РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 април 2012 година
за удължаване на срока, посочен в член 114, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по отношение на нотифицираните от Кралство Швеция на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС национални разпоредби относно максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете
(нотифицирано под номер C(2012) 2461)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/230/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 17 октомври 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията в съответствие с член 114, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), че възнамерява да въведе национални разпоредби за намаляване на допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове до не повече от 46 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 20 mg Cd/kg P2O5). Посочените мерки се явяват дерогация от Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1) и с тях максималното ниво от 100 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 44 mg Cd/kg P2O5) ще бъде намалено, за което вече е дадена дерогация на Кралство Швеция.
1. Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС
(2)
Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС предвижда:
„5. […] ако след приемането от Европейския парламент и Съвета, от Съвета или от Комисията на мярка за хармонизиране държава членка счете за необходимо да въведе национални разпоредби, основаващи се на нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на тази държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, тя уведомява Комисията за предприетите мерки и за основанията за тяхното приемане.
6. В срок от шест месеца след уведомяванията […] Комисията одобрява или отхвърля въпросните национални разпоредби, след като установи дали те представляват или не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите членки и дали препятстват или не препятстват функционирането на вътрешния пазар.
При липса на решение на Комисията в този срок националните разпоредби, посочени в параграфи […] и 5, се считат за одобрени.
Когато това е оправдано поради сложността на въпроса и при липса на опасност за човешкото здраве, Комисията може да уведоми заинтересованата държава членка, че срокът, посочен в настоящия параграф, може да бъде продължен за нов период от шест месеца.“
2. Законодателство на ЕС
(3)
Директива 76/116/ЕИО на Съвета от 18 декември 1975 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно торовете (2) определя изискванията, на които трябва да отговарят торовете, за да бъдат пускани на пазара с обозначението „ЕО тор“.
(4)
В приложение I към Директива 76/116/ЕИО са определени видовете означения и съответстващите им изисквания, т.е. изисквания по отношение на състава, на които трябва да отговаря всеки един тор, за да може да бъде обозначен като „ЕО тор“. Означенията на видовете в този списък са групирани в категории в зависимост от съдържанието на първични хранителни елементи, т.е. елементите азот, фосфор и калий.
(5)
В съответствие с член 7 от Директива 76/116/ЕИО (3) на държавите членки не се позволява да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара на торове, маркирани като „ЕО тор“, които съответстват на изискванията на посочената директива, на основание състав, идентификация, етикетиране и пакетиране.
(6)
С Решение 2002/399/ЕО на Комисията от 24 май 2002 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (4) беше предоставена дерогация от Директива 76/116/ЕИО, като се одобряват шведските разпоредби, с които се забранява пускането на шведския пазар на торове, съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор. Тази дерогация се прилагаше до 31 декември 2005 г.
(7)
Директива 76/116/ЕИО беше заменена от Регламент (ЕО) № 2003/2003 относно торовете.
(8)
Член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 гласи, че дерогациите от член 7 от Директива 76/116/ЕИО, които са предоставени от Комисията по предишния член 95, параграф 6 от Договора за ЕО, се тълкуват като дерогации от член 5 от посочения регламент и продължават да пораждат правно действие независимо от влизането в сила на регламента.
(9)
В съображение 15 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 се съобщава, че Комисията ще се заеме с проблема за неумишленото съдържание на кадмий в минералните торове и, когато е целесъобразно, ще изготви предложение за регламент, което ще представи на Европейския парламент и на Съвета. Комисията извърши голяма по обем подготвителна работа, но поради сложността на различните фактори, които трябва да бъдат отчетени, все още не е приела такова предложение.
(10)
Тъй като шведската дерогация е предоставена само до 31 декември 2005 г., Швеция поиска през юни 2005 г. удължаване на съществуващата дерогация. С Решение 2006/347/ЕО на Комисията от 3 януари 2006 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (5) на шведските органи се разрешава да запазят националните мерки до прилагането на хармонизирани мерки за кадмия в торовете на равнището на ЕС.
3. Национални разпоредби
(11)
Наредбата за химичните продукти (забрани за боравене, внос и износ) (1998:944) (6) съдържа разпоредби, отнасящи се, inter alia, до максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете, включително означените като ЕО торове. В член 3, параграф 1 е предвидено, че торовете, попадащи в митнически тарифни номера 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 и 31.05 и съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор, не могат да се предлагат за продажба или да се превозват.
(12)
Предвидените национални мерки, нотифицирани в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, биха намалили допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове от сегашното му максимално равнище от 100 грама кадмий на тон фосфор на 46 грама кадмий на тон фосфор (46 mg Cd/kg P, еквивалентни на 20 mg Cd/kg P2O5).
