РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 430/2010 DA COMISSÃO
de 20 de Maio de 2010
que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93 que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), e, nomeadamente, o seu artigo 247.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 648/2005 do Parlamento Europeu e do Conselho (2) introduziu no Regulamento (CEE) n.o 2913/92 a obrigação de apresentar declarações sumárias de entrada ou de saída por meios electrónicos. O Regulamento (CE) n.o 273/2009 da Comissão (3), que estabelece determinadas derrogações ao disposto no Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (4), prevê um período transitório que termina em 31 de Dezembro de 2010 durante o qual os operadores económicos podem, mas não são obrigados, apresentar por via electrónica as declarações sumárias de entrada e de saída.
(2)
É apropriado proceder a alguns ajustamentos das regras relativas às declarações sumárias de entrada e de saída, com vista à redução dos encargos administrativos nos casos em que essas declarações não sejam necessárias para fins de segurança e de protecção. Além disso, em ordem a garantir uma melhor análise de risco, é de todo o interesse que o recheio da casa, na acepção do n.o 1, alínea d), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1186/2009, de 16 de Novembro de 2009, relativo ao estabelecimento do regime comunitário das franquias aduaneiras (5), não seja isento de tais declarações se for transportado ao abrigo de um contrato de transporte.
(3)
Em determinados casos, não é necessário a indicação dos dados de segurança e protecção nas declarações aduaneiras nem exigir o cumprimento de um prazo específico para a apresentação dessas declarações, pelo que importa estabelecer outras excepções nesta matéria. Contudo, tais excepções não devem afectar as regras gerais aplicáveis às declarações aduaneiras, independentemente da forma em que estas possam ser apresentadas.
(4)
Nos casos em que não sejam aplicáveis os prazos relacionados com a segurança e protecção para apresentação das declarações de exportação, como acontece com o abastecimento de navios e aeronaves, deve ser possível às autoridades aduaneiras autorizar os operadores económicos fiáveis a registar nas suas escritas as mercadorias exportadas e a comunicar regularmente as suas exportações após as mercadorias terem deixado o território aduaneiro da Comunidade.
(5)
O Regulamento (CE) n.o 1192/2008 da Comissão (6), que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93, estabeleceu critérios comuns e um formulário de pedido comum para a concessão de autorizações de declaração simplificada e para o procedimento de domiciliação. Deve ser clarificado que essas normas se aplicam a todos os regimes aduaneiros. O mesmo regulamento introduziu no artigo 253.o-A a obrigação de, a partir de 1 de Janeiro de 2011, a utilização da declaração simplificada ou do procedimento de domiciliação ser subordinada à apresentação por via electrónica das declarações aduaneiras e das notificações. Alguns Estados-Membros informaram a Comissão de que, em alguns casos, tais sistemas poderiam não estar totalmente operacionais nessa data. Desde que seja efectuada uma análise de riscos eficaz, esses Estados-Membros deverão ter a possibilidade de aceitar, segundo as condições que eles próprios determinem, a apresentação de declarações aduaneiras e de notificações em formato que não seja electrónico, até à entrada em vigor do Regulamento (CE) n.o 450/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de Abril de 2008, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (7) (Código Aduaneiro Modernizado).
(6)
Nos casos em que as mercadorias em depósito temporário ou numa zona franca de controlo de tipo I sejam reexportadas a partir do território aduaneiro da Comunidade sem uma declaração sumária de saída, deverá ser estabelecido um meio alternativo de registo ou de notificação da reexportação e a pessoa por ela responsável.
(7)
Deve ser clarificado que estão sujeitas às formalidades de exportação não só as mercadorias comunitárias que devam ser transportadas para um destino fora do território aduaneiro da Comunidade mas, também, o abastecimento de navios e aeronaves com isenção fiscal, de modo a que as pessoas que efectuam tais operações possam obter uma prova de saída do território aduaneiro da Comunidade necessária para efeitos de isenção fiscal. As mesmas regras devem ser aplicadas sempre que mercadorias não comunitárias sejam reexportadas ao abrigo de uma declaração de reexportação.
