РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 387/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 април 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета за Европейския фонд за рибарство по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната световна финансова криза и безпрецедентният икономически спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите условия в редица държави-членки. По-специално някои държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, особено във връзка с проблеми, които се отнасят до техния икономически растеж и финансова стабилност и до влошаването на техния дефицит и дългови позиции, което се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие на кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва да бъдат предприети допълнителни мерки, за да се облекчи този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Европейския фонд за рибарство.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с който се предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (3) бе създаден европейски механизъм за финансово стабилизиране с оглед запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение за Гърция, подписани на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Споразумението между кредиторите трябва да остане в сила и да продължи да поражда правно действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ от Съюза бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение се предоставя на Гърция, е различен за всяка държава членка, участваща в тези инструменти.
(11)
Вследствие решението на Европейския съвет от 25 март 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност на 11 юли 2011 г. След решенията на държавните и правителствени ръкъводители на държавите от еврозоната от 21 юли и 9 декември 2011 г. Договорът беше изменен с цел подобряване ефективността на механизма и подписан на 2 февруари 2012 г. По силата на този договор Европейският механизъм за стабилност ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност и Европейският механизъм за финансово стабилизиране. Следователно този бъдещ механизъм следва вече да бъде взет под внимание в настоящия регламент.
(12)
В заключенията си от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и средствата на Съюза и подкрепи усилията за увеличаване на капацитета на Гърция за усвояване на средства от Съюза с цел да се стимулират растежът и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаването на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката, от страна на Комисията, заедно с държавите членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящият регламент допринася за тези усилия към увеличаване на взаимодействието.
(13)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се увеличи въздействието на финансрането върху икономиката е необходимо да се позволи, в обосновани случаи, временно и без това да засяга програмния период 2014-2020 г., увеличаване на междинните плащания от Европейския фонд за рибарство за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност и които са поискали да се възползват от тази мярка, водеща до съответно намаляване на националното участие, с размер, съответстващ на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране, приложима за всяка приоритетна ос. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативните програми. Въпреки това, следва да бъде възможно оперативните програми да се актуализират с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държава членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва да предостави цялата информация, необходима на Комисията за установяване въз основа на данните относно макроикономическото и фискалното положение на въпросната държава членка, че не са налични средства за националното участие. Искането следва също да показва, че е необходимо увеличаване на плащанията в резултат на предоставянето на дерогацията с цел гарантиране на трайното изпълнение на оперативните програми, и че проблемите с капацитета за усвояване продължават да съществуват, въпреки че се използват максималните тавани, които се прилагат за процентните ставки на съфинансиране, определени в член 53, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета (10).
(15)
Държавата членка, която отправя искане до Комисията за ползване на дерогация по настоящия регламент, следва също така да се позове на съответното решение на Съвета или на друг правен акт, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Необходимо е Комисията да разполага с подходящ период от време, започващ от подаването на искането на държавата членка, през който да провери точността на подадената информация и да повдигне възражение. С цел дерогацията да бъде ефективна и оперативна, следва да съществува презумпцията, че подобно искане е основателно, ако Комисията не повдигне никакво възражение. В случай че Комисията повдигне възражение във връзка с искането на държавата членка, Комисията следва посредством акт за изпълнение да приеме решение за това, като посочи основанията.
(16)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за плащането на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ от Съюза за преодоляване на сериозни затруднения относно финансовата им стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(17)
Необходимо е да се гарантира, че държавите членки, които ползват временно увеличение на междинните плащания в съответствие с настоящия регламент, докладват надлежно относно използването на увеличените суми, които са им предоставени.
(18)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1198/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Тези оценки могат да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(19)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и безпрецедентният икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Предвид извънредните обстоятелства в съответните държави членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на държава членка, подала искането, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодоляват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(20)
Когато е предвидено временно увеличение на междинните плащания, то следва също така да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави членки, и тези бюджетни ограничения следва да намерят подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. В допълнение, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и следва да действа за ограничен срок до 31 декември 2013 г.
(21)
Поради това Регламент (ЕО) № 1198/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1198/2006 се изменя, както следва:
1)
Членове 76 и 77 се заменят със следното:
„Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се приложи процентът на съфинансиране, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
3. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на дадена държава-членка междинните плащания се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процентната ставка на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите публични разходи, новодекларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, който се подава през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (11) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (12);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност, подписан на 2 февруари 2012 г.