II. ПРОЦЕДУРА
(13)
С писмо от 17 май 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията, че на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС отправя искане за получаване на одобрение за въвеждането на национални разпоредби за намаляване на разрешеното съдържание на кадмий във фосфатните торове до максимална концентрация от 46 грама на тон фосфор. По този начин шведските органи отправят искане за намаляване на съдържанието на кадмий, разрешено с дерогацията, дадена с Решение 2006/347/ЕО.
(14)
С писмо от 17 октомври 2011 г. шведските органи предоставиха допълнителна информация на Комисията, и по-специално текста на действащото национално законодателство, в който са отразени измененията, направени с наредби 2008:255 и 2009:654 (7).
(15)
С писмо от 14 ноември 2011 г. Комисията информира шведските органи, че шестмесечният срок, в който трябва да разгледа въпроса в съответствие с член 114, параграф 6, е започнал да тече на 18 октомври 2011 г.
(16)
С писмо от 17 октомври 2011 г. Комисията уведоми останалите държави членки за отправеното от Швеция искане. Комисията публикува и известие относно искането в Официален вестник на Европейския съюз (8), за да информира останалите заинтересовани страни за националните мерки, които Швеция възнамерява да въведе, както и за основанията, които посочва за тяхното въвеждане. В отговор на това Латвия подкрепи шведското искане. Комисията не получи други коментари.
III. ОЦЕНКА
1. Проверка за допустимост
(17)
Член 114, параграф 5 от ДФЕС се отнася до случаите, в които се нотифицират национални разпоредби във връзка с дадена мярка на ЕС за хармонизиране, когато се предвижда тези национални разпоредби да бъдат въведени след приемането и привеждането в действие на съответната мярка за хармонизиране и новите национални мерки биха били несъвместими с мярката на ЕС за хармонизиране. Националните разпоредби са нотифицирани във връзка с Регламент (ЕО) № 2003/2003, който беше приет на основание предишния член 95 от Договора за ЕО и в който са определени хармонизирани правила относно състава, идентифицирането, етикетирането и опаковането на ЕО торовете. В съответствие с член 5 от посочения регламент на държавите членки не се позволява да въвеждат пречки пред свободното движение на торове на нито едно от посочените основания.
(18)
Освен това съгласно член 114, параграф 5 от ДФЕС е необходимо в основата на уведомяването за планираните национални мерки да стоят нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на нотифициращата държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, и то да се придружава от описание на основанията за въвеждането на планираните национални мерки.
(19)
В подкрепа на искането за по-ниска пределна стойност за кадмий във фосфатните торове шведските органи представиха национална оценка на риска и няколко разработки. При тази оценка е взета предвид общата оценка на ЕС на риска от кадмий и кадмиев оксид, направена през 2007 г. в съответствие с Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (9), както и научното становище на Европейския орган за безопасност на храните относно съдържанието на кадмий в храните (10) и стари и нови данни, отнасящи се до оценката на риска за здравето на човека и за околната среда от кадмия в торовете в Швеция. Направената от Швеция оценка на риска е публикувана в Интернет (11).
(20)
Според шведските органи новата оценка на риска показва, че е необходимо да се намали експозицията на кадмий с цел дългосрочно опазване на здравето на населението на Швеция. Експозицията зависи от количеството на погълнатия чрез храната кадмий, основно от растения, и поради това е необходимо да се намали рискът от високи нива на кадмий в земеделските култури. Обработваемите почви в Швеция като цяло са по-киселинни от тези в Централна Европа и поради това специфично положение кадмият е по-лесноусвоим за растенията.
(21)
Освен това намаляването на националната пределна стойност от 100 на 46 грама кадмий на тон фосфор представлява мярка, целяща да намали натрупването на кадмий в почвите, както и риска за водните организми, обитаващи изключително меки води, каквито се срещат в Швеция.
(22)
В светлината на гореизложеното Комисията счита, че подаденото от Кралство Швеция заявление за получаване на одобрение за намаляване на съдържанието на кадмий в торовете до максимално ниво от 46 грама кадмий на тон фосфор е допустимо.
2. Прибягване до член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС
2.1. Обосновка въз основа на сложността на въпроса
(23)
С цел да подкрепи искането си Швеция е провела нова оценка на риска, която е завършена през януари 2011 г. и в която се сравняват предполагаемите недействащи концентрации (PNEC) за организми, които са представителни за различните компоненти на околната среда, с концентрациите на кадмий в околната среда в Швеция. В уведомлението се прави позоваване и на няколко разработки, предоставени в рамките на предишни искания, подадени до Комисията в съответствие с член 114, параграф 4 от Договора, както и на оценката на ЕС за риска от кадмий и кадмиев оксид.
(24)
PNEC за сладки води зависи от твърдостта на водата. Тъй като в Швеция има изключително меки сладки води, се очаква, че до токсичност за водните организми ще се стига при по-ниска концентрация на кадмий в сравнение с други части на Европа. Поради това шведските органи считат, че е вероятно водните организми във водите в Швеция да са като цяло по-чувствителни към допълнителния кадмий в сравнение с тези от водите в Централна и Южна Европа.
