РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 521/2012 НА КОМИСИЯТА
от 19 юни 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1187/2009 по отношение на лицензиите за износ за сирената, изнасяни за Съединените американски щати в рамките на някои квоти на ГАТТ
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 и член 171, параграф 1 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
В глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 на Комисията от 27 ноември 2009 г. за определяне на специалните подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на лицензиите за износ и възстановяванията при износ за мляко и млечни продукти (2) се съдържат условията за заявителите за лицензии за износ и процедурата за разпределяне на тези лицензии за износ по квотата на Съединените щати.
(2)
В съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 за квотната 2012 година бе приет Регламент за изпълнение (ЕС) № 789/2011 на Комисията от 5 август 2011 г. за откриване на процедура за разпределение на лицензии за износ на сирене в Съединените американски щати през 2012 г. по някои квоти на ГАТТ (3).
(3)
С оглед на административното опростяване е подходящо в глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009 да бъде включен постоянен механизъм по отношение на откриването на годишна процедура за разпределение на лицензии за износ вместо приемането на отделен регламент всяка година.
(4)
Поради това Регламент (ЕО) № 1187/2009 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1187/2009 се изменя, както следва:
(1)
Раздел 2 в глава III се заменя със следния текст:
„РАЗДЕЛ 2
Износ за Съединените щати
Член 21
За продуктите с код по КН 0406 се представя лицензия за износ в съответствие с настоящия раздел, когато те се изнасят за Съединените щати в рамките на следните квоти:
а)
допълнителната квота съгласно Споразумението за селското стопанство;
б)
тарифните квоти, произтичащи първоначално от Токийския кръг и предоставени от Съединените щати на Австрия, Финландия и Швеция в списък ХХ от Уругвайския кръг;
в)
тарифните квоти, произтичащи първоначално от Уругвайския кръг и предоставени от Съединените щати на Чешката република, Унгария, Полша и Словакия в списък ХХ от Уругвайския кръг.
Член 22
1. Заявленията за лицензии се подават пред компетентните органи от 1 до 10 септември на годината, предхождаща годината на квотата, за която са предоставени лицензиите за износ. Всички заявления се подават едновременно до компетентния орган на една-единствена държава членка.
Квотите, посочени в член 21, се откриват всяка година за периода от 1 януари до 31 декември.
В клетка 16 от заявленията за лицензии и лицензиите се отбелязва осемцифреният продуктов код от Комбинираната номенклатура. Лицензиите обаче са валидни и за продукти с всякакви други кодове в рамките на код по КН 0406.
В клетка 20 от заявлението за лицензия и в лицензията се вписва следният текст:
„За износ за Съединените американски щати“:
Квота за … (година) - глава III, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 1187/2009.
Идентификация на квотата: …“
2. За всяка квота, посочена в колона 3 от приложение IIа, всеки заявител може да подаде едно или повече заявления за лицензия, при условие че общото количество, за което са подадени заявления в рамките на всяка квота, не надвишава максималните количествени ограничения, определени в член 22а.
С оглед на това, когато за една и съща група продукти, посочени в колона 2 от приложение IIа, наличното количество в колона 4 е разделено между квотата от Уругвайския кръг и квотата от Токийския кръг, двете квоти трябва да бъдат разглеждани като две отделни квоти.
3. Заедно със заявленията се депозира гаранция в съответствие с член 9.
4. Заявителите за лицензии за износ представят доказателства, че са изнасяли продуктите от въпросната квота за Съединените щати поне през една от предходните три календарни години и че определеният от тях вносител е дъщерно дружество на заявителя.
Доказателството за извършване на търговия в съответствие с първа алинея се представя съгласно член 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1301/2006 (4).
5. Заявителите за лицензии за износ посочват в заявлението:
а)
названието на продуктовата група, обхваната от квотата на Съединените щати в съответствие с допълнителни бележки 16-23 и 25 в глава 4 от Хармонизираната тарифа на Съединените щати;
б)
наименованията на продуктите в съответствие с Хармонизираната тарифа на Съединените щати;
в)
името и адреса на вносителя в Съединените щати, определен от заявителя.
