РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1138/2011 НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 446/2011 (2) (наричан по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси („FOH“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (3), въз основа на жалба, подадена на 30 юни 2010 г. от двама производители от Съюза - дружеството Cognis GmbH (Cognis) и дружеството Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Sasol) (наричани по-долу двете заедно „жалбоподателите“). Тези две дружества съставляват съществен дял, в конкретния случай над 25 %, от общото производство в Съюза на продукта, предмет на разследването.
(3)
Както е посочено в съображение 9 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2009 г. до 30 юни 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2007 г. до края на РП („разглежданият период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, на базата на които беше взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки („оповестяване на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха в писмен вид своите становища по временните констатации. На заинтересованите страни, които изявиха такова желание, беше предоставена възможността да бъдат изслушани.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която смяташе за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации.
(6)
Впоследствие всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, стоящи в основата на намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия и окончателното събиране на обезпечените чрез временно мито суми („оповестяване на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който те да могат да представят своите коментари по оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и по целесъобразност взети под внимание.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(8)
Разглежданият продукт, в съответствие с посоченото в съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки, е наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00.
(9)
След налагането на временните мерки, някои страни изразиха недоволство във връзка с двусмислеността на определението на разглеждания продукт. Те заявиха, че според известието за откриване на процедурата в продуктовия обхват са включени единствено линейните FOH, като по този начин са изключени FOH, съдържащи разклонени изомери, или разклонени FOH. Други страни заявиха, че няма смисъл да се изключват FOH, съдържащи разклонени изомери, получени чрез оксопроцес, защото те имат същата употреба и се конкурират с линейните FOH на пазара.
(10)
Беше установено, че всички видове FOH, предмет на настоящото разследване, както е описано в съображение 8, независимо от възможните различия в използваните за тяхното производство суровини или разновидности на производствения процес, притежават едни и същи или много сходни основни физически, химични и технически характеристики и се използват за едни и същи цели. Възможните разновидности на разглеждания продукт не променят с нищо основното му определение, неговите характеристики или възприемането му от различните страни.
(11)
На горното основание временното решение за изключването на FOH, съдържащи разклонени изомери, от обхвата на продукта, упоменато в известието за откриване на процедурата, и за изключването на производството на разклонени FOH от тези дружества от определението за производство на Съюза (включително онези дружества, които произвеждат FOH чрез оксопроцес) следва да остане в сила. Поради липсата на други коментари по отношение на разглеждания продукт, съображения 10 и 11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Сходен продукт
(12)
Следва да се припомни, че в съображение 13 от регламента за временните мерки беше направено временното заключение, че линейните FOH и разклонените FOH не са сходни продукти, поради което данните, с които разполагат производителите на FOH, изработени от разклонени изомери, следва да бъдат изключени от анализа на вредите.
(13)
При липсата на други коментари относно сходния продукт, съображения 12 и 13 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Индия
1.1. Нормална стойност
(14)
При липсата на коментари относно определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 14-18 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.2. Експортна цена
(15)
При липсата на коментари относно определянето на експортната цена, временните констатации в съображение 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Сравнение
(16)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си продажбите, извършени от тях на единия от първоначалните жалбоподатели в Съюза по време на РП, да не се вземат предвид при изчисляване на дъмпинговия марж (вж. съображение 22 от регламента за временните мерки). Дружествата мотивираха искането си с обстоятелството, че в член 9.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО се предвижда размерът на митото, което следва да се наложи, да бъде по-малък или равен на дъмпинговия марж. Индийските производители износители се позоваха и на член 2.4 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който следва да се направи обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. На тази основа те заявиха, че жалбоподателят е договорил с тях закупуването на много големи количества на много ниски цени в момента, в който той е подготвял жалбата, и че от това следва, че цените по тези сделки не са били определени коректно и по тази причина тези сделки не следва да се включват в изчисленията на дъмпинга.
(17)
Преди всичко следва да се отбележи, че фактът, че Антидъмпинговото споразумение на СТО позволява налагането на мито под пълния размер на дъмпинговия марж не поражда задължение за налагането на мито в такъв размер. Член 9, параграф 4 от основния регламент установява само задължение за ограничаване на антидъмпинговото мито до равнище, което е достатъчно за отстраняване на вредата. Нещо повече, липсват доказателства за това, че цените не са били свободно договорени между страните. Проверка на всички покупки, направени от въпросния жалбоподател, също показа, че цените, договаряни от двамата индийски производители износители, са в съответствие с цените, договорени от въпросния жалбоподател при покупки на съпоставими продукти от други доставчици. Освен това беше установено, че жалбоподателят е внасял разглеждания продукт от индийските производители износители в продължение на няколко години, а не само по време на РП. Нещо повече, един от производителите износители заяви в устно изслушване, председателствано от служителя по изслушванията, че фактурираните от него цени на името на въпросния жалбоподател са били структурно по-ниски от фактурираните на името на други клиенти. В заключение, няма доказателства, че цените не са били определени по справедлив начин само поради това, че продажбите са били направени на жалбоподател, и се потвърждава, че твърдението се отхвърля.
(18)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки и двамата индийски производители износители подновиха искането си за корекция с цел вземане под внимание на конвертирането в друга валута в съответствие с член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент, изтъквайки, че от ноември 2009 г. е налице трайно поскъпване на индийската рупия (INR) спрямо еврото (EUR), което е възможно да попречи на правилното изчисление на дъмпинга (вж. съображение 23 от регламента за временните мерки). И двамата производители износители потвърдиха, че техните продажни цени през втората половина на РП са били по-високи от тези през първата половина на РП, но заявиха, че тази тенденция се дължи изключително на увеличение на разходите за суровини и на общото подобрение на пазарните условия след края на икономическата криза и не отразява поскъпването на индийската рупия спрямо еврото. Освен това дружествата заявиха, че дори да са били в състояние да коригират редовно и на кратки интервали своите цени, никога не биха могли точно да предвидят промените в обменните курсове за бъдещ период.
(19)
Разследването показа, че въпреки постепенното поскъпване на индийската рупия спрямо еврото през втората половина на РП, цените, на които всеки индийски производител износител е извършвал продажби на основните продукти на няколко основни клиенти, всъщност са се променяли ежемесечно, по-специално през втората половина на РП. Поради това няма индикация за това, че цените на продажбите за Съюза не са могли да бъдат променяни в същото време, за да отразят и промените във валутните обменни курсове в рамките на 60 дни, както е предвидено в член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент и член 2.4.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. Тъй като в някои случаи цените често са били променяни, всяка промяна в обменните курсове също е можела да бъде отразена. Освен това, това показва, че пазарът на FOH като цяло е отворен за приемане на честите промени на цените. Поради това, дори в случаите когато цените са били променяни по-рядко, няма доказателства, че това не е било поради направения от страните търговски избор. Фактът, че цените могат бързо да бъдат приспособявани, за да отразят променените пазарни условия (в конкретния случай се твърди, че последните се дължат на промени във валутните обменни курсове), е дал на индийските производители износители възможността да вземат предвид тези промени в своите продажни цени, при желание от тяхна страна, което очевидно е било направено в редица случаи. С оглед на гореизложеното, корекция за валутното конвертиране не се приема и искането се отхвърля.
(20)
След оповестяването на временните мерки един производител износител от Индия заяви, че корекция като тази, отчитаща разликите в косвените данъци, предвидена в член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент и направена по отношение на определени видове продукти, също така би трябвало да бъде направена и по отношение на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, тъй като платеното мито върху суровините, вложени при производството на тези продукти, се възстановява при износ на продукта. По време на разследването обаче не бе предоставена никаква информация, която да може да бъде проверена на място и да доказва, че впоследствие тези мита действително са били възстановявани. След оповестяването на окончателните мерки дружеството заяви, че неговите коментари не са били правилно разбрани и че всички суровини, използвани за производството на продукти и смеси с дължина на веригата C12 и C14, са били внесени безмитно. Тъй като се налага заплащането на косвен данък, ако тези суровини впоследствие бъдат включени в продукти, продавани на вътрешния пазар, дружеството заяви, че е необходимо да бъде направена корекция на нормалната стойност за тези специфични видове продукти. Представените по време на проверката доказателства обаче сочат, че специфичните суровини, които са необходими за производството на продуктовите видове с дължина на веригата C12 и C14 и които са били внесени безмитно по време на РП, са били достатъчни за производството само на сравнително малка част от продажбите на дружеството за износ на този продукт по време на РП. Затова е сигурно, че най-малко две трети от изнесения продукт с дължина на веригата C12 и C14 са били произведени чрез използване на суровини, за които са били платени вносни мита. Тъй като дружеството така и не представи никакви доказателства, които да сочат, че някоя от тези безмитно внесени суровини е била използвана за продажби за износ в Съюза, а не за продажби за износ в трети държави, горното твърдение се отхвърля.
(21)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 20-23 от регламента за временните мерки се потвърждава.
1.4. Дъмпингов марж
(22)
При липсата на коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 24-26 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(23)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Всички други дружества
9,3 %
2. Индонезия
2.1. Нормална стойност
(24)
След оповестяването на временните и на окончателните мерки един индонезийски производител износител заяви, че при определянето на рентабилността на сделките, търговските, общите и административните разходи (ТОА разходите) не е трябвало да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота и че това е довело до констатацията за нерентабилност на редица сделки. Твърдението бе разгледано, но беше счетено за по-подходящо ТОА разходите да бъдат разпределени между отделните сделки въз основа на оборота, предвид естеството на тези разходи, а именно предвид обстоятелството, че те са по-тясно свързани със стойността, отколкото с обема. Следва да се отбележи, че общият размер на ТОА разходите, свързани с всеки вид продукт, остава същият, независимо от това кой от двата метода се използва за разпределянето на ТОА разходите в рамките на индивидуалните сделки. Накрая, сделките, по отношение на които производителят износител оспори резултатите от оценката за рентабилността, бяха преразгледани и отново се потвърди заключението, че сделките са били нерентабилни. Поради това горното искане се отхвърля.
(25)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при определянето на нивото на печалбата, използвано при конструиране на нормалната стойност, следва да не се изключва печалбата от продажби, за които е установено, че не са били извършени при обичайни търговски условия на ниво вид на продукта, тъй като повече от 80 % от общият обем на продажбите на вътрешния пазар са донесли печалба. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че определянето на това кои продажби са били извършени при обичайни търговски условия, става по видове продукти, както е обяснено в съображения 29-32 от регламента за временните мерки, тъй като това е най-подходящият начин продажните цени да съответстват точно на свързаните с тях производствени разходи. Освен това член 2, параграф 6 от основния регламент не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове продукти, когато това е целесъобразно. Поради това продажбите, за които не е установено, че са били извършени при обичайни търговски условия, са изключени на ниво вид продукт при изчисляването на печалбата, която се взема под внимание при конструирането на нормалната стойност. Поради това горното искане се отхвърля.
(26)
Същият индонезийски производител износител заяви също така, че при конструирането на нормалната стойност за някои видове продукти, не е било направено приспадане във връзка с извършени корекции с цел привеждане на нормалните стойности обратно до равнище франко завода. Искането беше прието, а изчислението - съответно изменено.
(27)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 27-33 от регламента за временните мерки, коригирани, както е посочено в съображение 26 от настоящия регламент, с настоящото се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(28)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски производител износител заяви, че не е приведен нито един аргумент цената за свързаното с него дружество вносител в Съюза да бъде счетена за ненадеждна, и за конструирането на експортната цена, по отношение на такива продажби, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. В това отношение следва да се отбележи, че трансферните цени между свързани лица не се считат за надеждни, тъй като те биха могли да бъдат изкуствено определени на различни нива в зависимост от това кое би било по-изгодно за съответните свързани дружества. Поради тази причина конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, с използване на разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферните цени, предотвратява нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това горното искане се отхвърля.
(29)
По отношение на експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, намиращи се в Съюза, след оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е бил неподходящ. И двамата изтъкнаха, че данните за печалбата, използвани на етапа на формулиране на временните констатации, са се отнасяли само до един оказал частично съдействие вносител и не са били проверени, поради което не са били надеждни. По тази причина те предложиха да се използва печалба в размер на 5 %, както това е направено при други разследвания. Предвид ниското ниво на съдействие от страна на независими вносители при настоящото разследване, горният аргумент се приема и беше приложено ниво на печалбата от 5 %, което е в съответствие с нивата на печалба, използвани при предходни разследвания в същия сектор.
(30)
При липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 34-36 от регламента за временните мерки, коригирано както е посочено в съображение 29 от настоящия регламент, се потвърждава.
2.3. Сравнение
(31)
След оповестяването на временните мерки и двамата индонезийски износители отбелязаха, че не е трябвало да се прави никаква корекция за разлики в комисионите в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), що се отнася до продажбите, извършени чрез съответните свързани търговци в трета държава. И двете дружества изтъкнаха, че техните производствени дружества в Индонезия и съответните свързани търговци в Сингапур представляват единен стопански субект и че търговците в третата държава действат като експортен отдел на свързаните с тях индонезийски дружества. И в двата случая обаче вътрешните продажби, а също и някои експортни продажби за трети държави, са фактурирани непосредствено от производителя в Индонезия, а търговците в Сингапур получават специфична комисиона. По отношение на едно от индонезийските дружества комисионата е упомената в договор, обхващащ само експортни продажби. Освен това търговците в третата държава продават и продукти, произведени от други производители, в един от случаите - също от несвързани производители. Поради това и двамата свързани търговци в Сингапур явно изпълняват функции, които са сходни с тези на представител, работещ на базата на комисиона. Поради това горното искане се отхвърля.
(32)
След оповестяването на окончателните мерки индонезийското правителство и един индонезийски производител износител повториха твърдението за единен стопански субект, посочен в предходното съображение. Те изтъкнаха, че по дело Matsushitа/Съвета (4) Съдът е постановил, че фактът, че производителят изпълнява определени функции по продажби, не означава, че дружество-производител и търговско дружество не могат да представляват единен стопански субект. Освен това те също така заявиха, че продажбите на трети държави, които се извършват от износителя директно, без участието на търговеца в Сингапур, представляват само малък процент от продажбите за износ и че в решението по делото Interpipe (5) Първоинстанционният съд е постановил, че малкият обем на осъществените от производителя преки продажби не подкрепя твърдението, че не е имало единен стопански субект. На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета (6) фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
(33)
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект. Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби. На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд. По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период. Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а - поне по принцип - са структурни, т.е. постоянни. Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар. На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител. Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
(34)
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава. И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно. Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач. В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза. Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(35)
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар. Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби. Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия. Поради това горното искане се отхвърля.
(36)
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени. Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. (7)
(37)
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза. Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони. Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
(38)
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки). В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари. Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики. Поради това горното искане се отхвърля.
(39)
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank. Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
(40)
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37-40 от регламента за временните мерки - коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент - се потвърждават.
2.4. Дъмпингов марж
(41)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(42)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Временен дъмпингов марж
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Всички други дружества
7,3 %
3. Малайзия
3.1. Нормална стойност
(43)
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар. По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността. Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети. Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място. Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място. Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(44)
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар. Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини. По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството. Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители. Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент. На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите. Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители. Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
(45)
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки. По принцип това искане беше прието. Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители. Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества. Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители. Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак. Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба. Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума. В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума. Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия (8). Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата. Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
(46)
При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на нормалната стойност, временните констатации в съображения 44-51 от регламента за временните мерки, с изключение на изменението, обяснено в съображение 45 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.2. Експортна цена
(47)
Що се отнася до експортните продажби за Съюза чрез свързани вносители, установени в Съюза, след оповестяването на временните мерки двамата индонезийски износители заявиха, че маржът на печалбата, използван за конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, е неподходящ. Едното от дружествата представи в подкрепа на твърденията си данни за рентабилността през РП на някои от европейските си несвързани търговци. В това отношение следва да се отбележи, че тези данни не могат да бъдат считани за представителни, тъй като търговската дейност на въпросните стопански субекти обхваща широк набор от химически продукти, а в единия от случаите търговецът е и производител. Поради това те са отхвърлени като надежден критерий. Второто дружество заяви, че свързаният с него вносител в Съюза не би следвало да се третира като дистрибутор, а като свързан представител, поради което корекцията на ТОА разходите и на печалбата при конструирането на експортната цена не следва да превишава процента на обичайната комисиона, предоставяна на независимите търговски представители в този сектор. Дружеството представи своите споразумения с независимите представители като база за сравнение. Твърдението беше доразвито след оповестяването на окончателните мерки с аргумента, че в случая с волфрамовите електроди (9) печалбата на един свързан вносител е била счетена за надеждна и е била приета при конструирането на експортната цена. В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в член 2, параграф 9 от основния регламент не се предвижда различно третиране на свързаните вносители, за които се твърди, че действат като дистрибутори, от една страна, и на вносителите, за които се твърди, че действат като представители, от друга.
Член 2, параграф 9 изисква корекции, за да се вземат под внимание всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и получените печалби. Освен това следва да се отбележи, че разследването показа, че свързаното дружество се намира в Съюза. То обслужва, inter alia, клиентските поръчки и фактурирането на разглеждания продукт, произвеждан от свързания с него износител, а също така отговаря за изпълнението на формалностите по митническото оформяне на територията на Съюза. Следва да се отбележи, че обстоятелството, че определени дейности се извършват от свързания износител преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9. Различията във функциите, изтъкнато от дружеството, в сравнение с други свързани вносители обикновено намират отражение в ТОА разходите, когато Комисията е използвала действителни данни на дружеството. Поради това горното твърдение не може да бъде прието. Освен това следва да се отбележи, че в случая с посочените по-горе волфрамови електроди свързаният вносител е бил допълнително интегриран в произвеждания от свързаната група продукт надолу по веригата и също така е упражнявал и други дейности, освен тези на търговско дружество. Поради това, по отношение на такава сложна структура, беше установено, че печалбата на независимите вносители не е достатъчно представителна. Ситуацията в този случай не е съпоставима с положението на въпросния малайзийски свързан вносител, който изпълнява само търговски функции. При все това, поради причините, обяснени в съображение 29, въпросният марж на печалбата е коригиран на 5 %. При липсата на други коментари, отнасящи се до определянето на експортната цена, временните констатации в съображения 52-54 от регламента за временните мерки, изменени, както е обяснено по-горе, се потвърждават.
