РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 439/2010 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 19 de Maio de 2010
que cria um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 74.o e os n.os 1 e 2 do artigo 78.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (1),
Considerando o seguinte:
(1)
De acordo com o Programa de Haia, a política da União relativa ao Sistema Europeu Comum de Asilo (SECA) visa criar um espaço de asilo comum através de um procedimento harmonizado, eficaz e coerente com os valores e com a tradição humanitária da União Europeia.
(2)
Registaram-se imensos progressos nos últimos anos no sentido do estabelecimento do SECA, graças à introdução de normas mínimas comuns. Subsistem, no entanto, grandes disparidades entre os Estados-Membros no que diz respeito à concessão de protecção internacional e às formas que esta última reveste. Estas disparidades deverão ser reduzidas.
(3)
No seu Plano de Acção em matéria de Asilo, aprovado em Junho de 2008, a Comissão anunciou que tencionava desenvolver o SECA, propondo uma revisão dos instrumentos legais existentes a fim de alcançar uma maior harmonização das normas aplicáveis e reforçando o apoio à cooperação prática entre os Estados-Membros, nomeadamente através de uma proposta legislativa para a criação de um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo («o Gabinete de Apoio»), por forma a aumentar a coordenação da cooperação operacional entre os Estados-Membros para uma aplicação eficaz das normas comuns.
(4)
No Pacto Europeu sobre a Imigração e o Asilo, aprovado em Setembro de 2008, o Conselho Europeu recordou solenemente que qualquer estrangeiro perseguido tem direito a obter ajuda e protecção no território da União Europeia, nos termos da Convenção de Genebra, de 28 de Julho de 1951, relativa ao Estatuto dos Refugiados, com a redacção que lhe foi dada pelo Protocolo de Nova Iorque de 31 de Janeiro de 1967, e de outros tratados conexos. Foi também expressamente acordado que seria criado em 2009 um gabinete europeu de apoio.
(5)
A cooperação prática no domínio do asilo destina-se a aumentar a convergência e a assegurar a qualidade constante dos processos decisórios dos Estados-Membros nesta matéria, no âmbito do quadro legislativo europeu. Nos últimos anos foram tomadas numerosas medidas de cooperação prática, nomeadamente a adopção de uma abordagem comum no que se refere às informações sobre os países de origem e ao estabelecimento de um currículo europeu comum em matéria de asilo.
(6)
O Gabinete de Apoio deverá ser criado a fim de reforçar e desenvolver estas medidas de cooperação. O Gabinete de Apoio deverá ter na devida conta essas medidas de cooperação e as ilações delas tiradas.
(7)
Nos Estados-Membros cujos sistemas nacionais de asilo e acolhimento estejam sujeitos a pressões específicas desproporcionadas, especialmente devidas à sua situação geográfica ou demográfica, o Gabinete de Apoio deverá apoiar o desenvolvimento da solidariedade no interior da União a fim de favorecer uma melhor recolocação dos beneficiários de protecção internacional entre os Estados-Membros, assegurando simultaneamente a protecção dos sistemas de asilo e acolhimento contra eventuais abusos.
(8)
A fim de cumprir o seu mandato da melhor forma possível, o Gabinete de Apoio deverá ser independente no domínio técnico e deverá gozar de autonomia jurídica, administrativa e financeira. Para tal, o Gabinete de Apoio deverá ser um organismo da União dotado de personalidade jurídica e que exerça as competências de execução que lhe são conferidas pelo presente regulamento.
(9)
O Gabinete de Apoio deverá trabalhar em estreita colaboração com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, com os serviços nacionais de imigração e asilo e com outros serviços, tirando partido das capacidades e dos conhecimentos especializados desses serviços, e com a Comissão. Os Estados-Membros deverão colaborar com o Gabinete de Apoio para assegurar o cumprimento do seu mandato.
(10)
A fim de beneficiar dos conhecimentos especializados e do apoio do Alto Comissariado das Nações Unidas para os Refugiados (ACNUR) e, se for caso disso, de organizações internacionais pertinentes, o Gabinete de Apoio deverá cooperar igualmente de forma estreita com os mesmos. Para tal, deverá ser plenamente reconhecido o papel do ACNUR e das outras organizações internacionais pertinentes, e esses organismos deverão ser plenamente associados aos trabalhos do Gabinete de Apoio. Os recursos financeiros disponibilizados pelo Gabinete de Apoio ao ACNUR de acordo com o presente regulamento não deverão dar origem a duplicações do financiamento das actividades do ACNUR com outras fontes internacionais ou nacionais.
(11)
Além disso, para realizar a sua missão, e na medida necessária para o desempenho das suas funções, o Gabinete de Apoio deverá cooperar com outros organismos da União, em especial com a Agência Europeia de Gestão da Cooperação Operacional nas Fronteiras Externas dos Estados-Membros da União Europeia (Frontex), criada pelo Regulamento (CE) n.o 2007/2004 do Conselho (2), e com a Agência dos Direitos Fundamentais da União Europeia (FRA), criada pelo Regulamento (CE) n.o 168/2007 do Conselho (3).
(12)
O Gabinete de Apoio deverá cooperar com a Rede Europeia das Migrações, criada pela Decisão 2008/381/CE do Conselho (4), a fim de evitar duplicações de esforços. O Gabinete de Apoio deverá manter igualmente um estreito diálogo com as organizações da sociedade civil a fim de trocar informações e partilhar conhecimentos no domínio do asilo.
(13)
O Gabinete de Apoio deverá ser um centro europeu de conhecimentos especializados em matéria de asilo e deverá facilitar, coordenar e reforçar a cooperação prática entre os Estados-Membros nos múltiplos aspectos do asilo, a fim de que os Estados-Membros possam dar melhor protecção internacional às pessoas que a ela têm direito e dispensar simultaneamente um tratamento equitativo e eficaz às pessoas que não reúnem as condições para beneficiar de protecção internacional, se for caso disso. O mandato do Gabinete de Apoio deverá concentrar-se em três funções principais, a saber, contribuir para a aplicação do SECA, apoiar a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros e apoiar os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões.
(14)
O Gabinete de Apoio não deverá dispor de competências directas ou indirectas no que se refere à tomada de decisões sobre pedidos individuais de protecção internacional pelas autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
(15)
Para prestar e/ou coordenar a prestação de um apoio operacional rápido e eficaz aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio deverá, a pedido dos Estados-Membros em causa, coordenar as medidas destinadas a apoiar esses Estados-Membros, nomeadamente através do destacamento, nos seus territórios, de equipas de apoio no domínio do asilo constituídas por peritos na matéria. Estas equipas deverão, nomeadamente, contribuir com conhecimentos especializados em matéria de serviços de interpretação, informações relativas aos países de origem e conhecimentos de tratamento e gestão de processos de asilo. A organização das equipas de apoio no domínio do asilo deverá ser regida pelo presente regulamento de modo a assegurar o seu destacamento efectivo.
(16)
O Gabinete de Apoio deverá cumprir a sua missão em condições que lhe permitam servir de ponto de referência graças à sua independência, à qualidade científica e técnica da assistência que presta e das informações que divulga, à transparência dos seus procedimentos e métodos de funcionamento e à diligência no desempenho das funções que lhe são confiadas.
(17)
A fim de exercerem um controlo eficaz sobre o funcionamento do Gabinete de Apoio, a Comissão e os Estados-Membros deverão estar representados no seu Conselho de Administração. O Conselho de Administração deverá ser composto, sempre que possível, pelos chefes operacionais dos serviços dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo ou pelos seus representantes. Deverá ser dotado, nomeadamente, das competências necessárias para elaborar o orçamento, para verificar a sua execução, para aprovar as regras financeiras adequadas, para estabelecer procedimentos de trabalho transparentes para a tomada de decisões pelo Gabinete de Apoio, para aprovar o relatório anual sobre a situação do asilo na União e os documentos técnicos sobre a aplicação dos instrumentos da União em matéria de asilo, e para nomear o director executivo e, eventualmente, um Comité Executivo. A fim de associar plenamente o ACNUR aos trabalhos do Gabinete de Apoio, e tendo em conta os seus conhecimentos especializados em matéria de asilo, o ACNUR deverá estar representado no Conselho de Administração por um membro sem direito de voto.