(8)
Os artigos 278.o, 279.o e 280.o Directiva 2006/112/CE do Conselho, de 28 de Novembro de 2006, relativa ao sistema comum do imposto sobre o valor acrescentado (8), e o artigo 3.o da Directiva 2008/118/CE do Conselho, de 16 de Dezembro de 2008, relativa ao regime geral dos impostos especiais de consumo e que revoga a Directiva 92/12/CEE (9), determinam o cumprimento das formalidades de importação e de exportação sempre que as mercadorias comunitárias sejam transportadas com destino ou a partir de territórios situados no território aduaneiro da Comunidade nos quais as referidas directivas não sejam aplicáveis. É conveniente fazer referência a essas disposições e dispensar os mencionados movimentos da obrigação de comunicar os dados relativos à segurança e à protecção, bem como do respeito dos prazos específicos para os controlos em matéria de segurança e de protecção, dado que essas disposições devem aplicar-se apenas às mercadorias que entram ou saem do território aduaneiro da Comunidade. Devido à sua situação geográfica, também não são necessários prazos específicos para os controlos relativos à segurança e à protecção nem a comunicação de dados em matéria de segurança e de protecção quando as mercadorias se destinem à ilha de Helgoland, à República de São Marinho e ao Estado da Cidade do Vaticano.
(9)
Deve especificar-se qual a estância aduaneira em que a declaração sumária de saída deve ser apresentada, assim como a pessoa responsável pela apresentação dessa declaração. Esta clarificação deve abranger as situações em que, em vez de uma declaração sumária de saída, seja apresentada uma declaração de trânsito que inclua os dados da declaração sumária de saída.
(10)
A fim de facilitar a fiscalização aduaneira na estância aduaneira de saída, é necessário precisar as obrigações das pessoas que entregam as mercadorias a outra pessoa, antes de as referidas mercadorias deixarem o território aduaneiro da Comunidade, bem como as obrigações das pessoas que têm de prestar informações sobre a saída de mercadorias à estância aduaneira de saída. Devem ser impostas as mesmas obrigações aos casos em que as mercadorias declaradas para exportação e apresentadas na estância aduaneira de saída já não se destinem a sair do território aduaneiro da Comunidade e sejam retiradas da estância aduaneira de saída.
(11)
Nos termos da Directiva 2008/118/CE, passa a ser obrigatória, a partir de 1 de Janeiro de 2011, a utilização do sistema de informatização do sistema de impostos especiais de consumo (EMCS) para os produtos sujeitos a estes impostos que circulem em regime de suspensão do imposto especial de consumo. Nos termos da referida directiva, os produtos em regime de suspensão do imposto cujo destino se situe fora do território aduaneiro da Comunidade devem circular ao abrigo do regime de exportação para o qual tem de ser utilizado um sistema informatizado. As normas especiais relativas à utilização do documento administrativo de acompanhamento previsto no Regulamento (CEE) n.o 2719/92 da Comissão, de 11 de Setembro de 1992, relativo ao documento administrativo de acompanhamento dos produtos sujeitos a impostos especiais de consumo que circulem em regime de suspensão (10) devem, pois, ser revogadas a partir de 1 de Janeiro de 2011. As formalidades de exportação iniciadas ao abrigo de um documento de acompanhamento administrativo antes dessa data devem ser concluídas nos termos do artigo 793.o-C do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, tal como aplicável em 31 de Dezembro de 2010.
(12)
Estas alterações não devem implicar quaisquer modificações dos sistemas informatizados, que estejam ou tenham de estar operacionais quando o presente regulamento se torne aplicável.
(13)
As medidas previstas no presente regulamento são conformes com o parecer do Comité do Código Aduaneiro,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é alterado do seguinte modo:
1.
Ao artigo 1.o é aditado o seguinte n.o 18:
«18.
Declaração sumária de saída: A declaração sumária, referida no artigo 182.o-C do Código, a apresentar para as mercadorias que devam ser retiradas do território aduaneiro da Comunidade, salvo disposição em contrário do presente regulamento.».
