РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 април 2011 година
за удължаване на преходния период за придобиване на земеделска земя в Литва
(текст от значение за ЕИП)
(2011/240/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия,
като взе предвид Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално глава 4 от приложение IХ към него,
като взе предвид искането,отправено от Литва,
като има предвид, че:
(1)
В Акта за присъединяване от 2003 г. се предвижда възможността при посочените в същия акт условия Литва да запази в сила за срок седем години след присъединяването, изтичащ на 30 април 2011 г., ограниченията за придобиване на земеделска земя от физически и юридически лица от други държави-членки на ЕС, които не пребивават или не са регистрирани, нито имат клон или агенция в Литва. Тази възможност представлява временна дерогация от свободното движение на капитали, гарантирано в членове 63-66 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Посоченият преходен период може единствено да бъде удължен еднократно за срок от три години.
(2)
На 4 февруари 2011 г. Литва отправи искане за удължаване на преходния период за придобиване на земеделска земя с 3 години.
(3)
Основната причина за наличието на преходен период беше необходимостта да се защитят социално-икономическите условия за селскостопанска дейност след въвеждането на единния пазар и прехода към Общата селскостопанска политика в Литва. По-специално той имаше за цел да отговори на възникналите опасения във връзка с евентуалното отражение на либерализирания режим на придобиване на земеделска земя върху сектора на селското стопанство, дължащо се на първоначалните големи разлики в цените на земята и доходите в сравнение с Австрия, Белгия, Дания, Финландия, Франция, Германия, Гърция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Португалия, Испания, Швеция и Обединеното кралство (наричани по-долу „ЕС-15“). Преходният период беше предназначен също за улесняване на земеделските стопани в процеса на реституция и приватизация на земеделска земя. В своя доклад от 16 юли 2008 г. за прегледа на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г. (наричан по-долу „средносрочен преглед от 2008 г.“), Комисията вече подчерта колко е важно горепосочената реформа в селското стопанство да приключи до края на предвидения преходен период (1).
(4)
Поземлената реформа в Литва все още продължава. Данните, подадени от литовските власти, сочат, че има общо 429 000 ha държавни земи, за които трябва да се изяснят правата за собственост. Към настоящия момент са били приватизирани едва 77 200 ha държавни земеделски земи, а правата за собственост на 351 000 ha земеделски земи, които представляват 11,42 % от общата площ на земеделските земи в Литва, остават неизяснени.
(5)
Според литовските власти липсата на яснота по отношение на правата за собственост в съчетание с неблагоприятната структура на стопанствата неизбежно възпрепятства транзакциите със земите и консолидирането на земеделската земя. Фрагментирането на земята води обаче до по-ниска конкурентоспособност и по-слаба пазарна ориентация на стопанствата. В този контекст подадените от литовските власти данни за 2009 г. сочат, че през същата година 52,5 % от всички стопанства са били с площ до 5 ha.
(6)
Горепосочената по-ниска конкурентоспособност на литовското селско стопанство в сравнение с тази на селското стопанство в ЕС-15 се утежнява от трудния достъп до финансови средства и високите лихвени проценти, които се прилагат към търговските кредитни линии за придобиване на земеделска земя (над 10 % през 2009 г.).
(7)
Освен това неотдавнашната световна финансова и икономическа криза също се отрази отрицателно върху икономиката на Литва, и по-специално върху продажната цена на земеделските продукти. Според данните на литовската статистическа служба към правителството на Република Литва в сравнение с 2008 г. общият индекс на покупните цени за земеделски продукти през 2009 г. е бил 77,8. Спадът е бил особено голям в сектора на растениевъдството, където в сравнение с 2008 г. общият индекс на покупните цени за същите земеделски продукти през 2009 г. се е равнявал на 69,1.
(8)
С горепосочените фактори може да се обяснят все така значителните, макар и намаляващи с времето разминавания между доходите от селскостопанска дейност на стопаните в Литва и тези на стопаните в ЕС-15. По данни на ЕВРОСТАТ през 2009 г. нивото на доходите на стопаните в Литва е спаднало с 13,6 %, докато средната стойност на доходите в ЕС-27 е спаднала с 10,7 %.
(9)
Аналогично на равнището на доходите от селскостопанска дейност между Литва и останалите държави-членки на ЕС все още съществува разлика в продажните цени на земеделската земя. По данни на ЕВРОСТАТ в сравнение с останалите държави-членки на ЕС цените на парцелите земеделска земя в Литва продължават да бъдат ниски. Пълното сближаване на продажните цени на земеделска земя не беше предвидено, нито сметнато за необходима предпоставка за приключване на преходния период. Въпреки това разликите между продажните цени на земеделската земя в Литва и тези в ЕС-15 са толкова значителни, че е възможно да възпрепятстват плавния напредък към ценовото сближаване.
(10)
В този контекст могат да бъдат споделени предвижданията на литовските власти, според които отпадането на ограниченията на 1 май 2011 г. би оказало натиск върху цените на земята в Литва. Следователно след изтичането на преходния период съществува опасност от сериозни сътресения на литовския пазар на земеделска земя.