(18)
Tendo em conta a natureza das funções do Gabinete de Apoio e o papel do seu director executivo, e a fim de que o Parlamento Europeu possa pronunciar-se sobre o candidato seleccionado antes da sua nomeação ou antes de uma eventual prorrogação do seu mandato, o director executivo deverá ser convidado a fazer uma declaração e a responder a perguntas da comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu. O director executivo deverá igualmente apresentar o relatório anual ao Parlamento Europeu. Além disso, o Parlamento Europeu deverá poder convidar o director executivo a prestar informações sobre o desempenho das suas funções.
(19)
A fim de assegurar a sua plena autonomia e independência, o Gabinete de Apoio deverá ser dotado de um orçamento próprio, financiado essencialmente por uma contribuição da União. O financiamento do Gabinete de Apoio deverá estar sujeito a acordo da Autoridade Orçamental nos termos do ponto 47 do Acordo Interinstitucional de 17 de Maio de 2006 entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão sobre a disciplina orçamental e a boa gestão financeira (5). Deverá aplicar-se o procedimento orçamental da União à contribuição da União e a qualquer subvenção imputável ao orçamento geral da União Europeia. A verificação das contas deverá ser assegurada pelo Tribunal de Contas.
(20)
O Gabinete de Apoio deverá cooperar com as autoridades dos países terceiros e com as organizações internacionais competentes nos domínios abrangidos pelo âmbito do presente regulamento e com os países terceiros, no quadro dos convénios celebrados de acordo com as disposições pertinentes do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE).
(21)
Nos termos do artigo 3.o do Protocolo relativo à posição do Reino Unido e da Irlanda em relação ao espaço de liberdade, segurança e justiça, anexo ao Tratado da União Europeia (TUE) e ao TFUE, o Reino Unido e a Irlanda notificaram, por ofícios de 18 de Maio de 2009, a sua intenção de participar na aprovação e na aplicação do presente regulamento.
(22)
Nos termos dos artigos 1.o e 2.o do Protocolo relativo à posição da Dinamarca, anexo ao TUE e ao TFUE, a Dinamarca não participa na aprovação do presente regulamento e não fica a ele vinculada nem sujeita à sua aplicação.
(23)
Considerando que a Dinamarca, enquanto Estado-Membro, tem contribuído para a cooperação prática entre os Estados-Membros no domínio do asilo, o Gabinete de Apoio deverá facilitar a cooperação operacional com este país. Para tanto, um representante da Dinamarca deverá ser convidado a assistir a todas as reuniões do Conselho de Administração, o qual deverá igualmente poder convidar observadores dinamarqueses para as reuniões dos grupos de trabalho, se for caso disso.
(24)
Para cumprir com êxito a sua missão, o Gabinete de Apoio deverá estar aberto à participação dos países que tiverem celebrado acordos com a União por força dos quais tenham aprovado e apliquem a legislação da União no domínio abrangido pelo presente regulamento, nomeadamente a Islândia, o Liechtenstein, a Noruega e a Suíça. O Gabinete de Apoio deverá também poder celebrar, com o acordo da Comissão, convénios, de acordo com o TFUE, com países terceiros diferentes dos que tiverem celebrado com a União acordos por força dos quais tenham aprovado e apliquem a legislação da União. No entanto, o Gabinete de Apoio não deverá, em caso algum, desenvolver uma política externa autónoma.
(25)
Deverá aplicar-se ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, de 25 de Junho de 2002, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (Regulamento Financeiro) (6), em particular o artigo 185.o.
(26)
Deverá aplicar-se plenamente ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 1073/1999 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de Maio de 1999, relativo aos inquéritos efectuados pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF) (7). O Gabinete de Apoio deverá aderir ao Acordo Interinstitucional de 25 de Maio de 1999 entre o Parlamento Europeu, o Conselho da União Europeia e a Comissão das Comunidades Europeias relativo aos inquéritos internos efectuados pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (8).
(27)
Deverá aplicar-se ao Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 1049/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 30 de Maio de 2001, relativo ao acesso do público aos documentos do Parlamento Europeu, do Conselho e da Comissão (9).
(28)
Deverá aplicar-se ao tratamento de dados pessoais pelo Gabinete de Apoio o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (10).
(29)
As disposições necessárias relativas às instalações a disponibilizar ao Gabinete de Apoio no Estado-Membro no qual deverá ter a sua sede e as regras específicas aplicáveis ao pessoal do Gabinete de Apoio e aos membros das suas famílias deverão ser estabelecidas num acordo de sede. Além disso, o Estado-Membro de acolhimento deverá assegurar as melhores condições possíveis para o bom funcionamento do Gabinete de Apoio, inclusive em termos de escolas para as crianças e de transportes, de modo a poder atrair recursos humanos altamente qualificados numa base geográfica tão vasta quanto possível.
(30)
Atendendo a que os objectivos do presente regulamento, a saber, a necessidade de melhorar a aplicação do SECA, de facilitar, coordenar e reforçar a cooperação prática entre os Estados-Membros em matéria de asilo e de prestar e/ou coordenar a prestação de apoio operacional aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, não podem ser realizados suficientemente pelos Estados-Membros e podem, pois, devido à dimensão e aos efeitos da acção, ser mais bem alcançados ao nível da União, a União pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do TUE. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para alcançar aqueles objectivos.
(31)
O presente regulamento respeita os direitos fundamentais e observa os princípios reconhecidos, nomeadamente, na Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia, e deverá ser aplicado em conformidade com o direito de asilo reconhecido no artigo 18.o da Carta,
APROVARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO 1
CRIAÇÃO E MISSÃO DO GABINETE EUROPEU DE APOIO EM MATÉRIA DE ASILO
Artigo 1.o
Criação do Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo
É criado um Gabinete Europeu de Apoio em matéria de Asilo («Gabinete de Apoio»), a fim de contribuir para uma melhor aplicação do Sistema Europeu Comum de Asilo (SECA), de reforçar a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros e de prestar e/ou coordenar a prestação do apoio operacional aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões.
Artigo 2.o
Missão do Gabinete de Apoio
1. O Gabinete de Apoio facilita, coordena e reforça a cooperação prática em matéria de asilo entre os Estados-Membros nos seus múltiplos aspectos e contribui para uma melhor aplicação do SECA. Neste contexto, o Gabinete de Apoio deve ser plenamente associado aos aspectos externos do SECA.
2. O Gabinete de Apoio presta apoio operacional efectivo aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, mobilizando todos os recursos úteis à sua disposição, incluindo a eventual coordenação de recursos disponibilizados pelos Estados-Membros nas condições estabelecidas no presente regulamento.
3. O Gabinete de Apoio presta assistência científica e técnica no que se refere às políticas e à legislação da União em todos os domínios que tenham impacto directo ou indirecto sobre o asilo, a fim de estar em condições de prestar pleno apoio à cooperação prática em matéria de asilo e de desempenhar efectivamente as suas funções. Constitui uma fonte de informações independente sobre todas as questões ligadas a este domínio.
4. O Gabinete de Apoio cumpre a sua missão em condições que lhe permitam servir de referência graças à sua independência, à qualidade científica e técnica da assistência que presta e das informações que divulga, à transparência dos seus procedimentos e dos seus métodos de funcionamento, à diligência no desempenho das funções que lhe são confiadas e ao suporte informático necessário ao cumprimento do seu mandato.
5. O Gabinete de Apoio coopera estreitamente com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, com os serviços nacionais de imigração e asilo e outros serviços nacionais e com a Comissão. O Gabinete de Apoio desempenha as suas funções sem prejuízo das funções confiadas a outros órgãos competentes da União e trabalha em estreita cooperação com esses órgãos e com o ACNUR.
6. O Gabinete de Apoio não dispõe de competências no que se refere à tomada de decisões relativas aos pedidos individuais de protecção internacional pelas autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
CAPÍTULO 2
FUNÇÕES DO GABINETE DE APOIO
SECÇÃO 1
Apoio à cooperação prática em matéria de asilo
Artigo 3.o
Melhores práticas
O Gabinete de Apoio organiza, favorece e coordena as actividades que permitam o intercâmbio de informações e a identificação e partilha das melhores práticas em matéria de asilo entre os Estados-Membros.
