РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 649/2012
(2012. gada 4. jūlijs)
par bīstamo ķīmisko vielu eksportu un importu
(pārstrādāta versija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu un 207. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 689/2008 (2008. gada 17. jūnijs) par bīstamo ķīmisko vielu eksportu un importu (3) ir vairākkārt būtiski grozīta. Ņemot vērā to, ka ir jāizdara turpmāki grozījumi, Regula (EK) Nr. 689/2008 skaidrības labad būtu jāpārstrādā.
(2)
Ar Regulu (EK) Nr. 689/2008 īsteno Roterdamas Konvenciju (stājās spēkā 2004. gada 24. februārī) par procedūru, saskaņā ar kuru starptautiskajā tirdzniecībā dodama iepriekš norunāta piekrišana attiecībā uz dažām bīstamām ķīmiskām vielām un pesticīdiem (4) (“Konvencija”), un aizstāj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 304/2003 (2003. gada 28. janvāris) par bīstamu ķīmisku vielu eksportu un importu (5).
(3)
Skaidrības labad un saskaņojot ar citu attiecīgo Savienības tiesību aktu noteikumiem, būtu jāpievieno vai jāprecizē vairākas definīcijas, un jāsaskaņo terminoloģija ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru (6), no vienas puses, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (7), no otras puses, lietoto terminoloģiju. Būtu jānodrošina to, ka šajā regulā ir atspoguļoti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 pārejas noteikumi, lai novērstu jebkādu neatbilstību starp minētās regulas un šīs regulas piemērošanas grafiku.
(4)
Konvencijā ir ļauts Pusēm, aizsargājot cilvēku veselību un vidi, rīkoties stingrāk, nekā aicināts Konvencijā, ja šāda rīcība ir saderīga ar Konvencijas noteikumiem un ir saskaņā ar starptautiskām tiesībām. Lai nodrošinātu augstāku vides un sabiedrības veselības aizsardzības pakāpi valstīs, kas importē, noteiktos aspektos var un vajag noteikt stingrākas prasības, nekā paredzēts Konvencijā.
(5)
Attiecībā uz Savienības dalību Konvencijā ir svarīgi noteikt tikai vienu kontaktpunktu Savienības saziņai ar Konvencijas sekretariātu (“Sekretariāts”) un citām Konvencijas Pusēm, kā arī ar citām valstīm. Minētajam kontaktpunktam vajadzētu būt Komisijai.
(6)
Būtu jānodrošina šīs regulas tehnisko un administratīvo aspektu efektīva koordinēšana un pārvaldība Savienības līmenī. Dalībvalstīm un Eiropas Ķīmisko vielu aģentūrai (“Aģentūrai”), kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, ir kompetence un pieredze, īstenojot Savienības tiesību aktus un starptautiskas vienošanās par ķīmiskajām vielām. Tāpēc dalībvalstīm un Aģentūrai būtu jāveic uzdevumi, kas saistīti ar administratīvajiem, tehniskajiem un zinātniskajiem aspektiem Konvencijas īstenošanā, izmantojot šo regulu, kā arī ar attiecīgās informācijas apmaiņu. Turklāt Komisijai, dalībvalstīm un Aģentūrai būtu jāsadarbojas, lai efektīvi īstenotu Konvencijā paredzētās Savienības starptautiskās saistības.
(7)
Ņemot vērā, ka daži Komisijas uzdevumi būtu jānodod Aģentūrai, bīstamo ķīmisko vielu eksporta un importa Eiropas datubāze, ko sākotnēji Komisija izveidoja, ir tālāk jāattīsta un jāuztur Aģentūrai.
(8)
Uz Savienībā aizliegto vai stingri ierobežoto bīstamo ķīmisko vielu eksportu būtu arī turpmāk jāattiecina kopējā procedūra paziņošanai par eksportu. Tāpēc uz tām bīstamajām ķīmiskajām vielām pašu vielu, maisījumu vai izstrādājumu veidā, kas Savienībā bijušas aizliegtas vai stingri ierobežotas kā augu aizsardzības līdzekļi, kā cita veida pesticīdi vai kā rūpnieciskas ķīmiskās vielas profesionālai vai plašai lietošanai, būtu jāattiecina eksporta paziņošanas noteikumi, kas ir līdzvērtīgi noteikumiem, kurus piemēro šādām ķīmiskām vielām, ja tās ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai abās Konvencijā minētajās lietojuma kategorijās, proti, kā pesticīdi vai kā ķīmiskas vielas rūpnieciskai izmantošanai. Turklāt šie paši noteikumi attiecībā uz paziņošanu par eksportu būtu jāpiemēro arī ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas starptautiskā iepriekš norunātas piekrišanas (PIC) procedūra (“PIC procedūra”). Minētā kopējā procedūra paziņošanai par eksportu būtu jāpiemēro Savienības eksportam uz visām trešām valstīm neatkarīgi no tā, vai tās ir Konvencijas Puses, vai arī piedalās Konvencijas procedūrās. Būtu jāatļauj dalībvalstīm iekasēt administratīvas maksas, lai segtu šīs procedūras ievērošanas izdevumus.
(9)
Būtu jāuzliek pienākums eksportētājiem un importētājiem sniegt informāciju par to ķīmisko vielu daudzumu starptautiskajā tirdzniecībā, uz kurām attiecas šī regula, lai varētu uzraudzīt un novērtēt šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti.
