършен анализ на промените в цените и равнищата на акцизите, по-специално за цигарите, които са най-важната категория тютюневи изделия, както и за фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари. Анализът показва, че между държавите-членки все още съществуват значителни разлики, което може да наруши функционирането на вътрешния пазар. По-голямото сближаване на прилаганите в държавите-членки равнища на данъчно облагане би спомогнало за намаляване на измамите и контрабандата в рамките на Съюза.
(7)
По-голямото сближаване също би спомогнало за осигуряване на висока степен на закрила на човешкото здраве. Равнището на данъчно облагане действително е основен фактор при определянето на цената на тютюневите изделия, която от своя страна влияе върху навиците на потребителите по отношение на тютюнопушенето. Измамите и контрабандата подбиват определените под влияние на данъците равнища на цените, по-специално на цигарите и фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, и по този начин излагат на риск постигането на целите за контрол на тютюна и за закрила на здравето.
(8)
Ето защо, за да се постигне по-голямо сближаване и да се намали потреблението, минималните равнища на данъчно облагане в Съюза за цигари и фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, следва да бъдат увеличени.
(9)
Необходимо е минималните равнища за фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, да се доближат до минималните равнища за цигари, така че да се отчете по-добре степента на съществуващата конкуренция между двата продукта, отразена в наблюдаваните модели на потребление, както и фактът, че тези продукти са еднакво вредни.
(10)
Установяването на преходни периоди следва да позволи на държавите-членки плавно да се адаптират към новите равнища на общия акциз, като по този начин се ограничат възможните странични ефекти.
(11)
За да се предотврати нарушаването на икономическото и социалното равновесие на Корсика, е важно и оправдано срокът на дерогацията, по силата на която Франция може да прилага ставка на акциза, която е по-ниска от националната ставка, за цигари и другите промишлено обработени тютюни, освободени за потребление в Корсика, да бъде удължен до 31 декември 2015 г. До тази дата правилата за данъчно облагане на промишлено обработените тютюни, освободени за потребление в Корсика, следва да са напълно уеднаквени с правилата на основната територия на Франция. Въпреки това следва да се избягва твърде рязка промяна и затова следва да се извърши постепенно увеличаване на акциза за цигари и за фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, който понастоящем се налага в Корсика.
(12)
За да се избегнат нарушаването на конкуренцията, неприемливото отклонение на търговските потоци и произтичащата от това загуба на приходи за държавите-членки, които прилагат висок акциз както поради здравни съображения, така и във връзка с факта, че това е важен източник на приходи, изглежда необходимо на тези държави-членки да се разреши да прилагат количествени ограничения за цигарите, които могат да бъдат внасяни на тяхна територия без заплащане на допълнителен акциз, когато тези цигари се внасят на тяхна територия от държави-членки, на които са предоставени преходни периоди. Уместно е това разрешение за въвеждане на ограничения да може да се променя, като се отчита достигнатото равнище на общото задължително минимално равнище на данъчно облагане и трудностите, които ползващите дерогация държави-членки могат да срещнат в процеса на постепенно привеждане на техните ставки в съответствие с общото задължително минимално равнище на облагане поради по-ниското данъчно облагане в други държави-членки.
(13)
За да се избегне намаляването на размера на минималните равнища на акцизите в Съюза върху пурите, пуретите и тютюните за пушене, различни от фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, е необходимо да се увеличат минималните равнища, изразени като конкретна сума.
(14)
В интерес на единното и справедливо данъчно облагане определението за цигари, пури и пурети и друг тютюн за пушене следва да се измени, така че съответно цилиндричните тела тютюн, които според тяхната дължина могат да се считат за две или повече цигари, да бъдат третирани като две или повече цигари за акцизни цели; вид пура, която в много отношения е подобна на цигара, да бъде третирана като цигара за акцизни цели; тютюнът за пушене, който в много отношения е подобен на фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, да бъде третиран като фино нарязан тютюн за акцизни цели; и да се даде ясно определение за отпадъците от тютюн. Предвид икономическите трудности, които незабавното въвеждане на това ново определение би могло да породи за заинтересованите германски и унгарски оператори, на Федерална република Германия и на Република Унгария следва да се разреши да отложат въвеждането на новото определение за пури и пурети до 1 януари 2015 г.
(15)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (6) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги направят обществено достояние.
(16)
Следователно директиви 92/79/ЕИО, 92/80/ЕИО, 95/59/ЕО и Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (7) следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 92/79/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
1. Общият акциз (специфичен акциз и пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху цигарите представлява най-малко 57 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Този акциз е не по-нисък от 64 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.
Същевременно държавите-членки, които налагат акциз от най-малко 101 EUR за 1 000 цигари въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно, не е необходимо да спазват изискването за 57 %, уредено в първата алинея.
2. От 1 януари 2014 г. общият акциз върху цигарите представлява най-малко 60 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Този акциз не е по-нисък от 90 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.
Същевременно държавите-членки, които налагат акциз от най-малко 115 EUR за 1 000 цигари въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно, не е необходимо да спазват изискването за 60 %, уредено в първата алинея.
На България, Естония, Гърция, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Румъния се разрешава да прилагат преходен период до 31 декември 2017 г., с цел да изпълнят изискванията, установени в първата и втората алинея.
3. Среднопретеглената продажна цена на дребно се изчислява, като общата стойност на всички освободени за потребление цигари, получена въз основа на продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, се раздели на общото количество освободени за потребление цигари. Тя се определя ежегодно най-късно до 1 март въз основа на данните, свързани с всички освободени за потребление цигари през предходната календарна година.
4. Държавите-членки постепенно увеличават акцизите, за да изпълнят посочените в параграф 2 изисквания на определените в същия параграф дати.