Artigo 4.o
Informações relativas ao país de origem
O Gabinete de Apoio organiza, favorece e coordena as actividades relativas às informações sobre os países de origem, nomeadamente:
a)
A recolha de informações pertinentes, fiáveis, exactas e actualizadas sobre os países de origem dos requerentes de protecção internacional de modo transparente e imparcial, utilizando todas as fontes de informação pertinentes, nomeadamente informações recolhidas de organizações governamentais, não governamentais e internacionais e de instituições e órgãos da União;
b)
A elaboração de relatórios sobre os países de origem, com base nas informações recolhidas de acordo com a alínea a);
c)
A gestão e o desenvolvimento de um portal de recolha de informações relativas aos países de origem e a respectiva manutenção a fim de assegurar a transparência, de acordo com as regras necessárias para o acesso a essas informações, nos termos do artigo 42.o;
d)
A elaboração de um formato e de uma metodologia comuns para a apresentação, verificação e utilização das informações relativas aos países de origem;
e)
A análise das informações relativas aos países de origem de um modo transparente com vista a fomentar a convergência dos critérios de avaliação e, se for caso disso, aproveitando os resultados de reuniões de um ou mais grupos de trabalho. Esta análise não tem por objectivo dar instruções aos Estados-Membros sobre a concessão ou a recusa de pedidos de protecção internacional.
Artigo 5.o
Apoio à recolocação dos beneficiários de protecção internacional no interior da União
Nos Estados-Membros cujo sistema nacional de asilo e acolhimento esteja sujeito a pressões específicas desproporcionadas, especialmente devidas à sua situação geográfica ou demográfica, o Gabinete de Apoio favorece, facilita e coordena o intercâmbio de informações e outras actividades ligadas à recolocação no interior da União. A recolocação no interior da União processa-se exclusivamente com base num acordo entre os Estados-Membros e com o consentimento do beneficiário de protecção internacional em causa e, se for caso disso, em consulta com o ACNUR.
Artigo 6.o
Apoio à formação
1. O Gabinete de Apoio concebe e desenvolve acções de formação destinadas aos membros de todas as administrações e órgãos jurisdicionais nacionais e aos serviços nacionais dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo. A participação na formação não prejudica os sistemas e procedimentos nacionais.
O Gabinete de Apoio desenvolve essas acções de formação em estreita cooperação com as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo e, se for caso disso, recorre às competências específicas de instituições académicas e de outras organizações pertinentes.
2. O Gabinete de Apoio gere e desenvolve um currículo europeu em matéria de asilo, tendo em conta a cooperação da União existente nesse domínio.
3. As acções de formação propostas pelo Gabinete de Apoio podem ser gerais, específicas ou temáticas e podem incluir métodos de formação de formadores.
4. As acções de formação específicas ou temáticas para transmitir conhecimentos e competências no domínio do asilo incluem, nomeadamente:
a)
Os direitos humanos internacionais e o acervo da União em matéria de asilo, incluindo questões jurídicas e jurisprudenciais específicas;
b)
Questões ligadas ao tratamento dos pedidos de asilo de menores e de pessoas vulneráveis com necessidades específicas;
c)
Técnicas de entrevista;
d)
Utilização de relatórios de peritagem médica e jurídica no âmbito dos procedimentos de asilo;
e)
Questões ligadas à produção e utilização das informações sobre os países de origem;
f)
Condições de acolhimento, dando especial atenção aos grupos vulneráveis e às vítimas de tortura.
5. As acções de formação propostas devem ser de elevada qualidade e devem identificar os princípios essenciais e as melhores práticas que permitam reforçar a convergência das práticas e decisões administrativas e da prática jurídica, no pleno respeito da independência dos órgãos jurisdicionais nacionais.
6. O Gabinete de Apoio proporciona aos peritos que integram o contingente de intervenção em matéria de asilo previsto no artigo 15.o formação especializada relevante para as tarefas e funções que lhes incumbem e realiza exercícios periódicos com esses peritos, de acordo com o calendário de acções de formação especializadas e de exercícios a que se refere o seu programa de trabalho anual.
7. O Gabinete de Apoio pode organizar actividades de formação em cooperação com os Estados-Membros nos territórios destes últimos.
Artigo 7.o
Apoio no âmbito dos aspectos externos do SECA
Com o acordo da Comissão, o Gabinete de Apoio coordena o intercâmbio de informações e outras acções relativas às questões ligadas à aplicação dos instrumentos e mecanismos relacionados com os aspectos externos do SECA.
O Gabinete de Apoio coordena os intercâmbios de informações e outras acções relativas à reinstalação desenvolvidas pelos Estados-Membros para ir ao encontro das necessidades de protecção internacional dos refugiados em países terceiros e para manifestar solidariedade com os seus países de acolhimento.
No âmbito do seu mandato, e nos termos do artigo 49.o, o Gabinete de Apoio pode cooperar com as autoridades competentes dos países terceiros sobre aspectos técnicos, nomeadamente com vista à promoção e assistência ao reforço das capacidades dos sistemas de asilo e acolhimento desses países e à execução de programas de protecção regional, bem como de outras acções conducentes a soluções duradouras.
SECÇÃO 2
Apoio a Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões
Artigo 8.o
Pressões específicas sobre o sistema de asilo e acolhimento
O Gabinete de Apoio coordena e apoia as acções comuns destinadas a apoiar os sistemas de asilo e acolhimento dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões que solicitam as suas instalações de acolhimento e os seus sistemas de asilo de forma excepcionalmente aguda e urgente. Estas pressões podem resultar da chegada súbita de um grande número de nacionais de países terceiros com necessidade de protecção internacional e decorrer da situação geográfica e demográfica do Estado-Membro.
Artigo 9.o
Recolha e análise de informações
1. A fim de poder avaliar as necessidades dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio recolhe, nomeadamente com base nas informações que lhe são prestadas pelos Estados-Membros, pelo ACNUR e, se for caso disso, por outras organizações pertinentes, as informações úteis que permitam identificar, preparar e definir as medidas de emergência a que se refere o artigo 10.o para fazer face a essas pressões.
2. Com base nos dados fornecidos pelos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, o Gabinete de Apoio identifica, recolhe e analisa de forma sistemática informações sobre as estruturas e os efectivos disponíveis, especialmente em matéria de tradução e interpretação, informações sobre os países de origem e sobre o apoio ao tratamento e gestão de processos de asilo, e as capacidades de asilo nos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, a fim de facilitar uma informação mútua, rápida e fiável das várias autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo.
3. O Gabinete de Apoio analisa os dados relativos a qualquer chegada súbita de grande número de nacionais de países terceiros susceptível de exercer pressões específicas sobre os sistemas nacionais de asilo e acolhimento, e assegura o rápido intercâmbio das informações pertinentes entre os Estados-Membros e a Comissão. O Gabinete de Apoio recorre a sistemas e mecanismos de alerta rápido existentes e, se for caso disso, cria um sistema de alerta rápido próprio.
Artigo 10.o
Acções de apoio aos Estados-Membros
A pedido dos Estados-Membros em causa, o Gabinete de Apoio coordena as acções de apoio aos Estados-Membros cujos sistemas de asilo e acolhimento estejam particularmente sujeitos a pressões, nomeadamente:
a)
As acções a realizar em prol dos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões para facilitar a primeira análise dos pedidos de asilo examinados pelas autoridades nacionais competentes;
b)
As acções que permitam a disponibilização rápida de instalações de acolhimento apropriadas pelos Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões, designadamente alojamento de emergência, meios de transporte e assistência médica;
c)
As equipas de apoio no domínio do asilo, cujas normas de funcionamento são definidas no Capítulo 3.
SECÇÃO 3
Contribuição para a aplicação do seca
Artigo 11.o
Recolha e intercâmbio de informações
1. O Gabinete de Apoio organiza, coordena e favorece o intercâmbio de informações entre as autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, e entre a Comissão e as referidas autoridades, relativas à aplicação do conjunto dos instrumentos relevantes que fazem parte do acervo da União em matéria de asilo. Para esse efeito, o Gabinete de Apoio pode criar bases de dados de natureza factual, jurídica e jurisprudencial relativas aos instrumentos de asilo a nível nacional, da União e internacional, recorrendo nomeadamente a disposições existentes. Sem prejuízo das actividades do Gabinete de Apoio nos termos dos artigos 15.o e 16.o, não são armazenados dados pessoais nessas bases de dados, a menos que o Gabinete de Apoio os tenha obtido a partir de documentos acessíveis ao público.
2. O Gabinete de Apoio reúne, em especial, informações sobre o seguinte:
a)
O tratamento dos pedidos de protecção internacional pelas administrações e autoridades nacionais;
b)
As legislações nacionais e respectiva evolução em matéria de asilo, incluindo a jurisprudência.