2.
O artigo 181.o-C é alterado do seguinte modo:
a)
A alínea e) passa a ter a seguinte redacção:
«e)
Mercadorias para as quais é permitida uma declaração aduaneira através de qualquer outro acto em conformidade com os artigos 230.o, 232.o e 233.o, excepto, se transportados ao abrigo de um contrato de transporte, o recheio da casa na acepção do n.o 1, alínea d), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1186/2009 do Conselho (11), paletes, contentores e meios de transporte rodoviário, ferroviário, aéreo, marítimo e fluvial;
b)
A alínea g) passa a ter a seguinte redacção:
«g)
Mercadorias para as quais é permitida uma declaração aduaneira verbal, em conformidade com os artigos 225.o, 227.o e n.o 1 do artigo 229.o, excepto, se transportados ao abrigo de um contrato de transporte, o recheio da casa na acepção do n.o 1, alínea d), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1186/2009, paletes, contentores e meios de transporte rodoviário, ferroviário, aéreo, marítimo e fluvial;»;
c)
A alínea m) passa a ter a seguinte redacção:
«m)
As seguintes mercadorias introduzidas no território aduaneiro da Comunidade directamente provenientes de plataformas de perfuração ou de produção ou de turbinas eólicas operadas por uma pessoa estabelecida no território aduaneiro da Comunidade:
i)
mercadorias que tenham sido incorporadas em tais plataformas ou turbinas eólicas, para efeitos da sua construção, reparação, manutenção ou conversão,
ii)
mercadorias que tenham sido utilizadas para montar ou equipar essas plataformas ou essas turbinas eólicas,
iii)
outras provisões utilizadas ou consumidas nessas plataformas ou turbinas eólicas, e de
iv)
desperdícios não perigosos provenientes dessas plataformas ou dessas turbinas eólicas;»;
d)
É aditada a alínea o), com a seguinte redacção:
«o)
Mercadorias provenientes de territórios situados no território aduaneiro da Comunidade onde não sejam aplicáveis a Directiva 2006/112/CE do Conselho (12) nem a Directiva 2008/118/CE do Conselho (13), bem como mercadorias provenientes da ilha de Helgoland, da República de São Marinho e do Estado da Cidade do Vaticano para o território aduaneiro da Comunidade.
3.
No artigo 184.o-D, n.o 3, a expressão «alíneas c) a i) e l) a n) do artigo 181.o-C» é substituída por «alíneas c) a i) e l) a o) do artigo 181.o-C».
4.
No artigo 189.o é aditado o seguinte parágrafo:
«Contudo, não têm de ser apresentadas às autoridades aduaneiras as mercadorias introduzidas no território aduaneiro da Comunidade que, no decurso da viagem, sejam descarregadas e recarregadas no mesmo meio de transporte, a fim de permitir a descarga ou carga de outras mercadorias.».
5.
No artigo 253.o-A, é aditado o seguinte parágrafo:
«Contudo, nos casos em que os sistemas informatizados das autoridades aduaneiras ou dos operadores económicos ainda não estejam operacionais para a apresentação ou recepção de declarações aduaneiras simplificadas ou de notificações de domiciliação mediante processos informáticos, as autoridades aduaneiras podem aceitar outras formas de declaração e de notificação que elas próprias definam, desde que seja efectuada uma análise de risco eficaz.».
6.
No artigo 261.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização para utilizar o procedimento da declaração simplificada é concedida ao requerente, desde que sejam preenchidos os critérios e condições referidos nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B e 253.o-C.».
7.
No artigo 264.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização para utilizar o procedimento de domiciliação é concedida ao requerente, desde que sejam preenchidos os critérios e condições referidos nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B e 253.o-C.».
8.
No artigo 269.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização para utilizar o procedimento da declaração simplificada é concedida ao requerente, desde que sejam preenchidos os critérios e condições referidos nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B, 253.o-C e 270.o».
9.
No artigo 272.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização para utilizar o procedimento de domiciliação é concedida ao requerente, desde que estejam preenchidos os critérios e condições referidos no n.o 2 e nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B, 253.o-C e 274.o».