6. Заявленията за лицензии за износ се придружават от декларация от определения вносител, с която се удостоверява, че той отговаря на действащите в Съединените щати правила относно издаването на лицензии за внос за продуктите по член 21.
7. Заявленията се приемат само ако отговарят на максималните количествени ограничения, съдържат цялата информация и са придружени от документите, посочени в настоящия член.
8. Информацията, посочена в настоящия член, се представя в съответствие с образеца, установен в приложение IIб.
Член 22а
За квотите, определени в колона 3 от приложение IIа като 22-Токио, 22-Уругвай, 25-Токио и 25-Уругвай, общото заявено количество на заявител и на квота обхваща най-малко 10 тона и не надвишава наличното количество по съответната квота, определено в колона 4 от посоченото приложение.
За другите квоти, посочени в колона 3 от приложение IIа, общото заявено количество на заявител и на квота обхваща най-малко 10 тона и не повече от 40 % от наличното количество по съответната квота, определено в колона 4 от посоченото приложение.
Член 22б
1. До 18 септември държавите членки уведомяват Комисията за заявленията, които са подадени за всяка от посочените в приложение IIа квоти, или че не са подадени заявления.
2. Уведомлението за всяка квота включва:
а)
списък на заявителите с техните имена, адреси и референтни номера;
б)
количествата, за които кандидатства всеки заявител, разпределени съгласно продуктовите им кодове по Комбинираната номенклатура и кодовете им в съответствие с Хармонизираната митническа тарифа на Съединените американски щати;
в)
името, адреса и референтния номер на вносителя, определен от заявителя.
Член 23
1. Когато заявленията за лицензии за износ за квота по член 21 надвишават наличното количество за въпросната година, Комисията определя коефициент на разпределение не по-късно от 31 октомври.
Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се закръглява надолу с точност до килограм.
За количества, заявленията за които са отхвърлени, или за количествата, надвишаващи разпределените, гаранциите се освобождават изцяло или частично.
2. Когато в резултат на прилагането на коефициента на разпределение би трябвало да се разпределят количества за по-малко от 10 тона за отделен заявител, съответните налични количества се предоставят от съответната държава членка чрез теглене на жребий по квоти. Държавата членка тегли жребий за партиди по 10 тона всяка между заявителите, които при прилагането на коефициента на разпределение биха получили по-малко от 10 тона за квота.
Количествата, по-малки от 10 тона, останали след определянето на партидите, се разпределят поравно между партидите от 10 тона преди тегленето на жребия.
Когато в резултат на прилагането на коефициента на разпределение би останало количество, по-малко от 10 тона за квота, то се счита за единична партида.
Гаранцията за заявленията, които не са между спечелилите при разпределението чрез теглене на жребий, се освобождава незабавно.
3. В срок от пет работни дни след публикуването на коефициентите за разпределение за всяка квота държавите членки, в които е теглен жребий, уведомяват Комисията за количествата, разпределени между отделните кандидати, кода на продукта, референтния номер на заявителя и референтния номер на определения вносител.
Определените чрез жребий количества се разпределят между отделните кодове по КН пропорционално на заявените количества по продуктови кодове от КН.
4. Когато заявленията за лицензии за износ за квотите по член 21 не надвишават наличното количество за въпросната година, Комисията може да разпредели останалите количества на заявителите пропорционално на заявените от тях количества чрез определяне на коефициент на разпределение. Сумата, получена в резултат на прилагането на коефициента на разпределение, се закръглява надолу с точност до килограм.
В този случай операторите уведомяват компетентния орган на съответните държави членки за допълнителното количество, което приемат, в срок от една седмица след публикуването на коефициента на разпределение. Предоставената гаранция се увеличава съответно.
Член 24
1. Имената на определените вносители, посочени в член 22, параграф 5, буква в), и разпределените количества се съобщават от Комисията на компетентните органи в Съединените щати.