Artigo 12.o
Relatórios e outros documentos do Gabinete de Apoio
1. O Gabinete de Apoio elabora anualmente um relatório sobre a situação do asilo na União, tendo devidamente em conta as informações já disponíveis provenientes de outras fontes pertinentes. Neste relatório, o Gabinete de Apoio avalia nomeadamente os resultados das actividades realizadas a título do presente regulamento e faz uma análise comparativa global, com o objectivo de melhorar a qualidade, a coerência e a eficácia do SECA.
2. O Gabinete de Apoio pode aprovar, de acordo com o seu programa de trabalho ou a pedido do Conselho de Administração ou da Comissão, tendo na devida conta as opiniões expressas pelos Estados-Membros ou pelo Parlamento Europeu, e em estreita consulta com os seus grupos de trabalho e com a Comissão, documentos técnicos relativos à aplicação dos instrumentos da União em matéria de asilo, nomeadamente directrizes e manuais operacionais. Sempre que esses documentos técnicos remeterem para pontos do direito internacional relativo aos refugiados, devem ser tidas na devida conta as orientações pertinentes do ACNUR. Estes documentos não têm por objectivo dar instruções aos Estados-Membros sobre a concessão ou a recusa de pedidos de protecção internacional.
CAPÍTULO 3
EQUIPAS DE APOIO NO DOMÍNIO DO ASILO
Artigo 13.o
Coordenação
1. Os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões podem solicitar ao Gabinete de Apoio o destacamento de uma equipa de apoio no domínio do asilo. Os Estados-Membros requerentes devem fornecer, em particular, uma descrição da situação, indicar os objectivos do pedido de destacamento e especificar as necessidades estimadas de destacamento, nos termos do n.o 1 do artigo 18.o.
2. Em resposta a esse pedido, o Gabinete de Apoio pode coordenar a assistência técnica e operacional necessária para os Estados-Membros requerentes e o destacamento, por um período limitado, de uma equipa de apoio no domínio do asilo no território desses Estados-Membros, com base num plano operacional a que se refere o artigo 18.o.
Artigo 14.o
Assistência técnica
As equipas de apoio no domínio do asilo prestam a assistência especializada prevista no plano operacional a que se refere o artigo 18.o, nomeadamente sob a forma de serviços de interpretação, de informações sobre os países de origem e de conhecimento do tratamento e gestão dos processos de asilo, no âmbito das acções de apoio aos Estados-Membros a que se refere o artigo 10.o.
Artigo 15.o
Contingente de intervenção em matéria de asilo
1. Sob proposta do director executivo, o Conselho de Administração decide, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto, o número total e os perfis dos peritos disponibilizados para a constituição das equipas de apoio no domínio do asilo (contingente de intervenção em matéria de asilo). O Gabinete de Apoio estabelece uma lista de intérpretes integrados no contingente de intervenção em matéria de asilo. É aplicável o mesmo procedimento a quaisquer alterações subsequentes do perfil e do número total de peritos do contingente de intervenção em matéria de asilo.
2. Os Estados-Membros contribuem para o contingente de intervenção em matéria de asilo através de uma reserva de peritos nacionais constituída com base nos vários perfis definidos, designando peritos que correspondam aos perfis exigidos.
Os Estados-Membros prestam assistência ao Gabinete de Apoio para identificar intérpretes a integrar na lista de intérpretes.
Os Estados-Membros podem optar por destacar os intérpretes no terreno ou disponibilizá-los através de videoconferências.
Artigo 16.o
Destacamento
1. O Estado-Membro de origem mantém a sua autonomia no que diz respeito à selecção do número e dos perfis dos peritos (contingente nacional) e à duração do seu destacamento. Os Estados-Membros disponibilizam esses peritos para destacamento a pedido do Gabinete de Apoio, excepto se se virem confrontados com uma situação que afecte gravemente o cumprimento de missões nacionais, como a falta de pessoal encarregado dos procedimentos de determinação do estatuto dos requerentes de protecção internacional. A pedido do Gabinete de Apoio, os Estados-Membros comunicam sem demora o número, os nomes e os perfis dos peritos do seu contingente nacional que podem ser disponibilizados o mais rapidamente possível para integrarem uma equipa de apoio no domínio do asilo.
2. Ao determinar a composição de uma equipa de apoio no domínio do asilo, o director executivo do Gabinete de Apoio deve ter em conta as circunstâncias específicas com que se defronta o Estado-Membro requerente. A equipa de apoio no domínio do asilo é constituída de acordo com o plano operacional a que se refere o artigo 18.o.
Artigo 17.o
Procedimento para as decisões de destacamento
1. Se necessário, o director executivo pode enviar peritos do Gabinete de Apoio para avaliar a situação do Estado-Membro requerente.
2. O director executivo informa imediatamente o Conselho de Administração dos pedidos de destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
3. A decisão sobre o pedido de destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo é tomada pelo director executivo o mais rapidamente possível, no prazo máximo de cinco dias úteis a contar da data de recepção do pedido. O director executivo comunica a decisão tomada, por escrito, simultaneamente ao Estado-Membro requerente e ao Conselho de Administração, indicando os seus principais fundamentos.
4. Se o director executivo decidir destacar uma ou mais equipas de apoio no domínio do asilo, o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro requerente devem elaborar imediatamente um plano operacional nos termos do artigo 18.o.
5. Assim que o plano operacional tiver sido aprovado, o director executivo informa os Estados-Membros que disponibilizam os peritos a destacar do número e dos perfis necessários. Esta informação é prestada por escrito aos pontos de contacto nacionais referidos no artigo 19.o, e deve indicar a data prevista para o destacamento. É-lhes igualmente fornecida uma cópia do plano operacional.
6. Na ausência ou impedimento do director executivo, as decisões sobre o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo são tomadas pelo chefe de unidade que o substitui.
Artigo 18.o
Plano operacional
1. O director executivo e o Estado-Membro requerente devem acordar num plano operacional que precise as condições do destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo. O plano operacional deve incluir:
a)
Uma descrição da situação, com o modus operandi e os objectivos do destacamento, incluindo o objectivo operacional;
b)
A duração previsível do destacamento das equipas;
c)
A zona geográfica da responsabilidade do Estado-Membro requerente para onde serão destacadas as equipas;
d)
Uma descrição das tarefas e instruções especiais para os membros das equipas, incluindo as bases de dados que são autorizados a consultar e o equipamento que podem transportar para o Estado-Membro requerente; e
e)
A composição das equipas.
2. Quaisquer alterações ou adaptações do plano operacional carecem do acordo conjunto do director executivo e do Estado-Membro requerente. O Gabinete de Apoio envia imediatamente aos Estados-Membros participantes uma cópia do plano operacional alterado ou adaptado.
Artigo 19.o
Ponto de contacto nacional
Cada Estado-Membro designa um ponto de contacto nacional para efeitos da comunicação com o Gabinete de Apoio sobre todas as questões relativas às equipas de apoio no domínio do asilo.
Artigo 20.o
Ponto de contacto da União
1. O director executivo designa um ou mais peritos do Gabinete de Apoio para servirem como pontos de contacto da União responsáveis pela coordenação. O director executivo informa o Estado-Membro de acolhimento dessa designação.
2. O ponto de contacto da União intervém em nome do Gabinete de Apoio em todos os aspectos relacionados com o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo. Nomeadamente, compete ao ponto de contacto da União:
a)
Assegurar a ligação entre o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro de acolhimento;
b)
Assegurar a ligação entre o Gabinete de Apoio e os membros das equipas de apoio no domínio do asilo, prestando assistência, em nome do Gabinete de Apoio, em todas as questões relativas às condições do destacamento dessas equipas;
c)
Verificar a correcta execução do plano operacional; e
d)
Manter o Gabinete de Apoio informado acerca de todos os aspectos relacionados com o destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
3. O director executivo pode autorizar o ponto de contacto da União a contribuir para a resolução de qualquer diferendo relativo à execução do plano operacional e ao destacamento das equipas de apoio no domínio do asilo.
4. No desempenho das suas funções, o ponto de contacto da União apenas recebe instruções do Gabinete de Apoio.
Artigo 21.o
Responsabilidade civil
1. Sempre que os membros das equipas de apoio no domínio do asilo actuem num Estado-Membro de acolhimento, este é responsável, de acordo com o seu direito nacional, por quaisquer danos causados por aqueles no decurso das operações.
