РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 13 юли 2010 година
в съответствие с член 140, параграф 2 от Договора относно приемането на еврото от Естония от 1 януари 2011 г.
(2010/416/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз („Договора“), и по-специално член 140, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид доклада на Европейската комисия,
като взе предвид доклада на Европейската централна банка,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид обсъжданията в Европейския съвет,
като взе предвид препоръката на членовете на Съвета, представляващи приелите еврото държави-членки,
като има предвид, че:
(1)
Третият етап от икономическия и паричен съюз („ИПС“) започна на 1 януари 1999 г. С Решение 98/317/ЕО (1) Съветът на заседание в Брюксел на 3 май 1998 г. в състав държавни и правителствени ръководители реши, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на единната валута от 1 януари 1999 г.
(2)
С Решение 2000/427/ЕО (2) Съветът реши, че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута от 1 януари 2001 г. С Решение 2006/495/ЕО (3) Съветът реши, че Словения е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута от 1 януари 2007 г. С решения 2007/503/ЕО (4) и 2007/504/ЕО (5) Съветът реши, че Кипър и Малта са изпълнили необходимите условия за приемане на единната валута от 1 януари 2008 г. С Решение 2008/608/ЕО (6) Съветът реши, че Словакия е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута от 1 януари 2009 г.
(3)
Съгласно параграф 1 от Протокола за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство нотифицира Съвета, че не възнамерява да премине към третия етап на ИПС на 1 януари 1999 г. Тази нотификация не е променяна оттогава. В съответствие с параграф 1 от Протокола за някои разпоредби относно Дания, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, и в съответствие с решението, взето от държавните и правителствените ръководители в Единбург през декември 1992 г., Дания е уведомила Съвета, че няма да участва в третия етап на ИПС. Дания не е поискала започване на процедурата по член 140, параграф 2 от Договора.
(4)
В съответствие с Решение 98/317/ЕО на Швеция e предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора. Съгласно член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г. на Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария и Полша е предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора. Съгласно член 5 от Акта за присъединяване от 2005 г. на България и Румъния е предоставена дерогация съгласно член 139, параграф 1 от Договора.
(5)
Европейската централна банка („ЕЦБ“) бе основана на 1 юли 1998 г. Европейската парична система беше заменена с механизъм на обменните курсове, чието създаване бе одобрено с резолюция на Европейския съвет от 16 юни 1997 г. за установяването на механизъм на обменните курсове на третия етап на икономическия и паричен съюз (7). Процедурите за механизма на обменните курсове на третия етап на икономическия и паричен съюз (МОК II) бяха определени в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурите за работа на механизма на обменните курсове в третия етап на Икономическия и паричен съюз (8).
(6)
В член 140, параграф 2 от Договора се предвиждат процедурите за отмяна на дерогацията за съответните държави-членки. Най-малко веднъж на всеки две години или по искане на държава-членка с дерогация Комисията и ЕЦБ докладват на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 140, параграф 1 от Договора. Последните редовни доклади на Комисията и ЕЦБ за конвергенцията бяха приети през май 2010 г.
(7)
При необходимост националните законодателства на държавите-членки, включително устройствените закони на националните централни банки, се адаптират с цел да се гарантира съвместимост с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка („Уставът на ЕСЦБ и на ЕЦБ“). В докладите на Комисията и ЕЦБ се дава подробна оценка на съвместимостта на законодателството на Естония с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ.
(8)
Съгласно член 1 от Протокол № 13 относно критериите за конвергенция („Протоколът“), критерият за ценова стабилност по член 140, параграф 1, първо тире от Договора означава, че в съответната държава-членка е налице устойчивост на цените и средният темп на инфлацията за период от една година преди осъществяването на прегледа на резултатите не превишава с повече от 1,5 процентни пункта темпа на инфлация, която съществува най-много в трите държави-членки с най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. За целите на критерия за ценова стабилност инфлацията се измерва с помощта на хармонизираните индекси на потребителските цени (ХИПЦ), определени в Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета от 23 октомври 1995 г. относно хармонизираните индекси на потребителските цени (9). За да се оцени изпълнението на критерия за ценова стабилност, инфлацията в дадена държава-членка се измерва чрез процентното изменение в средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса спрямо средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса от предходния период. В докладите на Комисията и ЕЦБ референтната стойност бе изчислена като непретеглена средноаритметична стойност на темповете на инфлация на трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност плюс 1,5 процентни пункта.