(10)
Paziņojumi Sekretariātam par ķīmiskajam vielām, kas ir aizliegtas vai stingri ierobežotas ar Savienības vai dalībvalstu galīgām reglamentējošām darbībām, lai tās iekļautu PIC procedūrā, Komisijai būtu jāiesniedz gadījumos, kad ir izpildīti Konvencijā paredzētie kritēriji šajā jomā. Lai pamatotu šādus paziņojumus, vajadzības gadījumā būtu jāpieprasa papildu informācija.
(11)
Ja Savienības vai dalībvalsts galīgās reglamentējošās darbības neatbilst Konvencijā minētajiem kritērijiem un tāpēc paziņošanas procedūra uz tām neattiecas, informācijas apmaiņas interesēs ziņas par šīm darbībām tomēr būtu jānosūta Sekretariātam un citām Konvencijas Pusēm.
(12)
Turklāt ir jānodrošina, lai Savienība pieņemtu lēmumus par to ķīmisko vielu importu Savienībā, uz kurām attiecas PIC procedūra. Šādu lēmumu pamatā vajadzētu būt spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, un tajos būtu jāņem vērā dalībvalstu noteiktie aizliegumi vai stingrie ierobežojumi. Attiecīgos gadījumos būtu jāierosina Savienības tiesību aktu grozījumi.
(13)
Vajadzīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstis un eksportētāji ir informēti par importējošo valstu lēmumiem saistībā ar ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas PIC procedūra, un ka eksportētāji pilda minētos lēmumus. Turklāt, lai novērstu nevēlamu eksportu, nevajadzētu atļaut tādu Savienībā aizliegtu vai stingri ierobežotu ķīmisko vielu eksportu, kuras atbilst Konvencijas kritērijiem par paziņošanu vai uz kurām attiecas PIC procedūra, ja nav pieprasīta un saņemta nepārprotama attiecīgās importējošās valsts piekrišana neatkarīgi no tā, vai minētā valsts ir Konvencijas Puse. Vienlaikus ir lietderīgi šo pienākumu nepiemērot dažu ķīmisku vielu eksportam uz valstīm, kas ir Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) dalībnieces, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi. Bez tam jāparedz procedūra gadījumiem, kad pēc visiem saprātīgiem pūliņiem tomēr neizdodas iegūt atbildi no importējošās valsts, un šādi jāpaver noteiktu ķīmisku vielu pagaidu eksporta iespēja, ievērojot īpašus nosacījumus. Jāparedz arī regulāri pārskatīt visus šādus eksporta gadījumus, kā arī gadījumus, par kuriem saņemta nepārprotama piekrišana.
(14)
Svarīgi ir arī tas, lai visām eksportētajām ķīmiskajām vielām būtu pietiekami ilgs glabāšanas laiks, kas ļautu tās faktiski un droši izmantot. Attiecībā uz pesticīdiem, jo īpaši tiem, kurus eksportē uz attīstības valstīm, ir būtiski norādīt informāciju par piemērotiem glabāšanas apstākļiem un izmantot piemērota materiāla un lieluma iepakojumu, lai nepieļautu lietošanai vairs nederīgu krājumu rašanos.
(15)
Konvencija neattiecas uz izstrādājumiem, kuri satur ķīmiskas vielas. Tomēr noteikumus paziņošanai par eksportu šķiet lietderīgi attiecināt arī uz izstrādājumiem, kas definēti šajā regulā un kas satur ķīmiskas vielas, kuras varētu izdalīties noteiktos lietošanas apstākļos vai iznīcinot un kuras Savienībā ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai vairākās Konvencijā noteiktajās lietojuma kategorijās, vai uz kurām attiecas PIC procedūra. Turklāt dažas ķīmiskas vielas un izstrādājumi, kas satur noteiktas ķīmiskas vielas, uz kurām Konvencija neattiecas, bet kuras vieš īpašas bažas, vispār nebūtu jāeksportē.
(16)
Saskaņā ar Konvenciju par to ķīmisko vielu tranzītu, uz kurām attiecas PIC procedūra, būtu jāinformē Konvencijas Puses, kuras šādu informāciju pieprasa.
(17)
Visām ķīmiskajām vielām, kuras paredzēts eksportēt uz Konvencijas Pusēm un citām valstīm, būtu jāpiemēro Savienības noteikumi par iepakošanu un marķēšanu un citu drošības informāciju, ja vien minētie noteikumi nav pretrunā ar konkrētām attiecīgo valstu prasībām, kurās ņemti vērā atbilstīgi starptautiskie standarti. Tā kā Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzēti jauni noteikumi par ķīmisko vielu un maisījumu klasifikāciju, marķējumu un iepakojumu, šajā regulā būtu jāiekļauj atsauce uz minēto regulu.
(18)
Lai nodrošinātu efektīvu kontroli un izpildi, dalībvalstīm būtu jāizraugās iestādes, piemēram, muitas iestādes, kas atbild par to ķīmisko vielu importu un eksportu, uz kurām attiecas šī regula. Komisijai, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstīm ir būtiska loma, un tām būtu jārīkojas mērķtiecīgi un saskaņoti. Pārkāpumu gadījumā dalībvalstīm būtu jānosaka piemērotas sankcijas.
(19)
Lai atvieglotu muitas kontroli un mazinātu administratīvo slogu kā eksportētājiem, tā iestādēm, būtu jāizveido tādu kodu sistēma, kuri jāizmanto eksporta deklarācijās. Īpaši kodi būtu attiecīgā gadījumā jāizmanto arī vielām, kuras eksportē pētniecības vai analīžu vajadzībām tādā daudzumā, kas, visticamāk, nevar ietekmēt cilvēku veselību vai vidi un kas katrā ziņā nepārsniedz 10 kg no katra eksportētāja uz katru importējošo valsti vienā kalendārajā gadā.