2. Sempre que os danos sejam causados por negligência grosseira ou dolo, o Estado-Membro de acolhimento pode solicitar ao Estado-Membro de origem o reembolso dos montantes que tiver pago às vítimas ou aos respectivos representantes legais.
3. Sem prejuízo do exercício dos seus direitos relativamente a terceiros, cada Estado-Membro renuncia a todos os pedidos de indemnização contra o Estado-Membro de acolhimento ou qualquer outro Estado-Membro por quaisquer danos por si sofridos, excepto nos casos de negligência grosseira ou dolo.
4. Na falta de acordo entre os Estados-Membros, a competência para dirimir qualquer conflito relativo à aplicação dos n.os 2 e 3 do presente artigo cabe ao Tribunal de Justiça nos termos do artigo 273.o do TFUE.
5. Sem prejuízo do exercício dos seus direitos relativamente a terceiros, as despesas relativas aos danos causados ao equipamento do Gabinete de Apoio durante o destacamento são suportadas por este, excepto se os danos tiverem sido causados por negligência grosseira ou dolo.
Artigo 22.o
Responsabilidade penal
Durante o destacamento de uma equipa de apoio no domínio do asilo, os membros da equipa são equiparados aos agentes do Estado-Membro de acolhimento no que se refere a eventuais infracções penais de que sejam vítimas ou que pratiquem.
Artigo 23.o
Custos
O Gabinete de Apoio suporta integralmente os seguintes custos decorrentes da disponibilização pelos Estados-Membros dos seus peritos para destacamento nas equipas de apoio no domínio do asilo:
a)
Despesas de viagem do Estado-Membro de origem para o Estado-Membro de acolhimento e deste último para o Estado-Membro de origem;
b)
Despesas de vacinação;
c)
Despesas relativas a seguros especiais exigidos;
d)
Despesas de saúde;
e)
Ajudas de custo diárias, incluindo despesas de alojamento;
f)
Despesas relativas ao equipamento técnico do Gabinete de Apoio; e
g)
Honorários dos peritos.
CAPÍTULO 4
ORGANIZAÇÃO DO GABINETE DE APOIO
Artigo 24.o
Estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio
A estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio é constituída por:
a)
Um Conselho de Administração;
b)
Um director executivo e o pessoal do Gabinete de Apoio.
A estrutura administrativa e de gestão do Gabinete de Apoio pode incluir um comité executivo, desde que este comité seja criado nos termos do n.o 2 do artigo 29.o.
Artigo 25.o
Composição do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração é composto por um membro designado por cada Estado-Membro vinculado pelo presente regulamento e por dois membros designados pela Comissão.
2. Cada membro do Conselho de Administração pode fazer-se representar ou acompanhar por um suplente; quando acompanha um membro, o suplente não tem direito de voto.
3. Os membros do Conselho de Administração são designados com base na sua experiência, na sua responsabilidade profissional e nas suas competências de alto nível no domínio do asilo.
4. Um representante do ACNUR é membro do Conselho de Administração, sem direito de voto.
5. A duração do mandato dos membros do Conselho de Administração é de três anos. O mandato é renovável. Findo o mandato ou em caso de demissão, os membros permanecem em funções até que se proceda à renovação do respectivo mandato ou à sua substituição.
Artigo 26.o
Presidente do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração elege de entre os seus membros um presidente e um vice-presidente com direito de voto. O vice-presidente substitui por inerência de funções o presidente em caso de impedimento.
2. A duração do mandato do presidente e do vice-presidente é de três anos, renovável uma única vez. No entanto, se perderem a qualidade de membros do Conselho de Administração em qualquer momento do seu mandato de presidente ou de vice-presidente, o mandato cessa automaticamente na mesma data.
Artigo 27.o
Reuniões do Conselho de Administração
1. As reuniões do Conselho de Administração são convocadas pelo presidente. O director executivo participa nas reuniões. O representante do ACNUR não participa nas reuniões em que o Conselho de Administração desempenha as funções estabelecidas nas alíneas b), h), i), j) e m) do n.o 1 e no n.o 2 do artigo 29.o, nem quando o Conselho de Administração decide disponibilizar recursos financeiros para financiar actividades que permitam ao Gabinete de Apoio recorrer aos conhecimentos especializados do ACNUR em questões de asilo, como previsto no artigo 50.o.
2. O Conselho de Administração reúne-se pelo menos duas vezes por ano em sessão ordinária. Pode também reunir-se por iniciativa do presidente ou a pedido de um terço dos seus membros.
3. O Conselho de Administração pode convidar qualquer pessoa cuja opinião possa ser útil a assistir às suas reuniões, na qualidade de observador.
A Dinamarca é convidada a assistir às reuniões do Conselho de Administração.
4. Sob reserva das disposições do regulamento interno do Conselho de Administração, os seus membros podem ser assistidos por conselheiros ou por peritos.
5. O secretariado do Conselho de Administração é assegurado pelo Gabinete de Apoio.
Artigo 28.o
Votação
1. Salvo disposição em contrário, o Conselho de Administração delibera por maioria absoluta dos seus membros com direito de voto. Cada membro com direito de voto dispõe de um voto. Em caso de ausência de um membro, o seu suplente pode exercer o respectivo direito de voto.
2. O director executivo não participa na votação.
3. O presidente participa na votação.
4. Os Estados-Membros que não participam plenamente no acervo da União em matéria de asilo não participam na votação sempre que o Conselho de Administração tenha de tomar decisões abrangidas pela alínea e) do n.o 1 do artigo 29.o, caso o documento técnico em questão esteja relacionado exclusivamente com instrumentos da União em matéria de asilo que não vinculem aqueles Estados.
5. O regulamento interno do Conselho de Administração estabelece pormenorizadamente as regras de votação, nomeadamente as condições em que um membro pode actuar em nome de outro, e as regras em matéria de quórum, se necessário.
Artigo 29.o
Funções do Conselho de Administração
1. O Conselho de Administração assegura a execução, por parte do Gabinete de Apoio, das funções que lhe são confiadas. O Conselho de Administração é o órgão de programação e supervisão do Gabinete de Apoio. Cabe-lhe, nomeadamente:
a)
Aprovar o seu regulamento interno, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto e após recepção do parecer da Comissão;
b)
Nomear o director executivo, nos termos do artigo 30.o; exercer a autoridade disciplinar sobre o director executivo e, se for caso disso, proceder à sua suspensão ou exoneração;
c)
Aprovar o relatório geral anual sobre as actividades do Gabinete de Apoio e enviá-lo até 15 de Junho do ano seguinte ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão e ao Tribunal de Contas. O relatório geral anual é tornado público;
d)
Aprovar o relatório anual sobre a situação do asilo na União referido no n.o 1 do artigo 12.o. Este relatório é apresentado ao Parlamento Europeu. O Conselho e a Comissão podem solicitar que o relatório lhes seja igualmente apresentado;
e)
Aprovar os documentos técnicos referidos no n.o 2 do artigo 12.o;
f)
Aprovar, por maioria de três quartos dos seus membros com direito de voto, até 30 de Setembro de cada ano, com base num projecto apresentado pelo director executivo e após ter recebido o parecer da Comissão, o programa de trabalho do Gabinete de Apoio para o ano seguinte e enviá-lo ao Parlamento Europeu, ao Conselho e à Comissão. O programa de trabalho é aprovado de acordo com o processo orçamental anual da União e com o programa de trabalho legislativo da União no domínio do asilo;
g)
Exercer as suas responsabilidades no que se refere ao orçamento do Gabinete de Apoio, tal como previsto no Capítulo 5;
h)
Aprovar as disposições de execução do Regulamento (CE) n.o 1049/2001, nos termos do artigo 42.o do presente regulamento;
i)
Aprovar a política de pessoal do Gabinete de Apoio, nos termos do artigo 38.o;
j)
Aprovar, após ter solicitado o parecer da Comissão, o plano plurianual de política de pessoal;
k)
Tomar todas as decisões com vista à execução do mandato do Gabinete de Apoio, tal como definido no presente regulamento;
l)
Tomar todas as decisões relativas à criação e, se for caso disso, à evolução dos sistemas de informação previstos no presente regulamento, nomeadamente o portal de informação referido na alínea b) do artigo 4.o; e
m)
Tomar todas as decisões relativas à criação e, se for caso disso, à evolução das estruturas internas do Gabinete de Apoio.