4. За изчисляване на междинните плащания, подадени след като държавата-членка вече не се възползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
5. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 3, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, свързани с изпълнението на оперативната програма.
6. В контекста на годишните доклади в съответствие с член 67, параграф 1, държавите членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, посочена в параграф 3 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и работните места в съответната държава членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на годишния доклад, предвиден в член 68, параграф 1.
Член 77
Правила за изчисляване на плащането на окончателното салдо
1. Плащането на окончателното салдо се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„извън цел „Сближаване“, се прилага процентната ставка на съфинансиране, определена в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на изплатената помощ от Съюза или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 3, по искане на държава-членка плащането на окончателното салдо се увеличава с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да се надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно декларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на еднo от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. За целите на изчисляване на плащането на окончателното салдо след като държавата-членка престане да се ползва от финансовата помощ от Съюза, посочена в член 76, параграф 3, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
2)
Вмъква се следният член:
„Член 77а
Ограничаване на участието на Съюза в рамките на междинни плащания и плащането на окончателното салдо
1. Без да се засягат разпоредбите на член 76, параграф 3 и член 77, параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от ЕФР за всяка приоритетна ос и всяка цел, както са определени в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
2. Дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, се предоставя от Комисията при писмено искане от държава членка, която отговаря на едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в). Искането се представя до 17 юли 2012 г. или в рамките на два месеца, считано от датата, на която въпросната държава членка изпълни едно от условията, предвидени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в).
3. В искането си до Комисията държавата членка обосновава необходимостта от дерогацията, посочена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, като предоставя информацията, необходима, за да се установи, че:
а)
не са налични средства за националното участие, чрез данни относно нейното макроикономическо и фискално положение;
б)
увеличаването на плащанията, посочени в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, е необходимо, за да се продължи изпълнението на оперативните програми;
в)
проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране по член 53, параграф 3;
г)
отговаря на едно от условията, посочени в член 76, параграф 3, букви а), б) и в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата членка.
Комисията проверява дали подадената информация обосновава предоставянето на дерогация. Комисията може да повдигне възражение във връзка с тази информация в рамките на 30 дни, считано от деня на подаване на искането. Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата членка, искането се счита за основателно.
4. В искането си държавата членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
5. Дерогацията, предвидена в член 76, параграф 3 и в член 77, параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, подадени след 31 декември 2013 г.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
За следните държави-членки обаче той се прилага с обратно действие:
а)
за Ирландия, Гърция и Португалия, считано от деня, в който финансовата помощ е предоставена на тези държави членки в съответствие с член 76, параграф 3;
б)
за Унгария, Латвия и Румъния - считано от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 април 2012 година.
REGULAMENTO (UE) N.o 387/2012 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 19 de abril de 2012
que altera o Regulamento (CE) n.o 1198/2006 do Conselho relativo ao Fundo Europeu das Pescas, no respeitante a certas disposições de gestão financeira aplicáveis a determinados Estados-Membros que se encontram em dificuldades graves ou sob ameaça de tais dificuldades relacionadas com a sua estabilidade financeira
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 43.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Após transmissão do projeto de ato legislativo aos parlamentos nacionais,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (1),
Deliberando de acordo com o processo legislativo ordinário (2),
Considerando o seguinte:
(1)
A crise financeira mundial e a recessão económica sem precedentes afetaram gravemente o crescimento económico e a estabilidade financeira e provocaram uma forte deterioração das condições financeiras e económicas em diversos Estados-Membros. Concretamente, certos Estados-Membros enfrentam dificuldades graves ou estão sob a ameaça de tais dificuldades, registando nomeadamente problemas de crescimento económico e de estabilidade financeira, bem como uma deterioração da situação do défice e da dívida, devido à conjuntura económica e financeira internacional.
(2)
Embora já tenham sido adotadas importantes medidas para compensar os efeitos negativos da crise, incluindo alterações do quadro legislativo, o impacto da crise financeira na economia real, no mercado de trabalho e nos cidadãos faz-se sentir de forma generalizada. A pressão sobre os recursos financeiros nacionais tem vindo a aumentar, pelo que devem ser tomadas novas medidas para minorar essa pressão através de uma utilização máxima e otimizada do financiamento do Fundo Europeu das Pescas.