5. Комисията публикува веднъж годишно стойността на еврото в национални валути, която се прилага към сумите на общия акциз.
Прилагат се валутните курсове, получени на първия работен ден на м. октомври и публикувани в Официален вестник на Европейския съюз. Те се прилагат от 1 януари на следващата календарна година.
6. Държавите-членки могат да запазят стойностите на акцизите, които се прилагат по време на годишното актуализиране в съответствие с параграф 5, ако превръщането на изразените в евро стойности на акцизите в национална валута би довело до увеличение с по-малко от 5 % или 5 EUR, като се вземе по-малката от двете стойности.“
2.
Член 2а се заменя със следното:
„Член 2a
1. Когато в дадена държава-членка настъпи промяна в среднопретеглената продажна цена на дребно на цигарите, в резултат на което общият акциз падне под равнищата, определени съответно в първите изречения на параграфи 1 и 2 от член 2, съответната държава-членка може да се въздържи от коригиране на акциза до 1 януари на втората година след годината, в която е настъпила промяната.
2. Когато дадена държава-членка увеличи ставката на данъка върху добавената стойност върху цигарите, тя може да намали общия акциз до размер, който, изразен като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, е равен на увеличението на ставката на данъка върху добавената стойност, също изразен като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, дори ако тази корекция води до намаляване на общия акциз под равнищата, изразени като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, определени съответно в първите изречения на параграфи 1 и 2 от член 2.
Въпреки това тази държава-членка следва да увеличи акциза отново, така че да достигне най-малко тези равнища до 1 януари на втората година след годината, през която е направено намалението.“
3.
Член 3, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Чрез дерогация от член 2 за периода от 1 януари 2010 г. до 31 декември 2015 г. Франция може да продължи да прилага намалена ставка на акциза върху цигарите, освободени за потребление в департаментите на Корсика, до размера на годишна квота от 1 200 тона. Намалената ставка е:
-
до 31 декември 2012 г. - най-малко 44 % от цената на цигарите от ценовата категория, която е най-търсена в тези департаменти;
-
от 1 януари 2013 г. - най-малко 50 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Акцизът е не по-нисък от 88 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно;
-
от 1 януари 2015 г. - най-малко 57 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Акцизът е не по-нисък от 90 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.“
4.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. На всеки четири години Комисията представя на Съвета доклад и ако е подходящо, предложение относно ставките на акцизите, определени в настоящата директива, както и относно структурата на акцизите по смисъла на член 16 от Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 г. относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (8).
В доклада на Комисията се отчитат правилното функциониране на вътрешния пазар, реалната стойност на равнищата на акцизите и по-всеобхватните цели на Договора.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се основава главно на предоставената от държавите-членки информация.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 43 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (9), Комисията определя списък със статистически данни, необходими за доклада, с изключение на данните, отнасящи се за отделни физически или юридически лица. Освен данните, с които държавите-членки разполагат, списъкът съдържа само данни, чието събиране и обработване не създава несъразмерна административна тежест за държавите-членки.
4. Комисията не публикува, нито разпространява по друг начин тези данни, когато това би довело до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна.
Член 2
Директива 92/80/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 3, параграф 1 се добавят следните алинеи:
„От 1 януари 2011 г. общият акциз (специфичен акциз и/или пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 40 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 40 EUR за килограм.
От 1 януари 2013 г. общият акциз (специфичен акциз и/или пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 43 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 47 EUR за килограм.
От 1 януари 2015 г. общият акциз (специфичен акциз и/или пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 46 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 54 EUR за килограм.
От 1 януари 2018 г. общият акциз (специфичен акциз и/или пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 48 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 60 EUR за килограм.
От 1 януари 2020 г. общият акциз (специфичен акциз и/или пропорционален акциз с изключение на ДДС) върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 50 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 60 EUR за килограм.
Среднопретеглената продажна цена на дребно се изчислява, като общата стойност на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, получена въз основа на продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, се раздели на общото количество освободен за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари. Тя се определя ежегодно най-късно до 1 март въз основа на данните, свързани с цялото количество освободен за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, през предходната календарна година.
От 1 януари 2011 г. общият акциз, изразен като процент, като стойност за килограм или за определен брой късове, е равен най-малко на следното:
а)
по отношение на пурите или пуретите: 5 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, или 12 EUR за 1 000 къса или за килограм;
б)
по отношение на тютюна за пушене, различен от фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари: 20 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, или 22 EUR за килограм.“
2.
Член 3, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Чрез дерогация от параграф 1 за периода от 1 януари 2010 г. до 31 декември 2015 г. Франция може да продължи да прилага намалена ставка на акциза върху промишлено обработения тютюн, различен от цигари, който е освободен за потребление в департаментите на Корсика. Намалената ставка е:
а)
за пури и пурети:
най-малко 10 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси;
б)
за фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари:
-
до 31 декември 2012 г. - най-малко 27 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси,
-
от 1 януари 2013 г. - най-малко 30 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси,
-
от 1 януари 2015 г. - най-малко 35 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси;
в)
за други тютюни за пушене:
най-малко 22 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси.“
3.
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. На всеки четири години Комисията представя на Съвета доклад и ако е подходящо, предложение относно ставките и структурата на акцизите, установени в настоящата директива.
В доклада на Комисията се отчитат правилното функциониране на вътрешния пазар, реалната стойност на равнищата на акцизите и по-всеобхватните цели на Договора.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се основава главно на предоставената от държавите-членки информация.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 43 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (10), Комисията определя списък със статистически данни, необходими за доклада, с изключение на данните, отнасящи се за отделни физически или юридически лица. Освен данните, с които държавите-членки разполагат, списъкът съдържа само данни, чието събиране и обработване не създава несъразмерна административна тежест за държавите-членки.