2. O Conselho de Administração pode criar um Comité Executivo para o coadjuvar, bem como ao director executivo, na preparação de decisões, programas de trabalho e actividades que deve aprovar e, se necessário, em casos de urgência, para tomar determinadas decisões provisórias em seu nome.
O Comité Executivo é composto por oito membros, nomeados de entre os membros do Conselho de Administração, entre os quais um dos representantes da Comissão no Conselho de Administração. A duração do mandato dos membros do Comité Executivo é a mesma que a dos membros do Conselho de Administração.
A pedido do Comité Executivo, os representantes do ACNUR ou qualquer outra pessoa cuja opinião possa ter interesse podem assistir, sem direito de voto, às suas reuniões.
O Gabinete de Apoio estabelece no seu regulamento interno as regras de funcionamento do Comité Executivo e assegura a sua publicação.
Artigo 30.o
Nomeação do director executivo
1. O director executivo é nomeado pelo Conselho de Administração por um período de cinco anos de entre os candidatos habilitados e seleccionados em concurso público organizado pela Comissão. O processo de selecção prevê a publicação no Jornal Oficial da União Europeia e noutros locais de um aviso de candidatura. O Conselho de Administração pode exigir a organização de um novo processo se não estiver satisfeito com as habilitações de qualquer dos candidatos apurados na primeira lista. O director executivo é nomeado com base no mérito e experiência no domínio do asilo e nas suas capacidades em matéria de administração e de gestão. Antes da nomeação, é solicitado ao candidato seleccionado pelo Conselho de Administração que faça uma declaração perante a comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu e que responda às perguntas dos seus membros.
Na sequência desta declaração, o Parlamento Europeu pode aprovar um parecer sobre o candidato seleccionado. O Conselho de Administração informa o Parlamento Europeu sobre a forma como este parecer foi tido em conta. O parecer tem carácter pessoal e confidencial até à nomeação do candidato.
No decurso dos nove meses que antecedem o termo do mandato de cinco anos do director executivo, a Comissão procede a uma avaliação que incide, nomeadamente, sobre:
-
o desempenho do director executivo, e
-
as funções e necessidades do Gabinete de Apoio nos anos seguintes.
2. Tendo em conta essa avaliação, e unicamente nos casos em que os objectivos e necessidades do Gabinete de Apoio o justifiquem, o Conselho de Administração pode prorrogar o mandato do director executivo uma única vez, por um período máximo de três anos.
3. O Conselho de Administração informa o Parlamento Europeu da intenção de prorrogar o mandato do director executivo. No mês que antecede a prorrogação do seu mandato, o director executivo é convidado a fazer uma declaração perante a comissão ou comissões competentes do Parlamento Europeu e a responder às perguntas dos seus membros.
Artigo 31.o
Funções do director executivo
1. O Gabinete de Apoio é gerido pelo director executivo, que exerce as suas funções com total independência. O director executivo é responsável perante o Conselho de Administração.
2. Sem prejuízo das competências da Comissão, do Conselho de Administração ou do Comité Executivo eventualmente criado, o director executivo não solicita nem recebe instruções de nenhum governo ou organismo.
3. A pedido, o director executivo apresenta um relatório ao Parlamento Europeu sobre o desempenho das suas funções. O Conselho pode convidar o director executivo a apresentar um relatório sobre o desempenho das suas funções.
4. O director executivo é o representante legal do Gabinete de Apoio.
5. O director executivo pode ser assistido por um ou mais chefes de unidade. Em caso de ausência ou de impedimento, é substituído por um chefe de unidade.
6. O director executivo é responsável pela gestão administrativa do Gabinete de Apoio e pelo desempenho das funções que lhe são confiadas por força do presente regulamento. Cabe-lhe, nomeadamente:
a)
Assegurar a gestão corrente do Gabinete de Apoio;
b)
Elaborar os programas de trabalho do Gabinete de Apoio, após ter recebido o parecer da Comissão;
c)
Executar os programas de trabalho e as decisões aprovados pelo Conselho de Administração;
d)
Elaborar os relatórios sobre os países de origem, tal como previsto na alínea b) do artigo 4.o;
e)
Preparar o projecto de regulamento financeiro do Gabinete de Apoio para aprovação pelo Conselho de Administração nos termos do artigo 37.o, e as suas regras de execução;
f)
Preparar o projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio e de execução do seu orçamento;
g)
Exercer, em relação ao pessoal do Gabinete de Apoio, as competências previstas no artigo 38.o;
h)
Tomar todas as decisões relativas à gestão dos sistemas de informação previstos no presente regulamento, nomeadamente do portal de informação referido na alínea c) do artigo 4.o;
i)
Tomar todas as decisões relativas à gestão das estruturas internas do Gabinete de Apoio; e
j)
Assegurar a coordenação e o funcionamento do Fórum Consultivo a que se refere o artigo 51.o. Para o efeito, o director executivo, em consulta com as organizações pertinentes da sociedade civil, aprova primeiro um plano para a criação do Fórum Consultivo. Um vez criado formalmente, o director executivo, em consulta com o Fórum Consultivo, aprova um plano operacional que incluirá regras relativas à periodicidade e natureza da consulta e os mecanismos organizativos para a aplicação do artigo 51.o. São igualmente acordados critérios transparentes para a participação permanente no Fórum Consultivo.
Artigo 32.o
Grupos de trabalho
1. No âmbito do seu mandato, tal como definido no presente regulamento, o Gabinete de Apoio pode criar grupos de trabalho compostos por peritos das autoridades dos Estados-Membros competentes no domínio do asilo, incluindo juízes. O Gabinete de Apoio cria grupos de trabalho para efeitos da alínea e) do artigo 4.o e do n.o 2 do artigo 12.o. Os peritos podem ser substituídos por suplentes, designados na mesma ocasião.
2. A Comissão participa por direito próprio nos grupos de trabalho. Os representantes do ACNUR podem assistir a todas ou a algumas reuniões dos grupos de trabalho do Gabinete de Apoio, consoante a natureza das questões abordadas.
3. Os grupos de trabalho podem convidar para assistir às suas reuniões qualquer pessoa cuja opinião possa ter interesse, nomeadamente representantes de organizações da sociedade civil que trabalhem no domínio do asilo.
CAPÍTULO 5
DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS
Artigo 33.o
Orçamento
1. Todas as receitas e despesas do Gabinete de Apoio são objecto de previsões para cada exercício orçamental, que corresponde ao ano civil, e são inscritas no orçamento do Gabinete de Apoio.
2. O orçamento do Gabinete de Apoio deve ser equilibrado em termos de receitas e despesas.
3. Sem prejuízo de outros recursos, as receitas do Gabinete de Apoio incluem:
a)
Uma contribuição da União, inscrita no orçamento geral da União Europeia;
b)
Contribuições voluntárias dos Estados-Membros;
c)
As taxas cobradas por publicações e por todas as prestações asseguradas pelo Gabinete de Apoio;
d)
Contribuições dos países associados.
4. As despesas do Gabinete de Apoio compreendem a remuneração do pessoal, as despesas administrativas e de infra-estruturas e as despesas de funcionamento.
Artigo 34.o
Elaboração do orçamento
1. O director executivo elabora anualmente um projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio para o exercício seguinte, que inclui o quadro de pessoal, e envia-o ao Conselho de Administração.
2. Com base neste projecto, o Conselho de Administração elabora um mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio para o exercício seguinte.
3. O projecto de mapa previsional de receitas e despesas do Gabinete de Apoio é enviado à Comissão até 10 de Fevereiro de cada ano. O Conselho de Administração envia a versão definitiva deste mapa previsional, que inclui nomeadamente um projecto de quadro de pessoal, à Comissão até 31 de Março.
4. A Comissão envia o mapa previsional ao Parlamento Europeu e ao Conselho («autoridade orçamental») juntamente com o projecto de orçamento geral da União Europeia.
5. Com base no mapa previsional, a Comissão procede à inscrição no projecto de orçamento geral da União Europeia das previsões que considere necessárias no que respeita ao quadro de pessoal e ao montante da subvenção a cargo do orçamento geral, que submete à apreciação da autoridade orçamental, nos termos dos artigos 313.o e 314.o do TFUE.
6. A autoridade orçamental autoriza as dotações a título da subvenção destinada ao Gabinete de Apoio.
7. A autoridade orçamental aprova o quadro de pessoal do Gabinete de Apoio.
8. O orçamento do Gabinete de Apoio é aprovado pelo Conselho de Administração. O orçamento torna-se definitivo após a aprovação do orçamento geral da União Europeia. Se for caso disso, é adaptado em conformidade.