За едногодишния период до края на март 2010 г. изчислената референтна стойност за инфлацията е 1,0 %, като трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност са Португалия, Естония и Белгия с темп на инфлация съответно - 0,8 %, - 0,7 % и - 0,1 %. При сегашните икономически условия на голям общ спад, при които в голям брой държави се наблюдават отрицателни темпове на инфлация, изглежда целесъобразно от списъка на държавите с най-добри резултати да се изключат държавите, чиято средна инфлация се различава много от средната инфлация в еврозоната (0,3 % през март 2010 г.) - в съответствие с практиката, наложена с доклада за конвергенцията за 2004 г., - тъй като резултатите им са нетипични и отчитането им би се отразило значително върху референтната стойност и следователно върху справедливостта на критерия. За март 2010 г. това означава изключване на Ирландия от списъка - единствената държава, чийто среден темп на инфлация за 12 месеца (- 2,3 % през март 2010 г.) се отклонява много от средния темп в еврозоната и другите държави-членки, главно поради тежкия икономически спад.
(9)
Съгласно член 2 от Протокола, критерият за състоянието на държавния бюджет съгласно член 140, параграф 1, второ тире от Договора означава, че към момента на прегледа на резултатите по отношение на държавата-членка няма действащо решение на Съвета по член 126, параграф 6 от Договора за наличие на прекомерен бюджетен дефицит.
(10)
Съгласно член 3 от Протокола, критерият за участие в механизма на обменните курсове на Европейската парична система, посочен в член 140, параграф 1, трето тире от Договора, означава, че държавата-членка е спазвала нормалните граници на отклонение, предвидени в механизма на обменните курсове на Европейската парична система, без голямо напрежение най-малко през последните две години преди прегледа на резултатите. По-конкретно, държавата-членка не трябва да е извършвала девалвация на двустранния централен курс на своята валута към еврото по своя инициатива за същия период. От 1 януари 1999 г. МОК II установява рамката за оценяване на изпълнението на критерия за обменния курс. При оценяването на изпълнението на този критерий в своите доклади Комисията и ЕЦБ са проучили двегодишния период до 23 април 2010 г.
(11)
Съгласно член 4 от Протокола, критерият за конвергенция на лихвените проценти съгласно член 140, параграф 1, четвърто тире от Договора означава, че за период от една година преди прегледа на резултатите дадена държава-членка трябва да има среден номинален дългосрочен лихвен процент, който не надвишава с повече от два процентни пункта лихвения процент най-много на трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност. За целите на критерия за конвергенция на лихвените проценти са използвани сравними лихвени проценти за 10-годишни референтни държавни облигации. Естония, която е една от трите държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност през март 2010 г., няма референтна дългосрочна държавна облигация, нито сходна ценна книга, която може да бъде използвана за изчисляване на референтната стойност. Следователно за да се оцени изпълнението на критерия за лихвените проценти съгласно текста на Протокола (в който се говори за „най-много три държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност“), в докладите на Комисията и ЕЦБ е използвана референтна стойност, изчислена като непретеглена средноаритметична стойност на номиналните дългосрочни лихвени проценти на двете държави-членки с най-добри резултати по отношение на ценовата стабилност плюс два процентни пункта. Така референтната стойност за едногодишния период до края на март 2010 г. бе 6,0 %, изчислена въз основа на средноаритметичната стойност на лихвените проценти в Португалия (4,2 %) и Белгия (3,8 %) плюс два процентни пункта.