10.
O artigo 279.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 279.o
As formalidades de exportação previstas nos artigos 786.o a 796.o-E podem ser simplificadas em conformidade com o disposto no presente capítulo.».
11.
No artigo 282.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização para utilizar o procedimento da declaração simplificada é concedida nas condições e segundo as modalidades previstas nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B, 253.o-C, n.o 2 do artigo 261.o e, com as necessárias adaptações, no artigo 262.o».
12.
O artigo 283.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 283.o
A autorização do procedimento de domiciliação é concedida nas condições e segundo as modalidades previstas nos artigos 253.o, 253.o-A, 253.o-B e 253.o-C a qualquer pessoa, a seguir denominada por “exportador autorizado”, que deseje efectuar as formalidades de exportação nas suas próprias instalações ou em outros locais designados ou aprovados pelas autoridades aduaneiras.».
13.
É revogado o artigo 284.o
14.
No artigo 285.o-A, é aditado o seguinte n.o 1A:
«1A Nos casos em que sejam aplicáveis o artigo 592.o-A ou o artigo 592.o-D, as autoridades aduaneiras podem autorizar um operador económico a registar imediatamente nas suas escritas cada operação de exportação e a reportá-las todas, numa declaração complementar, à estância aduaneira que concedeu a autorização periodicamente e até um mês a contar da data em que as mercadorias tenham deixado o território aduaneiro da Comunidade. Esta autorização pode ser concedida caso se verifiquem as seguintes condições:
a)
O operador económico utilize a autorização apenas para mercadorias que não estão sujeitas a proibições nem a restrições;
b)
O operador económico forneça à estância aduaneira de exportação todas as informações que esta considere necessárias para a realização de controlos sobre as mercadorias;
c)
Nos casos em que a estância aduaneira de exportação for diferente da estância aduaneira de saída, as autoridades aduaneiras tenham concordado com a utilização deste procedimento e que a informação referida na alínea b) também esteja disponível na estância aduaneira de saída.
Quando se utilize o procedimento referido no primeiro parágrafo, o registo das mercadorias nas escritas será considerado como a autorização de saída para exportação e de saída.».
15.
O artigo 592.o-A é alterado do seguinte modo:
a)
A alínea e) passa a ter a seguinte redacção:
«e)
Mercadorias para as quais é permitida uma declaração aduaneira através de qualquer outro acto em conformidade com o artigo 231.o, o n.o 2 do artigo 232.o e o artigo 233.o, excepto, se transportados ao abrigo de um contrato de transporte, o recheio da casa na acepção do n.o 1, alínea d), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1186/2009, paletes, contentores e meios de transporte rodoviário, ferroviário, aéreo, marítimo e fluvial;»;
b)
A alínea g) passa a ter a seguinte redacção:
«g)
Mercadorias para as quais é permitida uma declaração aduaneira verbal, em conformidade com os artigos 226.o, 227.o e o n.o 2 do artigo 229.o, excepto, se transportados ao abrigo de um contrato de transporte, o recheio da casa na acepção do n.o 1, alínea d), do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1186/2009, paletes, contentores e meios de transporte rodoviário, ferroviário, aéreo, marítimo e fluvial;»;
c)
A alínea l) passa a ter a seguinte redacção:
«l)
As seguintes mercadorias retiradas do território aduaneiro da Comunidade directamente para plataformas de perfuração ou de produção ou para turbinas eólicas operadas por uma pessoa estabelecida no território aduaneiro da Comunidade:
i)
mercadorias para serem utilizadas na construção, reparação, manutenção ou conversão de tais plataformas ou turbinas eólicas,
ii)
mercadorias para serem utilizadas na montagem ou equipagem dessas plataformas ou turbinas eólicas,
iii)
provisões destinadas a serem utilizadas ou consumidas nessas plataformas ou turbinas eólicas;»;
d)
São aditadas as alíneas n) a p), com a seguinte redacção:
«n)
Mercadorias com direito a isenção em virtude da Convenção de Viena sobre as relações diplomáticas de 18 de Abril de 1961, da Convenção de Viena sobre as relações consulares de 24 de Abril de 1963 ou outras convenções consulares, ou ainda da Convenção de Nova Iorque de 16 de Dezembro de 1969 sobre as missões especiais;
o)
Mercadorias fornecidas para incorporação como partes ou acessórios de navios e de aeronaves, combustíveis, lubrificantes e gás necessários para o funcionamento dos navios ou aeronaves, bem como géneros alimentícios, e outros artigos para consumo ou venda a bordo;
p)
Mercadorias destinadas a territórios situados no território aduaneiro da Comunidade em que não sejam aplicáveis a Directiva 2006/112/CE nem a Directiva 2008/118/CE e mercadorias expedidas a partir desses territórios para outro destino no território aduaneiro da Comunidade, bem como mercadorias expedidas a partir do território aduaneiro da Comunidade para a ilha de Helgoland, a República de São Marinho e o Estado da Cidade do Vaticano.».