9. Sempre que o Conselho de Administração pretenda executar qualquer projecto que possa ter implicações financeiras significativas para o financiamento do orçamento, em especial projectos imobiliários, como o arrendamento ou a aquisição de imóveis, notifica o mais rapidamente possível a autoridade orçamental. Informa a Comissão desse facto.
10. Sempre que um ramo da autoridade orçamental tiver comunicado a intenção de emitir um parecer, envia-o ao Conselho de Administração no prazo de seis semanas a contar da notificação do projecto.
Artigo 35.o
Execução do orçamento
1. A execução do orçamento do Gabinete de Apoio compete ao director executivo.
2. O director executivo envia anualmente à autoridade orçamental todas as informações pertinentes sobre os resultados dos procedimentos de avaliação.
Artigo 36.o
Apresentação das contas e quitação
1. Até ao dia 1 de Março seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o contabilista do Gabinete de Apoio comunica ao contabilista da Comissão as contas provisórias, acompanhadas do relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício. O contabilista da Comissão procede à consolidação das contas provisórias das instituições e dos organismos descentralizados nos termos do artigo 128.o do Regulamento Financeiro.
2. Até ao dia 31 de Março seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o contabilista da Comissão envia ao Tribunal de Contas as contas provisórias do Gabinete de Apoio, acompanhadas do relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício. O relatório sobre a gestão orçamental e financeira do exercício é igualmente enviado ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
3. Após recepção das observações do Tribunal de Contas relativamente às contas provisórias do Gabinete de Apoio, nos termos do artigo 129.o do Regulamento Financeiro, o director executivo elabora as contas definitivas do Gabinete de Apoio sob a sua própria responsabilidade e submete-as ao parecer do Conselho de Administração.
4. O Conselho de Administração emite um parecer sobre as contas definitivas do Gabinete de Apoio.
5. Até ao dia 1 de Julho seguinte ao encerramento do exercício financeiro, o director executivo envia ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão e ao Tribunal de Contas as contas definitivas, acompanhadas do parecer do Conselho de Administração.
6. As contas definitivas são publicadas.
7. O director executivo envia ao Tribunal de Contas uma resposta às suas observações até 30 de Setembro. Envia também essa resposta ao Conselho de Administração.
8. O director executivo comunica ao Parlamento Europeu, a pedido deste, como previsto no n.o 3 do artigo 146.o do Regulamento Financeiro, todas as informações necessárias ao bom desenrolar do procedimento de quitação para o exercício em causa.
9. Sob recomendação do Conselho, que delibera por maioria qualificada, o Parlamento Europeu dá quitação ao director executivo pela execução do orçamento do exercício financeiro N antes de 15 de Maio do exercício N + 2.
Artigo 37.o
Disposições financeiras
As disposições financeiras aplicáveis ao Gabinete de Apoio são aprovadas pelo Conselho de Administração, após consulta da Comissão. Estas disposições não podem divergir do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2343/2002 da Comissão, de 19 de Novembro de 2002, que institui o Regulamento Financeiro Quadro dos organismos referidos no artigo 185.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (11), a não ser que as exigências específicas do funcionamento do Gabinete de Apoio o imponham e que a Comissão dê o seu acordo prévio.
CAPÍTULO 6
DISPOSIÇÕES RELATIVAS AO PESSOAL
Artigo 38.o
Pessoal
1. São aplicáveis ao pessoal do Gabinete de Apoio, incluindo o director executivo, o Estatuto dos Funcionários das Comunidades Europeias e o Regime Aplicável aos outros Agentes das Comunidades estabelecidos pelo Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 259/68 (12), e as regras aprovadas conjuntamente pelas instituições da União para efeitos da aplicação desse estatuto e desse regime.
2. O Conselho de Administração, em concertação com a Comissão, aprova as medidas de execução necessárias previstas no artigo 110.o do Estatuto dos Funcionários.
3. O Gabinete de Apoio exerce, em relação ao seu pessoal, as competências conferidas à entidade competente para proceder a nomeações pelo Estatuto dos Funcionários e à autoridade habilitada para celebrar contratos pelo Regime Aplicável aos Outros Agentes.
4. O Conselho de Administração aprova disposições que permitam aos peritos nacionais dos Estados-Membros trabalhar em regime de destacamento para o Gabinete de Apoio.
Artigo 39.o
Privilégios e imunidades
É aplicável ao Gabinete de Apoio o Protocolo relativo aos Privilégios e Imunidades da União Europeia.
CAPÍTULO 7
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 40.o
Estatuto jurídico
1. O Gabinete de Apoio é um organismo da União, dotado de personalidade jurídica.
2. O Gabinete de Apoio goza, em cada Estado-Membro, da capacidade jurídica mais extensa reconhecida às pessoas colectivas pela legislação nacional. Pode, designadamente, adquirir ou alienar bens imóveis ou móveis e ser parte em processos judiciais.
3. O Gabinete de Apoio é representado pelo seu director executivo.
Artigo 41.o
Regime linguístico
1. São aplicáveis ao Gabinete de Apoio as disposições do Regulamento n.o 1, de 15 de Abril de 1958, que estabelece o regime linguístico da Comunidade Económica Europeia (13).
2. Sem prejuízo das decisões aprovadas com base no artigo 342.o do Tratado, o relatório geral anual sobre as actividades do Gabinete de Apoio e o programa de trabalho anual do Gabinete de Apoio referidos nas alíneas c) e f) do n.o 1 do artigo 29.o são redigidos em todas as línguas oficiais das instituições da União Europeia.
3. Os serviços de tradução necessários ao funcionamento do Gabinete de Apoio são assegurados pelo Centro de Tradução dos Organismos da União Europeia.
Artigo 42.o
Acesso aos documentos
1. O Regulamento (CE) n.o 1049/2001 é aplicável aos documentos na posse do Gabinete de Apoio.
2. No prazo de seis meses a contar da data da sua primeira reunião, o Conselho de Administração aprova as disposições de execução do Regulamento (CE) n.o 1049/2001.
3. As decisões tomadas pelo Gabinete de Apoio ao abrigo do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1049/2001 podem dar origem a queixas para o Provedor de Justiça Europeu ou à interposição de recursos para o Tribunal de Justiça da União Europeia, nas condições previstas, respectivamente, nos artigos 228.o e 263.o do TFUE.
4. O tratamento de dados pessoais pelo Gabinete de Apoio está subordinado às disposições do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
Artigo 43.o
Regras de segurança em matéria de protecção das informações classificadas e das informações sensíveis não classificadas
1. O Gabinete de Apoio aplica os princípios de segurança constantes da Decisão 2001/844/CE, CECA, Euratom da Comissão, de 29 Novembro 2001, que altera o seu Regulamento Interno (14), nomeadamente as disposições relativas ao intercâmbio, ao tratamento e ao armazenamento de informações classificadas.
2. O Gabinete de Apoio aplica também os princípios de segurança relativos ao tratamento das informações sensíveis não classificadas, aprovados e aplicados pela Comissão.
Artigo 44.o
Luta contra a fraude
1. Para efeitos de luta contra a fraude, a corrupção e outras actividades ilícitas aplica-se, sem restrições, o Regulamento (CE) n.o 1073/1999.
2. O Gabinete de Apoio adere ao Acordo Interinstitucional de 25 de Maio de 1999 e publica imediatamente as disposições correspondentes aplicáveis a todo o seu pessoal.
3. As decisões de financiamento, bem como quaisquer contratos e instrumentos de execução delas decorrentes, devem dispor explicitamente que o Tribunal de Contas e o OLAF podem, se necessário, proceder a controlos no terreno dos beneficiários dos fundos do Gabinete de Apoio e dos agentes responsáveis pela sua atribuição.
Artigo 45.o
Regime de responsabilidade
1. A responsabilidade contratual do Gabinete de Apoio é regida pela lei aplicável ao contrato em causa.
2. O Tribunal de Justiça da União Europeia é competente para se pronunciar com base em cláusulas de arbitragem constantes dos contratos celebrados pelo Gabinete de Apoio.
3. Em caso de responsabilidade extracontratual, o Gabinete de Apoio, em conformidade com os princípios gerais comuns à legislação dos Estados-Membros, repara os danos causados pelos seus serviços ou pelos seus agentes no desempenho das suas funções.