(25)
Резултатите от мониторинговите програми за повърхностните води в Швеция през 2006 и 2009 г. сочат, че около 1 % от езерата и 7 % от крайбрежните води имат съдържание на кадмий, по-високо от стойностите на PNEC. В проведен през 2008 г. преглед се заключава, че мерките за намаляване на емисиите са довели при повечето метали до значително по-ниски концентрации във водните организми, но положението по отношение на кадмия е по-неясно. Наблюдаваната през последните години тенденция към засилено въздействие върху имунната система на рибите (шарен ликод) изглежда има връзка с увеличените концентрации на кадмий в рибите. През 2011 г. е изготвен нов доклад с цел описание на бъдещите тенденции във връзка с кадмия в обработваемите земи и земеделските култури и оценка на концентрациите за следващите 100 години, като резултатите са използвани за моделиране на най-неблагоприятния сценарий за оценка на риска за водните организми, обитаващи води в близост до терени, на които са използвани торове, през следващите 100 години.
(26)
В своята оценка шведските органи заключават, че в по-дългосрочен план е възможно да съществува увеличен риск за водните организми, обитаващи изключително меки води (с твърдост под 5 mg CaCO3/l). До това положение обаче е вероятно да се стигне само при малките поточета, при които има слабо разреждане на отточната вода от обработваемата земя. Шведските органи не са установили други рискове за околната среда вследствие на използването на кадмий в торовете.
(27)
С оглед на сложността на отношенията при преноса на кадмий чрез фосфатни торове, възможното му натрупване и рисковете за околната среда, както вече беше показано по време на оценката на сходни искания за дерогации от Австрия, Финландия и Чешката република, както и при предишни искания на Швеция, Комисията поиска от Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС) становище относно цялостното качество на шведската оценка на риска, евентуалните ѝ по-съществени недостатъци, уместността на проучваните сценарии и на направените допускания, както и относно надеждността и валидността на заключенията относно установените рискове за околната среда.
(28)
НКРЗОС прие своето становище на 27 февруари 2012 г. (12) НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество, проучените сценарии като цяло са уместни, а повечето от използваните в тях стойности на параметри са приемливи. НКРЗОС обаче счита, че някои изявления и/или допускания в доклада не са подплатени с достатъчно доказателства. Например при констатациите, представени в мониторинговите проучвания на рибите, се приема наличието на причинно-следствена връзка, която не е доказана. Друг пример е важното (ключово за оценката на риска) допускане на коефициент на разреждане ½, който се използва за изчисляване на концентрацията на кадмий в повърхностните води на потоците. Не са представени научни доказателства или обосновка в подкрепа на такава стойност на коефициента. НКРЗОС отбелязва също така, че при някои сценарии са използвани най-лошите възможни условия. Например при изчисленията за прилагане на фосфати върху земеделските земи се използва ниво на прилагане, което в действителност е характерно за по-малко от 25 % от почвите в Швеция. Изчисленията за концентрацията в повърхностните води на потоците след оттичане изглеждат проблемни, а предложените нива не отговарят на измерените концентрации, посочени на други места в доклада. Използваните в шведската оценка на риска PNEC са предложените в доклада на ЕС за оценката на риска от кадмий и поради това могат да бъдат подкрепени от НКРЗОС. Поради това представените съотношения за охарактеризиране на риска (СОР) зависят само от оценката на експозицията, т.е. от прогнозните концентрации на кадмия в повърхностните води в Швеция. Последните зависят от коефициента на разреждане почва/поток, за който не са посочени доказателства. НКРЗОС изразява несъгласие също така с допускането, че няма адсорбция на кадмия в почвата. Такава ситуация възниква, само ако почвата е вече силно замърсена, като нетна адсорбция не възниква в състояние на равновесие, а случаят в Швеция не е такъв. В шведския доклад се допуска също така, че няма адсорбция на кадмия в почвата на дълбочина над 30 cm, а случаят отново не е такъв. Поради това НКРЗОС не подкрепя резултатите, представени от шведските органи за потоците, които са единственият компонент на околната среда, за който шведските органи са установили наличие на рискове.
(29)
Въпреки това НКРЗОС припомня по-раншната оценка на CSTEE от 2002 г., в която се прави прогнозата, че се очаква концентрациите на кадмия в почвата да не се увеличат в повечето европейски почви при граница от 46 mg Cd/kg P. НКРЗОС потвърждава, че тази оценка все още е защитима, включително за шведските земеделски почви, и отбелязва, че калкулацията е на база принципа за запазване на текущото положение, а не въз основа на оценка на риска, като проведената от шведските органи с оглед на сегашните им мотиви.