3.3. Сравнение
(48)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски износител повтори твърдението си (вж. също съображение 57 от регламента за временните мерки), че свързаният с него вносител в Съюза всъщност е експортен отдел на производителя и че ако бъдат направени пълни корекции по отношение на ТОА разходите и размера на печалбата, в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, това би довело до прекомерни приспадания при определяне на експортната цена франко завода. Дружеството заяви, че като алтернативна мярка подобна корекция следва да бъде направена при изчисляване на нормалната стойност. Твърдението беше отново подновено в коментара, представен след оповестяването на окончателните мерки. Не бе представен обаче нов аргумент, който да доведе до промяна на заключенията в това отношение. По-специално следва да се припомни, че свързаното дружество е издавало фактури на клиенти в Съюза и че е получавало плащания от клиенти в Съюза. Следва също така да се отбележи, че извършваните от свързаното дружество продажби са включвали надценка. Също така финансовите отчети на свързаното дружество показаха, че то е покривало обичайните ТОА разходи, понасяни между вноса и препродажбата. Поради това свързаното дружество действително осъществява типичните функции на вносител. Накрая, следва да се отбележи, че производителят от Малайзия също така е извършвал преки продажби на независими клиенти в Съюза и други държави. По последния въпрос дружеството се позова на решението по делото Interpipe с аргументи, подобни на приведените от индонезийските производители износители. Поради причините, вече разяснени в съображение 33 от настоящия регламент, обстоятелствата в този случай са различни от обстоятелствата, обсъждани в решението Interpipe. Освен това твърдението на малайзийския износител, че независимите продажби на дружеството са били договорени от свързания с него вносител в Съюза, действащ в качеството на отдел по експортните продажби на малайзийското дружество, противоречи на обяснението, дадено по време на посещението за проверка, когато вместо това беше подчертана ключовата роля, която е изиграло дружеството майка в Япония в този контекст. Посочените по-горе констатации доведоха до заключението, че корекцията по отношение на ТОА и печалбата следва да се запази и не е оправдана подобна корекция при изчисляването на нормалната стойност.
(49)
Същото дружеството заяви още, че при повторното конструиране на експортната цена двукратно са били приспаднати някои разходи по реализацията на свързания с него вносител. Изчисленията бяха проверени и съответно коригирани, тъй като твърдението бе счетено за обосновано.
(50)
Един от малайзийските износители заяви, че сравнението между нормалната стойност и експортната цена не следва да се основава на видовете продукти, идентифицирани с контролен номер на продукта (КНП), а на данните, предоставени от продуктовите кодове на самите дружества. Според това дружество използваните в хода на разследването КНП не отразявали достатъчно подробно специфичните особености на производствения процес и различията в разходите и цените. В подкрепа на това твърдение дружеството се позовава на някои свои продукти, които са произведени чрез използване на различни производствени процеси и различни основни суровини, което е довело до по-високи разходи за единица продукция. Следва да се отбележи, че това твърдение не беше повдигнато нито на предварителния етап от разследването, нито по време на проверката на място. Освен това използването на собствените продуктови кодове на дружеството при изчисляването не би разрешило проблема с различните методи на производство, тъй като едни и същи производствени кодове на дружеството са били използвани и за продукти, произведени чрез различни производствени процеси. Поради това горното искане се отхвърля.
(51)
При липсата на коментари, отнасящи се до сравнението, временните констатации в съображения 55-58 от регламента за временните мерки, изменени както е обяснено в съображение 49 от настоящия регламент, се потвърждават.
3.4. Дъмпингов марж
(52)
След оповестяването на временните мерки един малайзийски производител, който не е изнасял за Съюза, направи коментар на съображение 60 от регламента за временните мерки, твърдейки за съществуването и на други производители на разглеждания продукт в Малайзия. В това отношение следва да се отбележи, че съществуването на допълнителен производител в Малайзия, който не осъществява износ за Съюза, не променя заключението по отношение на нивото на сътрудничество в Малайзия, тъй като не бе представено доказателство, че разследваните дружества не са отчитали целия износ на разглеждания продукт за Съюза през РП. Освен това същият малайзийски производител разкритикува факта, че производители като него, които не са изнасяли за Съюза през РП, ще бъдат обект на остатъчна ставка на митото. В това отношение трябва да се отбележи, че дружествата, които не са изнасяли за Съюза по време на РП, не могат да имат индивидуална ставка на митото. Въпреки това веднага след като тези дружества започнат да изнасят, или встъпят в неотменимо задължение да продават на Съюза, те могат да кандидатстват за преразглеждане за новоизносители в съответствие с член 11, параграф 4 от основния регламент, което може да доведе до индивидуален марж на митото, ако са изпълнени условията, определени в посочения член.
(53)
Един от малайзийските производители заяви, че CIF стойността, използвана като основа за изчислението на процента на дъмпинговия марж, не следва да се основава на цената, декларирана пред митницата, а следва да се изчисли, изхождайки от препродажната цена с приспаднати от нея всички разходи след вноса в Съюза. Тъй като цената CIF е била използвана за основа на декларациите за митническата стойност на границите на Съюза и видимо не е била невярно декларирана, същата цена трябва да се използва и за основа при изчисляването на процента на дъмпинговия марж. Дружеството заяви, че съществува разлика във времето между свързаните доставки от Малайзия и митническото освобождаване за целите на препродажбите в Съюза. Въпреки това, дори фактурите за митническо освобождаване да са издадени на по-късен етап, на цени, които следват FIFO метода на фондовата оценка, именно трансферната цена, а не цената на препродажбата, служи като основа за изчисляване на митническата стойност. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(54)
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 59 и 60 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(55)
Размерът на окончателно определения дъмпинг в процентно изражение от нетната цена CIF франко границата на Съюза, преди облагане с мито, е, както следва:
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Всички други дружества
5,7 %
Г. ВРЕДА
1. Предварителни бележки
(56)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че е необходимо да бъдат направени незначителни корекции на данните за потреблението поради техническа грешка. Това доведе до незначителни промени в обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави. Тези корекции обаче нямат съществено въздействие върху тенденциите и заключенията, направени по отношение на потреблението, обема на продажбите, пазарния дял на промишлеността на Съюза и пазарния дял на засегнатите държави на пазара на Съюза през разглеждания период.
2. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(57)
Както е споменато в съображение 62 от регламента за временните мерки, бе установено, че сходният продукт е бил произведен от двамата жалбоподатели и от дребни производители в Съюза. Както е посочено в съображения 11 и 12 от настоящия регламент, производителите на FOH, съдържащи разклонени изомери, бяха изключени от определението за производство на FOH в Съюза. Въпреки фактическото положение, обяснено в съображение 58 от настоящия регламент, определението за промишлеността на Съюза, дадено в съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(58)
Единият от двамата жалбоподатели е бил погълнат от дружество, което участва в настоящата процедура като потребител. Този жалбоподател зае неутрална позиция след публикуването на регламента за временните мерки.
(59)
Във връзка с това някои страни поставиха под въпрос степента на подкрепа или поддръжка, с които се ползва разследването, заявявайки, че подкрепата за разследването трябва да се запази по време на цялото разследване.
(60)
Анализът на това твърдение показа, че другият жалбоподател представлява над 40 % от общото производство на Съюза, което означава, че повече от 25 % от общото производство на Съюза и 100 % от производителите на FOH в Съюза изразяват своята подкрепа за жалбата или несъгласието си с нея. Следователно изискуемите по член 5, параграф 4 от основния регламент прагови стойности в размер на 25 % и 50 % са спазени изцяло и наличието на поддръжка може да бъде потвърдено.
(61)
Някои от страните заявиха, че след като и двамата жалбоподатели са внасяли разглеждания продукт по време на РП, те не трябва да бъдат разглеждани като част от производството на Съюза. Проверката показа обаче, че количеството продукт, внесено от тези дружества от засегнатите държави, в процентно изражение е било несъществено в сравнение със собственото им производство на сходния продукт. Освен това този внос е имал преди всичко временен характер. Поради това може да бъде потвърдено, че основната дейност на тези дружества се заключава в производството и продажбите на сходния продукт. Поради това съображения 62 и 63 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребление в Съюза
(62)
При липсата на коментари за потреблението в Съюза, съображения 64-66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Внос в Съюза от засегнатите държави и подбиване на цените
4.1. Кумулиране
(63)
Редица страни възразиха срещу извършената в регламента за временните мерки кумулативна оценка за трите засегнати държави. Според тях не са изпълнени условията за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент. По-конкретно, те твърдят, че установеното подбиване с отрицателен знак при една от държавите изключва възможността за кумулация. Освен това те изтъкнаха, че по време на разглеждания период и при трите държави износителки тенденциите по отношение на обема на продажбите са се различавали и че достъпът до суровини и суровините, използвани в трите държави износителки, също са били различни. И на последно място, беше отбелязано, че експортните продажби от една от засегнатите държави са били движени от свързани дружества. По тяхно мнение са съществували различни условия за конкуренция между засегнатите държави на пазара на Съюза. Член 3, параграф 4 от основния регламент гласи, че когато вносът на определен продукт от повече от една държава е едновременно предмет на антидъмпингово разследване, въздействието на такъв внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че: а) дъмпинговият марж, определен спрямо вноса от всяка държава, е по-висок от маржa de minimis, както е определен в член 9, параграф 3 от посочения регламент, и обемът на този внос от всяка държава не е несъществен; и б) кумулативна оценка на ефекта от вноса е допустима от гледна точка на условията за конкуренция между внесените продукти и условията на конкуренция между внесените продукти и сходния с тях продукт с произход от Съюза.
а)
Както е обяснено в точка 4.3.2 от регламента за временните мерки, обемът на дъмпинговия внос от всяка държава не е несъществен и наличието на дъмпингов внос е останало значително по време на разглеждания период.
б)
Беше установено, че условията за конкуренция и ценоопределянето в засегнатите държави са подобни, що се отнася до внесените продукти и сходния продукт, по-специално по време на РП. Както е обяснено в съображение 127 от регламента за временните мерки, нивата на отстраняване на вредата, установени за засегнатите държави, бяха значително над прага de minimis от 2 %. Оттук следва, че подбиването на цените не отразява точно ситуацията, която би настъпила на пазар, характеризиращ се с реална конкуренция при цените. Освен това каналите за продажба и ценовите тенденции при всяка от засегнатите държави бяха подложени на анализ и беше установено, че са сходни, както е показано в таблицата по-долу. Цените на вноса от разглежданите държави следват низходяща тенденция и бяха особено ниски по време на РП, в сравнение със средните цени на промишлеността на Съюза.
Реализиран внос по данни на Евростат (със съответна корекция, така че да бъде обхванат единствено разглежданият продукт)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Средна цена в EUR/тон (Малайзия)
911
944
799
857
Индекс: 2007 г. = 100
100
104
88
94
Годишно изменение (в %)
3,6
-15,4
7,3
Средна цена в EUR/тон (Индонезия)
996
1 169
899
912
Индекс: 2007 г. = 100
100
117
90
92
Годишно изменение (в %)
17,3
-23,1
1,4
Средна цена в EUR/тон (Индия)
997
1 141
897
915
Индекс: 2007 г. = 100
100
114
90
92
Годишно изменение (в %)
14,4
-21,4
2,1
(64)
Вследствие на това изложеното в съображения 67-70 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.2. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(65)
При липсата на коментари относно обема, цената и пазарния дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави, изложеното в съображения 71-73 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4.3. Подбиване на цените
(66)
Някои страни заявиха, че съществуват разлики в цените на суровините между FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от синтетични източници като сурово или минерално масло, и че е трябвало да бъде въведен допълнителен критерий, свързан с контролния номер на продукта (КНП), за да се вземат под внимание разликите в производствените разходи, произтичащи от различните производствени процеси. КНП обаче се определят въз основа на индивидуалните характеристики на всяка подкатегория позиции, която попада в обхвата на определението на разглеждания продукт, а не въз основа на цената на всяка от тези позиции. Освен това беше установено, че няма съществена разлика по отношение на основните характеристики на FOH, произведени от естествени масла и мазнини, и FOH, произведени от сурови или минерални масла, нито разликата в производствените разходи е такава, че да оправдае евентуална диференциация от гледна точка на КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
(67)
Някои страни заявиха, че конкретните данни, използвани за отразяване на разходите, последващи вноса, възлизащи на около 3 % от цената на вноса, използвани за установяване нивото на подбиване на цените от засегнатите държави, са неясни и не изглежда да са подходящи за конкретния случай. От проверената по време на разследването информация стана ясно обаче, че страните вносителки, в лицето на вносители и потребители, е трябвало да заплатят последващите разходи след вноса на продукта в посочения размер, за да бъде пуснат разглежданият продукт в свободно обращение на пазара на Съюза. Освен това страните не представиха никакви доказателства, които да сочат, че разходите след вноса не са били правилно установени в конкретния случай. Поради това горното твърдение бе отхвърлено. Методиката, използвана за изчисляване на подбиването на цените и описана в съображения 74 и 75 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Предварителни бележки
(68)
Въпреки споменатата в съображение 58 промяна в собствеността, бе прието, че данните, предоставени от оттеглилия се жалбоподател и проверени в помещенията на същия, не следва да бъдат автоматично изключени от анализа на вредата, тъй като неговото производство продължава да бъде част от производството на Съюза.
(69)
Някои страни заявиха, че някои данни, предоставени от промишлеността на Съюза, в частност по отношение на закупени от тях количества от разглеждания продукт с произход от Индия, Малайзия и Индонезия, следва да бъдат изключени от анализа на вредата и изчислението на маржа на вредата, тъй като всякаква претендирана вреда, свързана с тяхното закупуване, била самопричинена. Въпреки това, както е посочено в съображение 63 от регламента за временните мерки, те са били закупени главно поради временното затваряне на един от производствените обекти на един производител. Освен това тези покупки са незначителни в сравнение с общия обем на производството на жалбоподателите. Поради това не са съществували никакви наложителни причини за изключване на осъществените от посочените производители покупки от анализа на вредата или от изчислението на нивото на отстраняване на вредата.
(70)
Предварителните бележки, споменати в съображение 76 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
5.2. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета, обем на продажбите и пазарен дял
(71)
При липсата на коментари относно производството, производствения капацитет, използването на капацитета, обема на продажбите и пазарния дял на промишлеността на Съюза, съображения 77-81 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.3. Средни цени за единица продукция на промишлеността на Съюза
(72)
След публикуването на регламента за временните мерки бе установено, че поради техническа грешка трябва да се направят корекции на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза. Таблицата по-долу показва, след извършената корекция, тенденцията в цената за единица продукция на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
Цена за единица продукция, продажби на несвързани клиенти в Съюза
2007 г.
2008 г.
2009 г.
РП
Индекс: 2007 = 100
100
123
102
96
Годишно изменение (в %)
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Източник: отговори на въпросника
(73)
Обратно на това, което е посочено в съображение 84 от регламента за временните мерки, цените на промишлеността на Съюза са намалели с 4 % по време на разглеждания период. Спадът е значителен от 2008 до 2009 година и е последван от допълнителен спад по време на РП. През този период продажните цени са намалели общо с 22 %. Горната промяна с нищо не променя извода за икономическото състояние на промишлеността на Съюза; при липсата на коментари по отношение на средните цени за единица продукция на промишлеността на Съюза, съображения 82 и 83 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.4. Складови наличности; заетост, заплати и производителност; рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали, растеж, размер на действителния дъмпингов марж
(74)
Някои страни заявиха, че не е било възможно промишлеността на Съюза да е понесла вреда, тъй като дружествата, които са част от промишлеността на Съюза, са вертикално интегрирани и са внасяли разглеждания продукт от трети държави. Поради това те са могли да използват внасяния продукт за своето производство надолу по веригата и да продават своята нерентабилна продукция.
(75)
Следва да се отбележи, че в някои антидъмпингови разследвания производителите от рода на производителите на стомана и производителите на химични продукти, включени в определението за промишленост на Съюза в тези случаи, имат дейност надолу по веригата и че част от производството им на разглеждания продукт е предназначено за собствено потребление. Въпреки това в подобна ситуация разследването за евентуално наличие на съществена вреда за промишлеността на Съюза засяга изключително производството и продажбите на разглеждания продукт. В конкретния случай съществена вреда е установена в сектора на разглеждания продукт, както е обяснено в съображения 77-93 от регламента за временните мерки. Страните не представиха никакво доказателство, което да покаже, че констатациите в тези съображения не са верни и че промишлеността на Съюза не е понесла съществена вреда по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(76)
Някои страни заявиха, че затварянето на някои производствени мощности на жалбоподателите дават лъжлива картина за понесената от тях, по техни собствени твърдения, вина. Те изтъкват аргумента, че други производители в Съюза са с принос за капацитета, с който разполага Съюзът, и че капацитетът на промишлеността на Съюза е нараснал благодарение на инвестициите в нови мощности. Това едва ли свидетелства за промишленост, на която е била нанесена вреда. Други страни заявиха, че намаляването на инвестиции не е синоним на вреда, а означава преместване на производството извън Съюза.