(20)
Lai nodrošinātu ķīmisko vielu pareizu pārvaldību, būtu jāveicina informācijas apmaiņa, atbildības dalīšana un kopīgi pasākumi Savienības un dalībvalstu un trešo valstu starpā neatkarīgi no tā, vai šīs trešās valstis ir Konvencijas Puses. Jo īpaši Komisijai un dalībvalstīm būtu jāsniedz tehniskā palīdzība attīstības valstīm un valstīm ar pārejas ekonomiku vai nu tieši, vai arī netieši - sniedzot atbalstu nevalstisku organizāciju projektiem - jo sevišķi būtu jāsniedz palīdzība, kuras mērķis ir uzlabot minēto valstu spēju īstenot Konvenciju, tādējādi novēršot ķīmisku vielu kaitīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.
(21)
Procedūru darbība būtu pastāvīgi jāuzrauga, lai tās būtu efektīvas. Tālab dalībvalstīm un Aģentūrai būtu regulāri jāiesniedz standartizēti ziņojumi Komisijai, kurai savukārt būtu regulāri jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
(22)
Aģentūrai būtu jāsagatavo tehniskie norādījumi, lai izraudzītajām iestādēm, tostarp, piemēram, eksportu kontrolējošajām muitas iestādēm, eksportētājiem un importētājiem palīdzētu piemērot šo regulu.
(23)
Lai šo regulu pielāgotu tehnikas attīstībai, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 290. pantu attiecībā uz ķīmisku vielu iekļaušanu I pielikuma 1. vai 2. daļā un citiem minētā pielikuma grozījumiem, uz ķīmisku vielu iekļaušanu V pielikuma 1. vai 2. daļā un citiem minētā pielikuma grozījumiem, un grozījumiem II, III, IV un VI pielikumā. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(24)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (8).
(25)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus - proti, nodrošināt Konvencijā paredzēto Savienības saistību konsekventu un efektīvu īstenošanu - nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, jo ir nepieciešama bīstamo ķīmisko vielu importa un eksporta noteikumu saskaņošana, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(26)
Regula (EK) Nr. 689/2008 būtu jāatceļ.
(27)
Šīs regulas piemērošanu ir lietderīgi atlikt, dodot pietiekamu laiku Aģentūrai sagatavoties savai jaunajai lomai, bet nozarei ļaujot iepazīties ar jaunajām procedūrām,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Mērķi
1. Šīs regulas mērķi ir:
a)
īstenot Roterdamas Konvenciju par procedūru, saskaņā ar kuru starptautiskajā tirdzniecībā dodama iepriekš norunāta piekrišana attiecībā uz dažām bīstamām ķīmiskām vielām un pesticīdiem (“Konvencija”);
b)
veicināt atbildības dalīšanu un kopīgus pasākumus bīstamo ķīmisko vielu starptautiskajā apritē, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi no iespējama kaitējuma;
c)
sekmēt bīstamo ķīmisko vielu lietošanu videi nekaitīgā veidā.
Šā punkta pirmajā daļā izklāstītos mērķus sasniedz, atvieglojot informācijas apmaiņu par bīstamu ķīmisku vielu īpašībām, Savienībā paredzot lēmumu pieņemšanas procesu par minēto vielu importu un eksportu un izplatot lēmumus Konvencijas Pusēm un - vajadzības gadījumā - citām valstīm.
2. Papildus 1. punktā izklāstītajiem mērķiem ar šo regulu nodrošina to, ka Regulas (EK) Nr. 1272/2008 noteikumus par klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu piemēro visām ķīmiskām vielām, kad tās no dalībvalstīm eksportē uz Konvencijas Pusēm vai citām valstīm, ja vien minētie noteikumi nav pretrunā ar īpašām šo Pušu vai citu valstu prasībām.
2. pants
Darbības joma
1. Šo regulu piemēro:
a)
noteiktām bīstamām ķīmiskām vielām, uz kurām saskaņā ar Konvenciju attiecas iepriekš norunātas piekrišanas procedūra (“PIC procedūra”);
b)
noteiktām bīstamām ķīmiskām vielām, kas Savienībā vai dalībvalstī ir aizliegtas vai stingri ierobežotas;
c)
attiecībā uz klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu - ķīmiskām vielām to eksportēšanas laikā.
2. Šo regulu nepiemēro šādām vielām:
a)
narkotiskām un psihotropām vielām, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 111/2005 (2004. gada 22. decembris), ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm (9);
b)
radioaktīviem materiāliem un vielām, uz ko attiecas Padomes Direktīva 96/29/Euratom (1996. gada 13. maijs), kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām (10);
c)
atkritumiem, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem (11);
d)
ķīmiskajiem ieročiem, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 428/2009 (2009. gada 5. maijs), ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei (12);
e)
pārtikai un pārtikas piedevām, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (13);
f)
apstrādātai, daļēji apstrādātai vai neapstrādātai lopbarībai, arī piedevām, ko paredzēts izbarot dzīvniekiem un uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (14);
g)
ģenētiski modificētiem organismiem, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē (15);
h)
izņemot šīs regulas 3. panta 5. punkta b) apakšpunkta aptverto jomu - attiecīgi patentētām zālēm un veterinārām zālēm, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (16), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/82/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (17).