16.
O artigo 592.o-B é alterado do seguinte modo:
a)
No n.o 1, é revogada a alínea e);
b)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. Quando a declaração aduaneira não é apresentada através de processos informáticos, o prazo referido no n.o 1, alínea a), subalíneas iii) e iv), e alíneas b), c) e d), é de pelo menos quatro horas.».
17.
No artigo 592.o-G, a expressão «das alíneas c) a m) do artigo 592.o-A» é substituída por «das alíneas c) a p) do artigo 592.o-A».
18.
No capítulo 2 do título IV, é inserido o seguinte artigo 786.o:
«Artigo 786.o
1. O regime de exportação, na acepção do n.o 1 do artigo 161.o do código, deve ser utilizado nos casos em que mercadorias comunitárias sejam expedidas para um destino situado fora do território aduaneiro da Comunidade.
2. As formalidades relativas à declaração de exportação estabelecidas no presente capítulo devem igualmente ser cumpridas nos seguintes casos:
a)
Quando mercadorias comunitárias devam circular com destino a ou a partir de territórios situados no território aduaneiro da Comunidade nos quais não sejam aplicáveis a Directiva 2006/112/CE nem a Directiva 2008/118/CE;
b)
Quando mercadorias comunitárias sejam entregues com isenção fiscal, na qualidade de abastecimento de aeronaves e navios, independentemente do destino da aeronave ou do navio em questão.
Todavia, nos casos referidos nas alíneas a) e b), não é necessário incluir na declaração de exportação, os dados requeridos para a declaração sumária de saída previstos no anexo 30A.».
19.
No n.o 2 do artigo 792.o-A, a expressão «no n.o 6 do artigo 793.o-A» é substituída por «na alínea b) do segundo parágrafo do n.o 2 do artigo 793.o».
20.
No artigo 793.o, é aditado o n.o 3 seguinte:
«3. Nos casos referidos na alínea b) do segundo parágrafo do n.o 2, quando as mercadorias tomadas a cargo a coberto de um contrato de transporte único chegam à estância aduaneira no ponto de saída efectivo do território aduaneiro da Comunidade, o transportador deve, a pedido, facultar a essa estância aduaneira um dos seguintes elementos:
a)
O Número de Referência do Movimento da declaração de exportação, quando disponível; ou
b)
Uma cópia do contrato de transporte único ou a declaração de exportação das mercadorias em causa; ou
c)
O número de referência único da remessa ou o número de referência do documento de transporte e o número de embalagens, bem como, no caso de serem utilizados contentores, o número de identificação do equipamento; ou
d)
Informação relativa ao contrato de transporte único ou ao transporte das mercadorias para fora do território aduaneiro da Comunidade incluída no sistema informático da pessoa que toma a cargo as mercadorias ou em outro sistema informático comercial.».
21.
É revogado o n.o 6 do artigo 793.o-A.
22.
É revogado o artigo 793.o-C.
23.
No artigo 796.o-C, o segundo parágrafo passa a ter a seguinte redacção:
«Essa notificação deve incluir o Número de Referência do Movimento da declaração de exportação.».