(77)
Разследването установи в съображение 78 от регламента за временните мерки, че производственият капацитет на промишлеността на Съюза се е увеличил с 9 % през 2008 г., но след това отново е намалял с 10 % по време на РП. Това развитие е резултат на решения, взети с цел да се отговори на конкуренцията от страна на засегнатите страни, като последвалите случаи на временно затваряне също се дължат на натиска, упражняван от дъмпинговия внос. По отношение на инвестициите, в съображение 89 от регламента за временните мерки беше установено, че инвестициите от страна на промишлеността на Съюза на територията на Съюза са намалели с 35 % през разглеждания период. Това е единият от няколкото фактори за вредата, които позволиха в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки да се направи заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
(78)
При липсата на други коментари относно стоковите наличности, заетостта, заплатите и производителността, рентабилността, паричните потоци, инвестициите, възвръщаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали, растежа и размера на действителния дъмпингов марж, съображения 85-91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5.5. Развитие след РП
(79)
Някои страни изтъкнаха липсата на доказателства за съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза, и че обстоятелството, че единият от първоначалните двама жалбоподатели е оттеглил своята подкрепа за разследването, свидетелства за това, че не ѝ е била причинена вреда. Изтъкнато беше също така, че показателите за вреда, що се отнася до другия жалбоподател, не сочат картина за вреда.
(80)
Следва да се отбележи, че въпросното дружество не се противопостави на разследването, но зае неутрална позиция. Поради това, както е обяснено в съображение 57, все пак бе сметнато за целесъобразно двамата производители от Съюза да се разглеждат като част от производството на Съюза.
(81)
Беше изказано твърдението, че е отбелязан забележим ръст на цените в периода след РП и че тези ценови тенденции през посочения период веднага ще доведат до печалба за жалбоподателите, които сами обявиха по-добри резултати в публичните си изявления за периода 2010-2011 година.
(82)
Някои страни наблегнаха на факта, че е било наблюдавано значително подобрение в състоянието на промишлеността на Съюза в периода след РП, като същевременно изтъкнаха, че някои дружества планират изграждането на нови съоръжения в Съюза. Също така бе заявено, че предвид неотдавнашното увеличение на цените на вноса, следва да се преустанови действието на мерките или те да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(83)
Събитията, настъпили след РП, като правило не следва да се взимат под внимание при антидъмпингово разследване. Освен това не бяха представени доказателства, които да сочат, че споменатите събития, настъпили след РП, имат явен, безспорен и траен характер. Всяко преустановяване на окончателните мерки следва да се разглежда с оглед настъпилото развитие след РП, което ще трябва да бъде с дълготраен характер.
(84)
По отношение на разясненото в съображения 123-126 въвеждане на минимална цена при внос, приема се, че обстоятелствата не са такива, че да оправдаят подобна мярка. Поради това всички изложени по-горе твърдения се отхвърлят.
6. Заключение относно вредата
(85)
Разследването потвърди, че повечето показатели за вреда, отнасящи се до промишлеността на Съюза, регистрират низходяща тенденция по време на разглеждания период. Въз основа на гореизложеното, направеното в съображения 92 и 93 от регламента за временните мерки заключение, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП, се потвърждава.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(86)
Една от страните отбеляза, че анализът в съображение 108 от регламента за временните мерки е опорочен, тъй като изглежда свързва евентуалното наличие на общ и непрекъснат спад в потреблението с увеличението на вноса, докато според същата страна вносът от засегнатите държави се е развивал успоредно с потреблението.
(87)
В действителност следва да се поясни, че както е посочено в съображения 64-66 от регламента за временните мерки, общото потребление се е увеличило с 2 % през разглеждания период. Това увеличение на потреблението обаче не е пречка да бъде наблюдавано значително общо увеличение на обема и пазарния дял на дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите страни през разглеждания период (вж. съображение 96 от регламента за временните мерки), докато размерът на пазара е останал почти непроменен, а промишлеността на Съюза е загубила значителен пазарен дял, по-специално между 2009 г. и РП.
(88)
Някои страни изложиха аргумента, че тенденциите при вноса от засегнатите държави нямат връзка с влошаването на икономическото състояние на промишлеността на Съюза, по-специално обема на продажбите, стойностите на продажбите и рентабилността. Те твърдят, че рентабилността на промишлеността на Съюза е отбелязала подобрение в периода на увеличение на вноса през 2008 г., а впоследствие е намаляла значително по време, когато вносът е останал стабилен.
(89)
Противно на горното твърдение, разследването разкри наличието на обща взаимозависимост между дъмпинговия внос на ниски цени и вредата, понесена от промишлеността на Съюза през целия разглеждан период (вж. съображения 95-98 от регламента за временните мерки). Разследването също така показа, че промишлеността на Съюза не е могла да се възстанови през разглеждания период поради увеличеното присъствие на дъмпингов внос на ниски цени на пазара на Съюза. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(90)
Също така беше заявено, че са съществували различия в тенденциите при вноса в зависимост от вида алкохоли, произвеждани от някои производители износители, и че по тази причина следва да се направи отделен анализ на вредата по отношение на тези алкохоли. Различните видове, включени в продуктовия обхват, обаче имат същите основни характеристики. Разследването не открои никаква съществена разлика между FOH, произведени от различни суровини. Поради това няма причина, която да налага в конкретния случай да се пристъпи към изготвянето на отделен анализ на тенденциите по видове алкохоли.
(91)
Също така беше изтъкнато, че отговорността за вредата не би могла да се припише на Индия, защото нейният внос не се е увеличил през разглеждания период, по-специално когато покупките от жалбоподателите не се вземат под внимание. Беше установено обаче, че вносът от Индия е бил извършван на дъмпингови цени на пазара на Съюза и че маржът на вредата е доста над нивото de minimis от 2 %. Освен това, както е разяснено в съображения 63-65, са били изпълнени условията за кумулативна оценка по отношение на засегнатите държави. Поради това горното твърдение следва да се отхвърли.
(92)
Също така беше заявено, че отговорността за вредата не би могла да се припише на дружествата, чийто индивидуален марж на подбиване на цените е бил отрицателен, нито по същата тази причина - на вноса от Индонезия като цяло.
(93)
Както е обяснено в съображения 63-65, били са изпълнени всички условия за кумулативна оценка на разглеждания внос. Съответно въздействието на дъмпинговия внос на ниски цени на продукти с произход от засегнатите държави върху промишлеността на Съюза беше оценено съвместно за целите на анализа на вредата и на причината за нея. Освен това липсата на подбиване на цените не изключва наличието на съществена вреда, причинена на промишлеността на Съюза. В действителност, както е обяснено в съображения 124-127 от регламента за временните мерки, беше установено, че цената, фактурирана от промишлеността на Съюза, не е била достатъчна за покриването на всички производствени разходи и за постигането на разумната печалба, която тя би могла да постигне в отсъствието на дъмпингов внос по време на РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(94)
При липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, съображения 95-98 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Влияние на други фактори
(95)
Няколко страни изтъкнаха, че истинската причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, следва да се припише на финансовата криза, тъй като основната вреда, понесена от тази промишленост, е била причинена, когато вносът от засегнатите държави се е стабилизирал. Също така беше споменато, че влошаването на рентабилността на промишлеността на Съюза е било сходно с наблюдаваното при другите дружества, действащи в химическия сектор.
(96)
Кризата изигра определена роля за продуктивността на промишлеността на Съюза. Тенденциите при такива фактори за вредата, като например използването на капацитета и обемът на продажбите, показват, че състоянието на промишлеността на Съюза се e влошило още повече по време на кризата и донякъде се е подобрило с възстановяването на пазара. Разследването обаче показа, че подобрението далеч не е било достатъчно, за да позволи на промишлеността на Съюза да се възстанови и да възвърне обичайното си икономическо състояние от началото на разглеждания период. Освен това, както е посочено в съображение 89, 2008 година, която непосредствено предшества началото на финансовата криза, е била годината с най-голямо увеличение на дъмпинговия внос от засегнатите държави и най-рязък спад в обема на продажбите на промишлеността на Съюза. След тази година промишлеността на Съюза така и не се възстанови и дъмпинговият внос продължи солидно да присъства на пазара на Съюза. По тези причини е ясно, че независимо от другите фактори, дъмпинговият внос до голяма степен е допринесъл за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП. Поради това горното твърдение се отхвърля.
(97)
Няколко страни също така заявиха, че действителната причина за вредата, за която се твърди, че е била причинена на промишлеността на Съюза, са били вносът от други трети държави, намаленото търсене, увеличените цени на суровините и липсата на удобен достъп до тези суровини, погрешни стратегически решения, взети от промишлеността на Съюза, конкурентният натиск на техния пазар надолу по веригата, спадът в производството на разглеждания продукт, предназначен за собствено потребление, промяната като цяло в пазарните условия и конкурентната ситуация на пазара на Съюза.
(98)
Струва си да се отбележи, че споменатите по-горе страни не успяха да обосноват твърденията си и да докажат, че фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, са нарушавали причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(99)
Няколко страни заявиха, че Комисията не е анализирала възможното въздействие на продажбите на разклонени FOH върху продажбите на разглеждания продукт, реализирани от промишлеността на Съюза, и по какъв начин то се е отразило на икономическото ѝ състояние. Разследването беше съсредоточено върху продукта, определен в съображения 8-12, и нито една от страните не предостави надеждни данни, които да дадат възможност за оценка на възможното отрицателно въздействие на разклонените FOH върху икономическото състояние на промишлеността на Съюза. Ето защо горното твърдение се отхвърля.
(100)
При липсата на каквито и да било коментари във връзка с влиянието на други фактори, съображения 99-106 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(101)
Разследването не открои наличието на други фактори, различни от дъмпинговия внос на ниски цени от засегнатите държави, които да нарушават причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос.
(102)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 107-110 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Промишленост на Съюза
(103)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на промишлеността на Съюза, съображения 112 и 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Вносители
(104)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Потребители
(105)
Следва да се припомни, че с цел да се оцени възможното въздействие на антидъмпинговите мерки върху потребителите от Съюза, разследването се съсредоточи основно върху обобщените данни, предоставени от пет големи потребителски дружества, посетени на предварителния етап.
(106)
На тази основа беше направена временната констатация, че делът на разходите за разглеждания продукт от общите производствени разходи на тази група е бил значителен и е варирал между 10 и 20 %, в зависимост от крайния продукт. Наличните данни обаче бяха преразгледани и въз основа на направените нови изчисления и корекция на някои данни беше установено, че този дял варира между 15 и 25 %. По подобен начин беше установено, че средният марж на печалбата за предприятията, използващи разглеждания продукт, е бил около 6 % при групата от петте посетени предприятия; новите изчисления показват по-висок среден марж на печалбата, който е около 7,5 %. Накрая, средният дял на предприятията, използващи разглеждания продукт, от всички предприятия също беше коригиран. Първоначално оценен на около 22 %, според последните изчисления той възлизаше на 25 %.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки редица потребители реагираха и направиха своите коментари във връзка с оповестяването на окончателните мерки. Те оспориха избора на петте потребителски дружества, споменати в съображение 118 от регламента за временните мерки, като заявиха, че данните, използвани за оценка на възможното въздействие на мерките върху потребителския сектор, не са били прозрачни и че страните, предоставили тези данни, не са били представителни, нито достатъчно на брой. Беше заявено, че при анализа следва да се вземат предвид данните, предоставени от всички потребители, оказали съдействие при разследването.
(108)
Както обаче е споменато в съображения 117 и 118 от регламента за временните мерки, докато оказалите съдействие 21 дружества представляват, взети заедно, около 25 % от общия размер на закупените от Съюза количества от разглеждания продукт по време на РП, петте дружества, използвани за оценка на интереса на потребителите, представляваха около 18 % от тези покупки, т.е. 72 % от количествата от разглеждания продукт, закупени от оказалите съдействие потребители. Освен че са представителни по отношение на закупените количества от разглеждания продукт, тези петима потребители също така представляваха много добро различните стопански сектори на преработвателната промишленост. Действително, петте посетени дружества са разнородна група, която включва не само производители първични потребители, т.е. производители на повърхностноактивни вещества, но и потребители на повърхностноактивни вещества, както и потребители надолу по веригата.
(109)
Независимо от това беше направен по-обширен анализ, при който беше взета предвид цялата информация, предоставена от оказалите съдействие потребители. По-специално беше извършена конкретна оценка на възможното въздействие на антидъмпингови мита върху производителите на повърхностноактивни вещества като отделна група, тъй като тази група евентуално би могла да бъде засегната в най-голяма степен от налагането на мерките. Отделен анализ беше направен за втора група потребители, съставена от всички други потребителски дружества, оказали съдействие при разследването.
(110)
Беше извършена оценка чрез метода на моделиране на възможното въздействие на средно мито от 5 % върху вноса на FOH, първо, върху всички оказали съдействие потребители, а след това и върху двете отделни групи. Резултатите от моделирането показаха, че крайното отражение на това средно мито върху общите производствени разходи на предприятията, използващи разглеждания продукт, би било в размер на около 0,09 % за всички потребители, докато въздействието на същото мито върху продукта в края на производствената верига, използваща разглеждания продукт, за групата на производителите на повърхностноактивни вещества ще бъде от около 0,05 %, а за втората група от дружества би било в размер на около 0,29 %.
(111)
Анализът показа също така, че производителите на повърхностноактивни вещества са реализирали по-ниски маржове на печалба в секторите, използващи продукта, предмет на разследването; тази група обаче е внесла от засегнатите държави едва около 2,6 % от общото количество от продукта, предмет на разследването, закупено по време на РП. Освен това, процентът на производителите на повърхностноактивни вещества, използващи FOH, в сравнение с общия им оборот е около 24 %. Ето защо, дори с прилагането на средно антидъмпингово мито от 5 %, крайното въздействие върху производствените разходи за продуктите, в т.ч. за разследвания продукт, е много ограничено и дори незначително от гледна точка на тяхната обща рентабилност.
(112)
При все това някои производители на повърхностноактивни вещества изтъкнаха, че антидъмпинговите мита ще им попречат свободно да закупуват своите суровини, което от своя страна ще се отрази неблагоприятно на нормалното функциониране на техния пазарен сегмент.
(113)
Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки, равнището на антидъмпинговите мита и възможното въздействие върху преработвателната индустрия и пазара надолу по веригата, не създават сериозни пречки пред вноса на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че окончателните антидъмпингови мита не биха могли да доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата. В същото време не би следвало да бъде трудно за производителите на повърхностноактивни вещества да начислят това твърде слабо увеличение на разходите в крайната цена на техните продукти. Поради това твърденията, че антидъмпинговите мита ще доведат до нарушаване на нормалното функциониране на пазара надолу по веригата, се отхвърлят.
(114)
След оповестяването на окончателните констатации, някои потребители настоятелно заявиха, че производителите в Съюза са отказвали да доставят стоки за тях и че почти не са съществували алтернативи за доставки. Както е посочено в съображение 120 от регламента за временните мерки обаче, относително ниското ниво на предложените мерки не трябва да изключва възможността за внос на разглеждания продукт. Освен това производителите в Съюза не са произвеждали при използване на пълния си капацитет през разглеждания период. В допълнение, възможно е да се осъществява внос и от други трети държави, спрямо които няма наложени мерки, като по данни на Евростат за вноса на FOH от останалата част на света след РП този внос нараства, което свидетелства за това, че твърденият риск от липса на предлагане е необоснован. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(115)
Някои сдружения на потребители, които не успяха да заявят себе си в срока, предвиден съгласно точка 5.3 от известието за откриване на антидъмпингова процедура, изказаха твърдението, че техните становища, особено по отношение на възможното въздействие на мерките върху малките и средните предприятия и специфични сектори, не са отразени оценката на интереса на Съюза. Следва обаче да се отбележи, че всички коментари, направени от тези сдружения, бяха взети предвид в настоящото разследване. Освен това, както е заявено в съображение 109, в оценката на интереса на Съюза е взета предвид цялата информация, предоставена от оказващите съдействие потребители. Поради това посоченото твърдение беше отхвърлено.
(116)
Няколко страни заявиха, че в случай на налагане на мерки срокът на действието им следва да се ограничи до период от максимум две години. Съгласно основния регламент при налагането на окончателна антидъмпингова мярка обичайният ѝ срок на действие е пет години. Тъй като никоя от страните не доказа, че период от две години ще бъде достатъчен, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг, както се изисква в член 11, параграф 1 от основния регламент, изглежда няма основателна причина за отклонение от стандартния срок на действие на мерките. Поради това посоченото искане беше отхвърлено.
(117)
При липсата на други коментари относно интереса на потребителите, се потвърждава, че налагането на окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт не би било срещу интереса на Съюза; съответно съображения 117-121 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Заключение относно интереса на Съюза
(118)
Въз основа на гореизложеното може да бъде потвърдено заключението, направено в съображение 122 от регламента за временните мерки. Не съществуват убедителни доводи срещу налагането на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на FOH от засегнатите държави.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(119)
Следва да се припомни, че маржът на печалбата, използван за изчисляване на целевата печалба на предварителния етап, е бил в размер на 7,7 %. Жалбоподателите твърдят, че целева печалба от 15 % би била по-подходяща. В тази връзка следва да се отбележи, че те не успяха да представят поддаващи се на проверка доказателства в подкрепа на твърдението, че целевата печалба е била твърде ниска. Поради това се предлага да се потвърди временната целева печалба от 7,7 %, която се основава на маржа на печалбата, реализиран за целия алкохолен бизнес на единствения жалбоподател в последната рентабилна за него година преди нарастването на дъмпинговия внос на ниски цени.
(120)
Някои страни заявиха, че 7,7 % не са реалистични и са твърде високи като размер. Те предложиха да се използва по-малък марж на печалбата от порядъка на 3-5 % за определяне на нивото на отстраняване на вредата. Това твърдение обаче не бе подкрепено с никакви доказателства, които да покажат, че предложената печалба е била тази, която промишлеността на Съюза би могла да постигне при липса на дъмпингов внос на пазара на Съюза, и поради това бе отхвърлено.
(121)
Някои страни заявиха, че Комисията погрешно е определила нивото на отстраняване на вредата въз основа на маржа на подбиване на индикативните цени, вместо да използва маржа на подбиване на реалните цени. В конкретния случай бе счетено, че маржът на подбиване на реалните цени не е подходяща основа за определяне на степента на отстраняване на вредата за промишлеността на Съюза, тъй като той няма да отрази нивото на цените, което би могло да бъде постигнато в отсъствието на дъмпингов внос на пазара на Съюза. С оглед на гореизложеното въпросното твърдение беше отхвърлено.