2. В случаите когато на определения вносител не е предоставена лицензия за внос за съответните количества при обстоятелства, които не пораждат съмнение за добросъвестността на оператора, представящ декларацията по член 22, параграф 6, операторът може да получи разрешение от държавата членка да определи друг вносител, при условие че той е включен в списъка, предаден на компетентните органи в Съединените щати в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
3. Държавата членка информира Комисията възможно най-бързо за смяната на определения вносител, а Комисията уведомява за промяната компетентните органи в Съединените щати.
Член 25
1. Лицензии за износ се издават до 15 декември през годината, предхождаща годината на квотата, за количествата, за които са разпределени лицензиите.
Лицензиите са валидни от 1 януари до 31 декември през годината на квотата.
В клетка 20 от лицензиите се вписва следният текст:
„валидно от 1 януари до 31 декември ……. (година)“.
2. Гаранциите за лицензиите за износ се освобождават при представянето на доказателството по член 32, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 376/2008, заедно с транспортния документ по член 17, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в който като местоназначение са посочени Съединените щати.
3. Лицензиите, издадени съгласно настоящия член, са валидни само за износа на продукти в рамките на квотите по член 21.
Член 26
Прилага се глава II с изключение на членове 7 и 10.
(2)
Добавят се приложения IIа и IIб, чийто текст се съдържа в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за лицензиите за износ, за които са подадени заявления от 1 септември 2012 г. за продукти, подлежащи на износ през квотната 2013 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 юни 2012 година.
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 521/2012 DA COMISSÃO
de 19 de junho de 2012
que altera o Regulamento (CE) n.o 1187/2009 no que diz respeito aos certificados de exportação para os queijos a exportar para os Estados Unidos da América no âmbito de determinados contingentes GATT
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1), nomeadamente os artigos 170.o e 171.o, n.o 1, em conjugação com o artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009 da Comissão, de 27 de novembro de 2009, que estabelece as regras especiais de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho no que respeita aos certificados de exportação e às restituições à exportação no setor do leite e dos produtos lácteos (2), fixa as condições para o pedido de certificados de exportação pelos requerentes e o procedimento de atribuição desses certificados para as exportações para os Estados Unidos no âmbito dos contingentes.
(2)
Em conformidade com o artigo 21.o do Regulamento (CE) n.o 1187/2009, o Regulamento de Execução (UE) n.o 789/2011 da Comissão, de 5 de agosto de 2011, que inicia o procedimento de atribuição dos certificados de exportação para os queijos a exportar em 2012 para os Estados Unidos da América no âmbito de determinados contingentes GATT (3), foi adotado para o ano de contingentamento de 2012.
(3)
Por razões de simplificação administrativa, é conveniente integrar no capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009 um mecanismo permanente para o início de um procedimento anual de atribuição de certificados de exportação, em vez de adotar anualmente um novo regulamento.
(4)
O Regulamento (CE) n.o 1187/2009 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(5)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 1187/2009 é alterado do seguinte modo:
1)
No capítulo III, a secção 2 passa a ter a seguinte redação:
«SECÇÃO 2
Exportações para os Estados Unidos
Artigo 21.o
Os produtos do código NC 0406 ficam sujeitos à apresentação de um certificado de exportação em conformidade com a presente secção quando forem exportados para os Estados Unidos no âmbito dos seguintes contingentes:
a)
Contingente suplementar decorrente do Acordo sobre a Agricultura;
b)
Contingentes pautais originalmente decorrentes do Tokyo Round e concedidos à Áustria, à Finlândia e à Suécia pelos Estados Unidos na Lista XX do Uruguay Round;
c)
Contingentes pautais originalmente decorrentes do Uruguay Round e concedidos à República Checa, à Hungria, à Polónia e à Eslováquia pelos Estados Unidos na Lista XX do Uruguay Round.
Artigo 22.o
1. Os pedidos de certificados devem ser apresentados às autoridades competentes de 1 a 10 de setembro do ano que precede o ano de contingentamento para o qual os certificados de exportação são atribuídos. O conjunto dos pedidos deve ser apresentado ao mesmo tempo ao organismo competente de um único Estado-Membro.
Os contingentes referidos no artigo 21.o devem ser abertos por períodos de um ano, compreendidos entre 1 de janeiro e 31 de dezembro.