24.
O artigo 796.o-D é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Sem prejuízo do disposto na alínea b) do segundo parágrafo do n.o 2 do artigo 793.o, a estância aduaneira de saída certifica-se que as mercadorias apresentadas correspondem às declaradas e fiscaliza a saída física das mercadorias do território aduaneiro da Comunidade. A eventual verificação das mercadorias é efectuada pela estância aduaneira de saída com base na mensagem “Aviso Antecipado de Exportação” recebida da estância de exportação.
A fim de permitir a fiscalização aduaneira quando as mercadorias são descarregadas de um meio de transporte, entregues a outra pessoa e carregadas noutro meio de transporte que as irá transportar para fora do território aduaneiro da Comunidade após terem sido apresentadas à estância aduaneira de saída, são aplicáveis as disposições seguintes:
a)
O mais tardar no momento da entrega das mercadorias, o seu detentor deve fornecer ao seguinte detentor das mercadorias o número de referência único da remessa ou o número de referência do documento de transporte e o número de embalagens, bem como, no caso de serem utilizados contentores, o número de identificação do equipamento, e, caso tenha sido atribuído, o Número de Referência do Movimento da declaração de exportação. Estas informações podem ser fornecidas por via electrónica e/ou recorrendo a sistemas e processos de informação comerciais, portuários ou dos transportes, ou, se tal não for possível, por qualquer outra forma. O mais tardar aquando da entrega das mercadorias, a pessoa a quem as mesmas são entregues deve registar as informações que lhe foram fornecidas pelo detentor imediatamente anterior dessas mercadorias;
b)
Um transportador pode não proceder ao carregamento das mercadorias para transporte para fora do território aduaneiro da Comunidade se não lhe tiverem sido fornecidos as informações mencionadas na alínea a);
c)
O transportador deve notificar a saída das mercadorias à estância aduaneira de saída, fornecendo as informações referidas na alínea a), salvo se as autoridades aduaneiras já disporem delas através de sistemas ou processos de informação comerciais, portuários ou de transportes. Sempre que possível, esta notificação deve fazer parte do manifesto ou de outros requisitos de informação relativos ao transporte.
Para efeitos do segundo parágrafo, entende-se por “transportador” a pessoa que retira as mercadorias, ou que assume a responsabilidade pelo seu transporte, do território aduaneiro da Comunidade. Todavia:
-
No caso de transporte combinado, em que o meio de transporte activo que sai do território aduaneiro da Comunidade serve unicamente para transportar um outro meio de transporte que, após a chegada do meio de transporte activo ao seu destino, circula pelos seus próprios meios como meio de transporte activo, entende-se por “transportador” a pessoa que vai operar o meio de transporte que, após a chegada do meio de transporte activo ao seu destino, se move por si próprio como meio de transporte activo;
-
no caso de tráfego marítimo ou aéreo em que vigore um acordo de partilha ou contratação de embarcações, entende-se por “transportador” a pessoa que assinou um contrato e que emitiu um conhecimento de embarque ou carta de porte aéreo para o transporte efectivo das mercadorias para fora do território aduaneiro da Comunidade.»;
b)
É aditado o n.o 4 seguinte:
«4. Sem prejuízo do disposto no artigo 792.o-A, quando as mercadorias declaradas para exportação já não se destinam a sair do território aduaneiro da Comunidade, a pessoa que retira as mercadorias da estância aduaneira de saída para as transportar para um local nesse território deve fornecer à estância aduaneira de saída as informações referidas na alínea a) do segundo parágrafo do n.o 1. Estas informações podem ser fornecidas por qualquer forma.».
25.
No artigo 796.o-DA n.o 4, a alínea e) passa a ter a seguinte redacção:
«e)
Registos dos operadores económicos referentes a mercadorias fornecidas a plataformas de perfuração e de produção de petróleo e de gás ou a turbinas eólicas.».
26.
No artigo 841.o, n.o 1, a expressão «artigos 787.o a 796.o-E» é substituída por «nos n.o 1 e n.o 2, alínea b), do artigo 786.o e nos artigos 787.o a 796.o-E».