(122)
На тази основа временните маржове на вредата, изразени като процент от цената CIF на границата на Съюза, преди обмитяване, както е посочено в съображение 127 от регламента за временните мерки, могат да бъдат потвърдени.
2. Окончателни мерки
2.1. Форма на окончателните мерки
(123)
Както е посочено в съображения 79-84, някои страни заявиха, inter alia, че действието на прилаганите към настоящия момент мерки следва да бъде преустановено, защото събитията след РП, свързани с увеличението на цената на разглеждания продукт на пазара на Съюза, са имали явен, безспорен и траен характер. Те също така изтъкнаха, че евентуалните окончателни мерки не трябва да бъдат под формата на адвалорно мито, а по-скоро да бъдат наложени под формата на минимална цена при внос.
(124)
Смята се обаче, че в този конкретен случай обстоятелствата не са такива, че да оправдават налагането на минимална цена при внос. Тази форма на мярката би могла лесно да се заобиколи, като се имат предвид естеството на разглеждания продукт и сложните корпоративни структури на въпросните износители.
(125)
Въпреки това се приема, че на пазара на въпросния продукт съществува определен ценови праг на чувствителност, поради което би било разумно въздействието на окончателните мерки върху потребителите от Съюза да бъде сведено до минимум в случай на възможни значителни увеличения на цените на разглеждания продукт. Ето защо се счита за целесъобразно формата на окончателните мерки да се промени от адвалорни на специфични мита.
(126)
Тази форма на мерките се очаква да ограничи до известна степен всяко възможно нежелано отрицателно въздействие върху потребителите в случай на значително и бързо увеличение на цените. Ако, от друга страна, цените се понижат, специфичните мита ще продължат да осигуряват достатъчна защита за производителите в Съюза. Специфичните мита се основават на CIF стойностите на износа за Съюза, осъществен през РП от оказалите съдействие дружества, конвертиран в EUR при използване на месечните обменни курсове, умножени по дъмпинговия марж или маржа на вредата, в зависимост от това кой от двата е по-нисък, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(127)
В това отношение двама производители износители заявиха, че вместо месечния следва да се използва средногодишният обменен курс. Въпреки това следва да се отбележи, че в съответствие със стандартната практика всяко конвертиране от една валута в друга в хода на антидъмпингови разследвания се прави при използване на месечните обменни курсове. Така беше и в случая с настоящото разследване. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(128)
Жалбоподателят заяви, че при установяването на специфичните мита е следвало да се използват текущите цени на FOH, а не CIF стойностите по време на РП. Следва да се отбележи, че специфичните мита са установени на основата на изчисленията на дъмпинга и вредата за РП. Не бяха представени никакви основателни доводи за това, изчисляването на специфичните мита в конкретния случай да се основава на периода след РП. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
2.2. Налагане на окончателните мерки
(129)
След публикуването на временните мерки потенциален производител износител реагира на тях с твърдението, че ставката на остатъчното мито следва да бъде определена на нивото на най-високото наложено мито, а не на най-високия намерен дъмпингов марж за Индонезия. Остатъчното мито обаче се определя на нивото на остатъчния дъмпингов марж или на остатъчния марж на вредата чрез прилагане на правилото за по-ниското мито. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(130)
С оглед на гореизложеното се счита, че в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на нивото на по-ниския от двата маржа (дъмпинговия марж и маржа на вредата) в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(131)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, въз основа на които се предвиждаше да се препоръча налагането на окончателни антидъмпингови мита. На страните беше предоставена също така възможност в рамките на определен срок след оповестяването на окончателните мерки да направят своя коментар. Направените от тях коментари бяха надлежно разгледани и в случаите, в които беше обосновано, констатациите бяха съответно изменени.
(132)
Предложените окончателни антидъмпингови мита са, както следва:
Държава
Дружество
Окончателно специфично антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Индия
VVF Limited
46,98
Всички други дружества
86,99
Индонезия
P.T. Musim Mas
45,63
Всички други дружества
80,34
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd
51,07
Всички други дружества
61,01
(133)
Посочените в настоящия регламент индивидуални антидъмпингови митнически ставки за дружествата се прилагат единствено и само за внос на разглеждания продукт, произведен от тези дружества, и съответно от споменатите конкретни правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от което и да било друго дружество, което не е конкретно посочено в настоящия регламент със своето наименование и адрес, включително правни субекти, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и следва да се облага с митото, приложимо за „всички други дружества“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след създаването на нови производствени или занимаващи се с продажби субекти) следва да се изпраща до Комисията (10) заедно с цялата значима информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и за износ, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и занимаващите се с продажби субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент следва да бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
3. Гаранции
(135)
Един индийски, както и един малайзийски производител износител, заедно със своя свързан вносител, предложиха ценова гаранция в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. И двете предложения за гаранции съдържаха голям брой продуктови групи (определени от химическата спецификация), като всяка група е обвързана с различна минимална цена при внос, с ценови разлики между групите, достигащи до 25 % за малайзийския износител и до 100 % за индийския износител. Наред с това, цените варираха до 20 % в рамките на отделните групи, като по този начин пораждаха много висок риск от взаимно компенсиране. Също така беше отбелязано, че офертата на индийския износител не разрешаваше проблема с нестабилността на цените на разглеждания продукт. Установени бяха допълнителни рискове от взаимно компенсиране по отношение на малайзийския износител и свързания с него вносител в Съюза, който е ползвал като източник на разглеждания продукт не само малайзийския износител, но и други доставчици. И накрая, би било трудно за митническите власти да определят химическата спецификация на продукта без индивидуален анализ, което прави мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Поради това предложенията за гаранции бяха отхвърлени. След предложението за промяна на формата на мерките един производител износител промени своето предложение за гаранции, като предложи средна минимална цена при внос за всички продуктови групи и заяви, че така вече няма да съществува опасност от взаимно компенсиране. Другият производител износител просто потвърди предложението си. С оглед на броя на видовете продукти и на ценовата разлика между тях обаче евентуална минимална цена при внос би компрометирала напълно ефективността на мерките. Освен това структурата на дружествата, както и на техните предложения, очертани по-горе, продължава да представлява пречка за приемането на гаранции. Схемата на докладване и ценовият режим, предложени от единия износител, не отстраняват тези опасения и във всички случаи ще направят мониторинга твърде обременителен, ако не и практически неприложим. Следователно предложенията за гаранции не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(136)
Предвид размера на установените дъмпингови маржове и от гледна точка на размера на причинената на промишлеността на Съюза вреда се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да бъдат окончателно събрани до размера на наложените с настоящия регламент окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, сумите, обезпечени за временните мита, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на наситени мастни алкохоли с дължина на въглеродната верига от C8, C10, C12, C14, C16 или C18 (не се включват разклонените изомери), включително наситените мастни алкохоли с една дължина на въглеродната верига (наричани също наситени мастни алкохоли с еднакъв брой на въглеродните атоми), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (обикновено категоризирани като C8-C10), смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (обикновено категоризирани като C12-C14), и смесите, съдържащи предимно комбинация от въглеродни вериги с дължина C16-C18, които понастоящем попадат в кодове по КН ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 и ex 3823 70 00 (кодове по ТАРИК 2905168510, 2905190060, 3823700011 и 3823700091) и са с произход от Индия, Индонезия и Малайзия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито за продукта, описан в параграф 1 и произведен от посочените по-долу дружества, е в следния размер:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
Индия
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Всички други дружества
86,99
B999
Индонезия
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Всички други дружества
80,34
B999
Малайзия
KL-Kepong Oleomas Sdn Bhd., Pelabuhan Klang Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Всички други дружества
61,01
B999
3. В случаите, в които стоките са били повредени преди влизането им в свободно обращение и поради това действително платената или подлежаща на плащане цена е пропорционално разпределена с цел определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (11), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент, който съответства на пропорционалното разпределение на действително платената или подлежаща на плащане цена.
4. Прилагат се действащите митнически разпоредби, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент (ЕС) № 446/2011, се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1138/2011 DO CONSELHO
de 8 de Novembro de 2011
que institui um direito anti-dumping definitivo e estabelece a cobrança definitiva do direito provisório instituído sobre as importações de certos álcoois gordos e suas misturas, originários da Índia, da Indonésia e da Malásia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1225/2009 do Conselho, de 30 de Novembro de 2009, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping dos países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia («Comissão»), apresentada após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCEDIMENTO
1. Medidas provisórias
(1)
Pelo Regulamento (UE) n.o 446/2011 (2) («regulamento provisório»), a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de certos álcoois gordos e suas misturas («FOH»), originários da Índia, da Indonésia e da Malásia («países em causa»).
(2)
O processo foi iniciado pelo aviso de início publicado em 13 de Agosto de 2010 (3), no seguimento de uma denúncia apresentada em 30 de Junho de 2010 por dois produtores da União, Cognis GmbH («Cognis») e Sasol Olefins & Surfactants GmbH («Sasol»), (em conjunto, designados «autores da denúncia»). Estas duas empresas representam uma parte importante, neste caso mais de 25 %, da produção total do produto objecto de inquérito na União.
(3)
Em conformidade com o considerando 9 do regulamento provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período de 1 de Julho de 2009 a 30 de Junho de 2010 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências pertinentes para a avaliação do prejuízo incidiu no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e o final do PI («período considerado»).
2. Procedimento subsequente
(4)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir medidas anti-dumping provisórias («divulgação provisória»), várias partes interessadas apresentaram por escrito as suas observações sobre as conclusões provisórias. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram.
(5)
A Comissão continuou a procurar obter e a verificar todas as informações que considerou necessárias para as suas conclusões definitivas.
(6)
Subsequentemente, todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de certos álcoois gordos e suas misturas originários da Índia, da Indonésia e da Malásia, e a cobrança definitiva dos montantes garantidos por meio do direito provisório («divulgação final»). Foi concedido a todas as partes um prazo para apresentarem as suas observações sobre a divulgação final.
(7)
As observações orais e escritas apresentadas pelas partes interessadas foram examinadas e, sempre que adequado, tomadas em consideração.
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(8)
Constituem o produto em causa, como estabelecido nos considerandos 10 e 11 do regulamento provisório, os álcoois gordos saturados com um comprimento da cadeia de átomos de carbono de C8, C10, C12, C14, C16 ou C18 (não incluindo isómeros ramificados), incluindo álcoois gordos monossaturados [também referidos como «fracções puras» (single cuts)] e misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalmente classificadas como C8-C10), misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalmente classificadas como C12-C14) e misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C16-C18, originários da Índia, da Indonésia e da Malásia, actualmente classificados nos códigos NC ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 e ex 3823 70 00.
(9)
Após a instituição de medidas provisórias, certas partes queixaram-se da ambiguidade da definição do produto em causa. Alegaram que, de acordo com o aviso de início, só os FOH de configuração linear estão incluídos na definição do produto, excluindo-se dessa forma os FOH que contêm isómeros ramificados, ou FOH de configuração ramificada. Outras partes defenderam que não faria sentido excluir os FOH que contêm isómeros ramificados do processo oxo, uma vez que se destinam à mesma utilização e concorrem com os FOH de configuração linear no mercado.
(10)
Ficou estabelecido que todos os tipos de FOH abrangidos pelo presente inquérito, descritos no considerando 8, não obstante possíveis diferenças em termos de matérias-primas utilizadas para a produção, ou variações no processo de produção, partilham as mesmas características físicas, químicas e técnicas de base, ou muito semelhantes, e são utilizados para os mesmos fins. As possíveis variações do produto em causa não alteram a sua definição de base, as suas características ou a percepção que as várias partes dele têm.
(11)
Assim, deve ser mantida a decisão provisória de excluir os FOH que contêm isómeros ramificados da definição do produto, como mencionado no aviso de início e de excluir a produção de FOH de configuração ramificada destas empresas da definição de produção da União (incluindo as empresas que produzem FOH do processo oxo). Na ausência de quaisquer outras observações sobre o produto em causa, confirmam-se os considerandos 10 e 11 do regulamento provisório.
2. Produto similar
(12)
Recorde-se que se determinou provisoriamente, no considerando 13 do regulamento provisório, que os FOH de configuração linear e os FOH de configuração ramificada não são produtos similares, pelo que os dados relativos aos produtores que produzem FOH com isómeros ramificados deveriam ser excluídos da análise do prejuízo.
(13)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o produto similar, confirmam-se os considerandos 12 e 13 do regulamento provisório.
C. DUMPING
1. Índia
1.1. Valor normal
(14)
Na ausência de quaisquer observações sobre a determinação do valor normal, confirmam-se as conclusões provisórias dos considerandos 14 a 18 do regulamento provisório.
1.2. Preço de exportação
(15)
Na ausência de quaisquer observações sobre a determinação do preço de exportação, confirmam-se as conclusões provisórias do considerando 19 do regulamento provisório.
1.3. Comparação
(16)
No seguimento das divulgações provisória e definitiva, ambos os produtores-exportadores indianos reiteraram a sua alegação de que as suas vendas a um dos autores da denúncia originais na União, durante o PI, deveriam ser ignoradas ao calcular a margem de dumping (ver considerando 22 do regulamento provisório). As empresas basearam a sua alegação no facto de o artigo 9.o, n.o 1, do Acordo Anti-Dumping da OMC fixar o montante do direito a instituir a um nível equivalente ou inferior à margem de dumping total. Os produtores-exportadores indianos referiram igualmente o artigo 2.o, n.o 4, do Acordo Anti-Dumping da OMC, nos termos do qual o preço de exportação e o valor normal serão comparados de modo equitativo. Nesta base, alegaram que o autor da denúncia teria negociado com eles a compra de quantidades muito elevadas a preços muito baixos, ao mesmo tempo que preparava a denúncia, pelo que os preços destas transacções não teriam sido fixados de modo equitativo, razão pela qual as referidas transacções não deveriam ser incluídas nos cálculos do dumping.
(17)
Em primeiro lugar, é de assinalar que o facto de o Acordo Anti-Dumping da OMC prever a possibilidade de instituir um direito inferior à margem de dumping total não cria a obrigação de o fazer. O artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base impõe apenas a obrigação de limitar o nível do direito anti-dumping a um nível suficiente para eliminar o prejuízo. Acresce que não foram apresentados elementos de prova em como os preços não teriam sido negociados livremente entre as partes. Uma análise das compras globais realizadas pelo autor da denúncia em questão mostrou, além disso, que os preços negociados pelos dois produtores-exportadores indianos estavam em consonância com os preços acordados pelo autor da denúncia em questão, no que respeita à compra de produtos comparáveis a outros fornecedores. Estabeleceu-se ainda que o autor da denúncia já importava o produto em causa, junto dos produtores-exportadores indianos, há diversos anos e não apenas durante o PI. Um produtor-exportador afirmou ainda, numa audição presidida pelo conselheiro auditor, que os respectivos preços para o autor da denúncia em questão eram estruturalmente inferiores aos cobrados a outros clientes. Em conclusão, não existem elementos de prova de que os preços não foram fixados de modo equitativo apenas devido ao facto de as vendas terem sido feitas a um autor da denúncia e confirma-se que a alegação é rejeitada.
(18)
No seguimento das divulgações provisória e definitiva, ambos os produtores-exportadores indianos reiteraram o seu pedido de ajustamento para a conversão de divisas, nos termos do artigo 2.o, n.o 10, alínea j), do regulamento de base, alegando uma valorização sustentada da rupia indiana (INR) em relação ao euro a partir de Novembro de 2009, o que teria um efeito de distorção nos cálculos do dumping (ver considerando 23 do regulamento provisório). Ambos os produtores-exportadores reconheceram que os seus preços de venda na segunda metade do PI tinham sido superiores aos praticados na primeira metade do PI mas alegaram que essa tendência seria devida exclusivamente a um aumento nos custos das matérias-primas e à melhoria geral das condições de mercado, após o final da crise económica, não reflectindo a valorização da INR em relação ao euro. As empresas defenderam também que, apesar de terem conseguido ajustar os seus preços regularmente e com pequenos intervalos, nunca poderiam prever exactamente a evolução das taxas de câmbio num período futuro.
(19)
O inquérito mostrou que, embora a INR se tenha valorizado progressivamente em relação ao euro durante a segunda metade do PI, o preço de venda dos principais produtos cobrado por cada produtor-exportador indiano a vários clientes importantes alterou-se, na realidade, numa base mensal, em especial durante a segunda metade do PI. Por conseguinte, não existe qualquer indicação de que os preços das vendas para a União não possam ter sido alterados simultaneamente, a fim de reflectir também a evolução das taxas de câmbio no prazo de 60 dias como previsto no artigo 2.o, n.o 10, alínea j), do regulamento de base e no artigo 2.o, n.o 4.1, do Acordo Anti-Dumping da OMC. Uma vez que, em vários casos, os preços foram alterados frequentemente, teria sido igualmente possível reflectir uma eventual evolução das taxas de câmbio. Tal mostrou ainda que o mercado dos FOH está aberto e aceita, em geral, alterações frequentes nos preços. Assim, mesmo nos casos em que os preços foram alterados com menos frequência, não existem elementos de prova de que tal não se tivesse ficado a dever a uma escolha empresarial das partes. O facto de os preços poderem ser adaptados rapidamente, a fim de reflectirem novas condições de mercado (neste caso, alegadamente, a evolução nas taxas de câmbio), ofereceu aos produtores-exportadores indianos a possibilidade de reflectir essa evolução nos seus preços de venda, se assim o desejassem, como se verificou aparentemente em muitos casos. Tendo em conta o que precede, não se justifica um ajustamento para a conversão de divisas, e a alegação é rejeitada.