(30)
Въпреки че в становището си от 27 февруари 2012 г. НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество и съдържа нови и имащи отношение данни, продължава да съществува известна несигурност относно някои ключови допускания, използвани от шведските органи за заключението им, че съществува риск за водните организми в малките потоци в Швеция. В това отношение е необходимо допълнително изясняване на информацията от страна на шведските органи, за да може Комисията да заеме окончателната си позиция.
2.2. Липса на опасност за човешкото здраве
(31)
В своята обосновка шведските органи са установили рискове за чувствителните групи от населението (диабетици и страдащи от остеопороза и недостиг на желязо). Тези рискове се причиняват от дългосрочна експозиция на кадмий чрез хранителния режим. Поради това няма опасност за здравето на човека, която да е свързана с евентуално решение за удължаване на оценката на положението в Швеция с допълнителен срок от шест месеца. Допълнителният срок ще даде възможност на Комисията да вземе предвид допълнителните пояснения, които ще бъдат предоставени от шведските органи, при взимане на окончателното си решение.
(32)
Въз основа на гореизложеното Комисията счита, че условията, определени в член 114, параграф 6, трета алинея, са спазени, за да може да прибегне до възможността за удължаване на шестмесечния срок, в рамките на който трябва да одобри или отхвърли националните разпоредби, нотифицирани от Швеция.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
В светлината на гореизложеното може да се заключи, че искането на Кралство Швеция за въвеждане на национални разпоредби по дерогация от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2003/2003 е допустимо.
(34)
С оглед на сложността на въпроса и при липсата на доказателства, свидетелстващи за опасност за човешкото здраве, произтичаща от приемането на настоящото решение, Комисията обаче счита, че е оправдано да удължи срока, посочен в член 114, параграф 6, първа алинея от ДФЕС, с допълнителен период, изтичащ на 18 октомври 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На основание член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС срокът за одобряване или отхвърляне на планираните национални разпоредби относно кадмия в торовете, нотифицирани от Кралство Швеция на 17 октомври 2011 г. в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, се удължава до 18 октомври 2012 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 18 април 2012 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 18. aprīlis),
ar ko pagarina Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. panta 6. punktā minēto laikposmu attiecībā uz saskaņā ar 114. panta 5. punktu Zviedrijas Karalistes paziņotajiem valsts noteikumiem par maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 2461)
(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/230/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. panta 6. punktu,
tā kā:
I. FAKTI
(1)
Zviedrijas Karaliste 2011. gada 17. oktobrī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. panta 5. punktu paziņoja Komisijai, ka tā grasās ieviest valsts noteikumus, lai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos mazinātu pieļaujamo kadmija saturu līdz maksimāli 46 g kadmija/t fosfora (atbilst 20 mg Cd/kg P2O5). Ar šiem pasākumiem atkāptos no Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Regulas (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem (1) un mazinātu maksimālo līmeni 100 g kadmija/t fosfora (atbilst 44 mg Cd/kg P2O5), kam Zviedrijas Karalistei jau ir piešķirta atkāpe.
1. LESD 114. panta 5. un 6. punkts
(2)
LESD 114. panta 5. un 6. punktā paredzēts:
“5. (..) ja pēc tam, kad Eiropas Parlaments un Padome, tikai Padome vai Komisija ir noteikusi saskaņošanas pasākumu, kāda dalībvalsts uzskata, ka tai jāievieš savi noteikumi, kas pamatojas uz jauniem zinātnes datiem vides vai darba vides aizsardzības jomā un ir saistīti ar īpašu problēmu, kas šai dalībvalstij radusies pēc saskaņošanas pasākuma paredzēšanas, tā dara Komisijai zināmus plānotos noteikumus, kā arī pamatojumu to ieviešanai.
6. Komisija sešos mēnešos pēc minētās paziņošanas apstiprina vai noraida attiecīgos valsts noteikumus, iepriekš pārbaudot, vai tie nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis vai slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm un nerada šķēršļus iekšējā tirgus darbībai.
Ja šajā laikā Komisija lēmumu nav pieņēmusi, (..) 5. punktā minētos noteikumus uzskata par apstiprinātiem.
Komisija var informēt attiecīgo dalībvalsti, ka šajā punktā minēto laiku var vēl pagarināt uz laiku līdz sešiem mēnešiem, ja to attaisno jautājuma sarežģītība un cilvēku veselība netiek apdraudēta.”
2. ES tiesību akti
(3)
Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvā 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem (2) ir noteiktas prasības pret mēslošanas līdzekļiem, lai tos laistu tirgū ar apzīmējumu “EK mēslošanas līdzeklis”.
(4)
Direktīvas 76/116/EEK I pielikumā ir noteikts tipa apzīmējums un tādas attiecīgās prasības, piemēram, attiecībā uz sastāvu, kurām katram mēslošanas līdzeklim jāatbilst, lai to varētu apzīmēt kā “EK mēslošanas līdzekli”. Šajā sarakstā iekļautie apzīmējumi ir sadalīti kategorijās atkarībā no primāro barības vielu satura, t. i., no šādiem elementiem: slāpeklis, fosfors un kālijs.