(12)
Съгласно член 5 от Протокола, използваните при сегашната оценка на изпълнението на критериите за конвергенция данни се осигуряват от Комисията. Комисията осигури данните, необходими за изготвянето на настоящото решение. Бюджетните данни бяха осигурени от Комисията въз основа на данните от докладите на държавите-членки, представени до 1 април 2010 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (10).
(13)
Въз основа на докладите на Комисията и ЕЦБ относно напредъка на Естония при изпълнението на нейните задължения за постигането на ИПС, Комисията направи следните заключения:
а)
законодателството на Естония, включително устройственият закон за националната централна банка, е съвместимо с членове 130 и 131 от Договора и с Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ;
б)
по отношение на изпълнението от страна на Естония на критериите за конвергенция, посочени в четирите тирета на член 140, параграф 1 от Договора:
-
средният темп на инфлация в Естония през годината до края на март 2010 г. е бил - 0,7 %, което е много под референтната стойност и вероятно ще остане под тази стойност през следващите месеци;
-
по отношение на Естония няма действащо решение на Съвета за наличието на прекомерен дефицит, като бюджетният дефицит за 2009 г. е 1,7 % от БВП;
-
Естония участва в МОК II от 28 юни 2004 г.; през двегодишния период до 23 април 2010 г. естонската крона не е изпитвала силен натиск и не се е отклонявала от централния курс по МОК II, откакто участва в механизма;
-
поради много ниското равнище на брутния държавен дълг на Естония няма референтни дългосрочни държавни облигации или подходящи сходни ценни книжа, с чиято помощ да се оцени трайността на конвергенцията при дългосрочните лихвени проценти; макар че във върховия момент на кризата участниците на финансовите пазари повишиха усещането си за риск по отношение на Естония, благодарение на промяната му през разглеждания период и при една по-обща оценка на трайността на конвергенцията, включително доклада за фискалната политика на Естония и сравнително гъвкавата икономика, оценката за изпълнението на критерия за дългосрочния лихвен процент от страна на Естония би била положителна;
в)
предвид на оценката на съвместимостта на законодателството и изпълнението на критериите за конвергенция и с оглед на допълнителните фактори Естония изпълнява необходимите условия за приемане на еврото,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Естония изпълнява необходимите условия за приемане на еврото. Дерогацията за Естония, посочена в член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г., се отменя от 1 януари 2011 г.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2010 година.
DECISÃO DO CONSELHO
de 13 de Julho de 2010
nos termos do n.o 2 do artigo 140.o do Tratado relativa à adopção do euro pela Estónia em 1 de Janeiro de 2011
(2010/416/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia («Tratado»), nomeadamente o n.o 2 do artigo 140.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Tendo em conta o relatório da Comissão Europeia,
Tendo em conta o relatório do Banco Central Europeu,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu,
Tendo em conta os debates no Conselho Europeu,
Tendo em conta a recomendação dos membros do Conselho dos Representantes dos Estados-Membros cuja moeda é o euro,
Considerando o seguinte:
(1)
A terceira fase da União Económica e Monetária («UEM») teve início em 1 de Janeiro de 1999. Através da Decisão 98/317/CE (1), o Conselho, reunido em Bruxelas em 3 de Maio de 1998 a nível dos Chefes de Estado e de Governo, decidiu que a Bélgica, a Alemanha, a Espanha, a França, a Irlanda, a Itália, o Luxemburgo, os Países Baixos, a Áustria, Portugal e a Finlândia preenchiam as condições necessárias para a adopção da moeda única em 1 de Janeiro de 1999.
(2)
Pela Decisão 2000/427/CE (2), o Conselho decidiu que a Grécia preenchia as condições necessárias para a adopção da moeda única em 1 de Janeiro de 2001. Pela Decisão 2006/495/CE (3), o Conselho decidiu que a Eslovénia preenchia as condições necessárias para a adopção da moeda única em 1 Janeiro 2007. Pelas decisões 2007/503/CE (4) e 2007/504/CE (5), o Conselho decidiu respectivamente que Chipre e Malta preenchiam as condições necessárias para a adopção da moeda única em 1 de Janeiro de 2008. Pela Decisão 2008/608/CE (6), o Conselho decidiu que a Eslováquia preenchia as condições necessárias para a adopção da moeda única em 1 de Janeiro de 2009.