3. Šī regula neattiecas uz ķīmiskām vielām, kuras eksportē pētniecības vai analīžu vajadzībām tādā daudzumā, kas, visticamāk, nevar ietekmēt cilvēku veselību vai vidi un kas katrā ziņā nepārsniedz 10 kg no katra eksportētāja uz katru importējošo valsti vienā kalendārajā gadā.
Neskarot šā punkta pirmo daļu, tajā minēto ķīmisko vielu eksportētāji saņem īpašu atsauces identifikācijas numuru, izmantojot 6. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto datubāzi, un šo atsauces identifikācijas numuru norāda savās eksporta deklarācijās.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“ķīmiska viela” ir viela pati par sevi vai maisījuma sastāvā vai maisījums, kas ražots vai iegūts no dabas, bet neietver dzīvus organismus, un kas pieder kādai no šīm kategorijām:
a)
pesticīdi, arī īpaši bīstami pesticīdu preparāti;
b)
rūpnieciskas ķīmiskās vielas;
2)
“viela” ir ķīmiskais elements un tā savienojumi saskaņā ar definīciju Regulas (EK) Nr. 1907/2006 3. panta 1. punktā;
3)
“maisījums” ir maisījums vai šķīdums saskaņā ar definīciju Regulas (EK) Nr. 1272/2008 2. panta 8. punktā;
4)
“izstrādājums” ir gatavs ražojums, kas satur vai ietver ķīmisku vielu, kuras lietošana šajā konkrētajā ražojumā ir aizliegta vai stingri ierobežota ar Savienības tiesību aktiem, gadījumos, kad uz šādu ražojumu neattiecas 2. vai 3. punkts;
5)
“pesticīdi” ir ķīmiskas vielas, kuras pieder kādai no šīm apakškategorijām:
a)
pesticīdi, kurus izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus un uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (18);
b)
pārējie pesticīdi, piemēram:
i)
biocīdie produkti, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū (19), un
ii)
dezinfekcijas līdzekļi, insekticīdi un paraziticīdi, uz kuriem attiecas Direktīva 2001/82/EK un 2001/83/EK;
6)
“rūpnieciskas ķīmiskās vielas” ir ķīmiskas vielas, kuras pieder kādai no šīm apakškategorijām:
a)
ķīmiskas vielas profesionālai lietošanai;
b)
ķīmiskas vielas plašai lietošanai;
7)
“ķīmiska viela, uz ko attiecas paziņojums par eksportu” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota Savienībā vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, un ķīmiska viela, uz ko attiecas PIC procedūra un kas ir minēta I pielikuma 1. daļā;
8)
“ķīmiska viela, par ko jāsniedz PIC paziņojums” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota Savienībā vai dalībvalstī vienā vai vairākās kategorijās. Ķīmiskas vielas, kas ir Savienībā aizliegtas vai stingri ierobežotas, ir uzskaitītas I pielikuma 2. daļā;
9)
“ķīmiska viela, uz ko attiecas PIC procedūra” ir ķīmiska viela, kas minēta Konvencijas III pielikumā un šīs regulas I pielikuma 3. daļā;
10)
“aizliegta ķīmiska viela” ir viela, kas atbilst vienam no turpmāk minētajiem aprakstiem:
a)
ķīmiska viela, kuru ar galīgu reglamentējošu darbību Savienība aizliegusi jebkādā veidā izmantot vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi;
b)
ķīmiska viela, kurai atteikts pirmās izmantošanas apstiprinājums vai kuru ražotāji izņēmuši no Savienības tirgus vai atsaukuši tās turpmāku izskatīšanu paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā, un par kuru ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā viela rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;
11)
“stingri ierobežota ķīmiska viela” ir viela, kas atbilst vienam no turpmāk minētajiem aprakstiem:
a)
ķīmiska viela, kuru ar Savienības galīgu reglamentējošu darbību aizliegts faktiski jebkādā veidā lietot vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi, atļaujot tikai dažus īpašus lietojumus;
b)
ķīmiska viela, kurai atteikts apstiprinājums faktiski visu veidu lietojumiem vai kuru ražotāji izņēmuši no Savienības tirgus vai atsaukuši tās turpmāku izskatīšanu paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā, un par kuru ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā viela rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;
12)
“dalībvalsts aizliegta vai stingri ierobežota ķīmiska viela” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota ar dalībvalsts galīgu reglamentējošu darbību;
13)
“galīga reglamentējoša darbība” ir juridiski saistošs akts, kura nolūks ir aizliegt vai stingri ierobežot ķīmiskas vielas lietošanu;
14)
“īpaši bīstams pesticīdu preparāts” ir ķīmiska viela, kura sagatavota lietošanai par pesticīdu un kuras izmantošana atstāj uz veselību vai vidi smagas sekas, kas novērojamas īsā laikā pēc minētās vielas vienreizējas vai vairākkārtējas iedarbības tās lietošanas apstākļos;
15)
“Savienības muitas teritorija” ir teritorija, kas noteikta 3. pantā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (20);
16)
“eksports” ir:
a)
LESD 28. panta 2. punkta nosacījumiem atbilstīgu ķīmisko vielu pastāvīgs vai pagaidu eksports;
b)
tādu LESD 28. panta 2. punkta nosacījumiem neatbilstīgu ķīmisku vielu reeksports, kurām piemērota muitas procedūra, kas nav Savienības ārējā tranzīta procedūra preču pārvadājumiem caur Savienības muitas teritoriju;
17)
“imports” ir tādu ķīmisku vielu fiziska ievešana Savienības muitas teritorijā, kurām piemērota muitas procedūra, kas nav Savienības ārējā tranzīta procedūra preču pārvadājumiem caur Savienības muitas teritoriju;
18)
“eksportētājs” ir šāda fiziska vai juridiska persona:
a)
persona, kuras vārdā iesniegta eksporta deklarācija, t. i., persona, kurai deklarācijas pieņemšanas laikā ir līgums ar saņēmēju Konvencijas Pusē vai citā valstī un kurai ir pilnvaras ķīmisko vielu izsūtīt no Savienības muitas teritorijas;
b)
ja nav noslēgts eksporta līgums vai ja līguma turētājs nerīkojas savā vārdā - persona, kurai ir pilnvaras ķīmisko vielu izsūtīt no Savienības muitas teritorijas;
c)
ja saskaņā ar eksporta līgumu tiesības rīkoties ar ķīmisko vielu ir personai, kas uzņēmējdarbību veic ārpus Savienības - līgumslēdzēja puse, kura uzņēmējdarbību veic Savienībā;
19)
“importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kura ievešanas laikā Savienības muitas teritorijā ir ķīmiskās vielas saņēmēja;
20)
“Konvencijas Puse” jeb “Puse” ir tāda valsts vai tāda reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācija, kas piekritusi uzņemties Konvencijas uzliktās saistības un attiecībā uz kuru Konvencija ir spēkā;
21)
“cita valsts” ir jebkura valsts, kas nav Konvencijas Puse.