(20)
Na sequência da divulgação provisória, um produtor-exportador indiano afirmou que o ajustamento concedido ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea b), do regulamento de base, para ter em conta as diferenças em matéria de impostos indirectos, que tinha sido efectuado em relação a certos tipos do produto, deveria igualmente ter sido efectuado no que respeita aos produtos e misturas com comprimentos de cadeia de C12 e C14, uma vez que o direito pago sobre as matérias-primas utilizadas nesses produtos era reembolsado aquando da exportação do produto. No entanto, não foram apresentadas durante o inquérito quaisquer informações que pudessem ser verificáveis no local, que provassem que, de facto, esses direitos teriam sido subsequentemente reembolsados. No seguimento da divulgação definitiva, a empresa alegou que as suas observações teriam sido mal entendidas e que todas as matérias-primas utilizadas na produção dos produtos e misturas com comprimentos de cadeia de C12 e C14 tinham sido importados com isenção de direitos. Uma vez que é necessário pagar um imposto indirecto, se essas matérias-primas forem posteriormente incorporadas em produtos vendidos no mercado interno, a empresa solicita um ajustamento do valor normal no que respeita a estes tipos do produto específicos. Contudo, os elementos de prova apresentados durante a verificação mostram que as matérias-primas específicas necessárias à produção dos tipos do produto com comprimentos de cadeia de C12 e C14, que foram importadas com isenção de direitos durante o PI, foram suficientes para fabricar apenas uma fracção das vendas de exportação deste produto realizadas pela empresa durante o PI. Por conseguinte, pelo menos dois terços, certamente, do produto exportado com comprimentos de cadeia de C12 e C14 foram fabricados utilizando matérias-primas que deram lugar a pagamento de direitos. Uma vez que a empresa nunca apresentou elementos de prova que mostrassem que quaisquer dessas matérias-primas importadas com isenção de direitos teriam sido utilizadas em vendas de exportação para a União e não em vendas de exportação para países terceiros, a alegação é rejeitada.
(21)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a comparação, confirma-se o teor dos considerandos 20 e 23 do regulamento provisório.
1.4. Margem de dumping
(22)
Na ausência de quaisquer observações sobre o cálculo da margem de dumping, confirma-se o teor dos considerandos 24 a 26 do regulamento provisório.
(23)
O montante de dumping finalmente determinado, expresso em percentagem do preço líquido CIF franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, é o seguinte:
Empresa
Margem de dumping definitiva
Godrej Industries Limited
9,3 %
VVF Limited
4,8 %
Todas as outras empresas
9,3 %
2. Indonésia
2.1. Valor normal
(24)
No seguimento das divulgações provisória e definitiva, um produtor-exportador indonésio defendeu que quando se testou a rendibilidade das operações, os encargos de venda, as despesas administrativas e outros encargos gerais (VAG) não deveriam ter sido atribuídos às operações individuais com base no volume de negócios, e que tal teria levado a que um grande número de operações tivesse sido considerado não rentável. A alegação foi analisada, mas constatou-se que era mais adequado combinar os encargos e despesas VAG com as operações individuais com base no volume de negócios, atendendo à natureza desses encargos e despesas, que estão mais relacionados com o valor do que com o volume. É de notar que o montante total de encargos e despesas VAG atribuído a cada tipo do produto permanece inalterado, quer se utilize um ou o outro destes dois métodos de atribuição de encargos e despesas VAG às operações individuais. Por último, procedeu-se a uma nova análise das operações cujos resultados do teste de rendibilidade foram questionados pelo produtor-exportador, tendo-se confirmado que as operações não tinham sido rentáveis. A alegação é, portanto, rejeitada.
(25)
O mesmo produtor-exportador indonésio afirmou também que, para determinar o nível do lucro utilizado no cálculo do valor normal, não se deveria excluir o lucro das vendas identificadas como não tendo sido realizadas no decurso de operações comerciais normais ao nível do tipo do produto, uma vez que mais de 80 % das vendas globais no mercado interno tinham sido rentáveis. No que se refere a esta alegação, recorde-se que a determinação das vendas realizadas no decurso de operações comerciais normais é feita ao nível dos tipos do produto, como explicado nos considerandos 29 a 32 do regulamento provisório, uma vez que esta é a forma mais adequada de combinar com precisão os preços de venda com os custos de produção relacionados. Acresce que, o artigo 2.o, n.o 6, do regulamento de base não exclui a divisão do produto objecto de inquérito em tipos do produto, quando adequado. Assim, as vendas que se apurou não terem sido realizadas no decurso de operações comerciais normais são excluídas, ao nível do tipo do produto, do cálculo do lucro a utilizar no cálculo do valor normal. A alegação é, portanto, rejeitada.
(26)
O mesmo produtor-exportador indonésio defendeu igualmente que, ao calcular o valor normal para certos tipos do produto, não tinha sido feita qualquer dedução para ter em conta os ajustamentos, a fim de trazer novamente os valores normais para um nível à saída da fábrica. A alegação foi aceite e o cálculo alterado em conformidade.
(27)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a determinação do valor normal, confirmam-se - com as rectificações indicadas no considerando 26 do presente regulamento - as conclusões provisórias dos considerandos 27 a 33 do regulamento provisório.
2.2. Preço de exportação
(28)
No seguimento da divulgação provisória, um produtor-exportador indonésio alegou que não tinha sido fornecida qualquer justificação nem para se considerar que o preço para a sua empresa de importação coligada, na União, não era fiável, nem para o cálculo do preço de exportação, no que respeita a essas vendas, ao abrigo do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base. A este propósito, é de assinalar que os preços de transferência entre partes coligadas não são considerados fiáveis, uma vez que poderiam ter sido fixados artificialmente a níveis diferentes, dependendo do que fosse mais vantajoso para as empresas coligadas em questão. Por esta razão, o facto de se calcular o preço de exportação ao abrigo do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, utilizando uma margem de lucro razoável, independentemente do lucro efectivo resultante dos preços de transferência, evita quaisquer efeitos de distorção que possam decorrer dos preços de transferência. A alegação é, portanto, rejeitada.
(29)
Quanto às vendas de exportação para a União através de importadores coligados localizados na União, no seguimento da divulgação provisória, ambos os exportadores indonésios afirmaram que a margem de lucro utilizada no cálculo do preço de exportação nos termos do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base era inadequada. Ambos defenderam que o lucro utilizado na fase provisória se referia apenas a um importador que tinha colaborado parcialmente e que não tinha sido verificado, não sendo assim fiável. Sugeriram, por isso, a utilização de um lucro de 5 % como em outros inquéritos. Atendendo ao baixo nível de colaboração dos importadores independentes no presente inquérito, aceita-se a alegação, tendo sido aplicado um nível de lucro de 5 %, em conformidade com os níveis de lucro utilizados nos inquéritos anteriores, no mesmo sector.
(30)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a comparação, confirma-se o teor dos considerandos 34 a 36 do regulamento provisório - ajustados como explicado no considerando 29 do presente regulamento.
2.3. Comparação
(31)
Na sequência da divulgação provisória, ambos os exportadores indonésios salientaram que não deveria ter sido feito qualquer ajustamento para ter em conta diferenças em termos de comissões, ao abrigo do artigo 2.o, n.o 10, alínea i), relativamente a vendas realizadas através dos respectivos comerciantes coligados num país terceiro. Ambas as empresas argumentaram que as suas empresas de produção na Indonésia e os respectivos comerciantes coligados em Singapura formam uma entidade económica única e que os comerciantes no país terceiro actuam como departamento de exportação das suas empresas coligadas indonésias. Contudo, em ambos os casos, as vendas no mercado interno, bem como algumas vendas de exportação a países terceiros, são facturadas directamente pelo fabricante na Indonésia, recebendo os comerciantes em Singapura uma comissão específica. No caso de uma das empresas indonésias, esta comissão é mencionada num contrato que abrange apenas as vendas de exportação. Acresce que os comerciantes no país terceiro também vendem produtos fabricados por outros produtores e, num dos casos, igualmente de produtores independentes. Por conseguinte, ambos os comerciantes coligados em Singapura desempenham claramente funções semelhantes às de um agente que trabalha em regime de comissão. A alegação é, portanto, rejeitada.
(32)
No seguimento da divulgação definitiva, o Governo indonésio e um produtor-exportador indonésio reiteraram a alegação sobre uma entidade económica única referida no considerando anterior. Argumentaram que, em Matsushita contra Conselho (4), o Tribunal tinha anteriormente indicado que o facto de o produtor desempenhar certas funções de venda não significaria que uma empresa fabricante e uma empresa comerciante não pudessem constituir uma entidade económica única. Além disso, afirmaram também que as vendas a países terceiros realizadas directamente pelo exportador, sem envolvimento do comerciante em Singapura, teriam representado apenas uma pequena percentagem das vendas de exportação e que, no acórdão Interpipe (5), o Tribunal de Primeira Instância afirmara que pequenos volumes de vendas directas pelo produtor não apoiavam a alegação de que não existiria uma entidade económica única. Por último, mencionaram que, em Canon contra Conselho (6), o facto de uma filial de vendas também actuar como distribuidor de produtos para outras empresas não afectara a conclusão relativa à entidade económica única.
(33)
Apesar de, em Matsushita contra Conselho, o Tribunal ter afirmado que as instituições, nesse caso, podiam considerar que um fabricante, juntamente com uma ou mais empresas de distribuição sob o seu controlo, formaria uma entidade económica única, apesar de, ele próprio, desempenhar certas funções de vendas, tal não implica necessariamente que exista uma obrigação de considerar sempre um produtor e as suas empresas de vendas coligadas como uma entidade económica única. Acresce que, ao contrário do produtor-exportador indonésio, o fabricante em Matsushita contra Conselho não realizou, ele próprio, vendas directas. Além disso, no acórdão Interpipe, o facto de as vendas directas realizadas pelo produtor-exportador representarem apenas uma percentagem limitada do volume de vendas total à União foi apenas um dos elementos analisados pelo Tribunal de Primeira Instância. O Tribunal sublinhou sobretudo o facto de essas vendas directas terem sido feitas aos novos Estados-Membros apenas numa fase de transição. No presente caso, pelo contrário, os elementos de prova disponíveis indicam que as vendas realizadas directamente pelo produtor a certos países terceiros não são temporárias mas - pelo menos, em princípio - estruturais, ou seja, permanentes. Acresce que, para cada produtor em causa, essas vendas representam uma percentagem importante das suas vendas no mercado interno. Por último, em Canon contra Conselho, as vendas da filial de vendas do produtor-exportador no mercado interno incluíram outros produtos que apenas foram vendidos sob uma marca diferente, mas que foram todos, no entanto, produzidos pelo próprio produtor-exportador. A alegação é, portanto, novamente rejeitada.
(34)
Uma empresa indonésia afirmou ainda que, mesmo que não se aceitasse o conceito de entidade económica única, a Comissão teria instituído uma «margem dupla», ao deduzir do preço de exportação para os clientes independentes na União tanto um lucro para o importador coligado na União, como uma comissão para o comerciante coligado no país terceiro. Contudo, os dois elementos foram tidos em consideração para efeitos diferentes e foram deduzidos em separado. Como explicado no considerando 28, no caso das vendas de exportação efectuadas através de importadores coligados, o preço de exportação é calculado nos termos do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, nomeadamente com base no preço a que os produtos importados são revendidos, pela primeira vez, a um comprador independente. Nestes casos, é realizado um ajustamento para ter em conta os lucros obtidos, de forma a estabelecer um preço de exportação fiável ao nível da fronteira da União. A comissão para o comerciante coligado no país terceiro, pelo contrário, foi deduzida nos termos do artigo 2.o, n.o 10, alínea i), do regulamento de base. Por conseguinte, a alegação é rejeitada.
(35)
A empresa alegou ainda que, caso o preço de exportação fosse ajustado para ter em conta a comissão do comerciante coligado no país terceiro, nos termos do artigo 2.o, n.o 10, alínea i), deveria ser efectuado um ajustamento idêntico no caso do valor normal, uma vez que esse comerciante coordenaria também as vendas no mercado interno. Contudo, o contrato escrito entre o comerciante e o produtor na Indonésia abrange apenas as vendas de exportação. Além disso, as vendas no mercado interno são facturadas pela empresa na Indonésia. A alegação é, portanto, rejeitada.
(36)
No que diz respeito ao ajustamento previsto no artigo 2.o, n.o 10, alínea i), do regulamento de base, considera-se adequado utilizar uma margem de lucro razoável, independentemente do lucro efectivo resultante dos preços de transferência, a fim de evitar quaisquer efeitos de distorção eventualmente decorrentes dos preços de transferência. Por conseguinte, as margens de lucro efectivas dos comerciantes no país terceiro utilizadas na fase provisória foram substituídas por um lucro de 5 %, que se considerou ser um lucro razoável para as actividades realizadas por empresas comerciais no sector químico, como aconteceu em casos anteriores (7).
(37)
Outra empresa indonésia alegou que a Comissão teria deduzido duas vezes as despesas de comissão relativas às vendas através do seu importador coligado na União. A empresa argumentou que, ao calcular o preço de exportação nos termos do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, teria sido efectuado um ajustamento para ter em conta tanto os encargos e despesas VAG do importador coligado, como as despesas com comissões enquanto despesas de venda directa. Uma vez que as despesas com comissões já estão incluídas nos encargos e despesas VAG, tal originou uma dupla dedução no que respeita às despesas com comissões. Considerou-se que esta alegação era justificada, tendo o cálculo sido alterado em conformidade.
(38)
Uma empresa reiterou o seu pedido de ajustamento, a fim de ter em conta diferenças nas características físicas, com base no facto de exportar o produto em causa para a União tanto sob a forma líquida como sólida e de o vender, no mercado interno, apenas sob a forma sólida, e de os preços da forma líquida serem inferiores aos da forma sólida do produto objecto de inquérito (ver considerando 39 do regulamento provisório). Em apoio do pedido, a empresa apresentou cópia de duas facturas relativas a vendas para outros mercados de exportação. Contudo, estes elementos de prova não puderam ser verificados na presente fase avançada do processo, não tendo sido possível constatar se a diferença mostrada seria aplicável a todos os casos em que existiam as diferenças nas características físicas acima mencionadas. A alegação é, portanto, rejeitada.
(39)
Na sequência da divulgação provisória, um exportador indonésio defendeu que a taxa de juro utilizada no cálculo dos custos de crédito do seu importador coligado na União no regulamento provisório teria sido desproporcionada e sugeriu que se utilizasse uma taxa de juro baseada nos valores publicados para o PI pelo Deutsche Bundesbank. Uma vez que o valor relativo à taxa de juro utilizada no cálculo dos custos de crédito para esta empresa no regulamento provisório se baseou nas informações apresentadas por outras partes e reflecte, consequentemente, a sua situação financeira específica, que não é necessariamente aplicável ao importador coligado em questão, a alegação foi aceite e o cálculo foi alterado em conformidade.
(40)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a comparação, confirmam-se as conclusões provisórias dos considerandos 37 a 40 do regulamento provisório - ajustados como explicado nos considerandos 36, 37 e 39 do presente regulamento.
2.4. Margem de dumping
(41)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o cálculo da margem de dumping, confirma-se o teor dos considerandos 41 e 42 do regulamento provisório.
(42)
O montante de dumping finalmente determinado, expresso em percentagem do preço líquido CIF franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, é o seguinte:
Empresa
Margem de dumping provisória
P.T. Ecogreen Oleochemicals
7,3 %
P.T. Musim Mas
5,4 %
Todas as outras empresas
7,3 %
3. Malásia
3.1. Valor normal
(43)
Na sequência da divulgação provisória, um dos produtores-exportadores malaios afirmou que o teste de rendibilidade no âmbito da avaliação relativa às operações comerciais normais (ver considerando 46 do regulamento provisório) não deveria ter sido baseado no custo de produção médio anual ponderado, mas antes, atendendo que as flutuações de preço diárias da principal matéria-prima, no custo individual de cada operação no mercado interno. Quanto a esta alegação, convém sublinhar que tem sido prática corrente da Comissão utilizar o custo de produção médio anual como valor de referência para o teste de rendibilidade. Este formato foi seguido pela empresa na sua resposta ao questionário e constituiu a base da visita de verificação no local, que conciliou os dados comunicados pela empresa com as contas da empresa. A eventual utilização de um custo de produção baseado nas operações, que constituiria um desvio significativo relativamente à prática corrente da Comissão, foi aventada pela primeira vez nas observações da empresa ao documento de divulgação provisória, pelo que não foi possível verificar os valores correspondentes no local. Assinale-se igualmente que as folhas de custos das operações individuais apresentadas pela empresa em apoio da sua pretensão se baseiam, em grande medida, em estimativas, pelo que não representam dados sobre custos mais exactos e representativos do que os inicialmente comunicados pela empresa e verificados no local. Por último, convém assinalar que a estrutura da nova folha de custos fornecida não permite a conciliação com esta parte dos relatórios de gestão verificados no local. Por conseguinte, a alegação é rejeitada.
(44)
O exportador malaio sem vendas no mercado interno (ver considerando 51 do regulamento provisório) alegou que os montantes relativos a encargos e despesas VAG e lucros utilizados no cálculo do valor normal não se deveriam basear na média ponderada dos montantes efectivos determinados para os outros dois produtores-exportadores que vendem o produto similar no mercado malaio. A empresa afirmou que esses valores não seriam representativos, uma vez que a empresa utiliza métodos de fabrico diferentes, que envolvem matérias-primas de base diferentes. Relativamente a esta alegação, recorde-se que no cálculo do valor normal, foram utilizados os custos de fabrico da própria empresa. Apenas os montantes relativos aos encargos e despesas VAG foram baseados nos valores facultados pelos dois outros produtores-exportadores malaios. O montante relativo ao lucro foi determinado como explicado no considerando 45 do presente regulamento. Em segundo lugar, a empresa não explicou o alegado efeito do método de produção utilizado nos encargos e despesas VAG. Além disso, recorde-se que apenas uma parte limitada da produção da empresa se baseia no método de produção alegadamente diferente, enquanto uma parte substancial da produção é realizada de acordo com o mesmo processo de produção, utilizando as mesmas matérias-primas de base que os outros dois produtores malaios. Por conseguinte, conclui-se que a empresa não demonstrou que os valores utilizados não eram representativos, sendo rejeitada a alegação relativa a esta matéria.