4. Комисията не публикува, нито разпространява по друг начин тези данни, когато това би довело до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна.
4.
Член 5, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията публикува веднъж годишно стойността на еврото в национални валути, която се прилага към сумите на общия акциз.
Прилагат се валутните курсове, получени на първия работен ден на м. октомври и публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, които се прилагат от 1 януари на следващата календарна година.“
Член 3
Директива 95/59/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 3 се заменя със следното:
„Член 3
1. Изброените по-долу се считат за пури или пурети, ако като такива са годни и, предвид техните свойства и нормалните очаквания на потребителите, са изключително предназначени за пушене:
а)
цилиндрични тела от тютюн, обвити с покриващ лист от естествен тютюн;
б)
цилиндрични тела от тютюн, които съдържат пълнеж от смес от тютюни (бленд) и са обвити с горен лист от възстановен тютюн с нормалния цвят на пура, покриващ продукта изцяло, включително, където е подходящо, и филтъра, но не и мундщука в случай на пури с мундщук, когато единичното им тегло, без филтър или мундщук, е най-малко 2,3 g и не повече от 10 g, а обиколката по продължение най-малко на една трета от дължината е не по-малка от 34 mm.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Германия и Унгария могат да продължат да прилагат до 31 декември 2014 г. член 3 от Директива 95/59/ЕО, изменена с Директива 2002/10/ЕО.“
2.
Член 4, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Цилиндричните тела от тютюн, посочени в параграф 1, се разглеждат за целите на облагането с акциз като две цигари, ако без филтъра или мундщука са по-дълги от 8 cm, но не по-дълги от 11 cm, като три цигари, ако без филтъра или мундщука са по-дълги от 11 cm, но не по-дълги от 14 cm, и т.н.“
3.
В член 5, точка 2 се заменя със следното:
„2.
отпадъци от тютюн, пригодени за продажба на дребно, които могат да се пушат и не попадат в обхвата на членове 3 и 4. За целите на настоящия член за „отпадъци от тютюн“ се считат остатъци от тютюневи листа и вторични продукти, получени при обработката на тютюн или промишленото производство на тютюневи изделия.“
4.
Член 6 се изменя, както следва:
а)
в първата алинея думите „1 милиметър“ се заменят с „1,5 милиметра“;
б)
във втората алинея думите „повече от 1 милиметър“ се заменят с „1,5 милиметра или повече“.
5.
Член 7, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Изделия, съставени частично от вещества, различни от тютюн, но иначе отговарящи на критериите, уредени в член 3, се считат за пури или пурети.“
6.
Член 8, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Ако е необходимо, акцизът върху цигарите може да включва минимален данъчен компонент, при условие че смесената данъчна структура и интервалът на специфичния компонент на акциза в съответствие с член 16 се спазват стриктно.“
7.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
1. Процентът на специфичния компонент на акциза в размера на общата данъчна тежест върху цигарите се определя въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно.
2. Среднопретеглената продажна цена на дребно се изчислява, като общата стойност на всички освободени за потребление цигари, получена въз основа на продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, се раздели на общото количество освободени за потребление цигари. Тя се определя ежегодно, най-късно до 1 март въз основа на данните, свързани с всички освободени за потребление цигари през предходната календарна година.
3. До 31 декември 2013 г. специфичният компонент на акциза не може да бъде по-малък от 5 % и по-голям от 76,5 % от размера на общата данъчна тежест в резултат на натрупването на следното:
а)
специфичния акциз;
б)
пропорционалния акциз и данъка върху добавената стойност, наложени върху среднопретеглената продажна цена на дребно.
4. От 1 януари 2014 г. специфичният компонент на акциза върху цигарите не може да бъде по-малък от 7,5 % и по-голям от 76,5 % от размера на общата данъчна тежест в резултат на натрупването на следното:
а)
специфичния акциз;
б)
пропорционалния акциз и данъка върху добавената стойност, наложени върху среднопретеглената продажна цена на дребно.
5. Чрез дерогация от параграфи 3 и 4, когато в държава-членка настъпи промяна в среднопретеглената продажна цена на дребно на цигарите, в резултат на което специфичният компонент на акциза, изразен като процент от общата данъчна тежест, падне под 5 % или 7,5 %, което е приложимо, или нарасне над 76,5 % от общата данъчна тежест, съответната държава-членка може да се въздържи от коригиране на размера на специфичния акциз до 1 януари на втората година след годината на настъпване на промяната.
6. Независимо от член 8, параграф 1 държавите-членки могат да изключват митата от основата за изчисляване на пропорционалния акциз върху цигарите.
7. При условията на параграфи 3, 4, 5 и 6 държавите-членки могат да налагат минимален акциз върху цигарите.“
8.
Член 17 се заличава.
Член 4
Директива 2008/118/ЕО се изменя, както следва:
В член 46 се добавя следният параграф:
„3. Без да се засяга член 32, държавите-членки, които не са посочени в член 2, параграф 2, трета алинея от Директива 92/79/ЕИО, могат да прилагат от 1 януари 2014 г. количествено ограничение от не по-малко от 300 къса по отношение на цигари, които могат да бъдат внасяни на тяхна територия без заплащане на допълнителен акциз, когато тези цигари се внасят от държава-членка, която в съответствие с член 2, параграф 2, трета алинея от посочената директива прилага акцизи, по-ниски от определените съгласно разпоредбите на член 2, параграф 2, първа алинея от посочената директива.