22)
“Aģentūra” ir Eiropas Ķīmisko vielu aģentūra, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006;
23)
“Sekretariāts” ir Konvencijas sekretariāts, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi.
4. pants
Dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes
Katra dalībvalsts izraugās iestādi vai iestādes (“izraudzītā valsts iestāde” vai “izraudzītās valsts iestādes”), lai tās veiktu šajā regulā paredzētās administratīvās funkcijas, ja tas vēl nav izdarīts pirms šīs regulas pieņemšanas.
Dalībvalsts līdz 2012. gada 17. novembrim informē Komisiju par šādu izraudzīšanos, ja vien šī informācija jau netika sniegta pirms šīs regulas stāšanās spēkā, un informē Komisiju par visām izmaiņām attiecībā uz izraudzīto valsts iestādi.
5. pants
Savienības dalība Konvencijā
1. Par dalību Konvencijā kopīgi atbild Komisija un dalībvalstis, jo īpaši attiecībā uz tehnisko palīdzību, informācijas apmaiņu un jautājumiem saistībā ar domstarpību izšķiršanu, piedalīšanos palīgstruktūrās un balsošanu.
2. Komisija rīkojas kā kopīga izraudzītā iestāde, pildot Konvencijas administratīvās funkcijas attiecībā uz PIC procedūru, visu izraudzīto valsts iestāžu vārdā, cieši sadarbojoties un apspriežoties ar dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm.
Komisija jo īpaši atbild par šādu funkciju izpildi:
a)
Savienības paziņojumu par eksportu nosūtīšana Konvencijas Pusēm un citām valstīm saskaņā ar 8. pantu;
b)
paziņojumu par attiecīgām galīgām reglamentējošām darbībām iesniegšana Sekretariātam par ķīmiskām vielām, attiecībā uz kurām saskaņā ar 11. pantu jāsniedz PIC paziņojums;
c)
informācijas nosūtīšana par citām galīgām reglamentējošām darbībām par ķīmiskām vielām, attiecībā uz kurām saskaņā ar 12. pantu nav jāsniedz PIC paziņojums;
d)
vispārējas informācijas saņemšana no Sekretariāta.
Komisija turklāt sniedz Sekretariātam atbildes par Savienības importu attiecībā uz ķīmiskajām vielām, uz ko saskaņā ar 13. pantu attiecas PIC procedūra.
Komisija arī saskaņo Savienības ieguldījumu visos tehniskajos jautājumos šādās jomās:
a)
Konvencija;
b)
saskaņā ar Konvencijas 18. panta 1. punktu izveidotās Pušu konferences sanāksmju sagatavošana;
c)
saskaņā ar Konvencijas 18. panta 6. punktu izveidotā Ķīmisko vielu pārskatīšanas komiteja (“Ķīmisko vielu pārskatīšanas komiteja”);
d)
citas Pušu konferences palīgstruktūras.
3. Komisija un dalībvalstis uzņemas vajadzīgo iniciatīvu, lai nodrošinātu Savienības pienācīgu pārstāvību dažādajās struktūrās, kas veic Konvencijas īstenošanu.
6. pants
Aģentūras uzdevumi
1. Aģentūra papildus uzdevumiem, kas tai noteikti saskaņā ar 7., 8., 9., 10., 11., 13., 14., 15., 18., 19., 20., 21., 22. un 25. pantu, veic šādus uzdevumus:
a)
uztur, tālāk attīsta un regulāri aktualizē Bīstamo ķīmisko vielu eksporta un importa datubāzi (“datubāze”);
b)
nodrošina datubāzes publisku pieejamību savā tīmekļa vietnē;
c)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu piemērošanu, pēc vajadzības ar Komisijas piekrišanu un pēc apspriešanās ar dalībvalstīm sniedz nozarei palīdzību, tehniskus un zinātniskus norādījumus un instrumentus;
d)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu piemērošanu, ar Komisijas piekrišanu sniedz dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm palīdzību, tehniskus un zinātniskus norādījumus;
e)
pēc dalībvalstu vai Komisijas Ķīmisko vielu pārskatīšanas komitejas ekspertu pieprasījuma un atbilstīgi pieejamajiem resursiem sniedz ieguldījumu, lai sagatavotu Konvencijas 7. pantā minētos lēmumu norādījumu dokumentus un citu tehnisko dokumentāciju, kas attiecas uz Konvencijas īstenošanu;
f)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu īstenošanu, pēc pieprasījuma sniedz Komisijai tehnisku un zinātnisku atbalstu un palīdz tai;
g)
pēc pieprasījuma sniedz Komisijai tehnisku un zinātnisku atbalstu un palīdz tai īstenot tās Savienības kopīgās izraudzītās iestādes lomu.