(45)
O mesmo exportador malaio alegou ainda que, se, apesar de tudo, a Comissão utilizasse os dados dos outros dois exportadores para efeitos da determinação dos encargos e despesas VAG, esses dados deveriam basear-se nos valores médios ponderados relativos a todas as operações no mercado interno realizadas por esses produtores-exportadores e não apenas nos relativos às operações rentáveis. Em princípio, esta alegação foi aceite. Assim, no que respeita aos encargos e despesas VAG, confirma-se que, no cálculo do valor normal, foram utilizados os encargos e despesas VAG médios relativos a todas as operações no mercado interno realizadas pelos dois produtores-exportadores malaios. Os valores utilizados neste cálculo foram verificados durante as visitas de verificação às respectivas empresas malaias. Quanto à determinação do lucro, é de notar que não foi possível determinar um montante para o lucro com base nos montantes suportados e realizados pelos outros dois produtores-exportadores. Efectivamente, esse cálculo tem como resultado um montante global de perda. Por conseguinte, não foi possível obter quaisquer dados relativos ao lucro nesta base. A este respeito, é rejeitada a alegação do exportador malaio segundo a qual seria possível utilizar um montante negativo como montante de lucro para o cálculo do valor normal. De facto, o conceito de lucro implica necessariamente a existência de um montante positivo. Averiguou-se também se o montante relativo ao lucro poderia ser estabelecido com base nas vendas rentáveis do produtor-exportador na Malásia mas essa abordagem foi rejeitada, já que estaria em contradição como as conclusões da OMC no processo relativo a Imports of Cotton Type Bed Linen from India (8). Por conseguinte, nos termos do artigo 2.o, n.o 6, alínea c), do regulamento de base, o cálculo do lucro tem de basear-se em qualquer outro método razoável e, na ausência de quaisquer outros dados disponíveis, a taxa de juro comercial a longo prazo na Malásia foi considerada como a base mais adequada para estabelecer o lucro. Considerou-se que este método era conservador, razoável e o mais adequado na acepção do artigo 2.o, n.o 6, alínea c), do regulamento de base. Assinale-se que a margem de lucro assim estabelecida não excede o lucro obtido por outros produtores-exportadores com as vendas de produtos da mesma categoria geral no mercado interno do país de origem.
(46)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a determinação do valor normal, confirmam-se as conclusões provisórias dos considerandos 44 a 51 do regulamento provisório, com excepção da alteração indicada no considerando 45 do presente regulamento.
3.2. Preço de exportação
(47)
Quanto às vendas de exportação para a União através de importadores coligados localizados na União, na sequência da divulgação provisória, os dois exportadores malaios alegaram que a margem de lucro utilizada no cálculo do preço de exportação, nos termos do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base, seria inadequada. Uma das empresas fundamentou as suas alegações nos valores relativos a rendibilidade no PI de alguns dos seus comerciantes independentes europeus. A este propósito, convém notar que esses valores não podem ser considerados representativos, uma vez que os comerciantes declararam comercializar uma larga gama de produtos químicos e que, num dos casos, o comerciante é também produtor. Assim, são rejeitados enquanto valores de referência fiáveis. A segunda empresa afirmou que o seu importador coligado na União não deveria ser tratado como distribuidor mas antes como agente coligado e que, consequentemente, o ajustamento para ter em conta os encargos e despesas VAG e o lucro no cálculo do preço de exportação não deveria exceder a percentagem de comissão normalmente concedida aos agentes independentes que operam no sector. A empresa apresentou, como referência, os seus acordos com agentes independentes. A alegação foi novamente formulada após a divulgação definitiva, argumentando-se que no caso dos eléctrodos de tungsténio (9) o lucro de um importador coligado foi considerado fiável, tendo sido aceite com vista ao cálculo do preço de exportação.
Em resposta a esta alegação, note-se que o artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base não prevê um tratamento diferente entre importadores coligados alegadamente actuando como distribuidores e importadores alegadamente actuando como agentes. O artigo 2.o, n.o 9, prevê ajustamentos para ter em conta todas as despesas incorridas entre a importação e a revenda, e os lucros obtidos. Note-se ainda que o inquérito mostrou que a empresa coligada está localizada na União. Trata, nomeadamente, das encomendas dos clientes e da facturação do produto em causa produzido pelo seu exportador coligado, sendo igualmente responsável pelas operações de desalfandegamento da União. O facto de certas actividades serem executadas pelo exportador coligado antes da importação não significa que o preço de exportação não possa ser recalculado com base no preço de revenda ao primeiro cliente independente, com os necessários ajustamentos feitos nos termos do artigo 2.o, n.o 9. As diferenças em termos de funções alegadas pela empresa, em comparação com outros importadores coligados reflectem-se normalmente nos encargos e despesas VAG, em que a Comissão utilizou os dados efectivos da empresa. Por conseguinte, esta alegação não pode ser aceite. Convém notar ainda que, no processo relativo aos eléctrodos de tungsténio acima mencionado, o importador coligado estava integrado no produto a jusante produzido pelo grupo coligado, desenvolvendo também outras actividades além das de uma empresa comercial. Por conseguinte, atendendo a uma estrutura tão complexa, considerou-se que o lucro dos importadores coligados não era suficientemente representativo. A situação, nesse caso, não é comparável com a situação do importador coligado malaio em questão, que apenas desempenha funções comerciais. Contudo, pelas razões explicadas no considerando 29, a margem de lucro em questão é ajustada para 5 %. Na ausência de quaisquer outras observações sobre a determinação do preço de exportação, confirmam-se as conclusões provisórias dos considerandos 52 a 54 do regulamento provisório, com excepção da alteração acima explicada.
3.3. Comparação
(48)
Na sequência da divulgação provisória, um exportador malaio reiterou a sua alegação (ver também considerando 57 do regulamento provisório) de que o seu importador coligado na União seria, na realidade, o departamento de exportação do fabricante, pelo que as deduções seriam excessivas se, ao estabelecer o preço de exportação à saída da fábrica, fossem efectuados ajustamentos plenos para ter em conta os encargos e despesas VAG, e os lucros, nos termos do artigo 2.o, n.o 9, do regulamento de base. A empresa defendeu que, alternativamente, deveria ser efectuado um ajustamento similar ao calcular o valor normal. A alegação foi novamente reiterada nas observações subsequentes à divulgação definitiva. Contudo, não foram apresentados novos argumentos que conduzissem a uma alteração nas conclusões sobre esta matéria. Em especial, recorde-se que as facturas destinadas aos clientes da União eram emitidas pela empresa coligada, que recebia os pagamentos desses clientes. Além disso, importa salientar que as vendas efectuadas pela empresa coligada incluíam uma margem de lucro. Acresce que as contas financeiras da empresa coligada mostraram que esta suportava os encargos e despesas VAG normais, incorridos entre a importação e a revenda. Por conseguinte, a empresa coligada desempenha efectivamente as funções típicas de um importador. Por último, deve salientar-se que o produtor na Malásia também efectuou vendas directas a clientes independentes na União e noutros países. A propósito desta última questão, a empresa referiu o acórdão Interpipe, avançando argumentos similares aos dos produtores-exportadores indonésios. Pelas razões já explanadas no considerando 33 do presente regulamento, as circunstâncias neste caso são diferentes das circunstâncias discutidas no acórdão Interpipe. Além do mais, a alegação do exportador malaio de que as vendas independentes da empresa teriam sido negociadas pelo seu importador coligado na União, actuando na sua capacidade de departamento de vendas de exportação da empresa malaia, contradiz as explicações fornecidas durante a visita de verificação, em que, pelo contrário, se salientou o papel-chave desempenhado pela empresa-mãe no Japão neste contexto. Atendendo ao que precede, concluiu-se que o ajustamento para ter em conta os VAG e o lucro deveria manter-se, não se justificando qualquer ajustamento similar no que respeita ao cálculo do valor normal.
(49)
A mesma empresa também defendeu que a dedução de certas despesas do seu importador coligado relacionadas com as vendas teria sido realizada duas vezes ao recalcular o preço de exportação. Os cálculos foram verificados e, uma vez que se constatou que a alegação era fundamentada, foram ajustados em conformidade.
(50)
Um dos exportadores malaios afirmou que a comparação entre o valor normal e o preço de exportação não se deveria basear nos tipos do produto tal como identificados pelo Número de Código do Produto (NCP) mas, antes, nos códigos do produto das próprias empresas. Segundo esta empresa, os NCP utilizados no inquérito não reflectiriam de forma suficientemente pormenorizada, nem as especificidades do processo de produção nem as diferenças nos custos e preços. Em apoio desta alegação, a empresa referiu alguns dos seus produtos que foram fabricados utilizando processos de produção diferentes e matérias-primas de base diferentes, o que terá ocasionado custos unitários de produção mais elevados. Convém assinalar que esta alegação não foi nem mencionada na fase provisória do inquérito nem durante a visita de verificação no local. Acresce que a utilização dos códigos do produto da própria empresa no cálculo não resolveria o problema dos diferentes métodos de produção, já que os mesmos códigos de produção da empresa foram utilizados também para produtos fabricados segundo processos de produção diferentes. Por conseguinte, a alegação é rejeitada.
(51)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre a comparação, confirmam-se as conclusões provisórias dos considerandos 55 a 58 do regulamento provisório, com excepção da alteração indicada no considerando 49 do presente regulamento.
3.4. Margem de dumping
(52)
Na sequência da divulgação provisória, um produtor malaio que não exportou para a União formulou observações a propósito do considerando 60 do regulamento provisório alegando que existiriam outros produtores do produto em causa na Malásia. A este respeito, note-se que a presença de um produtor adicional na Malásia, que não é um exportador para a União, não altera a conclusão relativa ao nível de colaboração na Malásia, já que não foram apresentados elementos de prova em como as empresas objecto de inquérito não foram responsáveis por todas as exportações do produto em causa para a União no PI. Acresce que o mesmo produtor malaio criticou o facto de os produtores, como ele, que não exportaram para a União no PI, fossem sujeitos à taxa do direito residual. A este propósito, assinale-se que as empresas que não exportaram para a União durante o PI não podem obter uma taxa do direito individual. Contudo, assim que essas empresas começarem a exportar ou assumirem uma obrigação irrevogável de venda para a União, podem solicitar um reexame para novos exportadores em conformidade com o artigo 11.o, n.o 4, do regulamento de base, que poderá resultar na obtenção de uma margem do direito individual, se estiverem cumpridas as condições previstas no referido artigo.
(53)
Um dos produtores malaios argumentou que o valor CIF utilizado como base do cálculo da percentagem da margem de dumping não deveria basear-se no preço declarado às autoridades aduaneiras, devendo antes ser recalculado com base no preço de revenda, líquido de todos os custos após importação na União. No entanto, uma vez que o preço CIF foi utilizado como base das declarações do valor aduaneiro na fronteira da União, e sendo essas declarações aparentemente correctas, deve utilizar-se esse mesmo preço como base para o cálculo da percentagem da margem de dumping. A empresa alegou que existe um hiato temporal entre as entregas relacionadas provenientes da Malásia e o desalfandegamento para efeitos de revendas na União. Contudo, mesmo que as facturas para o desalfandegamento sejam emitidas numa fase posterior, com preços segundo o método FIFO de avaliação das existências, a base para o cálculo do valor aduaneiro continua a ser o preço de transferência e não o preço de revenda. Por conseguinte, a alegação foi rejeitada.
(54)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o cálculo da margem de dumping, confirma-se o teor dos considerandos 59 e 60 do regulamento provisório.
(55)
O montante de dumping finalmente determinado, expresso em percentagem do preço líquido CIF franco-fronteira da União, do produto não desalfandegado, é o seguinte:
Empresa
Margem de dumping definitiva
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd.
3,3 %
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
5,3 %
Fatty Chemicals Malaysia Sdn. Bhd.
5,7 %
Todas as outras empresas
5,7 %
D. PREJUÍZO
1. Observações preliminares
(56)
Após a publicação do regulamento provisório, constatou-se que seria necessário efectuar pequenas correcções aos valores do consumo, devido a um erro material. Tal levou a pequenas alterações no volume de vendas, na parte de mercado da indústria da União e na parte de mercado dos países em causa. Essas correcções não têm, todavia, qualquer impacto significativo nas tendências e nas conclusões formuladas relativamente ao consumo, ao volume de vendas, à parte de mercado da indústria da União e à parte de mercado dos países em causa durante o período considerado, no mercado da União.
2. Produção da União e indústria da União
(57)
Como mencionado no considerando 62 do regulamento provisório, constatou-se que o produto similar era fabricado pelos dois autores da denúncia e por pequenos produtores na União. Como mencionado nos considerandos 11 e 12 do presente regulamento, os produtores que produzem FOH que contêm isómeros ramificados foram excluídos da definição de produção de FOH da União. Apesar do facto explicado no considerando 58 do presente regulamento, confirma-se a definição de indústria da União exposta nos considerandos 62 e 63 do regulamento provisório.
(58)
Um dos dois autores da denúncia foi adquirido por uma empresa que participa no presente processo enquanto utilizador. Esse autor da denúncia adoptou uma posição neutra após a publicação do regulamento provisório.
(59)
Por este motivo, algumas partes questionaram o nível de apoio ao inquérito, defendendo que é necessário que esse apoio se mantenha ao longo de todo o inquérito.
(60)
A análise desta pretensão mostrou que o outro autor da denúncia representa mais de 40 % da produção total da União, ou seja, mais de 25 % da produção total da União e 100 % dos produtores de FOH da União expressando o seu apoio ou oposição à denúncia. Assim, os limiares de 25 % e 50 % exigidos pelo artigo 5.o, n.o 4, do regulamento de base estão integralmente cumpridos, confirmando-se o apoio.
(61)
Algumas partes argumentaram que, tendo em conta que ambos os autores da denúncia tinham importado o produto em causa durante o PI, não deveriam ser considerados como parte da indústria da União. No entanto, verificou-se que a percentagem de produto importado por essas empresas durante o PI, proveniente dos países em causa, não foi substancial em comparação com a sua produção do produto similar. Além disso, essas importações foram essencialmente de natureza temporária. Por conseguinte, pode confirmar-se que a actividade principal destas empresas é a produção e venda do produto similar. Por conseguinte, confirmam-se as conclusões referidas nos considerandos 62 a 63 do regulamento provisório.
3. Consumo da União
(62)
Na ausência de observações sobre o consumo da União, confirmam-se os considerandos 64 a 66 do regulamento provisório.
4. Importações na União provenientes dos países em causa e subcotação de preços
4.1. Cumulação
(63)
Várias partes contestaram o facto de ter sido realizada uma análise cumulativa, no que respeita aos três países em causa, no regulamento provisório. Na sua opinião, não estariam reunidas as condições para a cumulação estabelecidas no artigo 3.o, n.o 4, do regulamento de base. Especificamente, argumentaram que a subcotação negativa apurada no caso de um dos países impediria a cumulação. Afirmaram ainda que as tendências relativas ao volume de vendas nos três países de exportação tinham sido diferentes durante o período considerado, e que o acesso às matérias-primas e as matérias-primas utilizadas nos três países de exportação também tinham sido diferentes. Por último, mencionaram que as vendas de exportação de um dos países em causa tinham sido canalizadas através de empresas coligadas. Na sua opinião, existiriam condições de concorrência diferentes entre os países em causa no mercado da União. Em conformidade com o artigo 3.o, n.o 4, do regulamento de base, quando as importações de um produto provenientes de mais de um país forem simultaneamente objecto de inquéritos anti-dumping, os efeitos dessas importações apenas são avaliados cumulativamente se se determinar que: a) a margem de dumping estabelecida para as importações de cada país é superior à margem de minimis, na acepção do artigo 9.o, n.o 3, desse regulamento, e o volume das importações de cada país não é insignificante, e b) se justifica uma avaliação cumulativa dos efeitos das importações, tendo em conta as condições de concorrência entre os produtos importados e entre estes e o produto similar da União.
a)
Como explicado no ponto 4.3.2 do regulamento provisório, o volume das importações objecto de dumping para cada país em causa não foi negligenciável, e a presença das importações objecto de dumping manteve-se significativa durante o período considerado.
b)
Constatou-se que as condições de concorrência e de preços entre os países em causa eram semelhantes entre os produtos importados e o produto similar, em especial durante o PI. Como explicado no considerando 127 do regulamento provisório, os níveis de eliminação do prejuízo estabelecidos para os países em causa foram significativamente superiores ao limiar de minimis de 2 %. Ou seja, a subcotação dos preços não reflecte com exactidão a situação que ocorreria num mercado em que houvesse uma concorrência de preços efectiva. Além disso, analisaram-se os canais de vendas e as tendências dos preços de cada um dos países em causa, tendo-se constatado que são similares como indicado no quadro em baixo. Os preços de importação dos países em causa seguiram uma tendência descendente e foram particularmente baixos durante o PI em comparação com os preços médios da indústria da União.
Importações baseadas no Eurostat (ajustadas a fim de abranger apenas o produto em causa)
2007
2008
2009
PI
Preço médio em EUR/toneladas, Malásia
911
944
799
857
Índice: 2007 = 100
100
104
88
94
Anual Δ %
3,6
-15,4
7,3
Preço médio em EUR/toneladas, Indonésia
996
1 169
899
912
Índice: 2007 = 100
100
117
90
92
Anual Δ %
17,3
-23,1
1,4
Preço médio em EUR/toneladas, Índia
997
1 141
897
915
Índice: 2007 = 100
100
114
90
92
Anual Δ %
14,4
-21,4
2,1
(64)
Consequentemente, confirmam-se as conclusões referidas nos considerandos 67 a 70 do regulamento provisório.
4.2. Volume, preço e parte de mercado das importações objecto de dumping provenientes dos países em causa
(65)
Na ausência de outras observações sobre volume, preço e parte de mercado das importações objecto de dumping provenientes dos países em causa, confirmam-se os considerandos 71 a 73 do regulamento provisório.
