РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 юни 2010 година
относно указания за изчисляване на земните запаси от въглерод за целите на приложение V към Директива 2009/28/ЕО
(нотифицирано под номер C(2010) 3751)
(2010/335/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (1), и по-специално приложение V, част В, точка 10 към цитираната директива,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2009/28/ЕО са формулирани правилата за изчисляване на въздействието върху емисиите на парникови газове на транспортните биогорива, другите течни горива от биомаса и на съответните използвани за сравнение минерални горива (biofuels, bioliquids and their fossil fuel comparators), при които се вземат под внимание и емисиите, произтичащи от изменения на земните въглеродни запаси, причинени от промени в земеползването. В Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (2) също са включени съответни правила, специално по отношение на биогоривата.
(2)
Комисията следва да съобрази своите указания за изчисляване на земните въглеродни запаси с публикуваните в 2006 г. Указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (IPCC) за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове. Тези указания се отнасят за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове и не са формулирани по начин, подходящ за непосредствено прилагане от стопанските оператори. Ето защо, уместно е в случаите, когато в цитираните Указания на IPCC липсва необходимата информация във връзка с производството на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса или няма препратка към такава информация, да се ползват други научни източници на данни.
(3)
При изчисляването на въглеродните запаси в органичните вещества в почвата е уместно да се вземат предвид климатът, типът почва, растителната покривка, стопанисването на земята и въглеродните притоци към почвата. По отношение на минералните почви, методиката „Ниво 1“ на IPCC за органичния въглерод в почвата (IPCC Tier 1 methodology for soil organic carbon) представлява подходящ за използване метод за разглежданата тук цел, тъй като обхваща цялата глобална повърхност. Що се отнася до органичните почви, методиката е насочена по-специално към отчитане на загубите на въглерод в резултат на дренирането на почвата, като при това се разглеждат само годишните загуби на въглерод. Тъй като дренирането на почвата води до големи загуби на въглеродни запаси, които не могат да се компенсират от намалението на емисии на парникови газове при използването на транспортни биогорива или други течни горива от биомаса, и тъй като използването на дрениране на торфенисти почви е забранено съгласно формулираните в Директива 2009/28/ЕО критерии за устойчиво развито производство на такива горива, достатъчно е да бъдат формулирани общи правила за определяне на съдържанието на органичен въглерод в почвите и за загубите на въглерод от органичните почви.
(4)
За изчисляването на въглеродните запаси в живата биомаса и мъртвата органична материя е подходящо да се използва подход с ниска степен на сложност, съответстващ на методиката „Ниво 1“ на IPCC за растителност (IPCC Tier 1 methodology for vegetation). В съответствие с тази методика разумно е да се приеме, че целият въглероден запас в живата биомаса и мъртвата органична материя се губи от земята при нейната конверсия. Обикновено запасът в мъртвата органична материя е от малко значение при конверсия на земя с цел отглеждане на култури за производството на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса, но следва да се отчита поне във връзка с конверсията на гори.
(5)
При изчисляване на въздействието на конверсията на земи върху емисиите на парникови газове стопанските оператори следва да могат да използват действителните стойности на въглеродните запаси, свързани със съответното земеползване преди и след конверсията. Също така те трябва да могат да използват и стандартни стойности, следователно уместно е такива стойности да бъдат посочени в настоящите указания. От друга страна, обаче, не е необходимо да се посочват стандартни стойности за малко вероятни комбинации от климат и тип почва.