2. Aģentūras Sekretariāts veic uzdevumus, kas Aģentūrai noteikti ar šo regulu.
7. pants
Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas paziņojums par eksportu, ķīmiskās vielas, par kurām jāiesniedz PIC paziņojums, un ķīmiskās vielas, uz ko attiecas PIC procedūra
1. Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas paziņojums par eksportu, ķīmiskās vielas, par kurām jāiesniedz PIC paziņojums, un ķīmiskas vielas, uz kurām attiecas PIC procedūra, uzskaita I pielikumā.
2. Šīs regulas I pielikumā uzskaitītās ķīmiskās vielas klasificē vienā vai vairākās no trijām ķīmisko vielu grupām, kuras attiecīgi ietvertas minētā pielikuma 1., 2. un 3. daļā.
Uz I pielikuma 1. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas 8. pantā paredzētā procedūra paziņošanai par eksportu, kurā iekļauj detalizētu informāciju par vielas identitāti, to lietojuma kategoriju un/vai apakškategoriju, kurā noteikts ierobežojums, ierobežojuma veidu un - attiecīgā gadījumā - papildu informāciju, jo īpaši par atbrīvojumiem no prasības sniegt paziņojumu par eksportu.
Par I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām papildus 8. pantā paredzētajam paziņojumam par eksportu sniedz arī 11. pantā paredzēto PIC paziņojumu, kurā iekļauj detalizētu informāciju par vielas identitāti un lietojuma kategoriju.
Uz I pielikuma 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas PIC procedūra, kurā norāda lietojuma kategoriju un - attiecīgā gadījumā - papildu informāciju, jo īpaši prasības paziņojumam par eksportu.
3. Šīs regulas I pielikumā iekļautos sarakstus dara publiski pieejamus, izmantojot datubāzi.
8. pants
Konvencijas Pusēm un citām valstīm nosūtāmie paziņojumi par eksportu
1. Šīs regulas I pielikuma 1. daļā uzskaitītajām vielām vai maisījumiem, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums, piemēro šā panta 2. līdz 8. punktu, neatkarīgi no ķīmiskās vielas paredzētā lietojuma importējošajā Pusē vai citā valstī.
2. Ja eksportētājs plāno 1. punktā minētu ķīmisku vielu pirmoreiz eksportēt no Savienības uz Konvencijas Pusi vai citu valsti dienā vai pēc dienas, kad uz attiecīgo vielu sāk attiekties šī regula, eksportētājs ne vēlāk kā 35 dienas pirms sagaidāmās eksportēšanas dienas par to paziņo tās dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei, kurā viņš veic uzņēmējdarbību (“eksportētāja dalībvalsts”). Pēc tam eksportētājs ne vēlāk kā 35 dienas pirms eksportēšanas ziņo dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei par šīs ķīmiskās vielas pirmo eksportu katrā kalendārajā gadā. Paziņojumi atbilst II pielikumā noteiktajām informācijas prasībām, un tos dara pieejamus Komisijai un dalībvalstīm, izmantojot datubāzi.
Eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pārbauda informācijas atbilstību II pielikumam un, ja paziņojums ir pilnīgs, nosūta to Aģentūrai ne vēlāk kā 25 dienas pirms sagaidāmās eksportēšanas dienas.
Aģentūra Komisijas vārdā nosūta paziņojumu importējošās Puses izraudzītajai valsts iestādei vai citas importējošās valsts atbilstīgajai iestādei un veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās šo paziņojumu saņem ne vēlāk kā 15 dienas pirms paredzētā ķīmiskās vielas pirmā eksporta un pēc tam - ne vēlāk kā 15 dienas pirms pirmā eksporta katrā nākamajā kalendārajā gadā.
Aģentūra reģistrē katru paziņojumu par eksportu un datubāzē piešķir tam atsauces identifikācijas numuru. Aģentūra arī nodrošina sabiedrībai un attiecīgi dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm pieejamību atjauninātam attiecīgo ķīmisko vielu un importējošo Pušu un citu valstu sarakstam par katru kalendāro gadu, izmantojot datubāzi.
3. Ja Aģentūra 30 dienās pēc tam, kad ir sniegts pirmais paziņojums par eksportu pēc ķīmiskās vielas iekļaušanas I pielikuma 1. daļā, nesaņem no importējošās Puses vai citas valsts apstiprinājumu par šā paziņojuma saņemšanu, tā Komisijas vārdā iesniedz otru paziņojumu. Aģentūra Komisijas vārdā pieliek atbilstīgas pūles, lai nodrošinātu, ka importējošās Puses vai citas valsts attiecīgā iestāde saņem otro paziņojumu.
4. Jaunu paziņojumu par eksportu saskaņā ar 2. punktu sniedz par eksportu, kuru veic pēc tam, kad ir stājušies spēkā grozījumi Savienības tiesību aktos attiecībā uz konkrēto vielu tirdzniecību, izmantošanu vai marķēšanu, vai ikreiz, kad attiecīgā maisījuma sastāvs mainās tā, ka tas rada šā maisījuma marķējuma izmaiņas. Jaunais paziņojums atbilst II pielikumā paredzētajām informācijas prasībām, un tajā ir norāde, ka tas ir pārskatīts iepriekšējais paziņojums.