4.3. Subcotação dos preços
(66)
As partes alegaram que existiriam diferenças nos preços das matérias-primas entre FOH produzidos a partir de óleos e gorduras naturais, e fontes sintéticas como o petróleo bruto ou mineral, e que deveria ter sido introduzido um critério adicional do Número de Código do Produto (NCP), a fim de ter em conta as diferenças nos custos de produção decorrentes dos diferentes processos de produção. Contudo, os NCP são estabelecidos com base nas características individuais de cada subcategoria de elementos abrangida na definição do produto em causa e não com base no preço de cada um desses elementos. Além disso, verificou-se que não existe nem uma diferença substancial em termos de características de base entre FOH produzidos a partir de óleos e gorduras naturais e FOH fabricados à base de petróleo bruto ou mineral, nem a diferença no custo de produção é de molde a justificar uma diferenciação em termos de NCP. Esta alegação é, por conseguinte, rejeitada.
(67)
Certas partes argumentaram que o valor usado para reflectir os custos após importação, que foi de cerca 3 % do preço de importação, utilizado para estabelecer o nível de subcotação pelos países em causa seria pouco claro, não parecendo adequado neste caso. As informações verificadas durante o inquérito mostraram, no entanto, que as partes importadoras, nomeadamente importadores e utilizadores, tiveram de pagar esse valor em custos após importação, para introduzirem o produto em causa em livre prática no mercado da União. Acresce que as partes não facultaram quaisquer elementos de prova que indicassem que os custos após importação não foram estabelecidos correctamente neste caso. Por conseguinte, esta alegação foi rejeitada. Confirma-se o método utilizado para calcular a subcotação dos preços, como descrito nos considerandos 74 e 75 do regulamento provisório.
5. Situação económica da indústria da União
5.1. Observações preliminares
(68)
Apesar da alteração de propriedade mencionada no considerando 58, considerou-se que os dados fornecidos e verificados nas instalações do autor da denúncia que se retirou não deveriam ser automaticamente excluídos da análise do prejuízo, uma vez que a sua produção continua a ser parte da produção da União.
(69)
Algumas partes afirmaram que alguns dados facultados pela indústria da União, em especial que dizem respeito às suas aquisições do produto em causa originário da Índia, Malásia e Indonésia, deveriam ser excluídos da análise do prejuízo e do cálculo da margem de prejuízo, porque qualquer alegado prejuízo relacionado com essas aquisições seria auto-infligido. Ora, como indicado no considerando 63 do regulamento provisório, estas aquisições decorreram principalmente do encerramento temporário de um dos locais de produção de um produtor. Acresce que estas aquisições não foram substanciais em comparação com a produção total dos autores da denúncia. Não existiam, por conseguinte, razões imperiosas para excluir as aquisições dos referidos produtores da análise do prejuízo ou do cálculo do nível de eliminação do prejuízo.
(70)
São confirmadas as conclusões que figuram no considerando 76 dos regulamentos provisórios.
5.2. Produção, capacidade de produção e utilização da capacidade, vendas e parte de mercado
(71)
Na ausência de observações sobre a produção, a capacidade de produção e a utilização da capacidade, as vendas e a parte de mercado da indústria da União, confirmam-se os considerandos 77 a 81 do regulamento provisório.
5.3. Preços unitários médios da indústria da União
(72)
Após a publicação do regulamento provisório, constatou-se que seria necessário efectuar pequenas correcções aos preços unitários médios da indústria da União, devido a um erro material. O quadro em baixo mostra a alteração na tendência do preço unitário da indústria da União durante o período considerado.
Preço unitário, vendas a independentes na União
2007
2008
2009
PI
Índice: 2007 = 100
100
123
102
96
Anual Δ %
22,6 %
-16,9 %
-5,3 %
Fonte: respostas ao questionário
(73)
Contrariamente ao mencionado no considerando 84 do regulamento provisório, os preços da indústria da União desceram 4 % durante o período considerado. A descida foi significativa de 2008 a 2009, registando-se uma nova diminuição no PI. No decurso deste período, o preço de venda desceu 22 %. A alteração acima mencionada não tem qualquer impacto nas conclusões relativas à situação económica da indústria da União e, na ausência de observações sobre os preços unitários médios da indústria da União, confirmam-se os considerandos 82 e 83 do regulamento provisório.
5.4. Existências, emprego, salários e produtividade, rendibilidade, cash flow, retorno dos investimentos e capacidade de obtenção de capital, crescimento, amplitude da margem de dumping efectiva
(74)
Algumas partes defenderam que não seria possível que a indústria da União tivesse sofrido um prejuízo, porque as empresas que fazem parte da indústria da União estão integradas verticalmente e importaram o produto em causa de países terceiros. Assim, poderiam utilizar o produto importado para a sua produção a jusante e vender a sua produção que não fosse rentável.
(75)
Convém assinalar que em certos inquéritos anti-dumping, produtores como os produtores de aço e os fabricantes de produtos químicos, incluídos na definição de indústria da União nestes casos, desenvolvem actividades a jusante, sendo uma parte da sua produção do produto em causa destinada à utilização cativa. Contudo, numa situação deste tipo, a eventual existência de um prejuízo importante para a indústria da União é objecto de um inquérito relativo exclusivamente à produção e venda do produto em causa. No presente caso, foi constatado um prejuízo importante no que respeita ao sector do produto em causa, como explicado nos considerandos 77 a 93 do regulamento provisório. As partes não forneceram elementos de prova que mostrassem que as conclusões formuladas nestes considerandos não são correctas e que a indústria da União não sofreu um prejuízo importante durante o PI. Por conseguinte, esta alegação é rejeitada.
(76)
Algumas partes afirmaram que o facto de os autores da denúncia terem encerrado certas capacidades de produção teria dado uma imagem enganadora do alegado prejuízo que sofreram. Argumentaram que existiam outros produtores na União que teriam contribuído para a capacidade da União e que a capacidade da indústria da União tinha aumentado com os investimentos em novas capacidades. Tal não parece indicar um prejuízo para a indústria. Outras partes alegaram que a redução do investimento não significa um prejuízo mas a relocalização da produção fora da União.
(77)
O inquérito estabeleceu, no considerando 78 do regulamento provisório, que a capacidade de produção da indústria da União aumentou 9 % em 2008 mas, em seguida, diminuiu em 10 % durante o PI. Foi o resultado das decisões tomadas para fazer face à concorrência dos países em causa, devendo-se os encerramentos subsequentes também à pressão exercida pelas importações objecto de dumping. Quanto aos investimentos, estabeleceu-se no considerando 89 do regulamento provisório que os investimentos realizados pela indústria da União na União baixaram 35 % durante o período considerado. Este foi um dos vários factores de prejuízo que permitiram concluir, nos considerandos 92 e 93 do regulamento provisório, que a indústria da União sofreu um prejuízo importante durante o PI.
(78)
Na ausência de outras observações sobre as existências, o emprego, os salários e a produtividade, a rendibilidade, o cash flow, o retorno dos investimentos e a capacidade de obtenção de capital, o crescimento e a amplitude da margem de dumping efectiva, confirmam-se os considerandos 85 a 91 do regulamento provisório.
5.5. Evolução após o PI
(79)
Algumas partes afirmaram que não existiam elementos de prova do prejuízo importante sofrido pela indústria da União e que o facto de um dos dois autores da denúncia originais ter retirado o seu apoio ao inquérito mostrava que não estaria a sofrer um prejuízo. Argumentou-se também que os indicadores de prejuízo relativos ao outro autor da denúncia não mostravam uma imagem de prejuízo.
(80)
Note-se que a empresa em questão não se opôs ao inquérito, tendo adoptado uma posição neutra. Assim, como explicado no considerando 57, considerou-se na mesma adequado que ambos os produtores continuassem a fazer parte da indústria da União.
(81)
Foi alegado que tinha ocorrido um aumento acentuado dos preços no período após o PI e que a evolução dos preços nesse período se traduziria imediatamente em lucros para os autores da denúncia, que anunciaram, eles mesmos, melhores resultados nas suas declarações públicas sobre o período de 2010-2011.
(82)
Algumas partes insistiram que se teria registado uma melhoria significativa na situação da indústria da União no período após o PI, apontando para o facto de algumas empresas estarem a planear a abertura de novas instalações na União. Foi também alegado que, atendendo ao recente aumento dos preços de importação, as medidas deveriam ser suspensas ou instituídas sob a forma de um preço de importação mínimo (PIM).
(83)
Os acontecimentos após o PI não são normalmente considerados num inquérito anti-dumping. Além disso, não foram fornecidos elementos de prova que sugiram que os acontecimentos mencionados, após o PI, sejam manifestos, indiscutíveis e duradouros. Quanto à suspensão das medidas definitivas, tal deveria ser encarado à luz dos acontecimentos após o PI que fossem de natureza duradoura.
(84)
Em relação à instituição de um PIM, como explicado nos considerandos 123 a 126, considera-se que as circunstâncias não o justificam. Assim, todas as alegações acima descritas são rejeitadas.
6. Conclusão sobre o prejuízo
(85)
O inquérito confirmou que a maior parte dos indicadores de prejuízo relativos à indústria da União mostrou uma tendência descendente durante o período considerado. Atendendo ao que precede, confirma-se a conclusão formulada nos considerandos 92 e 93 do regulamento provisório de que a indústria da União sofreu um prejuízo importante durante o PI.
E. NEXO DE CAUSALIDADE
1. Efeito das importações objecto de dumping
(86)
Uma parte observou que a análise no considerando 108 do regulamento provisório é incorrecta, já que parece estabelecer uma ligação entre a diminuição global e contínua do consumo, e o aumento das importações, quando, segundo esta parte, as importações provenientes dos países em causa se desenvolveram em conformidade com o consumo.
(87)
Deve esclarecer-se que, de facto, como mencionado nos considerandos 64 a 66 do regulamento provisório, o consumo global aumentou 2 % durante o período considerado. Contudo, tal não contradiz o facto de se ter registado um aumento global importante no volume e na parte de mercado das importações, a baixo preço, objecto de dumping provenientes dos países em causa durante o período considerado (ver considerando 96 do regulamento provisório), enquanto a dimensão do mercado se manteve praticamente inalterada e a indústria da União perdeu uma parte de mercado importante, especialmente entre 2009 e o PI.
(88)
Algumas partes defenderam que não existe uma relação entre as importações provenientes dos países em causa e a deterioração da situação económica da indústria da União, em especial no que toca ao volume de vendas, aos valores das vendas e à rendibilidade. Argumentam que se registou uma melhoria na rendibilidade da indústria da União quando as importações aumentaram, em 2008, tendo esta em seguida descido significativamente, quando as importações se mantiveram estáveis.
(89)
Contrariamente ao acima alegado, o inquérito apontou para uma correspondência global entre as importações, a baixo preço, objecto de dumping e o prejuízo sofrido pela indústria da União durante todo o período considerado (ver considerandos 95 a 98 do regulamento provisório). O inquérito também mostrou que a indústria da União não pôde recuperar no período considerado devido à presença crescente das importações, a baixo preço, objecto de dumping no mercado da União. Por conseguinte, a alegação deve ser rejeitada.
(90)
Foi também argumentado que existiam diferenças relativamente às tendências das importações, dependendo dos tipos de álcool produzidos por alguns produtores-exportadores e que, por esse motivo, deveria realizar-se uma análise do prejuízo separada para esses álcoois. Contudo, os diferentes tipos incluídos na definição do produto partilham as mesmas características de base. O inquérito não revelou quaisquer diferenças substanciais entre os FOH produzidos a partir de matérias-primas diferentes. Consequentemente, não existem razões, neste caso, para efectuar uma análise separada das tendências por tipo de álcool.
(91)
Também foi argumentado que o prejuízo não poderia ser atribuído à Índia, uma vez que as suas importações não aumentaram durante o período considerado, especialmente se não forem tidas em conta as aquisições dos autores da denúncia. No entanto, constatou-se que as importações provenientes da Índia foram efectuadas a preços de dumping no mercado da União e que a margem de prejuízo se situou francamente acima do nível de minimis de 2 %. Assim, como explanado nos considerandos 63 a 65, estavam reunidas as condições para uma avaliação cumulativa dos países em causa. Por conseguinte, esta alegação deve ser rejeitada.
(92)
Foi ainda argumentado que o prejuízo não poderia ser atribuído às empresas cuja margem de subcotação individual era negativa ou, por essa razão, às importações provenientes da Indonésia em geral.
(93)
Como explicado nos considerandos 63 a 65, estavam preenchidas todas as condições para uma análise cumulativa das importações em causa. Assim, os efeitos das importações, a baixo preço, objecto de dumping originárias dos países em causa na indústria da União foram avaliados conjuntamente para efeitos da análise do prejuízo e da causa do prejuízo. Além disso, a ausência de subcotação não exclui a existência de um prejuízo importante para a indústria da União. De facto, como explicado nos considerandos 124 a 127 do regulamento provisório, apurou-se que o preço cobrado pela indústria da União não era suficiente para cobrir todos os custos de produção e atingir a margem de lucro razoável que poderia ter sido alcançada, na ausência de importações objecto de dumping durante o PI. Esta alegação é, por conseguinte, rejeitada.
(94)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre os efeitos das importações objecto de dumping, confirmam-se os considerandos 95 a 98 do regulamento provisório.
2. Efeitos de outros factores
(95)
Várias partes afirmaram que a causa real do prejuízo sofrido pela indústria da União deveria ser atribuída à crise financeira, atendendo a que as perdas da indústria ocorreram quando as importações provenientes dos países em causa estabilizaram. Mencionou-se igualmente que a deterioração da rendibilidade da indústria da União foi similar à observada noutras empresas que operam no sector químico.
(96)
A crise influenciou os resultados da indústria da União. As tendências dos factores de prejuízo como a utilização da capacidade e o volume de vendas mostram que a situação da indústria da União piorou com a crise, tendo melhorado um pouco com a recuperação do mercado. No entanto, o inquérito mostrou que a melhoria não foi de molde a permitir uma recuperação da indústria da União, estando esta longe da sua situação económica no início do período considerado. Além do mais, como mencionado no considerando 89, foi em 2008, imediatamente antes do início da crise financeira, que se registou o aumento mais elevado das importações objecto de dumping provenientes dos países em causa, bem como a diminuição mais acentuada no volume de vendas da indústria da União. Após 2008, a indústria da União não recuperou e as importações objecto de dumping continuaram a estar presentes, em grande quantidade, no mercado da União. Por estas razões, é evidente que, independentemente de outros factores, as importações objecto de dumping contribuíram largamente para o prejuízo importante sofrido pela indústria da União durante o PI. Por conseguinte, esta alegação é rejeitada.
(97)
Várias partes afirmaram também que a causa real do alegado prejuízo para a indústria da União teriam sido as importações provenientes de outros países terceiros, a diminuição da procura, o aumento dos preços das matérias-primas e a falta de acesso adequado a essas matérias-primas, as decisões estratégicas erradas adoptadas pela indústria da União, a pressão da concorrência no seu mercado a jusante, a diminuição da produção do produto em causa destinado a utilização cativa, a evolução geral das condições de mercado e a situação concorrencial no mercado da União.
(98)
É conveniente mencionar que as partes acima referidas não conseguiram nem fundamentar as suas alegações, nem demonstrar que outros factores, que não as importações, a baixo preço, objecto de dumping provenientes dos países em causa estivessem a quebrar o nexo de causalidade entre o prejuízo sofrido pela indústria da União e as importações objecto de dumping.
(99)
Algumas partes alegaram que a Comissão não teria analisado nem o eventual impacto das vendas de FOH de configuração ramificada nas vendas do produto em causa realizadas pela indústria da União, nem os efeitos na sua situação económica. O inquérito centrou-se no produto como definido nos considerandos 8 a 12 e nenhuma das partes facultou dados fiáveis que permitissem avaliar o eventual impacto negativo dos FOH de configuração ramificada na situação económica da indústria da União. Assim, esta alegação é rejeitada.
(100)
Na ausência de quaisquer observações sobre os efeitos de outros factores, confirmam-se os considerandos 99 a 106 do regulamento provisório.
3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(101)
O inquérito não apontou para a existência de factores, além das importações, a baixo preço, objecto de dumping provenientes dos países em causa, que quebrassem o nexo de causalidade entre o prejuízo importante sofrido pela indústria da União e as importações objecto de dumping.
(102)
Na ausência de quaisquer observações relativas à conclusão sobre o nexo de causalidade, confirmam-se os considerandos 107 a 110 do regulamento provisório.
F. INTERESSE DA UNIÃO
1. Indústria da União
(103)
Na ausência de quaisquer observações sobre o interesse da indústria da União, confirmam-se os considerandos 112 e 113 do regulamento provisório.
2. Importadores
(104)
Na ausência de observações sobre o interesse dos importadores, confirmam-se os considerandos 115 e 116 do regulamento provisório.
3. Utilizadores
(105)
Recorde-se que, para avaliar o eventual impacto das medidas anti-dumping nos utilizadores da União, o inquérito centrou-se principalmente nos dados agregados facultados por cinco grandes empresas utilizadoras visitadas na fase provisória.
(106)
Nesta base, apurou-se provisoriamente que a parte do custo do produto em causa no custo de produção total para este grupo foi significativa e oscilou entre 10 % e 20 %, consoante o produto final. No entanto, os dados disponíveis foram revistos e, de acordo com os novos cálculos e com os valores corrigidos, foi apurada uma oscilação entre 15 % e 25 %. Do mesmo modo, a margem de lucro média apurada no sector que utiliza o produto em causa foi de cerca de 6 % para o grupo de cinco empresas visitadas; os novos cálculos mostram uma margem de lucro média mais elevada, de cerca de 7,5 %. Por último, foi também corrigida a parte média do sector que utiliza o produto em causa no sector total. Esta tinha sido provisoriamente estabelecida em cerca de 22 %, enquanto, segundo os novos cálculos, a percentagem apurada foi de 25 %.