(11)
С оглед на горепосоченото преходният период, посочен в глава 4 от приложение IX към Акта за присъединяване, следва да бъде удължен с три години.
(12)
Както вече беше подчертано в междинния преглед от 2008 г., с оглед на пълната подготовка на пазара за либерализацията и въпреки неблагоприятната икономическа конюнктура от изключително значение продължават да бъдат подобряването на кредитните и застрахователните условия за земеделските стопани и приключването на структурната реформа в селското стопанство.
(13)
Тъй като отвореният единен пазар винаги е стоял в основата на европейското благополучие, постъпването на повече чуждестранни капитали би довело също до потенциални ползи за земеделския пазар в Литва. Както беше подчертано в междинния преглед от 2008 г., чуждестранните инвестиции в сектора на селското стопанство биха могли да имат и значително дългосрочно въздействие върху осигуряването на необходимите капитал и ноу-хау, върху функционирането на пазарите на земя и върху производителността в селското стопанство. Постепенното намаляване на ограниченията по отношение на придобиването на право на собственост върху земеделска земя от чуждестранни собственици по време на преходния период би допринесло и за подготовката на пазара за пълна либерализация.
(14)
За целите на правната сигурност и за да се избегне правният вакуум в националната правна система на Литва след изтичане на сегашния преходен период, настоящото решение следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Преходният период за придобиване на земеделска земя в Литва, посочен в глава 4 от приложение IX към Акта за присъединяване от 2003 г., се удължава до 30 април 2014 година.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 14 април 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 14. aprīlis),
ar ko pagarina pārejas periodu attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi Lietuvā
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/240/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās līgumu,
ņemot vērā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā IX pielikuma 4. nodaļu,
ņemot vērā Lietuvas lūgumu,
tā kā:
(1)
2003. gada Pievienošanās aktā ir paredzēts, ka saskaņā ar tajā izklāstītajiem nosacījumiem septiņus gadus pēc pievienošanās, t. i., līdz 2011. gada 30. aprīlim, Lietuva var paturēt spēkā aizliegumu iegādāties zemi tādām citu ES dalībvalstu fiziskām un juridiskām personām, kuras Lietuvā neveic uzņēmējdarbību, kuras nav Lietuvā reģistrētas vai kurām Lietuvā nav filiāļu vai aģentūru. Attiecībā uz kapitāla brīvu apriti, kas garantēta Līguma par Eiropas Savienības darbību 63. līdz 66. pantā, tas ir pagaidu izņēmums. Šo pārējas periodu var pagarināt vienu reizi uz laiku līdz trijiem gadiem.
(2)
Lietuva 2011. gada 4. februārī lūdza attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi šo pārejas periodu pagarināt par trijiem gadiem.
(3)
Pārejas perioda noteikšanas galvenais iemesls bija nepieciešamība Lietuvā saglabāt sociālekonomiskos apstākļus lauksaimnieciskās darbības veikšanai pēc vienotā tirgus ieviešanas un pārejas uz kopējo lauksaimniecības politiku. Jo īpaši tā mērķis bija kliedēt bažas par iespējamo ietekmi, kādā uz lauksaimniecības nozari varētu būt lauksaimniecības zemes iegādes liberalizācijai sākotnēji lielo zemes cenu un ieņēmumu līmeņa atšķirību dēļ salīdzinājumā ar Apvienoto Karalisti, Austriju, Beļģiju, Dāniju, Franciju, Grieķiju, Itāliju, Īriju, Luksemburgu, Nīderlandi, Portugāli, Somiju, Spāniju, Vāciju un Zviedriju (turpmāk ES-15 dalībvalstis). Pārejas periods tika paredzēts arī tāpēc, lai lauksaimniekiem atvieglotu lauksaimniecības zemes restitūciju un privatizāciju. Komisija 2008. gada 16. jūlija ziņojumā “Pārskats par 2003. gada Pievienošanās līgumā paredzētajiem pagaidu pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības nekustamā īpašuma iegādi” (turpmāk “2008. gada starpposma pārskats”) jau uzsvērusi, ka ir svarīgi iepriekš minēto lauksaimniecības reformu pabeigt līdz paredzētā pārejas perioda beigām (1).
(4)
Zemes reforma Lietuvā joprojām turpinās. Pēc Lietuvas iestāžu sniegtajiem datiem kopējā valstij piederošo zemju platība, par kuru jānoskaidro īpašuma tiesības, ir 429 000 ha. Patlaban Lietuvā privatizēti ir tikai 77 200 ha valstij piederošās lauksaimniecības zemes, bet par 351 000 ha jeb 11,42 % lauksaimniecības zemju kopējās platības joprojām jārisina īpašuma tiesību jautājums.