(3)
Em conformidade com o ponto 1 do Protocolo relativo a certas disposições relacionadas com o Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte, anexo ao Tratado que institui a Comunidade Europeia, o Reino Unido notificou ao Conselho que não pretendia participar na terceira fase da UEM em 1 de Janeiro de 1999. Esta notificação não foi alterada. Em conformidade com o ponto 1 do Protocolo relativo a certas disposições respeitantes à Dinamarca, anexo ao Tratado que institui a Comunidade Europeia, bem como da decisão adoptada pelos Chefes de Estado e de Governo reunidos em Edimburgo em Dezembro de 1992, a Dinamarca notificou ao Conselho que não participaria na terceira fase da UEM. A Dinamarca não solicitou que fosse dado início ao procedimento referido no n.o 2 do artigo 140.o do Tratado.
(4)
Por força da Decisão 98/317/CE, a Suécia beneficia de uma derrogação, na acepção do n.o 1 do artigo 139.o do Tratado. Em conformidade com o artigo 4.o do Acto de Adesão de 2003, a República Checa, a Estónia, a Letónia, a Lituânia, a Hungria e a Polónia beneficiam de uma derrogação na acepção do n.o 1 do artigo 139.o do Tratado. Em conformidade com o artigo 5.o do Acto de Adesão de 2005, a Bulgária e a Roménia beneficiam de uma derrogação, na acepção do n.o 1 do artigo 139.o do Tratado.
(5)
O Banco Central Europeu («BCE») foi criado em 1 de Julho de 1998. O Sistema Monetário Europeu foi substituído por um mecanismo de taxas de câmbio, cuja instituição foi acordada no quadro de uma Resolução do Conselho Europeu sobre a criação de um mecanismo de taxas de câmbio na terceira fase da União Económica e Monetária, de 16 de Junho de 1997 (7). As modalidades de funcionamento do mecanismo de taxas de câmbio na terceira fase da União Económica e Monetária (MTC II) foram estabelecidas no Acordo de 16 de Março de 2006 entre o Banco Central Europeu e os bancos centrais nacionais dos Estados-Membros não participantes na área do euro e que estabelece os procedimentos operacionais relativos ao mecanismo de taxas de câmbio na terceira fase da União Económica e Monetária (8).
(6)
O n.o 2 do artigo 140.o do Tratado estabelece o procedimento de revogação da derrogação dos Estados-Membros em causa. Pelo menos de dois em dois anos, ou a pedido de um Estado-Membro que beneficie de uma derrogação, a Comissão e o BCE apresentarão relatórios ao Conselho, de acordo com o procedimento previsto no n.o 1 do artigo 140.o do Tratado. Os últimos relatórios de convergência periódicos da Comissão e do BCE foram adoptados em Maio de 2010.
(7)
A legislação nacional dos Estados-Membros, incluindo os estatutos dos bancos centrais nacionais, deverá ser adaptada em função das necessidades, de forma a garantir a compatibilidade com os artigos 130.o e 131.o do Tratado e com os estatutos do Sistema Europeu de Bancos Centrais e do Banco Central Europeu («Estatutos do SEBC e do BCE»). Os relatórios da Comissão e do BCE proporcionam uma avaliação aprofundada da compatibilidade da legislação da Estónia com os artigos 130.o e 131.o do Tratado e com os Estatutos do SEBC e do BCE.