(3)
Nos termos do artigo 122.o, n.o 2, do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, que prevê a possibilidade de concessão de assistência financeira da União a um Estado-Membro que se encontre em dificuldades ou sob grave ameaça de dificuldades devidas, nomeadamente, a ocorrências excecionais que não possa controlar, o Regulamento (UE) n.o 407/2010 do Conselho (3) criou um Mecanismo Europeu de Estabilização Financeira com o objetivo de preservar a estabilidade financeira da União.
(4)
Pelas Decisões de Execução 2011/77/UE (4) e 2011/344/UE (5) do Conselho, respetivamente, a Irlanda e Portugal beneficiaram dessa assistência financeira da União.
(5)
A Grécia já enfrentava dificuldades graves no que respeita à sua estabilidade financeira antes da entrada em vigor do Regulamento (UE) n.o 407/2010. Consequentemente, a assistência financeira à Grécia não pôde basear-se nesse regulamento.
(6)
O Acordo entre Credores e o Acordo de Empréstimo para a Grécia, assinados em 8 de maio de 2010, entraram em vigor em 11 de maio de 2010. O Acordo entre Credores permanecerá integralmente em vigor e produzirá plenos efeitos por um período de programação de três anos, enquanto existirem montantes pendentes no âmbito do Acordo de Empréstimo.
(7)
O Regulamento (CE) n.o 332/2002 do Conselho, de 18 de fevereiro de 2002, que estabelece um mecanismo de apoio financeiro a médio prazo às balanças de pagamentos dos Estados-Membros (6), prevê que o Conselho conceda assistência mútua sempre que um Estado-Membro que não tenha adotado o euro se encontre em dificuldades ou sob grave ameaça de dificuldades relativamente à sua balança de pagamentos.
(8)
Pelas Decisões 2009/102/CE (7), 2009/290/CE (8) e 2009/459/CE (9) do Conselho, respetivamente, a Hungria, a Letónia e a Roménia beneficiaram dessa assistência financeira da União.
(9)
O período durante o qual a assistência financeira à Irlanda, à Hungria, à Letónia, a Portugal e à Roménia, respetivamente, se encontra disponível está definido nas decisões pertinentes do Conselho. O período durante o qual foi concedida assistência financeira à Hungria terminou em 4 de novembro de 2010.
(10)
O período durante o qual é concedida assistência financeira à Grécia ao abrigo do Acordo entre Credores e do Acordo de Empréstimo varia em função do Estado-Membro participante nesses instrumentos.
(11)
Na sequência da Decisão de 25 de março de 2011 do Conselho Europeu, os ministros das finanças dos 17 Estados-Membros da área do euro assinaram o Tratado que institui o Mecanismo Europeu de Estabilidade em 11 de julho de 2011. Na sequência de decisões tomadas pelos chefes de Estado e de Governo dos Estados-Membros da área do euro em 21 de julho e 9 de dezembro de 2011, o Tratado foi alterado a fim de reforçar a eficácia do mecanismo e foi assinado em 2 de fevereiro de 2012. Nos termos deste Tratado, o Mecanismo Europeu de Estabilidade assumirá, até 2013, as funções que cabem atualmente ao Fundo Europeu de Estabilidade Financeira e ao Mecanismo Europeu de Estabilização Financeira. O futuro mecanismo deverá, pois, ser já tido em conta no presente regulamento.
(12)
Nas suas conclusões de 23 e 24 de junho de 2011, o Conselho Europeu congratulou-se com o intuito da Comissão de reforçar as sinergias entre o programa de empréstimos à Grécia e os fundos da União, e apoiou os esforços para aumentar a capacidade da Grécia de absorver os fundos da União a fim de estimular o crescimento e o emprego, concentrando-os no reforço da competitividade e na criação de emprego. Além disso, o Conselho Europeu saudou e apoiou a elaboração pela Comissão, em conjunto com os Estados-Membros, de um programa global de assistência técnica à Grécia. O presente regulamento constitui um contributo para esse reforço de sinergias.