(5)
Lietuvas iestādes uzskata, ka neskaidrības īpašuma tiesību jautājumā un lauku saimniecību nelabvēlīgā struktūra nevēlami kavē darījumus ar zemi un lauksaimniecības zemju platību konsolidāciju. Zemes platību sadrumstalotības dēļ pazeminās lauku saimniecību konkurētspēja, radot situāciju, ka saimniecības ir mazāk orientētas uz tirgu. Šajā sakarā Lietuvas iestāžu publiskotie dati par 2009. gadu liecina, ka minētajā gadā 52,5 % no visām saimniecībām zemes platība bija līdz 5 ha.
(6)
Iepriekš minētā Lietuvas lauksaimniecības nozares zemā konkurētspēja salīdzinājumā ar ES-15 lauksaimniecības nozari joprojām pastāv, un šo problēmu vēl sarežģītāku padara grūtības piekļūt finanšu resursiem un augstās procentu likmes, ko nosaka komerckredīta līnijām lauksaimniecības zemes iegādei (2009. gadā lielākas par 10 %).
(7)
Turklāt uz Lietuvas ekonomiku kopumā un jo īpaši uz lauksaimniecības produkcijas realizācijas cenām negatīva ietekme bija arī nesenajai globālajai finanšu un ekonomikas krīzei. Saskaņā ar Lietuvas Republikas Statistikas pārvaldes datiem salīdzinājumā ar 2008. gadu kopējais lauksaimniecības produkcijas iepirkuma cenu indekss 2009. gadā bija 77,8. Īpaši būtisks kritums bija augkopības nozarē, kur salīdzinājumā ar 2008. gadu kopējais augkopības produkcijas iepirkuma cenu indekss 2009. gadā pazeminājās līdz 69,1.
(8)
Ņemot vērā iepriekš minētos faktorus, var izskaidrot joprojām ievērojamās Lietuvas lauksaimnieku un ES-15 lauksaimnieku lauksaimniecības ieņēmumu atšķirības, kas gan pakāpeniski samazinās. Pēc Eurostat datiem 2009. gadā Lietuvas lauksaimnieku ieņēmumu līmenis krities par 13,6 %, bet tajā pašā laikā lauksaimnieku vidējie ieņēmumi ES-27 samazinājušies tikai par 10,7 %.
(9)
Tāpat kā lauksaimniecības ieņēmumi, starp pārējām ES dalībvalstīm un Lietuvu turpina pastāvēt arī ievērojamas lauksaimniecības zemes cenu atšķirības. Pēc Eurostat datiem lauksaimniecības zemes cenas salīdzinājumā ar pārējām ES dalībvalstīm Lietuvā joprojām ir zemas. Pilnīga lauksaimniecības zemes cenu izlīdzināšanās nebija gaidāma, un tā arī netika uzskatīta par pārejas perioda izbeigšanas nepieciešamu priekšnoteikumu. Tomēr lauksaimniecības zemes cenu atšķirības starp Lietuvu un ES-15 ir tik lielas, ka tās varētu kavēt sekmīgu virzību uz cenu izlīdzināšanos.
(10)
Pie šādiem apstākļiem sagaidāms, un tā uzskata arī Lietuvas iestādes, ka ierobežojumu atcelšana no 2011. gada 1. maija Lietuvā varētu radīt spiedienu uz zemes cenām. Šā iemesla dēļ pēc pārejas perioda beigām Lietuvā varētu rasties nopietni lauksaimniecības zemes tirgus darbības traucējumi.
(11)
Tāpēc ir jāpiešķir Pievienošanās akta IX pielikuma 4. nodaļā minētā pārejas perioda trīs gadu pagarinājums.
(12)
Lai pilnībā sagatavotos tirgus liberalizācijai, arī visnelabvēlīgākajos ekonomiskajos apstākļos joprojām ļoti svarīgi ir veicināt kredīta un apdrošināšanas pakalpojumu pieejamību lauksaimniekiem un, kā jau uzsvērts 2008. gada starpposma pārskatā, šā pārejas perioda laikā pabeigt lauksaimniecības strukturālo reformu.
(13)
Ņemot vērā, ka Eiropas saimnieciskā uzplaukuma pamats vienmēr bijis vienots un atvērts tirgus, arī Lietuvā tās lauksaimniecības tirgum varētu dod labumu ārvalstu kapitāla ieplūšana. Kā uzsvērts 2008. gada starpposma pārskatā, ārvalstu ieguldījumiem lauksaimniecības nozarē ilgtermiņā varētu būt labvēlīga ietekme uz kapitāla un zinātības nodrošināšanu, zemes tirgu darbību un darba ražīgumu lauksaimniecībā. Ārvalstu īpašuma tiesību ierobežojumu pakāpeniska samazināšana pārejas perioda laikā veicinātu arī tirgus sagatavošanos pilnīgai liberalizācijai.
(14)
Tiesiskās noteiktības labad un lai novērstu juridisko vakuumu Lietuvas tiesību sistēmā pēc pašreizējā pārejas perioda beigām, šim lēmumam jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lietuvā attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi pārejas periodu, kas minēts 2003. gada Pievienošanās akta IX pielikuma 4. nodaļā, pagarina līdz 2014. gada 30. aprīlim.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2011. gada 13. aprīlī