(5)
Saskaņā ar Direktīvas 76/116/EEK 7. pantu (3) dalībvalstis sastāva, identifikācijas, marķējuma vai iepakojuma dēļ nedrīkst aizliegt, ierobežot vai traucēt mēslošanas līdzekļu laišanu tirgū, ja tiem ir “EK mēslošanas līdzekļa” marķējums un ja tie atbilst šīs direktīvas noteikumiem.
(6)
Ar Komisijas 2002. gada 24. maija Lēmumu 2002/399/EK par valsts noteikumiem, par kuriem paziņojusi Zviedrijas Karaliste atbilstoši EK Līguma 95. panta 4. punktam attiecībā uz maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos (4), tika piešķirta atkāpe no Direktīvas 76/116/EEK noteikumiem, apstiprinot Zviedrijas noteikumus, kas aizliedz Zviedrijas tirgū laist mēslošanas līdzekļus, kuri pārsniedz 100 g kadmija/t fosfora. Šo atkāpi piemēroja līdz 2005. gada 31. decembrim.
(7)
Direktīva 76/116/EEK ir aizstāta ar Regulu (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem.
(8)
Regulas (EK) Nr. 2003/2003 35. panta 2. punktā paredzēts, ka atkāpes no Direktīvas 76/116/EEK 7. panta, ko Komisija piešķīra saskaņā ar Līguma bijušā 95. panta 6. punktu, uzskata par atkāpēm no šīs regulas 5. panta, un tās joprojām ir spēkā neatkarīgi no šīs regulas stāšanās spēkā.
(9)
Regulas (EK) Nr. 2003/2003 15. apsvērumā paziņots, ka Komisija izskatīs jautājumu par nejaušu kadmija saturu minerālmēslos un vajadzības gadījumā sagatavos regulas priekšlikumu un to iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei. Komisija ir veikusi apjomīgus priekšdarbus, bet, ņemot vērā dažādu aplūkojamo apstākļu sarežģītību, vēl nav pieņēmusi priekšlikumu.
(10)
Tā kā atkāpe Zviedrijai tika piešķirta tikai līdz 2005. gada 31. decembrim, Zviedrija 2005. gada jūnijā iesniedza pieprasījumu pagarināt spēkā esošo atkāpi. Ar Komisijas 2006. gada 3. janvāra Lēmumu 2006/347/EK par valsts noteikumiem, par kuriem paziņojusi Zviedrijas Karaliste atbilstoši EK Līguma 95. panta 4. punktam attiecībā uz maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos (5), Zviedrijas iestādēm atļāva saglabāt valsts pasākumus līdz brīdim, kad ES līmenī tiks piemēroti saskaņoti pasākumi par kadmiju mēslošanas līdzekļos.
3. Valsts noteikumi
(11)
“Rīkojumā par ķīmiskajām vielām (pieeja, importa un eksporta aizliegumi)” (1998:944) (6) ir noteikumi cita starpā par maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos, ieskaitot mēslošanas līdzekļus ar EK apzīmējumu. Rīkojuma 3. iedaļas 1. punktā paredzēts, ka mēslošanas līdzekļus ar muitas tarifa kodiem 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 un 31.05, kuri pārsniedz 100 g kadmija/t fosfora, aizliegts piedāvāt pārdošanai vai izplatīšanai.
(12)
Ar paredzēto valsts pasākumu, kas paziņots saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu, pieļaujamais kadmija saturs fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos tiktu samazināts no pašreizējā maksimālā līmeņa 100 g kadmija/t fosfora līdz 46 g kadmija/t fosfora (46 mg Cd/kg P, atbilst 20 mg Cd/kg P2O5).
II. PROCEDŪRA
(13)
Zviedrijas Karaliste 2011. gada 17. maija vēstulē paziņoja Komisijai, ka saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu tā pieprasa atļauju ieviest valsts noteikumus, lai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos mazinātu pieļaujamo kadmija saturu līdz maksimālajam līmenim 46 g kadmija/t fosfora. Tādējādi Zviedrijas iestādes pieprasījušas mazināt pieļaujamo kadmija saturu, kas kā atkāpe ir paredzēts ar Lēmumu 2006/347/EK.
(14)
Zviedrijas iestādes 2011. gada 17. oktobra vēstulē nosūtīja papildu informāciju Komisijai, iesniedzot spēkā esošo valsts tiesību aktu redakciju, kas atspoguļo grozījumus, kuri ieviesti ar Rīkojumu 2008:255 un 2009:654 (7).