27.
O artigo 841.o-A passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 841.oA
1. Em casos diferentes dos referidos na terceira frase do n.o 3 do artigo 182.o do código, a reexportação deve ser notificada mediante uma declaração sumária de saída em conformidade com o disposto nos artigos 842.o-A a 842.o-E, salvo quando não se exija o cumprimento deste requisito nos termos dos n.os 3 ou 4 do artigo 842.o-A.
2. Sempre que as mercadorias em depósito temporário ou numa zona franca de controlo de tipo I sejam reexportadas e não for exigida uma declaração aduaneira ou uma declaração sumária de saída, a reexportação deve ser notificada à estância aduaneira competente no local de saída das mercadorias do território aduaneiro da Comunidade, antes da sua saída, nas modalidades definidas pelas autoridades aduaneiras.
A pessoa referida no n.o 3 fica, a seu pedido, autorizada a alterar um ou mais elementos da notificação. Tal alteração deixa de ser possível depois de as mercadorias mencionadas na notificação terem saído do território aduaneiro da Comunidade.
3. A notificação prevista no n.o 2, primeiro parágrafo, é feita pelo transportador. Esta notificação pode, contudo, ser efectuada pelo titular do armazém de depósito temporário ou pelo titular de um armazém situado numa zona franca de controlo do tipo I, ou por qualquer outra pessoa habilitada a apresentar as mercadorias, quando o transportador tenha sido informado e, ao abrigo de disposições contratuais, tenha dado o seu consentimento a que a pessoa a que se refere a segunda frase do presente número efectue a notificação. A estância aduaneira de saída pode assumir, salvo prova em contrário, que o transportador deu o seu consentimento ao abrigo de disposições contratuais e que a notificação foi efectuada com o seu conhecimento.
O último parágrafo do artigo 796.o-D, n.o 1, é aplicável no que diz respeito à definição do termo “transportador”.
4. Nos casos em que, na sequência da notificação prevista no primeiro parágrafo do n.o 2, as mercadorias já não se destinem a sair do território aduaneiro da Comunidade, é aplicável, com as necessárias adaptações, o n.o 4 do artigo 796.o-D.».
28.
O artigo 842.o-A passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 842.oA
1. Sem prejuízo do previsto nos n.os 3 e 4, a declaração sumária de saída deve ser apresentada na estância aduaneira de saída nos casos em que para saída das mercadorias do território aduaneiro da Comunidade não se exija uma declaração aduaneira.
2. Na acepção do presente capítulo, entende-se por “estância aduaneira de saída”:
a)
A estância aduaneira competente no local de saída das mercadorias do território aduaneiro da Comunidade; ou
b)
Quando as mercadorias saem do território aduaneiro da Comunidade por via aérea ou marítima, a estância aduaneira competente no local em que as mercadorias são carregadas para o navio ou aeronave a bordo do qual são levadas para um destino fora do território aduaneiro da Comunidade.
3. Não é exigida qualquer declaração sumária de saída quando os dados desta declaração sejam incluídos numa declaração de trânsito electrónica desde que a estância de destino seja simultaneamente a estância aduaneira de saída ou a estância de destino esteja situada fora do território aduaneiro da Comunidade.