Do pedido de certificado e do certificado deve constar, na casa 16, o código do produto, com oito algarismos, da Nomenclatura Combinada. No entanto, o certificado também é válido para qualquer outro código abrangido pelo código NC 0406.
Do pedido de certificado e do certificado deve constar, na casa 20, a seguinte menção:
"Para exportação para os Estados Unidos da América:
Contingente de … (ano) - capítulo III, secção 2, do Regulamento (CE) n.o 1187/2009.
Identificação do contingente: …".
2. Para cada contingente identificado no anexo II-A, coluna (3), cada requerente pode apresentar um ou mais pedidos de certificado, desde que a quantidade total pedida por contingente não exceda os limites quantitativos máximos fixados no artigo 22.o-A.
Para este efeito, se, para o mesmo grupo de produtos referido no anexo II-A, coluna (2), a quantidade disponível na coluna (4) for repartida entre o contingente Uruguay Round e o contingente Tokyo Round, os contingentes devem ser considerados dois contingentes distintos.
3. Os pedidos ficam sujeitos à constituição de uma garantia em conformidade com o artigo 9.o.
4. Os requerentes de certificados de exportação devem provar que exportaram os produtos do contingente em causa para os Estados Unidos em pelo menos um dos três anos civis anteriores e que o seu importador designado é uma filial do requerente.
A prova do comércio referida no primeiro parágrafo deve ser apresentada em conformidade com o artigo 5.o, segundo parágrafo, do Regulamento (CE) n.o 1301/2006 da Comissão (4).
5. Os requerentes de certificados de exportação devem indicar nos pedidos:
a)
A designação do grupo dos produtos abrangidos pelo contingente dos Estados Unidos, segundo as notas suplementares 16 a 23 e 25 do capítulo 4 da Harmonised Tariff Schedule of the United States;
b)
A designação dos produtos segundo a Harmonised Tariff Schedule of the United States;
c)
O nome e o endereço do importador designado pelo requerente nos Estados Unidos.
6. O pedido de certificado de exportação deve ser acompanhado de uma declaração do importador designado de que é elegível, segundo as regras aplicáveis nos Estados Unidos, para a emissão de um certificado de importação para os produtos referidos no artigo 21.o.
7. Os pedidos só são admissíveis se respeitarem os limites quantitativos máximos, contiverem todas as informações e forem acompanhados dos documentos referidos no presente artigo.
8. As informações referidas no presente artigo devem ser apresentadas em conformidade com o modelo constante do anexo II-B.
Artigo 22.o-A
No respeitante aos contingentes identificados como 22-Tokyo, 22-Uruguay, 25-Tokyo e 25-Uruguay no anexo II-A, coluna (3), a quantidade total pedida por requerente e por contingente deve abranger, pelo menos, 10 toneladas e não exceder a quantidade disponível no âmbito do contingente em causa, estabelecida no mesmo anexo, coluna (4).
No respeitante aos outros contingentes constantes do anexo II-A, coluna (3), a quantidade total pedida por requerente e por contingente deve abranger, pelo menos, 10 toneladas e não exceder 40 % da quantidade disponível no âmbito do contingente em causa, estabelecida no mesmo anexo, coluna (4).
Artigo 22.o-B
1. Até 18 de setembro, os Estados-Membros devem notificar à Comissão os pedidos apresentados para cada um dos contingentes identificados no anexo II-A ou a inexistência de pedidos.
2. Para cada contingente, a notificação deve incluir:
a)
A lista dos requerentes, nomes, endereços e número de referência;
b)
As quantidades pedidas por cada requerente, discriminadas por código de produto da Nomenclatura Combinada e pelo código correspondente da Harmonised Tariff Schedule of the United States of America;
c)
O nome, endereço e número de referência do importador designado pelo requerente.
Artigo 23.o
1. Sempre que os pedidos de certificados de exportação para um contingente referido no artigo 21.o ultrapassem as quantidades disponíveis para o ano em questão, a Comissão deve fixar um coeficiente de atribuição até 31 de outubro.
O valor resultante da aplicação do coeficiente é arredondado ao quilograma.
A garantia é liberada, na totalidade ou em parte, em relação aos pedidos indeferidos ou às quantidades que excedam as atribuídas.