(15)
Komisija 2011. gada 14. novembra vēstulē informēja Zviedrijas iestādes, ka sešu mēnešu pārbaudes laikposms saskaņā ar 114. panta 6. punktu sācies 2011. gada 18. oktobrī.
(16)
Komisija 2011. gada 17. oktobra vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par pieprasījumu, kas saņemts no Zviedrijas. Turklāt Komisija publicēja paziņojumu saistībā ar pieprasījumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8), lai pārējām ieinteresētajām personām darītu zināmus valsts noteikumus, kurus plāno ieviest Zviedrija, un pamatojumu šai sakarā. Reaģējot uz to, Latvija atbalstīja Zviedrijas pieprasījumu. Šai sakarā Komisija nav saņēmusi citas piezīmes.
III. NOVĒRTĒJUMS
1. Pieļaujamības novērtējums
(17)
LESD 114. panta 5. punkts attiecas uz gadījumiem, kad par valsts noteikumiem tiek paziņots saistībā ar ES saskaņošanas pasākumu, ja valsts pasākumi tiks pieņemti un īstenoti pēc tam, kad pieņemts saskaņošanas pasākums, un jaunais valsts pasākums nebūtu saderīgs ar ES saskaņošanas pasākumu. Valsts noteikumi tika paziņoti saistībā ar Regulu (EK) Nr. 2003/2003, ko pieņēma, balstoties uz bijušo EK Līguma 95. pantu, un kas paredz saskaņošanas noteikumus attiecībā uz EK mēslošanas līdzekļu sastāvu, identifikāciju, marķējumu un iepakojumu. Saskaņā ar šīs regulas 5. pantu dalībvalsts nedrīkst ieviest šķēršļus, kas kavē brīvu mēslošanas līdzekļu apriti, pamatojoties uz kādu no iepriekš minētajiem iemesliem.
(18)
Turklāt LESD 114. panta 5. punktā paredzēts, ka paredzēto valsts pasākumu paziņošana jāpamato ar jauniem zinātnes datiem vides vai darba vides aizsardzības jomā un tie ir saistīti ar īpašu problēmu, kas paziņotājai dalībvalstij radusies pēc saskaņošanas pasākuma pieņemšanas, pievienojot aprakstu par plānoto valsts noteikumu pieņemšanas iemesliem.
(19)
Zviedrijas iestādes iesniedza valsts riska novērtējumu un dažus pētījumus, lai pamatotu pieprasījumu mazākai kadmija robežvērtībai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos. Šajā novērtējumā ņemts vērā ES vispārējais riska novērtējums par kadmiju un kadmija oksīdu, kas 2007. gadā sagatavots saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 (9), Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes zinātniskais atzinums par kadmiju pārtikā (10) un jaunie un vecie dati saistībā ar tādu cilvēku veselības un vides risku novērtējumu, kas izriet no kadmija lietošanas mēslošanas līdzekļos Zviedrijā. Zviedrijas riska novērtējums ir publicēts internetā (11).
(20)
Saskaņā ar Zviedrijas iestāžu informāciju jaunais riska novērtējums liecina, ka kadmija iedarbība ir jāsamazina, lai ilgtermiņā aizsargātu Zviedrijas iedzīvotāju veselību. Iedarbība ir atkarīga no kadmija uzņemšanas ar pārtiku, galvenokārt no augiem, tādējādi jāsamazina risks saistībā ar augstiem kadmija līmeņiem kultūrās. Aramzeme Zviedrijā kopumā ir skābāka nekā Centrāleiropā, un tādēļ augi šā konkrēta iemesla dēļ var vieglāk uzņemt kadmiju.
(21)
Turklāt valsts noteiktā ierobežojuma 100 g kadmija/t fosfora samazināšana līdz 46 g kadmija/t fosfora ir pasākums, kas paredzēts, lai mazinātu kadmija uzkrāšanos augsnē un riskus ūdens organismiem, kuri dzīvo ļoti mīkstos ūdeņos (bieža parādība Zviedrijā).
(22)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Zviedrijas Karalistes iesniegtais pieteikums, lai saņemtu atļauju mazināt kadmija saturu mēslošanas līdzekļos līdz 46 g kadmija/t fosfora, ir pieļaujams.
2. Atsauce uz LESD 114. panta 6. punkta trešo daļu
2.1. Pamatojums ar jautājuma sarežģītību
(23)
Zviedrija, lai pamatotu savu pieprasījumu, ir veikusi jaunu riska novērtējumu, kas ir pabeigts 2011. gada janvārī un kurā tiek salīdzinātas paredzamās koncentrācijas, pie kurām nenovēro nelabvēlīgu iedarbību (predicted No-Effect Concentration (PNEC)) uz organismiem, kas ir reprezentatīvi dažādiem vides segmentiem ar kadmija koncentrācijām vidē Zviedrijā. Zviedrijas paziņojumā atsaucās arī uz konkrētiem pētījumiem, kuri darīti pieejami iepriekš iesniegtajos pieprasījumos Komisijai saskaņā ar Līguma 114. panta 4. punktu, un uz ES riska novērtējumu par kadmiju un kadmija oksīdu.