(13)
A fim de facilitar a gestão do financiamento da União, contribuir para a aceleração dos investimentos nos Estados-Membros e nas regiões e aumentar o impacto dos fundos na economia, é necessário permitir, nos casos em que tal se justifique, temporariamente, e sem prejuízo do período de programação 2014-2020, que os pagamentos intermédios do Fundo Europeu das Pescas aumentem dez pontos percentuais acima da taxa de cofinanciamento efetiva para cada eixo prioritário relativamente aos Estados-Membros que enfrentam dificuldades graves no que respeita à sua estabilidade financeira e que tenham solicitado a aplicação desta medida, com a inerente redução da comparticipação nacional. Atendendo a que esse aumento será temporário, e para que as taxas de cofinanciamento iniciais continuem a servir de ponto de referência para calcular os montantes temporariamente majorados, as alterações resultantes da aplicação do mecanismo não deverão refletir-se no plano financeiro incluído nos programas operacionais. Os programas operacionais deverão, contudo, poder ser atualizados de molde a concentrar os fundos na competitividade, no crescimento e no emprego e a adaptar as suas metas e objetivos ao decréscimo do financiamento total disponível.
(14)
O Estado-Membro que apresente um pedido à Comissão para beneficiar de uma derrogação nos termos do presente regulamento deverá fazer acompanhar o pedido de todas as informações necessárias para que a Comissão possa comprovar, mediante dados sobre a situação macroeconómica e orçamental do Estado-Membro, a indisponibilidade de fundos de contrapartida nacional. O Estado-Membro deverá demonstrar ainda que o acréscimo de pagamentos resultante da concessão da derrogação é necessário para garantir a prossecução da execução dos programas operacionais e que os problemas de capacidade de absorção persistirão mesmo no caso de serem aplicados os limites máximos de cofinanciamento previstos no artigo 53.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 1198/2006 do Conselho (10).
(15)
O Estado-Membro que apresente um pedido à Comissão para beneficiar de uma derrogação nos termos do presente regulamento deverá indicar igualmente a decisão pertinente do Conselho ou outro ato legislativo ao abrigo do qual é elegível para efeitos de concessão da derrogação. É necessário que a Comissão disponha de um prazo adequado, a partir da data de apresentação do pedido do Estado-Membro, para verificar a exatidão das informações apresentadas e para formular objeções. Para que a derrogação produza efeitos, deverá presumir-se que o pedido é bem fundado caso a Comissão não formule objeções. Se a Comissão formular objeções ao pedido do Estado-Membro, deverá adotar, por meio de atos de execução, uma decisão fundamentada com essa finalidade.
(16)
É conveniente rever, em conformidade, as regras de cálculo dos pagamentos intermédios e dos pagamentos do saldo final para os programas operacionais durante o período em que os Estados-Membros recebem assistência financeira a fim de fazer face a dificuldades graves no que respeita à sua estabilidade financeira.
(17)
Será necessário assegurar que os Estados-Membros que beneficiem do aumento temporário dos pagamentos intermédios ao abrigo do presente regulamento comuniquem informações adequadas sobre a utilização dos montantes majorados.
(18)
Após o termo do período durante o qual a assistência financeira é disponibilizada, pode ser necessário determinar, através das avaliações efetuadas em conformidade com o artigo 18.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1198/2006, nomeadamente, se a redução do cofinanciamento nacional conduz a um desvio significativo em relação aos objetivos inicialmente fixados. Tais avaliações poderão conduzir à revisão do programa operacional.
(19)
Uma vez que a crise que afeta os mercados financeiros internacionais e a recessão económica sem precedentes prejudicaram gravemente a estabilidade financeira de diversos Estados-Membros e requerem uma reação rápida para contrariar os efeitos na economia em geral, o presente regulamento deverá entrar em vigor no mais breve prazo. Dadas as circunstâncias excecionais dos Estados-Membros em causa, o regulamento deverá ser aplicado retroactivamente, a partir do exercício orçamental de 2010 ou da data em que a assistência financeira tenha sido disponibilizada, dependendo do estatuto do Estado-Membro requerente, aos períodos durante os quais os Estados-Membros receberam assistência financeira da União ou de outros Estados-Membros da área do euro para fazer face a diificuldades graves no que respeita à sua estabilidade financeira.