Държавите-членки, посочени в член 2, параграф 2, трета алинея от Директива 92/79/ЕИО, които налагат акциз от най-малко 77 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно, могат да прилагат от 1 януари 2014 г. количествено ограничение от не по-малко от 300 къса по отношение на цигарите, внасяни на тяхна територия без заплащане на допълнителен акциз от държава-членка, която прилага по-нисък акциз в съответствие с член 2, параграф 2, трета алинея от посочената директива.
Държавите-членки, които прилагат количествено ограничение в съответствие с първа и втора алинея от настоящия параграф, информират Комисията за това. Те могат да извършват необходимите проверки, при условие че тези проверки не засягат правилното функциониране на вътрешния пазар.“
Член 5
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, считано от 1 януари 2011 г., освен ако в нея не е предвидено друго. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат посочените разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 6
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 7
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 февруари 2010 година.
DIRECTIVA 2010/12/UE DO CONSELHO
de 16 de Fevereiro de 2010
que altera as Directivas 92/79/CEE, 92/80/CEE e 95/59/CE, no que se refere à estrutura e às taxas do imposto especial de consumo que incide sobre os tabacos manufacturados, e a Directiva 2008/118/CE
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 113.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (2),
Deliberando de acordo com um processo legislativo especial,
Considerando o seguinte:
(1)
Nos termos do artigo 4.o da Directiva 92/79/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à aproximação dos impostos sobre os cigarros (3) e do artigo 4.o da Directiva 92/80/CEE do Conselho, de 19 de Outubro de 1992, relativa à aproximação dos impostos sobre os tabacos manufacturados que não sejam cigarros (4), procedeu-se a uma análise aprofundada das taxas e da estrutura dos impostos especiais de consumo sobre os produtos do tabaco. Essa revisão abrangeu disposições da Directiva 95/59/CE do Conselho, de 27 de Novembro de 1995, relativa aos impostos que incidem sobre o consumo de tabacos manufacturados, com excepção dos impostos sobre o volume de negócios (5).
(2)
A fim de garantir o bom funcionamento do mercado interno e, simultaneamente, um elevado nível de protecção da saúde, tal como previsto no artigo 168.o do Tratado, convém proceder a várias alterações na legislação fiscal da União sobre os produtos do tabaco, tendo em mente que os produtos do tabaco podem causar graves prejuízos para a saúde e que a União é Parte na Convenção-Quadro da Organização Mundial de Saúde para a Luta Antitabaco. As referidas alterações deverão ter em conta a situação existente relativamente a cada um dos diversos produtos do tabaco.
(3)
No que respeita aos cigarros, o regime actual deverá ser simplificado a fim de proporcionar condições de concorrência neutras aos fabricantes, reduzir a compartimentação dos mercados do tabaco e apoiar a consecução dos objectivos de saúde. Para esse efeito, o conceito de classe de preço mais vendida deverá ser substituído; o requisito mínimo ad valorem deverá ser expresso em termos de preço médio ponderado de venda a retalho, e o montante mínimo deverá ser aplicável a todos os cigarros. Pelas mesmas razões, o preço médio ponderado de venda a retalho deverá igualmente servir de referência para medir o peso do imposto especial de consumo específico relativamente à carga fiscal total.
(4)
Sem prejuízo da estrutura fiscal mista e da percentagem máxima do elemento específico relativamente à carga fiscal total, os Estados-Membros deverão dispor de meios mais eficazes de cobrar impostos especiais de consumo específicos ou mínimos sobre os cigarros, a fim de garantir que seja aplicada na União pelo menos uma certa carga fiscal mínima.
(5)
No que respeita ao tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar, o requisito mínimo ad valorem da União deverá ser expresso de modo a obter efeitos semelhantes aos que se verificam no domínio dos cigarros e deverá tomar como ponto de referência o preço médio ponderado de venda a retalho.
(6)
As variações dos preços e dos níveis do imposto especial de consumo foram analisadas nomeadamente em relação aos cigarros que são de longe a categoria mais importante de produtos do tabaco, bem como ao tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar. A análise revela que continua a haver diferenças consideráveis entre os Estados-Membros, susceptíveis de perturbar o funcionamento do mercado interno. Uma maior harmonização das taxas de imposto aplicadas nos Estados-Membros contribuiria para reduzir a fraude e o contrabando no interior da União.
(7)
Uma maior convergência contribuiria igualmente para assegurar um elevado nível de protecção da saúde humana. O nível de tributação constitui indubitavelmente um elemento fundamental para a determinação do preço dos produtos do tabaco, o qual, por seu turno, influencia os hábitos dos consumidores. A fraude e o contrabando reduzem a incidência da fiscalidade nos níveis de preços, designadamente dos cigarros e do tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar, comprometendo assim a realização dos objectivos da luta antitabaco e da protecção da saúde.
(8)
A fim de alcançar uma maior convergência e reduzir o consumo, deverão ser aumentados os níveis mínimos de tributação na União dos cigarros e do tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar.
(9)
É necessário aproximar os níveis mínimos aplicáveis ao tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar dos níveis mínimos aplicáveis aos cigarros, para melhor ter em conta o grau de concorrência existente entre os dois produtos (que se reflecte nos padrões de consumo observados) bem como a nocividade que a ambos caracteriza de igual modo.
(10)
Os períodos transitórios deverão permitir aos Estados-Membros uma adaptação fácil aos novos níveis do imposto especial de consumo global, limitando assim os eventuais efeitos colaterais.