(24)
PNEC saldūdenim ir atkarīga no ūdens cietības. Tā kā Zviedrijā saldūdeņi ir izteikti mīksti, paredzams, ka ūdens organismiem toksicitāte varētu tikt novērota arī pie zemākas kadmija koncentrācijas salīdzinājumā ar pārējām Eiropas daļām. Tādējādi Zviedrijas iestādes uzskata, ka ūdens organismi Zviedrijas ūdeņos kopumā ir jutīgāki pret lielāku kadmija saturu salīdzinājumā ar Centrālās un Dienvideiropas ūdeņiem.
(25)
Saskaņā ar rezultātiem, kurus ieguva 2006. un 2009. gada monitoringa programmās Zviedrijas virszemes ūdeņos, aptuveni 1 % ezeru un 7 % piekrastes ūdeņu uzrāda lielākas kadmija koncentrācijas nekā PNEC vērtības. Pārskatā, ko veica 2008. gadā, secināts, ka emisijas samazināšanas pasākumi attiecībā uz lielāko daļu metālu izraisīja būtisku koncentrāciju samazinājumu ūdens organismos; situācija saistībā ar kadmiju nav tik viennozīmīga. Pēdējos gados novērotā tendence saistībā ar arvien lielāku iedarbību uz zivju (vēdzeļu) imūnsistēmu, šķiet, korelē ar pieaugošajām kadmija koncentrācijām zivīs. 2011. gadā tika sagatavots papildu ziņojums ar mērķi aprakstīt kadmija vērtību attīstības nākotnes tendences aramzemē un kultūrās, lai aplēstu koncentrācijas 100 gados, un rezultātus izmantoja sliktākā gadījuma modelēšanā, lai nākamajiem 100 gadiem aplēstu ūdens organismiem izraisīto risku ūdeņos, kas atrodas tuvu mēslotiem laukiem.
(26)
Savā novērtējumā Zviedrijas iestādes secināja, ka ūdens organismi, kuri dzīvo izteikti mīkstos ūdeņos (ar cietību mazāku par 5 mg CaCO3/l), ilgtermiņā varētu būt pakļauti lielākam riskam. Tomēr tas ir iespējams tikai mazos strautos, kuros drenāžas ūdens no lauksaimniecības zemes augsnēm tiek maz atšķīdināts. Zviedrijas iestādes nav noteikušas citus videi radītos riskus, kas izriet no kadmija izmantošanas mēslošanas līdzekļos.
(27)
Ņemot vērā to, ka cēloņsakarība saistība ar kadmija atliekām no fosforu saturošiem mēslošanas līdzekļiem un iespējamo uzkrāšanu un vides riskiem ir sarežģīta, kā tas jau ir pierādīts līdzīgos pieprasījumos saistībā ar atkāpēm, kas saņemti no Austrijas, Somijas un Čehijas, kā arī iepriekšējos pieprasījumos no Zviedrijas, Komisija lūdza Veselības un vides apdraudējuma zinātnisko komiteju (SCHER) sniegt atzinumu par Zviedrijas riska novērtējuma vispārējo kvalitāti, jebkādiem būtiskiem trūkumiem, pētīto scenāriju ticamību un izdarītajiem pieņēmumiem, kā arī par secinājumu ticamību un derīgumu attiecībā uz noteiktajiem vides riskiem.