(20)
Nos casos em que se preveja um aumento temporário dos pagamentos intermédios, esse aumento temporário deverá ser ponderado também no contexto das restrições orçamentais com que todos os Estados-Membros se veem confrontados, e essas restrições orçamentais dever-se-ão repercutir adequadamente no orçamento da União Europeia. Além disso, atendendo a que o mecanismo tem como principal objetivo enfrentar dificuldades correntes, específicas, a sua aplicação deverá ser limitada no tempo. Por conseguinte, o mecanismo deverá começar a ser aplicado em 1 de janeiro de 2010 e deverá ser operacional por um período limitado, até 31 de dezembro de 2013.
(21)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 1198/2006 deverá ser alterado,
ADOTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1198/2006 é alterado como se segue:
1)
Os artigos 76.o e 77.o passam a ter a seguinte redação:
«Artigo 76.o
Regras para o cálculo dos pagamentos intermédios
1. Os pagamentos intermédios são calculados aplicando à participação pública indicada na declaração de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário, e separadamente para os objetivos da convergência/não ligados à convergência, a taxa de cofinanciamento estabelecida a título do plano de financiamento em curso para esse eixo prioritário e esse objetivo.
2. Em derrogação do n.o 1, em resposta a um pedido específico devidamente fundamentado apresentado por um Estado-Membro, um pagamento intermédio corresponde ao montante da intervenção da União paga ou devida aos beneficiários no que diz respeito ao eixo prioritário e ao objetivo. Esse montante deve ser especificado pelo Estado-Membro na declaração de despesas.
3. Em derrogação do artigo 53.o, n.o 3, a pedido de um Estado-Membro, os pagamentos intermédios devem aumentar num valor correspondente a dez pontos percentuais acima da taxa de cofinanciamento estabelecida para cada eixo prioritário, até um máximo de 100 %, aplicável ao montante das despesas públicas elegíveis declaradas de novo em cada declaração de despesas certificada, apresentada durante o período em que um Estado-Membro satisfaz uma das seguintes condições:
a)
Uma assistência financeira é-lhe disponibilizada ao abrigo do Regulamento (UE) n.o 407/2010 do Conselho, de 11 de maio de 2010, que cria um Mecanismo Europeu de Estabilização Financeira (11), ou por outros Estados-Membros da área do euro antes da entrada em vigor do referido regulamento;
b)
Uma assistência financeira a médio prazo é-lhe disponibilizada em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 332/2002 do Conselho, de 18 de fevereiro de 2002, que estabelece um mecanismo de apoio financeiro a médio prazo às balanças de pagamentos dos Estados-Membros (12);
c)
Uma assistência financeira é-lhe disponibilizada em conformidade com o Tratado que institui o Mecanismo Europeu de Estabilidade, assinado em 2 de fevereiro de 2012.
4. Para efeitos do cálculo dos pagamentos intermédios após o Estado-Membro deixar de beneficiar da assistência financeira da União referida no n.o 3, a Comissão não tem em conta o aumento dos montantes pagos em conformidade com o referido número.
No entanto, esses montantes são tidos em conta para efeitos do artigo 79.o, n.o 1.
5. O montante correspondente ao aumento dos pagamentos intermédios resultante da aplicação do n.o 3 deve ser disponibilizado no mais curto espaço de tempo à autoridade de gestão e deve ser utilizado exclusivamente para efetuar pagamentos ligados à execução do programa operacional.
6. No âmbito da apresentação dos relatórios anuais prevista no artigo 67.o, n.o 1, cabe aos Estados-Membros prestar informações adequadas à Comissão sobre a forma como utilizaram a derrogação a que se refere o n.o 3 do presente artigo, mostrando de que forma o aumento do apoio concedido contribuiu para promover a competitividade, o crescimento e o emprego no Estado-Membro em questão. Ao elaborar o relatório anual referido no artigo 68.o, n.o 1, a Comissão deve ter em conta essas informações.
Artigo 77.o
Regras para o cálculo dos pagamentos do saldo
1. Os pagamentos do saldo são limitados ao menos elevado dos dois montantes a seguir indicados:
a)
O montante calculado aplicando à participação pública indicada na declaração final de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário, e separadamente para os objectivos da convergência/não ligados à convergência, a taxa de cofinanciamento estabelecida a título do plano de financiamento em curso para esse eixo prioritário e para esse objetivo;
b)
O montante da intervenção da União paga ou devida aos beneficiários no que diz respeito a cada eixo prioritário e a cada objetivo. Este montante deve ser especificado pelo Estado-Membro na declaração final de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário e de cada objetivo.