5. Ja ķīmiskas vielas eksports ir saistīts ar ārkārtas stāvokli, kad jebkura kavēšanās var radīt draudus sabiedrības veselībai vai videi importējošajā Pusē vai citā valstī, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pēc saviem ieskatiem - apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra - pēc eksportētāja, importējošās Puses vai citas valsts pamatota pieprasījuma var piešķirt pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no 2., 3. un 4. punktā noteiktajiem pienākumiem. Uzskata, ka, apspriežoties ar Komisiju, ir pieņemts lēmums par pieprasījumu, ja 10 dienās pēc tam, kad dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde ir nosūtījusi pieprasījuma informāciju, nav saņemta Komisijas noraidoša atbilde.
6. Neskarot 19. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi vairs nav jāpilda, ja ir izpildīti visi turpmāk norādītie nosacījumi:
a)
uz konkrēto ķīmisko vielu ir attiecināta PIC procedūru;
b)
importējošā valsts, kas ir Konvencijas Puse, saskaņā ar Konvencijas 10. panta 2. punktu sniegusi atbildi Sekretariātam par piekrišanu vai nepiekrišanu ķīmiskās vielas importam; un
c)
Sekretariāts par šo atbildi ir informējis Komisiju, kura minēto informāciju nosūtījusi dalībvalstīm un Aģentūrai.
Neskarot šā punkta pirmo daļu, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi neizbeidzas, ja importējošā valsts ir Konvencijas Puse, un, piemēram, ar lēmumu par importu vai citādi, skaidri pieprasa eksportējošajām Pusēm regulāri ziņot par eksportu.
Neskarot 19. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi vairs nav jāpilda arī tad, ja ir izpildīti abi turpmāk norādītie nosacījumi:
a)
importējošās Puses izraudzītā valsts iestāde vai citas importējošās valsts atbilstīgā iestāde ir atcēlusi prasību tikt informētai pirms ķīmiskās vielas eksportēšanas; un
b)
Komisija no Sekretariāta vai no importējošās Puses izraudzītās valsts iestādes vai citas importējošās valsts atbilstīgās iestādes ir saņēmusi attiecīgo informāciju, nosūtījusi to dalībvalstīm un Aģentūrai, kura to darījusi pieejamu, izmantojot datubāzi.
7. Komisija, attiecīgās dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes, Aģentūra un eksportētāji pēc pieprasījuma importējošajām Pusēm un citām valstīm sniedz pieejamo papildu informāciju par eksportētajām ķīmiskajām vielām.
8. Dalībvalstis pārredzamā veidā var izveidot sistēmas, kas uzliek eksportētājiem pienākumu par katru sniegto eksporta paziņojumu un katru lūgumu saņemt nepārprotamu piekrišanu maksāt administratīvu maksu, kas atbilst izmaksām šā panta 2. un 4. punktā un 14. panta 6. un 7. punktā noteikto procedūru veikšanai.
9. pants
No Pusēm un citām valstīm saņemtie paziņojumi par eksportu
1. Paziņojumus par eksportu, ko Aģentūra saņēmusi no Pušu izraudzītajām valsts iestādēm vai citu valstu atbilstīgajām iestādēm un kas ir par tādu ķīmisko vielu eksportu uz Savienību, uz kuru ražošanu, lietošanu, pārvietošanu, patērēšanu, transportēšanu vai pārdošanu saskaņā ar Puses vai citas valsts tiesību aktiem attiecas aizliegums vai stingri ierobežojumi, dara pieejamus, izmantojot datubāzi, 15 dienās no šāda paziņojuma saņemšanas Aģentūrā.
Aģentūra Komisijas vārdā apstiprina paziņojuma par pirmo eksportu saņemšanu par katru ķīmisko vielu no katras Puses vai citas valsts.
Dalībvalsts, kura saņem minēto importu, izraudzītā valsts iestāde 10 dienās no paziņojuma saņemšanas saņem katra Aģentūrai iesūtītā paziņojuma kopiju kopā ar visu pieejamo informāciju. Citām dalībvalstīm ir tiesības saņemt kopijas pēc pieprasījuma.
2. Ja Komisija vai izraudzītās dalībvalstu valsts iestādes tieši vai netieši saņem paziņojumus par eksportu no Pušu izraudzītajām valsts iestādēm vai citu valstu attiecīgajām iestādēm, tās tūlīt šos paziņojumus nosūta Aģentūrai kopā ar visu pieejamo informāciju.
10. pants
Informācija par ķīmisko vielu eksportu un importu
1. Katrs eksportētājs, kas eksportē vienu vai vairākus no turpmāk norādītajiem:
a)
šīs regulas I pielikumā uzskaitītās vielas;
b)
maisījumus, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums; vai
c)
tādus izstrādājumus, kuru sastāvā ir I pielikuma 2. vai 3. daļā uzskaitītās vielas neizreaģējušā veidā vai maisījumi, kuros šo vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums;
katra gada pirmajā ceturksnī informē eksportētāja dalībvalsts izraudzīto valsts iestādi par ķīmiskās vielas - kā atsevišķas vielas, maisījumu sastāvdaļas vai izstrādājumu - daudzumu, kas iepriekšējā gadā nosūtīts katrai Konvencijas Pusei vai citai valstij. Šo informāciju sniedz kopā ar katras tās fiziskās vai juridiskās personas vārdu vai nosaukumu un adrešu sarakstu, kas importē šo ķīmisko vielu uz citām Pusēm vai citām valstīm un kam tajā pašā laikposmā ir piegādāti sūtījumi. Šajā informācijā atsevišķi uzskaita eksportu saskaņā ar 14. panta 7. punktu.