(28)
SCHER2012. gada 27. februārī (12) pieņēma atzinumu. SCHER secināja, ka Zviedrijas iestāžu sagatavotā riska novērtējuma zinātniskā kvalitāte ir laba, pētītie scenāriji kopumā ir atbilstīgi un ka lielākā daļa parametru, kas izmantoti scenārijos, ir pieņemami. Tomēr SCHER uzskatīja, ka vairāki ziņojumā ietvertie apgalvojumi un/vai pieņēmumi netika pamatoti ar pietiekamiem pierādījumiem. Piemēram, novērojumos, kas sniegti zivju monitoringa pētījumos, pieņem cēloņsakarību, kura nav pierādīta. Cits piemērs ir svarīgs pieņēmums (pamats riska novērtējumam) par atšķīdināšanas koeficientu 1/2 apmērā, ko izmanto, lai aprēķinātu kadmija koncentrāciju strautu ūdens virsmā. Lai pamatotu šo koeficientu, nav sniegti pierādījumi vai pamatojums. Turklāt SCHER konstatēja, ka dažos scenārijos tika izmantoti sliktākā gadījuma apstākļi. Piemēram, aprēķinot fosfora lietojumus lauksaimniecības zemes augsnēs, izmanto lietojumu koeficientus, kas ir derīgi mazāk nekā 25 % Zviedrijas augšņu. Koncentrāciju vērtību aprēķini strautu ūdens virsmās pēc drenāžas acīmredzami ir problemātiski; ierosinātās vērtības neatbilst mērītajām koncentrācijām, kas ir sniegtas citur ziņojumā. Zviedrijas riska novērtējumā izmantotās PNEC ir vērtības, kas sniegtas ES riska novērtējuma ziņojumā par kadmiju, tādējādi SCHER tās atbalsta. Tāpēc sniegtās riska raksturojuma attiecības (RCR) ir atkarīgas tikai no iedarbības novērtējuma, tas ir, aplēstajām kadmija koncentrācijām Zviedrijas virszemes ūdeņos. Savukārt tās ir atkarīgas no (nepamatota) augsnes/strauta atšķīdināšanas koeficienta. SCHER arī nepiekrīt pieņēmumam, ka kadmijs neabsorbējas augsnē. Tas var notikt tikai tad, ja augsne jau ir ļoti piesārņota un stabilā stāvoklī nenotiek neto absorbēšana - tas nav Zviedrijas gadījums. Turklāt Zviedrijas ziņojumā tiek pieņemts, ka kadmija absorbēšana augsnē vairāk nekā 30 cm dziļumā nenotiek, - arī tas nav pamatots. Tādējādi SCHER neatbalsta Zviedrijas iestāžu sniegtos rezultātus attiecībā uz strautiem - vienīgo vides segmentu, saistībā ar kuru Zviedrijas iestādes ir noteikušas riskus.
(29)
Tomēr SCHER atsaucās uz iepriekšējo Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskās komitejas (CSTEE) 2002. gada novērtējumu, saskaņā ar kuru paredzams, ka kadmija koncentrācijas augsnē lielākajā daļā augšņu Eiropā nepārsniegs 46 mg Cd/kg P robežvērtību. SCHER apstiprina, ka šādas aplēses joprojām ir attaisnojamas arī attiecībā uz Zviedrijas augsnēm, un norāda, ka atkāpes pamatā bija “dīkstāves princips”, nevis riska novērtējums, ko, sniedzot pašreizējo pamatojumu, veica Zviedrijas iestādes.
(30)
Lai gan SCHER2012. gada 27. februāra atzinumā uzskatīja, ka Zviedrijas iestāžu sagatavotā riska novērtējuma zinātniskā kvalitāte ir laba un ka tajā ir ietverti jauni un lietderīgi dati, saistībā ar konkrētiem Zviedrijas iestāžu izmantotajiem pamatpieņēmumiem joprojām ir neskaidrības, lai secinātu, ka ūdens organismi mazos strautos Zviedrijā tiek pakļauti riskam. Lai Komisija varētu pieņemt galīgo nostāju, Zviedrijas iestādēm jāsniedz papildu skaidrojumi.
2.2. Gadījumi, kad cilvēku veselība netiek apdraudēta
(31)
Zviedrijas iestādes savā pamatojumā nosaka riskus jutīgām iedzīvotāju grupām (diabētiķi, cilvēki, kuri cieš no osteoporozes vai dzelzs nepietiekamības). Šos riskus izraisa kadmija ilgtermiņa iedarbība diētas rezultātā. Tādējādi nav konstatēts cilvēku veselības apdraudējums, kas būtu saistīts ar lēmumu pagarināt Zviedrijas stāvokļa novērtējumu par sešiem mēnešiem. Papildu laikposms ļaus Komisijai ņemt vērā papildu skaidrojumus, kurus sniedza Zviedrijas iestādes, lai pieņemtu galīgo lēmumu.
(32)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka visi 114. panta 6. punkta trešajā daļā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, lai tā varētu izmantot iespēju pagarināt sešu mēnešu laikposmu, kurā tai jāapstiprina vai jānoraida Zviedrijas paziņotie valsts noteikumi.
IV. SECINĀJUMS
(33)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka ir pieļaujams Zviedrijas Karalistes pieprasījums valsts noteikumu ieviešanai, ar kuriem atkāpjas no Regulas (EK) Nr. 2003/2003.
(34)
Tomēr, ņemot vērā jautājuma sarežģītību un cilvēku veselības apdraudējuma neesību, pieņemot šo lēmumu, Komisija uzskata, ka lēmums par LESD 114. panta 6. punkta pirmajā daļā minētā laikposma pagarināšanu līdz 2012. gada 18. oktobrim ir pamatots,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Saskaņā ar LESD 114. panta 6. punkta trešo daļu laikposms, lai apstiprinātu vai noraidītu tādus plānotos valsts noteikumus par kadmiju mēslošanas līdzekļos, kurus saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu 2011. gada 17. oktobrī paziņojusi Zviedrijas Karaliste, tiek pagarināts līdz 2012. gada 18. oktobrim.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 18. aprīlī