(11)
A fim de evitar pôr em causa o equilíbrio económico e social da Córsega, é simultaneamente essencial e justificável prorrogar até 31 de Dezembro de 2015 a derrogação ao abrigo da qual França pode aplicar uma taxa de imposto especial de consumo inferior à taxa nacional aos cigarros e outros tabacos manufacturados introduzidos no consumo na Córsega. Até essa data, as normas fiscais para os tabacos manufacturados introduzidos no consumo na Córsega deverão ser plenamente alinhadas pelas normas aplicáveis na França metropolitana. No entanto, deverá ser evitada uma alteração demasiado abrupta e, por conseguinte, deverá proceder-se a um aumento gradual do imposto especial de consumo actualmente cobrado na Córsega sobre os cigarros e o tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar.
(12)
A fim de evitar distorções de concorrência e desvios comerciais inaceitáveis e a consequente perda de receitas para os Estados-Membros que aplicam impostos especiais de consumo elevados, tanto como importante fonte de receita como por motivos de saúde, afigura-se necessário autorizar esses Estados-Membros a aplicarem limites quantitativos no que se refere aos cigarros que podem ser introduzidos nos seus territórios sem pagamento de impostos especiais de consumo suplementares sempre que esses cigarros sejam introduzidos nos seus territórios a partir de Estados-Membros que beneficiem de períodos transitórios. É conveniente modular essa autorização de restrições em função do nível mínimo de tributação obrigatório que tiver sido globalmente atingido e das dificuldades que os Estados-Membros que beneficiam de uma derrogação possam enfrentar, na via de alinhamento gradual por esse nível mínimo obrigatório, devido a uma tributação mais baixa noutros Estados-Membros.
(13)
A fim de evitar uma queda do valor dos níveis mínimos da União do imposto sobre charutos, cigarrilhas e tabacos para fumar que não sejam tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar, é necessário aumentar os níveis mínimos, expressos sob a forma de montante específico.
(14)
Tendo em vista garantir uma tributação uniforme e equitativa, deverão ser adaptadas as definições de cigarros, charutos e cigarrilhas, bem como dos restantes tabacos para fumar, de modo a que os rolos de tabaco que, em função do seu comprimento, possam ser considerados como dois cigarros ou mais sejam equiparados a dois cigarros ou mais para efeitos da aplicação de impostos especiais de consumo, um tipo de charuto que, em vários aspectos, seja semelhante a um cigarro seja equiparado a um cigarro para efeitos da aplicação de impostos especiais de consumo, o tabaco para fumar que, em vários aspectos, seja semelhante ao tabaco de corte fino destinado a cigarros de enrolar seja equiparado a tabaco de corte fino para efeitos da aplicação de impostos especiais de consumo e os resíduos de tabaco sejam claramente definidos. Atendendo às dificuldades económicas que uma aplicação imediata poderia causar aos operadores alemães e húngaros em causa, a República Federal da Alemanha e a República da Hungria deverão ser autorizadas a adiar a aplicação da nova definição de charutos e cigarrilhas até 1 de Janeiro de 2015.
(15)
Nos termos do ponto 34 do Acordo Interinstitucional «Legislar Melhor» (6), os Estados-Membros são encorajados a elaborar, para si próprios e no interesse da União, os seus próprios quadros, que ilustrem, na medida do possível, a correspondência entre a presente directiva e as medidas de transposição, e a publicá-los.
(16)
As Directivas 92/79/CEE, 92/80/CEE, 95/59/CE, e a Directiva 2008/118/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2008, relativa ao regime geral dos impostos especiais de consumo (7) deverão, por conseguinte, ser alteradas em conformidade,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
A Directiva 92/79/CEE é alterada do seguinte modo:
1.
O artigo 2.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 2.o
1. O imposto especial de consumo global (imposto específico e imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre os cigarros deve representar pelo menos 57 % do preço médio ponderado de venda a retalho dos cigarros introduzidos no consumo. Esse imposto especial de consumo não pode ser inferior a 64 EUR por 1 000 unidades de cigarros, independentemente do preço médio ponderado de venda a retalho.
Contudo, os Estados-Membros que cobram um imposto especial de consumo de, pelo menos, 101 EUR por 1 000 unidades de cigarros com base no preço médio ponderado de venda a retalho não têm de cumprir o requisito de 57 % fixado no primeiro parágrafo.
2. A partir de 1 de Janeiro de 2014, o imposto especial de consumo global sobre os cigarros deve representar pelo menos 60 % do preço médio ponderado de venda a retalho dos cigarros introduzidos no consumo. Esse imposto especial de consumo não pode ser inferior a 90 EUR por 1 000 unidades de cigarros, independentemente do preço médio ponderado de venda a retalho.
Contudo, os Estados-Membros que cobram um imposto especial de consumo de, pelo menos, 115 EUR por 1 000 unidades de cigarros com base no preço médio ponderado de venda a retalho não têm de cumprir o requisito de 60 % fixado no primeiro parágrafo.
A Bulgária, a Estónia, a Grécia, a Letónia, a Lituânia, a Hungria, a Polónia e a Roménia dispõem de um período transitório que termina em 31 de Dezembro de 2017 para cumprirem os requisitos referidos nos primeiro e segundo parágrafos.
3. O preço médio ponderado de venda a retalho é calculado por referência ao valor global de todos os cigarros introduzidos no consumo, baseado no preço de venda a retalho incluindo todos os impostos, dividido pela quantidade total dos cigarros introduzidos no consumo. É determinado até 1 de Março, o mais tardar, de cada ano com base nos dados relativos a todas essas introduções no consumo no ano civil anterior.
4. Os Estados-Membros devem aumentar gradualmente os impostos especiais de consumo a fim de cumprirem os requisitos referidos no n.o 2 nas datas nele fixadas.
5. A Comissão publica anualmente o valor do euro em moedas nacionais a aplicar aos montantes do imposto especial de consumo global.