4. A declaração sumária de saída não é exigida nos seguintes casos:
a)
No âmbito das isenções enumeradas no artigo 592.o-A;
b)
Quando as mercadorias são carregadas num porto ou aeroporto situado no território aduaneiro da Comunidade e descarregadas noutro porto ou aeroporto comunitário, desde que, mediante pedido, sejam apresentadas à estância aduaneira de saída provas, sob a forma de um manifesto comercial, portuário ou de transporte ou de uma lista de carga, relativas ao local previsto para a descarga. O mesmo se aplica sempre que o navio ou a aeronave que transporta as mercadorias faça escala num porto ou aeroporto situado fora do território aduaneiro da Comunidade e, durante a referida escala, as mercadorias em questão permaneçam a bordo do navio ou da aeronave;
c)
Quando, num porto ou aeroporto, as mercadorias não sejam descarregadas do meio de transporte que as trouxe para o território aduaneiro da Comunidade e no qual vão ser transportadas para fora do dito território;
d)
Quando as mercadorias tenham sido carregadas num porto ou aeroporto anterior situado no território aduaneiro da Comunidade e permaneçam a bordo do meio de transporte que as irá transportar para fora do território aduaneiro da Comunidade;
e)
Quando as mercadorias em depósito temporário ou numa zona franca de controlo de tipo I forem transbordadas dos meios de transporte que as trouxeram para esse armazém de depósito temporário ou zona franca sob a supervisão da mesma estância aduaneira para um navio, avião ou comboio que as transporta desse armazém de depósito temporário ou da zona franca para fora do território aduaneiro da Comunidade, desde que:
i)
o transbordo seja efectuado no prazo de 14 dias de calendário a contar da data em que as mercadorias foram apresentadas para depósito temporário ou numa zona franca de controlo de tipo I; caso se verifiquem circunstâncias excepcionais, as autoridades aduaneiras podem prorrogar este prazo para fazer face a essas circunstâncias,
ii)
as autoridades aduaneiras disponham de informações sobre as mercadorias, e
iii)
não haja mudança do destino das mercadorias e de destinatário, segundo as informações conhecidas pelo transportador;
f)
Quando sejam apresentadas provas à estância aduaneira de saída de que as mercadorias destinadas a sair do território aduaneiro da Comunidade já estiveram cobertas por uma declaração aduaneira que incluía os dados da declaração sumária de saída através do sistema informático do titular do depósito temporário, do transportador ou do operador do porto ou aeroporto ou mediante outro sistema informático, desde que tenha sido aprovado pelas autoridades aduaneiras.
Sem prejuízo do disposto no artigo 842.o-D, n.o 2, nos casos referidos nas alíneas a) a f), os controlos aduaneiros devem ter em conta a natureza específica da situação.
5. A declaração sumária de saída, quando exigida, deve ser apresentada pelo transportador. Esta declaração, contudo, deve ser apresentada pelo titular do armazém de depósito temporário ou pelo titular de um armazém de depósito situado numa zona franca de controlo do tipo I, ou por qualquer outra pessoa habilitada a apresentar as mercadorias, quando o transportador tenha sido informado e, ao abrigo de disposições contratuais, tenha dado o seu consentimento a que a pessoa a que se refere a segunda frase do presente número apresente a declaração. A estância aduaneira de saída pode assumir, salvo prova em contrário, que o transportador deu o seu consentimento ao abrigo de disposições contratuais e que a apresentação da declaração foi efectuada com o seu conhecimento.
O último parágrafo do artigo 796.o-D, n.o 1, é aplicável no que diz respeito à definição do termo “transportador”.
6. Nos casos em que, na sequência da apresentação de uma declaração sumária de saída, as mercadorias já não se destinem a sair do território aduaneiro da Comunidade, é aplicável, com as necessárias adaptações, o n.o 4 do artigo 796.o-D.».
29.
O segundo parágrafo do artigo 842.o-D, n.o 2, passa a ter a seguinte redacção:
«A análise de risco relativa a mercadorias que saem do território aduaneiro da Comunidade e que, nos termos do n.o 4 do artigo 842.o-A, são dispensadas da entrega de uma declaração sumária de saída é efectuada aquando da apresentação das mercadorias, se exigida, e com base nos documentos ou outras informações relativos às mercadorias.».
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Os n.os 1 a 13 e 15 a 29 do artigo 1.o são aplicáveis a partir de 1 de Janeiro de 2011. Contudo, quando uma operação de exportação tenha tido início antes de 1 de Janeiro de 2011 ao abrigo de um documento de acompanhamento administrativo em conformidade com o n.o 1 do artigo 793.o-C, a estância aduaneira de saída deve aplicar-lhe as medidas previstas no artigo 793.o-C, inclusive após a referida data.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 20 de Maio de 2010.