4. O Tribunal de Justiça da União Europeia é competente para conhecer dos litígios relativos à reparação dos danos referidos no n.o 3.
5. A responsabilidade pessoal dos agentes em relação ao Gabinete de Apoio é regida pelas disposições do Estatuto dos Funcionários que lhes forem aplicáveis.
Artigo 46.o
Avaliação e revisão
1. Até 19 de Junho de 2014, o Gabinete de Apoio encomenda uma avaliação externa e independente dos resultados alcançados, com base no mandato estabelecido pelo Conselho de Administração, com o acordo da Comissão. Esta avaliação incide sobre o impacto do Gabinete de Apoio na cooperação prática em matéria de asilo e no SECA. A avaliação tem devidamente em conta os progressos registados, no âmbito do seu mandato, e pondera a necessidade de medidas suplementares para assegurar a solidariedade e a partilha efectivas das responsabilidades com os Estados-Membros particularmente sujeitos a pressões. Examina, nomeadamente, a eventual necessidade de alterar as funções do Gabinete de Apoio, incluindo as consequências financeiras que tal alteração acarretaria, e examina igualmente a questão de saber se a estrutura de gestão é adaptada ao desempenho das funções do Gabinete de Apoio. A avaliação tem em conta os pontos de vista das partes interessadas, tanto a nível da União como a nível nacional.
2. O Conselho de Administração, em concertação com a Comissão, estabelece o calendário das futuras avaliações, tendo em conta os resultados da avaliação a que se refere o n.o 1.
Artigo 47.o
Controlo administrativo
As actividades do Gabinete de Apoio estão sujeitas ao controlo do Provedor de Justiça Europeu, nos termos do artigo 228.o do TFUE.
Artigo 48.o
Cooperação com a Dinamarca
O Gabinete de Apoio facilita a cooperação operacional com a Dinamarca, nomeadamente o intercâmbio de informações e das melhores práticas em questões ligadas às suas actividades.
Artigo 49.o
Cooperação com países terceiros e associados
1. O Gabinete de Apoio está aberto à participação da Islândia, do Liechtenstein, da Noruega, e da Suíça , na qualidade de observadores. São acordados convénios que especifiquem nomeadamente a natureza, o âmbito e as formas da participação desses países nos trabalhos do Gabinete de Apoio. Estes convénios devem incluir, nomeadamente, disposições relativas à participação nas iniciativas tomadas pelo Gabinete de Apoio, às contribuições financeiras e ao pessoal. No que diz respeito às questões de pessoal, esses convénios devem respeitar, em todo o caso, o Estatuto dos Funcionários.
2. Em questões ligadas às suas actividades, na medida do necessário para o desempenho das suas funções, em concertação com a Comissão e nos limites do seu mandato, o Gabinete de Apoio facilita a cooperação operacional entre os Estados-Membros e os países terceiros não referidos no n.o 1 no quadro da política de relações externas da União, e pode também cooperar com as autoridades de países terceiros competentes em aspectos técnicos dos domínios abrangidos pelo âmbito do presente regulamento, no quadro de convénios celebrados com essas autoridades, de acordo com as disposições pertinentes do TFUE.
Artigo 50.o
Cooperação do Gabinete de Apoio com o ACNUR
O Gabinete de Apoio coopera com o ACNUR nos domínios regidos pelo presente regulamento, no âmbito de convénios celebrados com este organismo. O Conselho de Administração decide, em nome do Gabinete de Apoio, sobre esses convénios, incluindo as respectivas implicações orçamentais.
Além disso, o Conselho de Administração pode determinar que o Gabinete de Apoio possa disponibilizar recursos financeiros para cobrir as despesas do ACNUR relativas a actividades não previstas nos convénios. Estas subvenções inscrevem-se no quadro das relações privilegiadas de cooperação estabelecidas entre o Gabinete de Apoio e o ACNUR, de acordo com o presente artigo e com o n.o 5 do artigo 2.o, o artigo 5.o, o n.o 1 do artigo 9.o, o n.o 4 do artigo 25.o e o n.o 2 do artigo 32.o. Nos termos do artigo 75.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2343/2002, são aplicáveis as disposições pertinentes do Regulamento Financeiro e as suas normas de execução.
Artigo 51.o
Fórum Consultivo
1. O Gabinete de Apoio mantém um estreito diálogo com as organizações pertinentes da sociedade civil e com os organismos competentes pertinentes que exercem actividades no domínio da política de asilo a nível local, regional, nacional, europeu ou internacional, e cria para esse efeito um Fórum Consultivo.
2. O Fórum Consultivo constitui uma instância de intercâmbio de informações e de partilha de conhecimentos. Assegura um estreito diálogo entre o Gabinete de Apoio e as partes interessadas.
3. O Fórum Consultivo está aberto a todas as partes interessadas competentes de acordo com o n.o 1. O Gabinete de Apoio pode recorrer aos membros do Fórum Consultivo em função das suas necessidades específicas ligadas aos domínios identificados como prioritários nas actividades do Gabinete de Apoio.
O ACNUR é membro de direito do Fórum Consultivo.
4. O Gabinete de Apoio recorre ao Fórum Consultivo, nomeadamente para:
a)
Apresentar ao Conselho de Administração sugestões para o programa de trabalho anual a aprovar nos termos da alínea f) do n.o 1 do artigo 29.o;
b)
Transmitir reacções e sugerir medidas de acompanhamento ao Conselho de Administração sobre o relatório anual referido na alínea c) do n.o 1 do artigo 29.o, e sobre o relatório anual sobre a situação do asilo na União referido no n.o 1 do artigo 12.o; e
c)
Transmitir ao director executivo e ao Conselho de Administração as conclusões e recomendações resultantes de conferências, seminários e reuniões pertinentes para os trabalhos do Gabinete de Apoio.
5. O Fórum Consultivo reúne-se, no mínimo, uma vez por ano.
Artigo 52.o
Cooperação com a Frontex, com a FRA, com outros organismos da União e com as organizações internacionais
O Gabinete de Apoio coopera com os organismos da União que trabalham no seu domínio de actividade, designadamente a Frontex e a FRA, e com as organizações internacionais competentes nos domínios regidos pelo presente regulamento, no âmbito de convénios celebrados com estes organismos, de acordo com as disposições do TFUE e com as disposições relativas à competência destes organismos.
A cooperação permite criar sinergias entre os organismos em causa e evitar duplicações e redundâncias nos trabalhos efectuados no âmbito dos respectivos mandatos.
Artigo 53.o
Acordo de sede e condições de funcionamento
As disposições necessárias relativas às instalações a disponibilizar ao Gabinete de Apoio no Estado-Membro de acolhimento e aos equipamentos postos à disposição por esse Estado-Membro, bem como as regras específicas aplicáveis no Estado-Membro de acolhimento do Gabinete de Apoio ao director executivo, aos membros do Conselho de Administração, ao pessoal do Gabinete de Apoio e aos membros das suas famílias, são estabelecidas num acordo de sede entre o Gabinete de Apoio e o Estado-Membro de acolhimento, celebrado após ter sido obtida a aprovação do Conselho de Administração. O Estado-Membro de acolhimento assegura as melhores condições possíveis ao bom funcionamento do Gabinete de Apoio, incluindo a oferta de uma escolaridade multilingue e com vocação europeia e ligações de transporte adequadas.
Artigo 54.o
Início das actividades do Gabinete de Apoio
O Gabinete de Apoio entra em pleno funcionamento até 19 de Junho de 2011.
A Comissão é responsável pelo estabelecimento e pelo arranque do Gabinete de Apoio enquanto este não tiver capacidade operacional para executar o seu próprio orçamento.
Para esse efeito:
-
até o director executivo do Gabinete de Apoio assumir as suas funções na sequência da sua nomeação pelo Conselho de Administração, nos termos do artigo 30.o, um funcionário da Comissão pode desempenhar as funções cometidas ao director executivo na qualidade de director interino;
-
sob a responsabilidade do director interino ou do director executivo, as funções cometidas ao Gabinete de Apoio podem ser desempenhadas por funcionários da Comissão.
O director interino pode autorizar todos os pagamentos cobertos pelas dotações inscritas no orçamento do Gabinete de Apoio, após a aprovação do Conselho de Administração, e pode celebrar contratos, inclusive de contratação de pessoal, após a aprovação do quadro de pessoal do Gabinete de Apoio.
Artigo 55.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros nos termos dos Tratados.
Feito em Estrasburgo, em 19 de Maio de 2010.