As taxas de câmbio aplicáveis são calculadas no primeiro dia útil de Outubro e publicadas no Jornal Oficial da União Europeia e produzem efeitos a partir de 1 de Janeiro do ano civil seguinte.
6. Os Estados-Membros podem manter os montantes dos impostos especiais de consumo em vigor no momento do ajustamento anual previsto no n.o 5 se a conversão dos montantes dos impostos especiais de consumo expressos em EUR resultar num aumento do imposto especial de consumo expresso em moeda nacional inferior a 5% ou a 5 EUR, consoante o montante mais baixo.»
2.
O artigo 2.o-A passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 2.o-A
1. Sempre que se verifique uma alteração do preço médio ponderado de venda a retalho de cigarros num Estado-Membro que tenha por efeito a descida do imposto especial de consumo global abaixo dos níveis definidos nas primeiras frases dos n.os 1 e 2 do artigo 2.o, o Estado-Membro em causa pode abster-se de ajustar esse imposto até 1 de Janeiro do segundo ano subsequente àquele em que se verificou a alteração.
2. Sempre que aumente a taxa do imposto sobre o valor acrescentado aplicável aos cigarros, um Estado-Membro pode reduzir o imposto especial de consumo global até um montante que, expresso em percentagem do preço médio ponderado de venda a retalho, seja equivalente ao aumento da taxa do imposto sobre o valor acrescentado, igualmente expresso em percentagem do preço de venda a retalho, mesmo que tal ajustamento tenha por efeito a descida do imposto especial de consumo global abaixo dos níveis, expressos em percentagem do preço médio ponderado de venda a retalho, fixados nas primeiras frases dos n.os 1 e 2 do artigo 2.o
No entanto, o Estado-Membro aumenta novamente esse imposto de modo a atingir pelo menos aqueles níveis até 1 de Janeiro do segundo ano subsequente àquele em que se verificou a redução.»
3.
O n.o 4 do artigo 3.o passa a ter a seguinte redacção:
«4. Em derrogação do artigo 2.o, a França pode continuar a aplicar, no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2010 e 31 de Dezembro de 2015, uma taxa reduzida de imposto especial de consumo aos cigarros introduzidos no consumo nos departamentos da Córsega, até ao limite de um contingente anual de 1 200 toneladas. Essa taxa reduzida é fixada do seguinte modo:
-
até 31 de Dezembro de 2012, a taxa deve corresponder, pelo menos, a 44 % do preço dos cigarros da classe de preços mais vendida nesses departamentos,
-
a partir de 1 de Janeiro de 2013, a taxa deve corresponder, pelo menos, a 50 % do preço médio ponderado de venda a retalho dos cigarros introduzidos no consumo. O imposto especial de consumo não pode ser inferior a 88 EUR por 1 000 unidades de cigarros, independentemente do preço médio ponderado de venda a retalho,
-
a partir de 1 de Janeiro de 2015, a taxa deve corresponder, pelo menos, a 57 % do preço médio ponderado de venda a retalho dos cigarros introduzidos no consumo. O imposto especial de consumo não pode ser inferior a 90 EUR por 1 000 unidades de cigarros, independentemente do preço médio ponderado de venda a retalho.»
4.
O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 4.o
1. De quatro em quatro anos, a Comissão apresenta ao Conselho um relatório e, se necessário, uma proposta sobre as taxas do imposto especial de consumo fixadas na presente directiva e a estrutura do imposto especial de consumo definida no artigo 16.o da Directiva 95/59/CE do Conselho, de 27 de Novembro de 1995, relativa aos impostos que incidem sobre o consumo de tabacos manufacturados, com excepção dos impostos sobre o volume de negócios (8).
O relatório da Comissão deve ter em conta o bom funcionamento do mercado interno, o valor real das taxas do imposto especial de consumo e os objectivos gerais do Tratado.
2. O relatório a que se refere o n.o 1 deve basear-se designadamente nas informações prestadas pelos Estados-Membros.
3. A Comissão estabelece, nos termos do artigo 43.o da Directiva 2008/118/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2008, relativa ao regime geral dos impostos especiais de consumo (9), uma lista dos dados estatísticos necessários para o relatório, com excepção dos dados relativos a pessoas singulares individuais ou a entidades jurídicas. Para além dos dados imediatamente disponíveis para os Estados-Membros, a lista apenas deve conter dados cuja recolha e compilação não envolvam encargos administrativos desproporcionados por parte dos Estados-Membros.
4. A Comissão não publica nem de algum modo revela esses dados caso tal publicação ou revelação conduza à divulgação de um segredo comercial, industrial ou profissional.
Artigo 2.o
A Directiva 92/80/CEE é alterada do seguinte modo:
1.
Ao n.o 1 do artigo 3.o são aditados os seguintes parágrafos:
«A partir de 1 de Janeiro de 2011, o imposto especial de consumo global (imposto específico e/ou imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar deve representar pelo menos 40 % do preço médio ponderado de venda a retalho do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, ou corresponder a, pelo menos, 40 EUR por quilograma.
A partir de 1 de Janeiro de 2013, o imposto especial de consumo global (imposto específico e/ou imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar deve representar pelo menos 43 % do preço médio ponderado de venda a retalho do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, ou corresponder a, pelo menos, 47 EUR por quilograma.
A partir de 1 de Janeiro de 2015, o imposto especial de consumo global (imposto específico e/ou imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar deve representar pelo menos 46 % do preço médio ponderado de venda a retalho do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, ou corresponder a, pelo menos, EUR 54 por quilograma.
A partir de 1 de Janeiro de 2018, o imposto especial de consumo global (imposto específico e/ou imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar deve representar pelo menos 48 % do preço médio ponderado de venda a retalho do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, ou corresponder a, pelo menos, 60 EUR por quilograma.