2. Em derrogação do artigo 53.o, n.o 3, a pedido de um Estado-Membro, os pagamentos do saldo final devem aumentar num valor correspondente a dez pontos percentuais acima da taxa de cofinanciamento estabelecida para cada eixo prioritário, até um máximo de 100 %, aplicável ao montante das despesas públicas elegíveis declaradas de novo em cada declaração de despesas certificada, apresentada durante o período em que um Estado-Membro satisfaz uma das condições previstas no artigo 76.o, n.o 3, alíneas a), b) e c).
3. Para efeitos do cálculo do pagamento do saldo final após o Estado-Membro deixar de beneficiar da assistência financeira da União referida no artigo 76.o, n.o 3, a Comissão não tem em conta o aumento dos montantes pagos em conformidade com o referido número.
2)
É inserido o seguinte artigo:
«Artigo 77.o-A
Limite da contribuição da União sob a forma de pagamentos intermédios e de pagamentos do saldo
1. Não obstante o disposto nos artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, a contribuição da União sob a forma de pagamentos intermédios e de pagamentos do saldo final não deve exceder a participação pública e o montante máximo da intervenção do FEP a título de cada eixo prioritário e de cada objetivo, conforme previsto na decisão da Comissão que aprova o programa operacional.
2. A derrogação a que se referem os artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, é concedida pela Comissão mediante pedido por escrito de um Estado-Membro que preencha uma das condições previstas no artigo 76.o, n.o 3, alíneas a), b) e c). Esse pedido deve ser apresentado até 17 de julho de 2012, ou no prazo de dois meses a contar da data em que o Estado-Membro em causa preencha uma das condições previstas no artigo 76.o, n.o 3, alíneas a), b) e c).
3. No pedido que apresentar à Comissão, o Estado-Membro deve justificar a necessidade da derrogação a que se referem os artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, prestando as informações necessárias para comprovar:
a)
Mediante dados referentes à sua situação macroeconómica e orçamental, que não dispõe de fundos para satisfazer a contrapartida nacional;
b)
Que o aumento de pagamentos a que se referem os artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, é necessário para salvaguardar a continuação da execução dos programas operacionais;
c)
Que os problemas persistirão mesmo que sejam utilizados os limites máximos aplicáveis às taxas de cofinanciamento constantes do artigo 53.o, n.o 3;
d)
Que satisfaz uma das condições referidas no artigo 76.o, n.o 3, alíneas a), b) e c), como justificado por referência a uma decisão do Conselho, ou a outro ato jurídico, assim como pela data efetiva a partir da qual a assistência financeira foi disponibilizada ao Estado-Membro.
A Comissão deve verificar se as informações apresentadas justificam a concessão de uma derrogação. A Comissão formula eventuais objeções sobre as informações no prazo de 30 dias a contar da data de apresentação do pedido. Se a Comissão decidir formular objeções ao pedido do Estado-Membro, deve adotar, mediante atos de execução, uma decisão fundamentada com essa finalidade.
Caso a Comissão não formule objeções ao pedido do Estado-Membro, o pedido é tido por justificado.
4. No seu pedido, o Estado-Membro deve especificar também como tenciona utilizar a derrogação prevista nos artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, e apresentar informações sobre as medidas complementares que prevê adotar a fim de concentrar os fundos na competitividade, no crescimento e no emprego, incluindo, se for caso disso, a alteração dos programas operacionais.
5. A derrogação prevista nos artigos 76.o, n.o 3, e 77.o, n.o 2, não é aplicável às declarações de despesas submetidas após 31 de dezembro de 2013.».
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é todavia aplicável retroativamente aos seguintes Estados-Membros:
a)
À Irlanda, à Grécia e a Portugal, com efeitos desde a data em que, nos termos do artigo 76.o, n.o 3, a assistência financeira lhes foi disponibilizada;
b)
À Hungria, à Letónia e à Roménia, com efeitos desde 1 de janeiro de 2010.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 19 de abril de 2012.