(107)
Após a publicação do regulamento provisório, vários utilizadores reagiram e formularam observações relativamente à divulgação final. Contestaram a selecção das cinco empresas utilizadoras mencionadas no considerando 118 do regulamento provisório, argumentando que os dados utilizados para avaliar o eventual impacto das medidas na indústria utilizadora não eram transparentes, não se baseavam em partes representativas e que o número de partes era reduzido. Argumentou-se que a análise deveria ter em consideração os dados fornecidos por todos os utilizadores colaborantes no inquérito.
(108)
Porém, como mencionado nos considerandos 117 e 118 do regulamento provisório, as 21 empresas colaborantes representam conjuntamente cerca de 25 % das aquisições totais do produto em causa realizadas pela União durante o PI, enquanto as cinco empresas utilizadas para avaliar o interesse dos utilizadores representaram cerca de 18 % dessas aquisições e 72 % das aquisições do produto em causa efectuadas pelos utilizadores colaborantes. Além de serem representativos em termos de volume de aquisições do produto em causa, estes cinco utilizadores oferecem uma imagem muito boa dos diferentes sectores empresariais da indústria dos utilizadores. De facto, as cinco empresas visitadas constituem um grupo heterogéneo que inclui não só os produtores de primeira utilização, isto é, os produtores de agentes de superfície mas, também, os utilizadores de agentes de superfície e outros utilizadores a jusante.
(109)
Apesar disso, foi levada a cabo uma análise mais alargada, que teve em conta todas as informações facultadas pelos utilizadores colaborantes. Em especial, efectuou-se uma avaliação específica do eventual impacto dos direitos anti-dumping nos produtores de agentes de superfície, enquanto grupo separado, uma vez que este grupo poderia ser potencialmente mais afectado pela instituição das medidas. Realizou-se uma outra análise, em separado, de um segundo grupo de utilizadores composto por todas as outras empresas utilizadoras que colaboraram no inquérito.
(110)
Foi realizada uma simulação que avaliou o eventual efeito de um direito médio de 5 % sobre as importações de FOH, em primeiro lugar, em todos os utilizadores colaborantes e, em seguida, nos dois grupos separados. O resultado da simulação mostrou que o impacto final do direito médio mencionado no custo total de produção para o sector que utiliza o produto em causa seria de cerca de 0,09 % para todos os utilizadores, enquanto o impacto desse direito no produto a jusante que utiliza o produto em causa seria de cerca de 0,05 % para o grupo dos agentes de superfície e de cerca de 0,29 %, para o segundo grupo de empresas.
(111)
A análise mostrou também que os produtores de agentes de superfície atingiram margens de lucro inferiores nos sectores que utilizam o produto objecto de inquérito; no entanto, durante o PI, este grupo importou dos países em causa apenas cerca de 2,6 % das suas aquisições totais do produto objecto de inquérito. Além do mais, a percentagem do sector dos agentes de superfície que utiliza FOH em comparação com o respectivo volume de negócios total é de cerca de 24 %. Ou seja, mesmo aplicando uma margem de dumping média de 5 %, o impacto final no custo de produção dos produtos que incluem o produto objecto de inquérito é muito limitado e até negligenciável em termos da sua rendibilidade total.
(112)
Alguns produtores de agentes de superfície, todavia, defenderam que os direitos anti-dumping os irão impedir de adquirir livremente as suas matérias-primas, dessa forma criando uma distorção no respectivo segmento de mercado.
(113)
Como afirmado no considerando 120 do regulamento provisório, o nível de direitos anti-dumping e o eventual impacto na indústria utilizadora e no mercado a jusante não criam obstáculos graves às importações do produto em causa. O inquérito confirmou que os direitos anti-dumping definitivos não podiam criar uma distorção no mercado a jusante. Não será também difícil aos produtores de agentes de superfície repercutir este aumento bastante baixo no custo final dos seus produtos. Por conseguinte, as alegações de que os direitos anti-dumping criariam distorções no mercado a jusante são rejeitadas.
(114)
Na sequência da divulgação das conclusões definitivas, alguns utilizadores afirmaram de novo que os produtores da União teriam recusado fornecer-lhes mercadorias, existindo poucas alternativas de oferta. Porém, como indicado no considerando 120 do regulamento provisório, o nível relativamente baixo das medidas propostas não exclui a possibilidade de importar o produto em causa. Acresce que os produtores da União não produziram a plena capacidade durante o período considerado. Além disso, é possível também importar de outros países terceiros, que não estão sujeitos a medidas, indicando os valores do Eurostat relativos a importações de FOH provenientes do resto do mundo após o PI que estas estão a crescer, pelo que o alegado risco de falta de abastecimento é infundamentado. A alegação foi, portanto, rejeitada.
(115)
Algumas associações de utilizadores que não se deram a conhecer no prazo previsto no ponto 5.3 do aviso de início, afirmaram que os seus pontos de vista, especialmente os que referiam o impacto das medidas nas pequenas e médias empresas e nos sectores específicos, não teriam sido reflectidos na avaliação do interesse da União. Assinale-se, porém, que todas as observações formuladas por estas associações foram tidas em consideração no presente inquérito. Acresce que, como referido no considerando 109, a avaliação do interesse da União teve em consideração todas as informações apresentadas pelos utilizadores colaborantes. Por conseguinte, esta alegação foi rejeitada.
(116)
Várias partes argumentaram que a duração das medidas, na eventualidade de serem instituídas, deveria limitar-se, no máximo, a um período de dois anos. Em conformidade com o regulamento de base, uma medida anti-dumping definitiva é geralmente instituída por um período de cinco anos. Uma vez que nenhuma das partes demonstrou que o período de dois anos seria suficiente para neutralizar o dumping que está a causar prejuízo, como exigido no artigo 11.o, n.o 1, do regulamento de base, não parece haver uma razão válida para não respeitar a duração normal das medidas. Por conseguinte, esta alegação foi rejeitada.
(117)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o interesse dos utilizadores, confirma-se que a instituição de medidas definitivas sobre as importações do produto em causa não seria contra o interesse da União e confirmam-se, portanto, os considerandos 117 a 121 do regulamento provisório.
4. Conclusão sobre o interesse da União
(118)
Tendo em conta o que precede, pode confirmar-se a conclusão formulada no considerando 122 do regulamento provisório. Não existem razões imperiosas contra a instituição de direitos anti-dumping definitivos sobre as importações de FOH provenientes dos países em causa.
G. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
1. Nível de eliminação do prejuízo
(119)
Convém recordar que a margem de lucro utilizada para calcular o lucro-alvo na fase provisória foi 7,7 %. Os autores da denúncia argumentaram que seria mais adequado um lucro-alvo de 15 %. A este respeito, é de notar que não apresentaram elementos de prova verificáveis em apoio da alegação de que o lucro-alvo seria demasiado baixo. Assim, propõe-se que seja confirmado o lucro-alvo provisório de 7,7 %, que se baseia na margem de lucro atingida por todo o sector do álcool do único autor da denúncia no seu último ano rentável, antes do forte aumento das importações, a baixo preço, objecto de dumping.
(120)
Certas partes afirmaram que 7,7 % não seria realista, tratando-se de uma percentagem demasiado elevada. Sugeriram a utilização de uma margem de lucro mais baixa, entre 3 % e 5 %, para estabelecer o nível de eliminação do prejuízo. No entanto, esta alegação não foi fundamentada com nenhum elemento de prova que mostrasse que o lucro proposto era o que poderia ter sido atingido pela indústria da União, caso não existissem importações objecto de dumping no mercado da União, pelo que não foi aceite.
(121)
Certas partes argumentaram que a Comissão teria estabelecido o nível de eliminação do prejuízo erradamente, com base na margem de subcotação dos custos, devendo antes, para tal, ter recorrido à margem de subcotação dos preços. No presente caso, considerou-se que a margem de subcotação dos preços não era uma base adequada para estabelecer o nível de eliminação do prejuízo para a indústria da União, já que não reflectiria o nível de preço que poderia ter sido atingido na ausência de importações objecto de dumping no mercado da União. A alegação foi, pois, rejeitada.
(122)
Nesta base, podem ser confirmadas as margens de prejuízo provisórias expressas em percentagem do preço CIF-fronteira da União do produto não desalfandegado indicadas no considerando 127 do regulamento provisório.
2. Medidas definitivas
2.1. Forma das medidas definitivas
(123)
Como mencionado nos considerandos 79 a 84, algumas partes alegaram designadamente que as medidas actuais deveriam ser suspensas, porque os acontecimentos após o PI relativos ao aumento do preço do produto em causa no mercado da União eram manifestos, indiscutíveis e duradouros. Argumentaram também que as medidas definitivas não deveriam assumir a forma de um direito ad valorem, devendo antes ser instituídas sob a forma de um PIM.
(124)
Considerou-se, porém, que neste caso particular, as circunstâncias não são de molde a justificar a instituição de um preço de importação mínimo. A medida, sob essa forma, seria facilmente evadida, tendo em conta a natureza do produto em causa e a complexidade das estruturas empresariais dos exportadores em questão.
(125)
Reconhece-se, contudo, que existe uma certa sensibilidade em termos de preços no mercado do produto, pelo que seria razoável minimizar o impacto das medidas definitivas nos utilizadores da União, na eventualidade de se registarem aumentos significativos no preço do produto em causa. Assim, considera-se adequado alterar a forma das medidas definitivas de direitos ad valorem para direitos específicos.
(126)
Sob esta forma, as medidas deverão limitar até certo ponto qualquer eventual impacto negativo indevido nos utilizadores, caso os preços aumentem rápida e significativamente. Se, por outro lado, os preços baixarem, os direitos específicos ainda garantiriam uma protecção suficiente dos produtores da União. Os direitos específicos baseiam-se nos valores CIF das exportações das empresas colaborantes da União no PI, convertidos em euros, utilizando taxas de câmbio mensais, multiplicados pelas margens de dumping e de prejuízo mais baixas, em conformidade com a regra do direito inferior.
(127)
A este respeito, dois produtores-exportadores alegaram que deveria ser utilizada a taxa de câmbio anual em vez da mensal. Convém assinalar, porém, que, em conformidade com a prática corrente, a conversão de divisas em inquéritos anti-dumping é realizada utilizando as taxas de câmbio mensais. Foi também esse o caso no presente inquérito. A alegação foi, portanto, rejeitada.
(128)
O autor da denúncia afirmou que, ao estabelecer os direitos específicos, deveriam ter sido utilizados os actuais preços dos FOH e não os valores CIF durante o PI. Assinale-se que esses direitos específicos são estabelecidos com base nos cálculo de dumping e prejuízo relativos ao PI. Não foram apresentados quaisquer argumentos substanciais para basear os cálculos dos direitos específicos, no presente caso, num período posterior ao PI. Por conseguinte, esta alegação foi rejeitada.
2.2. Instituição das medidas definitivas
(129)
Após a publicação das medidas provisórias, um produtor-exportador potencial deu-se a conhecer e alegou que a taxa do direito residual deveria ser estabelecida ao nível do direito mais elevado instituído e não da margem de dumping mais elevada constatada para a Indonésia. Porém, o direito residual é fixado à margem de dumping residual ou à margem de prejuízo residual, aplicando a regra do direito inferior. A alegação foi, portanto, rejeitada.
(130)
À luz do que foi exposto, considera-se que, em conformidade com o artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base, devem ser instituídas medidas anti-dumping definitivas sobre as importações do produto em causa, ao nível da mais baixa das margens de dumping ou prejuízo estabelecidas, de acordo com a regra do direito inferior.
(131)
Todas as partes foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar a instituição de direitos anti-dumping definitivos. Foi-lhes igualmente concedido um prazo para apresentarem observações na sequência da divulgação final dos referidos factos e considerações. As observações das partes interessadas foram tidas em conta e, sempre que adequado, as conclusões foram alteradas em conformidade.
(132)
São propostos os seguintes direitos anti-dumping definitivos:
País
Empresa
Direito anti-dumping definitivo específico (EUR por tonelada, líquido)
Índia
VVF Limited
46,98
Todas as outras empresas
86,99
Indonésia
P.T. Musim Mas
45,63
Todas as outras empresas
80,34
Malásia
KL-Kepong Oleomas Sdn.Bhd.
35,19
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd.
61,01
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd.
51,07
Todas as outras empresas
61,01
(133)
As taxas do direito anti-dumping individual para cada empresa especificadas no presente regulamento são apenas aplicáveis às importações do produto em causa produzido por essas empresas e, portanto, pelas entidades jurídicas específicas mencionadas. As importações do produto em causa fabricado por qualquer outra empresa não especificamente mencionada no presente regulamento, com indicação da firma e do endereço, incluindo as entidades coligadas com as especificamente mencionadas, não podem beneficiar destas taxas e deverão estar sujeitas à taxa do direito aplicável a «Todas as outras empresas».
(134)
Qualquer pedido de aplicação de taxas do direito anti-dumping individual a estas empresas (por exemplo, na sequência de uma alteração da firma ou da constituição de novas entidades de produção ou de venda) deve ser enviado de imediato à Comissão (10), juntamente com todas as informações pertinentes, nomeadamente sobre eventuais alterações das actividades da empresa relacionadas com a produção e com as vendas nos mercados interno e de exportação que estejam relacionadas, por exemplo, com a referida alteração da firma ou das entidades de produção e de venda em questão. Se necessário, o presente regulamento será alterado em conformidade, mediante a actualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito anti-dumping individual.
3. Compromissos
(135)
Um produtor-exportador indiano, assim como um produtor-exportador malaio, juntamente com o seu importador coligado, ofereceram um compromisso de preços em conformidade com o artigo 8.o, n.o 1, do regulamento de base. Ambas as ofertas de compromisso incluíam um grande número de grupos de produtos (determinados pela especificação química), estando cada grupo sujeito a um preço de importação mínimo (PIM) diferente, com diferenças de preço entre os grupos de até 25 % para o exportador malaio e de até 100 % para o exportador indiano. Os preços oscilavam, além disso, até 20 % no âmbito dos grupos individuais, colocando dessa forma um risco muito elevado de compensação cruzada. Verificou-se também que a oferta do exportador indiano não abordou a volatilidade dos preços do produto em causa. Foram identificados riscos de compensação cruzada adicionais, no que respeita ao exportador malaio e ao seu importador coligado na União, que não só adquiriram o produto em causa ao exportador malaio como também a outros fornecedores. Por último, seria difícil para as autoridades aduaneiras determinar a especificação química do produto sem uma análise individual, o que tornaria a monitorização muito complicada ou mesmo impraticável. Por conseguinte, as ofertas de compromisso foram rejeitadas. No seguimento da proposta de alteração da forma das medidas, um produtor-exportador alterou a sua proposta de compromisso, sugerindo um PIM médio para todos os grupos de produtos e alegando que o risco de compensação cruzada deixaria então de se colocar. O outro produtor-exportador manteve simplesmente a sua oferta. Contudo, atendendo ao número de tipos do produto e à variação de preços entre eles, um PIM poderia comprometer totalmente a eficácia das medidas. Além do mais, a estrutura das empresas e das suas ofertas, como acima indicado, continua a constituir um obstáculo à aceitação de um compromisso. Os regimes de comunicação de informações e de preços sugeridos por um exportador não abordam estas questões e, em qualquer caso, tornariam a monitorização muito complicada ou mesmo impraticável. Consequentemente, não é possível aceitar as ofertas de compromisso.
4. Cobrança definitiva dos direitos anti-dumping provisórios
(136)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping apuradas e o nível do prejuízo causado à indústria da União, considera-se necessário que os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório, instituído pelo regulamento provisório, sejam cobrados, a título definitivo, até ao montante dos direitos definitivos instituídos pelo presente regulamento. Sempre que os direitos definitivos forem inferiores aos direitos provisórios, os montantes provisoriamente garantidos superiores à taxa definitiva dos direitos anti-dumping deverão ser liberados,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de álcoois gordos saturados com um comprimento da cadeia de átomos de carbono de C8, C10, C12, C14, C16 ou C18 (não incluindo isómeros ramificados), incluindo álcoois gordos monossaturados [também referidos como «fracções puras» (single cuts)] e misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C6-C8, C6-C10, C8-C10, C10-C12 (normalmente classificadas como C8-C10), misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C12-C14, C12-C16, C12-C18, C14-C16 (normalmente classificadas como C12-C14) e misturas contendo predominantemente uma combinação de comprimentos da cadeia de átomos de carbono C16-C18, actualmente classificados nos códigos NC ex 2905 16 85, 2905 17 00, ex 2905 19 00 e ex 3823 70 00 (códigos TARIC 2905168510, 2905190060, 3823700011 e 3823700091) e originários da Índia, da Indonésia e da Malásia.
2. A taxa do direito anti-dumping definitivo aplicável ao produto descrito no n.o 1 e fabricado pelas empresas em seguida indicadas é a seguinte:
País
Empresa
Direito anti-dumping definitivo (EUR por tonelada, líquido)
Código adicional TARIC
Índia
VVF Ltd, Taloja, Maharashtra
46,98
B110
Todas as outras empresas
86,99
B999
Indonésia
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
45,63
B112
Todas as outras empresas
80,34
B999
Malásia
KL-Kepong Oleomas Sdn. Bhd, Pelabuhan Klang, Selangor Darul Ehsan
35,19
B113
Emery Oleochemicals (M) Sdn. Bhd., Kuala Langat, Selangor
61,01
B114
Fatty Chemical Malaysia Sdn. Bhd. Prai, Penang
51,07
B117
Todas as outras empresas
61,01
B999
3. No caso de as mercadorias terem sido danificadas antes da sua introdução em livre prática e, por conseguinte, de o preço efectivamente pago ou a pagar ser calculado proporcionalmente para efeitos da determinação do valor aduaneiro nos termos do artigo 145.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão, de 2 de Julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (11), o montante do direito anti-dumping, calculado com base nos montantes referidos supra, é reduzido numa percentagem correspondente à proporção do preço efectivamente pago ou a pagar.
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
São definitivamente cobrados os montantes garantidos por meio do direito anti-dumping provisório, por força do Regulamento (UE) n.o 446/2011. São liberados os montantes garantidos que excedam a taxa do direito anti-dumping definitivo.
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 8 de Novembro de 2011.