(8)
Nos termos do artigo 1.o do Protocolo n.o 13 relativo aos critérios de convergência a que se refere o artigo 140.o do Tratado, o critério de estabilidade dos preços a que se refere o primeiro travessão, n.o 1, do artigo 140.o do Tratado, significa que o Estado-Membro regista uma estabilidade de preços sustentável e, no ano que antecede a análise, uma taxa média de inflação que não excede em mais de 1,5 pontos percentuais a verificada, no máximo, nos três Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços. Para efeitos do critério da estabilidade dos preços, a inflação é calculada com base nos índices harmonizados de preços no consumidor (IHPC) definidos no Regulamento (CE) n.o 2494/95 do Conselho, de 23 de Outubro de 1995, relativo aos índices harmonizados de preços no consumidor (9). Com o objectivo de apreciar o critério da estabilidade de preços, a inflação dos Estados-Membros tem sido calculada pela variação percentual da média aritmética dos índices de doze meses face à média aritmética dos índices de doze meses do período precedente. Os relatórios da Comissão e do BCE tiveram em conta o valor de referência calculado através da média aritmética simples das taxas de inflação dos três Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços, acrescida de 1,5 pontos percentuais.
No período de um ano, que termina em Março de 2010, o valor de referência da inflação foi calculado em 1,0 %, nos três Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços, ou seja, Portugal, Estónia e Bélgica, que apresentam taxas de inflação de - 0,8 %, - 0,7 % e - 0,1 %, respectivamente. No actual contexto económico marcado por importantes adversidades comuns, com um número significativo de países confrontado com taxas de inflação negativas, afigura-se prudente excluir dos melhores resultados os países cuja taxa média de inflação se afasta fortemente da média da inflação da área do euro (0,3 % em Março de 2010) - à semelhança do verificado no anterior relatório de convergência de 2004 - dado que estes valores atípicos impedem que os países em causa possam ser considerados os melhores em termos de estabilidade de preços, pelo que incluí-los afectaria gravemente o valor de referência e, por conseguinte, a equidade dos critérios. Em Março de 2010, este processo levou à exclusão da Irlanda, o único país cuja taxa média de inflação durante 12 meses (- 2,3 % em Março de 2010) registou um grande desvio em relação à inflação da área do euro e dos outros Estados-Membros, fruto sobretudo de uma forte recessão económica.
(9)
Nos termos do artigo 2.o do Protocolo n.o 13 relativo aos critérios de convergência, anexo ao Tratado, por critério de situação orçamental a que se refere o segundo travessão, n.o 1, do artigo 140.o do Tratado, entende-se que, aquando da análise, o Estado-Membro em causa não é objecto de uma decisão do Conselho, ao abrigo do disposto do n.o 6 do artigo 126.o do Tratado, relativa à existência de um défice excessivo nesse Estado-Membro.
(10)
Nos termos do artigo 3.o do Protocolo n.o 13 considera-se que foi cumprido o critério de participação no mecanismo de taxas de câmbio do Sistema Monetário Europeu a que se refere o n.o 1 do artigo 140.o do Tratado se o Estado-Membro tiver respeitado as margens de flutuação normais previstas no mecanismo de taxas de câmbio (MTC) do Sistema Monetário Europeu sem tensões graves durante, pelo menos, os últimos dois anos anteriores à análise. Nomeadamente, o Estado-Membro não desvalorizou por iniciativa própria a taxa de câmbio central bilateral da sua moeda em relação ao euro durante o mesmo período. Desde 1 de Janeiro de 1999, o MTC II estabelece o quadro de apreciação do cumprimento do critério relativo à taxa de câmbio. Para efeitos dessa apreciação, a Comissão e o BCE examinaram o período de dois anos que chegou ao seu termo em 23 de Abril de 2010.