A partir de 1 de Janeiro de 2020, o imposto especial de consumo global (imposto específico e/ou imposto ad valorem, líquidos de IVA) sobre o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar deve representar pelo menos 50 % do preço médio ponderado de venda a retalho do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, ou corresponder a, pelo menos, 60 EUR por quilograma.
O preço médio ponderado de venda a retalho é calculado por referência ao valor global do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo, baseado no preço de venda a retalho incluindo todos os impostos, dividido pela quantidade total do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar introduzido no consumo. É determinado até 1 de Março de cada ano com base nos dados relativos a todas essas introduções no consumo no ano civil anterior.
A partir de 1 de Janeiro de 2011, o imposto especial de consumo global expresso em percentagem, num montante por quilograma ou relativo a um determinado número de unidades deve ser, pelo menos, equivalente ao seguinte:
a)
No caso de charutos ou cigarrilhas, 5 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos, ou 12 EUR por 1 000 unidades ou por quilograma;
b)
No caso dos tabacos para fumar, com excepção do tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar, 20 % do preço de venda a retalho incluindo todos os impostos, ou 22 EUR por quilograma.»
2.
O n.o 4 do artigo 3.o passa a ter a seguinte redacção:
«4. Em derrogação do n.o 1, a França pode continuar a aplicar, no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2010 e 31 de Dezembro de 2015, uma taxa reduzida de imposto especial de consumo aos tabacos manufacturados que não sejam cigarros introduzidos no consumo nos departamentos da Córsega. Essa taxa reduzida é fixada do seguinte modo:
a)
Para os charutos e as cigarrilhas:
a taxa deve corresponder a, pelo menos, 10 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos;
b)
Para o tabaco para fumar de corte fino destinado a cigarros de enrolar:
-
até 31 de Dezembro de 2012, a taxa deve corresponder a, pelo menos, 27 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos,
-
a partir de 1 de Janeiro de 2013, a taxa deve corresponder a, pelo menos, 30 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos,
-
a partir de 1 de Janeiro de 2015, a taxa deve corresponder a, pelo menos, 35 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos;
c)
Para os outros tabacos de fumar:
a taxa deve corresponder a, pelo menos, 22 % do preço de venda a retalho, incluindo todos os impostos.»
3.
O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 4.o
1. De quatro em quatro anos, a Comissão apresenta ao Conselho um relatório e, se necessário, uma proposta sobre as taxas e a estrutura do imposto especial de consumo fixadas na presente directiva.
O relatório da Comissão deve ter em conta o bom funcionamento do mercado interno, o valor real das taxas do imposto especial de consumo e os objectivos gerais do Tratado.
2. O relatório a que se refere o n.o 1 deve basear-se designadamente nas informações prestadas pelos Estados-Membros.
3. A Comissão estabelece, nos termos do artigo 43.o da Directiva 2008/118/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2008, relativa ao regime geral dos impostos especiais de consumo (10), uma lista dos dados estatísticos necessários para o relatório, com excepção dos dados relativos a pessoas singulares individuais ou a entidades jurídicas. Para além dos dados imediatamente disponíveis para os Estados-Membros, a lista apenas deve conter dados cuja recolha e compilação não envolvam encargos administrativos desproporcionados por parte dos Estados-Membros.
4. A Comissão não publica nem de algum modo revela esses dados caso tal publicação ou revelação conduza à divulgação de um segredo comercial, industrial ou profissional.
4.
O n.o 1 do artigo 5.o passa a ter a seguinte redacção:
«1. A Comissão publica anualmente o valor do euro em moedas nacionais a aplicar aos montantes do imposto especial de consumo global.
As taxas de câmbio aplicáveis são calculadas no primeiro dia útil de Outubro e publicadas no Jornal Oficial da União Europeia e produzem efeitos a partir de 1 de Janeiro do ano civil seguinte.»
Artigo 3.o
A Directiva 95/59/CE é alterada do seguinte modo:
1.
O artigo 3.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 3.o
1. Consideram-se charutos ou cigarrilhas, se puderem e, tendo em conta as suas características e as expectativas normais dos consumidores, se destinarem exclusivamente a ser fumados tal como se apresentam:
a)
Os rolos de tabaco revestidos de uma capa exterior de tabaco natural;
b)
Os rolos de tabaco com um interior constituído por uma mistura de tabaco batido e revestidos de uma capa exterior, com a cor natural dos charutos, em tabaco reconstituído, abrangendo a totalidade do produto, incluindo, se for caso disso, o filtro (mas não a boquilha, no caso de charutos com boquilha), quando o seu peso unitário, sem filtro nem boquilha, for igual ou superior a 2,3 g e inferior a 10 g e o seu perímetro, em pelo menos um terço do comprimento, for igual ou superior a 34 mm.
2. Em derrogação do n.o 1, a Alemanha e a Hungria podem continuar a aplicar, até 31 de Dezembro de 2014, o artigo 3.o da Directiva 95/59/CE com a redacção que lhe foi dada pela Directiva 2002/10/CE.»
2.
O n.o 2 do artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção:
«2. Para efeitos do imposto especial de consumo, um rolo de tabaco a que se refere o n.o 1 é considerado como dois cigarros quando, sem filtro nem boquilha, tenha um comprimento superior a 8 cm sem exceder 11 cm, e como três cigarros quando, nas mesmas condições, tenha um comprimento superior a 11 cm sem exceder 14 cm e assim sucessivamente.»
3.
O ponto 2 do artigo 5.o passa a ter a seguinte redacção:
«2.