2. Sempre que a aplicação de um coeficiente de atribuição dê como resultado a atribuição de quantidades inferiores a 10 toneladas por contingente e por requerente, o Estado-Membro em causa deve proceder à atribuição das quantidades disponíveis mediante sorteio, por contingente. O Estado-Membro sorteia lotes de 10 toneladas pelos requerentes que, em aplicação do coeficiente de atribuição, teriam direito a quantidades inferiores a 10 toneladas por contingente.
As quantidades inferiores a 10 toneladas que restem após o estabelecimento dos lotes são distribuídas, em partes iguais, pelos lotes de 10 toneladas, antes da realização do sorteio.
Sempre que da aplicação de um coeficiente de atribuição resulte uma quantidade remanescente inferior a 10 toneladas por contingente, essa quantidade deve ser considerada um lote único.
As garantias referentes aos pedidos aos quais, no seguimento do sorteio, não seja atribuído nenhum lote devem ser imediatamente liberadas.
3. Os Estados-Membros que procedam a sorteio devem notificar à Comissão, no prazo de cinco dias úteis após a publicação dos coeficientes de atribuição, para cada contingente, as quantidades atribuídas por requerente, o código do produto, o número de referência do requerente e o número de referência do importador designado.
As quantidades atribuídas por sorteio devem ser repartidas pelos vários códigos NC individuais proporcionalmente às quantidades de produtos pedidas para cada código NC.
4. Sempre que os pedidos de certificados de exportação para contingentes referidos no artigo 21.o não excedam a quantidade disponível para o ano em causa, a Comissão deve atribuir as quantidades remanescentes aos requerentes, proporcionalmente às quantidades pedidas, através da fixação de um coeficiente de atribuição. O valor resultante da aplicação do coeficiente é arredondado ao quilograma.
Nesse caso, os operadores devem informar a autoridade competente do Estado-Membro em causa da quantidade suplementar por eles aceite, no prazo de uma semana a contar da publicação do coeficiente de atribuição. A garantia constituída deve ser aumentada em conformidade.
Artigo 24.o
1. Os nomes dos importadores designados referidos no artigo 22.o, n.o 5, alínea c), e as quantidades atribuídas são comunicadas pela Comissão às autoridades competentes dos Estados Unidos.
2. No caso de um certificado de importação para as quantidades em causa não ser atribuído ao importador designado em circunstâncias que não ponham em questão a boa-fé do operador que apresenta a declaração referida no artigo 22.o, n.o 6, o operador pode ser autorizado pelo Estado-Membro a designar outro importador, desde que este conste da lista transmitida às autoridades competentes dos Estados Unidos em conformidade com o presente artigo, n.o 1.
3. O Estado-Membro deve notificar à Comissão, assim que possível, a mudança do importador designado e esta notifica-a às autoridades competentes dos Estados Unidos.
Artigo 25.o
1. Os certificados de exportação devem ser emitidos até 15 de dezembro do ano que precede o ano de contingentamento para as quantidades relativamente às quais os certificados são atribuídos.
Os certificados são válidos de 1 de janeiro a 31 de dezembro do ano de contingentamento.
Dos certificados deve constar, na casa 20, a seguinte menção:
"Válido de 1 de janeiro a 31 de dezembro de … (ano).".
2. As garantias relativas aos certificados de exportação devem ser liberadas mediante a apresentação da prova referida no artigo 32.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 376/2008, juntamente com o documento de transporte referido no artigo 17.o, n.o 3, do Regulamento (CE) n.o 612/2009 que menciona como destino os Estados Unidos.
3. Os certificados emitidos no âmbito do presente artigo só são válidos para as exportações de produtos no âmbito de contingentes referidos no artigo 21.o.
Artigo 26.o
São aplicáveis as disposições do capítulo II, com exceção dos artigos 7.o e 10.o.
2)
São inseridos os anexos II-A e II-B, cujo texto consta do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável aos certificados de exportação pedidos a partir de 1 de setembro de 2012 para os produtos a exportar no ano de contingentamento de 2013.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de junho de 2012.