(11)
Nos termos do artigo 4.o do Protocolo n.o 13, por critério de convergência das taxas de juro a que se refere o quarto travessão, n.o 1, do artigo 140.o do Tratado, entende-se que, durante o ano que antecede a análise, o Estado-Membro registou uma taxa de juro nominal média de longo prazo que não excede em mais de 2 pontos percentuais a verificada, no máximo, nos três Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços. Para efeitos dos critérios relativos à convergência das taxas de juro, foram utilizadas as taxas de juro comparáveis das obrigações do Tesouro de referência a 10 anos. Na Estónia, um dos Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços em Março de 2010, não existem obrigações do Tesouro de longo prazo, nem títulos comparáveis, que pudessem ser utilizados para o cálculo do valor de referência. Por conseguinte, em conformidade com o texto do Protocolo («no máximo, dos três Estados-Membros com melhores resultados»), a fim de avaliar o cumprimento dos critérios relativos às taxas de juro, os relatórios da Comissão e do BCE tiveram em conta um valor de referência correspondente à média aritmética simples das taxas de juro nominais a longo prazo dos dois outros Estados-Membros com melhores resultados em termos de estabilidade de preços mais dois pontos percentuais. Nesta base, no período de um ano com termo em Março de 2010, o valor de referência foi de 6,0 %, correspondente à média da taxa de juro em Portugal (4,2 %) e na Bélgica (3,8 %) acrescido de dois pontos percentuais.
(12)
Em conformidade com o artigo 5.o do Protocolo n.o 13, a Comissão deve fornecer os dados utilizados na actual avaliação do cumprimento dos critérios de convergência. A Comissão forneceu os dados para a elaboração da presente decisão. A Comissão transmitiu os dados orçamentais comunicados pelos Estados-Membros até 1 Abril 2010, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 479/2009 do Conselho, de 25 de Maio de 2009, relativo à aplicação do protocolo sobre o procedimento relativo aos défices excessivos, anexo ao Tratado que institui a Comunidade Europeia (10).
(13)
Com base nos relatórios da Comissão e do BCE sobre os progressos alcançados pela Estónia no cumprimento das suas obrigações relativas à realização da UEM, a Comissão concluiu o seguinte:
a)
A legislação nacional da Estónia, incluindo os estatutos do banco central nacional, é compatível com os artigos 130.o e 131.o do Tratado e com os Estatutos do SEBC e do BCE;
b)
Relativamente ao cumprimento pela Estónia dos critérios de convergência referidos nos quatro travessões do n.o 1 do artigo 140.o do Tratado:
-
A taxa média de inflação na Estónia, no período de um ano com termo em Março de 2010, situou-se em - 0,7 %, ou seja, a um nível claramente inferior ao valor de referência, sendo provável que se mantenha abaixo desse valor nos próximos meses,
-
A Estónia não é objecto de uma decisão do Conselho relativa à existência de um défice excessivo, registando um défice orçamental de 1,7 % do PIB em 2009,
-
A Estónia é membro do MTC II desde 28 de Junho de 2004; desde a sua participação no MTC II, durante o período de dois anos que chegou ao seu termo em 23 de Abril de 2010, a coroa estónia não esteve sujeita a tensões graves e não registou desvios em relação à taxa central,
-
Atendendo ao fraco nível da dívida pública bruta da Estónia, não existem obrigações do Tesouro de longo prazo, nem títulos comparáveis, que possam servir de referência para avaliar o carácter duradouro da convergência das taxas de juro de longo prazo. Embora as percepções de risco do mercado financeiro em relação à Estónia tenham aumentado no pico da crise, a sua evolução durante o período de referência, assim como uma avaliação mais global da durabilidade da convergência, incluindo a prossecução de políticas prudentes pela Estónia, viriam corroborar uma avaliação positiva do cumprimento por parte da Estónia do critério relativo às taxas de juro de longo prazo;
c)
À luz da avaliação da compatibilidade jurídica e do cumprimento dos critérios de convergência, assim como dos factores adicionais, a Estónia preenche as condições necessárias para a adopção do euro,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A Estónia preenche as condições necessárias para a adopção do euro. A derrogação concedida à Estónia referida no artigo 4.o do Acto de Adesão de 2003 é revogada com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2011.
Artigo 2.o
Os destinatários da presente decisão são os Estados-Membros.
Artigo 3.o
A presente decisão entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 13 de Julho de 2010.