Os resíduos de tabaco embalados para venda a retalho, não abrangidos pelos artigos 3.o e 4.o e que sejam susceptíveis de ser fumados. Para efeitos do presente artigo, consideram-se «resíduos de tabaco» os restos das folhas de tabaco e os subprodutos provenientes da transformação do tabaco ou do fabrico de produtos do tabaco.»
4.
O artigo 6.o é alterado do seguinte modo:
a)
No primeiro parágrafo, os termos «1 milímetro» são substituídos pelos termos «1,5 milímetros»;
b)
No segundo parágrafo, os termos «superior a 1 milímetro» são substituídos pelos termos «igual ou superior a 1,5 milímetros»;
5.
O n.o 1 do artigo 7.o passa a ter a seguinte redacção:
«1. São equiparados a charutos e cigarrilhas os produtos parcialmente constituídos por substâncias que não sejam tabaco, mas que correspondam aos outros critérios estabelecidos no artigo 3.o»
6.
O n.o 4 do artigo 8.o passa a ter a seguinte redacção:
«4. Se necessário, o imposto especial de consumo sobre os cigarros pode incluir uma imposição mínima, desde que a estrutura mista de tributação e a gama do elemento específico do imposto especial de consumo previstas no artigo 16.o sejam estritamente respeitadas.»
7.
O artigo 16.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 16.o
1. A percentagem do elemento específico do imposto especial de consumo relativamente à carga fiscal total sobre os cigarros é calculada por referência ao preço médio ponderado de venda a retalho.
2. O preço médio ponderado de venda a retalho é calculado por referência ao valor global de todos os cigarros introduzidos no consumo, baseado no preço de venda a retalho incluindo todos os impostos, dividido pela quantidade total dos cigarros introduzidos no consumo. É determinado até 1 de Março, o mais tardar, de cada ano com base nos dados relativos a todas essas introduções no consumo no ano civil anterior.
3. Até 31 de Dezembro de 2013, o elemento específico do imposto especial de consumo não deve ser inferior a 5 % nem superior a 76,5 % da carga fiscal total resultante da cumulação:
a)
Do imposto especial de consumo específico;
b)
Do imposto especial de consumo ad valorem e do imposto sobre o valor acrescentado cobrados sobre o preço médio ponderado de venda a retalho.
4. A partir de 1 de Janeiro de 2014, o elemento específico do imposto especial de consumo sobre os cigarros não deve ser inferior a 7,5 % nem superior a 76,5 % da carga fiscal total resultante da cumulação:
a)
Do imposto especial de consumo específico;
b)
Do imposto especial de consumo ad valorem e do imposto sobre o valor acrescentado cobrados sobre o preço médio ponderado de venda a retalho.
5. Em derrogação dos n.os 3 e 4, sempre que se verifique uma alteração do preço médio ponderado de venda a retalho de cigarros num Estado-Membro que tenha por efeito a passagem do elemento específico do imposto especial de consumo, expresso em percentagem da carga fiscal total, para um nível inferior a 5 % ou a 7,5 %, consoante a percentagem aplicável, ou superior a 76,5 % da carga fiscal total, o Estado-Membro em questão pode abster-se de ajustar o montante do imposto especial de consumo específico até 1 de Janeiro do segundo ano subsequente àquele em que se verificou a alteração.
6. Não obstante o n.o 1 do artigo 8.o, os Estados-Membros podem excluir os direitos aduaneiros da base de cálculo do imposto especial de consumo ad valorem sobre os cigarros.
7. Sob reserva dos n.os 3, 4, 5 e 6, os Estados-Membros podem aplicar um imposto especial de consumo mínimo sobre os cigarros.»
8.
É suprimido o artigo 17.o
Artigo 4.o
A Directiva 2008/118/CE é alterada do seguinte modo:
Ao artigo 46.o é aditado o seguinte número:
«3. Sem prejuízo do artigo 32.o, os Estados-Membros não referidos no terceiro parágrafo do n.o 2 do artigo 2.o da Directiva 92/79/CEE podem, no que se refere aos cigarros que podem ser introduzidos nos seus territórios sem pagamento de impostos especiais de consumo suplementares, aplicar a partir de 1 de Janeiro de 2014 um limite quantitativo não inferior a 300 unidades no que se refere aos cigarros introduzidos a partir de um Estado-Membro que aplique, nos termos do terceiro parágrafo do n.o 2 do artigo 2.o daquela directiva, impostos especiais de consumo mais baixos do que os resultantes do disposto no primeiro parágrafo do n.o 2 do artigo 2.o da referida directiva.
Os Estados-Membros mencionados no terceiro parágrafo do n.o 2 do artigo 2.o da Directiva 92/79/CEE que cobrem um imposto especial de consumo de, pelo menos, 77 EUR por 1 000 unidades de cigarros independentemente do preço médio ponderado de venda a retalho, podem aplicar, a partir de 1 de Janeiro de 2014, um limite quantitativo não inferior a 300 unidades no que se refere aos cigarros introduzidos nos seus territórios sem pagamento de impostos especiais de consumo suplementares a partir de um Estado-Membro que aplique um imposto especial de consumo inferior, nos termos do terceiro parágrafo do n.o 2 do artigo 2.o da referida directiva.
Os Estados-Membros que apliquem um limite quantitativo nos termos do primeiro e do segundo parágrafos do presente número devem informar a Comissão desse facto. Podem efectuar os controlos necessários desde que os mesmos não afectem o bom funcionamento do mercado interno.»
Artigo 5.o
1. Os Estados-Membros devem pôr em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2011, salvo disposição em contrário da presente directiva. Os Estados-Membros devem informar imediatamente a Comissão desse facto.
Quando os Estados-Membros adoptarem essas disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência são aprovadas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 6.o
A presente directiva entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 7.o
Os destinatários da presente directiva são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de Fevereiro de 2010.