(6)
В приложение V към Директива 2009/28/ЕО е формулиран методът за изчисляване на въздействията върху емисиите на парникови газове, както и правила за изчисляване на годишните емисии в резултат от изменения на въглеродните запаси, дължащи се на промени в земеползването. С приложените към настоящото решение указания се определят правила за изчисляване на земните въглеродни запаси, които допълват правилата, формулирани в приложение V,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Указанията за изчисляване на земните въглеродни запаси, за целите съгласно приложение V към Директива 2009/28/ЕО, са формулирани в приложението към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 юни 2010 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 10 de Junho de 2010
relativa a directrizes para o cálculo das reservas de carbono nos solos para efeitos do anexo V da Directiva 2009/28/CE
[notificada com o número C(2010) 3751]
(2010/335/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2009/28/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de Abril de 2009, relativa à promoção da utilização de energia proveniente de fontes renováveis que altera e subsequentemente revoga as Directivas 2001/77/CE e 2003/30/CE (1), nomeadamente o anexo V, parte C, ponto 10,
Considerando o seguinte:
(1)
A Directiva 2009/28/CE estabelece regras, que têm em conta as emissões provenientes de alterações do carbono armazenado decorrentes de alterações do uso do solo, para o cálculo do impacto dos biocombustíveis, outros biolíquidos e dos combustíveis fósseis de referência na formação de gases com efeito de estufa. A Directiva 98/70/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de Outubro de 1998, relativa à qualidade da gasolina e do combustível para motores diesel e que altera a Directiva 93/12/CEE do Conselho (2), inclui regras correspondentes para os biocombustíveis.
(2)
A Comissão deve basear as suas directrizes para o cálculo das reservas de carbono nos solos nas orientações de 2006 do Painel Intergovernamental sobre as Alterações Climáticas (PIAC) para os inventários nacionais de gases com efeito de estufa. Essas orientações foram concebidas para inventários nacionais de gases com efeito de estufa e não se encontram expressas de uma forma facilmente aplicável pelos operadores económicos. É, portanto, conveniente, quando as orientações do PIAC para os inventários nacionais desses gases não contemplem as informações necessárias para efeitos da produção de biocombustíveis e outros biolíquidos, ou quando tais informações não estiverem acessíveis, utilizar como base outras fontes científicas de dados.
(3)
Para o cálculo do carbono armazenado na matéria orgânica do solo há que ter em conta o clima, o tipo de solo, o coberto vegetal, a gestão dos solos e os aportes aos sistemas. No que respeita aos solos minerais, um método que pode ser utilizado para o efeito é o método do primeiro nível do PIAC para o carbono orgânico do solo, dado ter aplicabilidade mundial. No que respeita aos solos orgânicos, o método do PIAC trata em particular da perda de carbono por drenagem do solo, sob a forma de perdas anuais. Dado que a drenagem do solo provoca normalmente perdas elevadas de carbono armazenado, não compensáveis por reduções de gases com efeito de estufa associadas a biocombustíveis ou outros biolíquidos, e visto que os critérios de sustentabilidade estabelecidos pela Directiva 2009/28/CE proíbem a drenagem de zonas húmidas, é suficiente estabelecer regras gerais para a determinação do carbono orgânico do solo ou das perdas de carbono de solos orgânicos.
(4)
Afigura-se método adequado para o cálculo do carbono armazenado na biomassa viva e na matéria orgânica morta uma abordagem de baixa complexidade correspondente ao método do primeiro nível do PIAC para a vegetação. De acordo com esse método, é razoável assumir que todo o carbono armazenado na biomassa viva e na matéria orgânica morta é perdido pelo solo por conversão. A matéria orgânica morta tem normalmente pouca importância na conversão de solos para o estabelecimento de culturas destinadas à produção de biocombustíveis e outros biolíquidos, mas devem ser tidas em conta pelo menos no caso das florestas densas.
(5)
Para o cálculo do impacto da conversão de solos, ao nível dos gases com efeito de estufa, os operadores económicos deverão poder utilizar valores reais para o carbono armazenado, associados ao uso de referência do solo e ao uso do solo após conversão. Deverão igualmente poder utilizar valores normalizados, sendo conveniente que as presentes directrizes forneçam tais valores. Não é, porém, necessário fornecer valores normalizados para combinações improváveis de clima e tipo de solo.
(6)
O anexo V da Directiva 2009/28/CE estabelece um método para o cálculo de impactos na formação de gases com efeito de estufa e contém regras para a contabilização anual das emissões provenientes de alterações do carbono armazenado devidas a alterações do uso do solo. As directrizes anexas à presente decisão estabelecem regras para o cálculo das reservas de carbono nos solos complementares das estabelecidas no referido anexo V,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
As directrizes para o cálculo das reservas de carbono nos solos para efeitos do anexo V da Directiva 2009/28/CE são estabelecidas no anexo da presente decisão.
Artigo 2.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 10 de Junho de 2010.