Katrs importētājs Savienībā sniedz līdzvērtīgu informāciju par Savienībā importētajiem daudzumiem.
2. Ja to prasa Komisija, kurai palīdz Aģentūra, vai viņa dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, eksportētājs vai importētājs sniedz šīs regulas īstenošanai vajadzīgo papildu informāciju par attiecīgajām ķīmiskajām vielām.
3. Katra dalībvalsts ik gadu sniedz Aģentūrai apkopotu informāciju saskaņā ar III pielikumu. Aģentūra apkopo šo informāciju Savienības līmenī un informāciju, kas nav konfidenciāla, dara publiski pieejamu datubāzē.
11. pants
Paziņošana par ķīmiskām vielām, kas saskaņā ar Konvenciju ir aizliegtas vai stingri ierobežotas
1. Komisija rakstiski paziņo Sekretariātam par I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām, par kurām jāsniedz PIC paziņojums.
2. Ja I pielikuma 2. daļā iekļauj papildu ķīmiskās vielas saskaņā ar 23. panta 2.punkta otro daļu, Komisija paziņo Sekretariātam par minētajām ķīmiskajām vielām. Šo PIC paziņojumu iesniedz iespējami drīz pēc galīgās reglamentējošās darbības pieņemšanas Savienības līmenī par attiecīgās ķīmiskās vielas aizliegšanu vai stingru ierobežošanu un ne vēlāk kā 90 dienas pēc dienas, no kuras piemēro šo galīgo reglamentējošo darbību.
3. PIC paziņojumā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas prasīta IV pielikumā.
4. Nosakot paziņošanas prioritātes, Komisija ņem vērā to, vai ķīmiskā viela jau ir minēta I pielikuma 3. daļā, cik lielā mērā ir iespējams izpildīt IV pielikumā noteiktās informācijas prasības un ķīmiskās vielas radītā riska apmēru, jo īpaši attīstības valstīm.
Gadījumos, kad par ķīmisko vielu jāsniedz PIC paziņojums, bet sniegtā informācija nav pietiekama IV pielikuma prasību izpildei, norādītie eksportētāji vai importētāji pēc Komisijas pieprasījuma 60 dienās sniedz visu viņiem pieejamo informāciju, tostarp informāciju no citām valsts vai starptautiskajām ķīmisko vielu kontroles programmām.
5. Ja saskaņā ar 1. vai 2. punktu paziņotu galīgo reglamentējošo darbību groza, Komisija par to rakstiski paziņo Sekretariātam iespējami drīz pēc jaunās reglamentējošās darbības pieņemšanas un ne vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, no kuras piemēro šo galīgo reglamentējošo darbību.
Tā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas nav bijusi pieejama laikā, kad tika sniegts sākotnējais paziņojums saskaņā ar, attiecīgi, 1. vai 2. punktu.
6. Pēc Konvencijas Puses vai Sekretariāta pieprasījuma, ciktāl tas ir izpildāms, Komisija sniedz papildu informāciju par attiecīgo ķīmisko vielu vai par galīgo reglamentējošo darbību.
Dalībvalstis un Aģentūra pēc pieprasījuma palīdz Komisijai apkopot vajadzīgo informāciju.
7. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai no Sekretariāta saņemto informāciju par ķīmiskajām vielām, ko citas Puses ir paziņojušas kā aizliegtas vai stingri ierobežotas.
Attiecīgā gadījumā Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un Aģentūru izvērtē vajadzību ierosināt Savienības līmeņa pasākumus, lai Savienībā novērstu nepieņemamu risku cilvēku veselībai un videi.
8. Ja dalībvalsts saskaņā ar attiecīgiem Savienības tiesību aktiem veic galīgu reglamentējošu darbību, lai aizliegtu vai stingri ierobežotu ķīmisku vielu, tā attiecīgi informē Komisiju. Komisija šo informāciju dara pieejamu dalībvalstīm. Komisijai un dalībvalstij, kas iesniegusi valsts galīgo reglamentējošo darbību, pārējās dalībvalstis var četrās nedēļās no šīs informācijas saņemšanas nosūtīt komentārus par iespējamo PIC paziņojumu, tajos jo īpaši iekļaujot attiecīgu informāciju par valsts galīgo reglamentējošo darbību attiecībā uz konkrēto ķīmisko vielu. Izskatījusi komentārus, iesniedzēja dalībvalsts informē Komisiju par to, vai Komisijai:
a)
atbilstīgi šim pantam jāsniedz PIC paziņojums Sekretariātam; vai
b)
atbilstīgi 12. pantam jāsniedz informācija Sekretariātam.
12. pants
Sekretariātam nosūtāmā informācija par aizliegtām vai stingri ierobežotām ķīmiskām vielām, par kurām PIC paziņojumi nav jāsniedz
Ja ķīmiskā viela uzskaitīta vienīgi I pielikuma 1. daļā vai ja no dalībvalsts saņemta informācija 11. panta 8. punkta b) apakšpunkta mērķiem, Komisija informē Sekretariātu par attiecīgajām galīgajām reglamentējošajām darbībām, lai vajadzības gadījumā šo informāciju varētu izplatīt citām Konvencijas Pusēm.
13. pants
Pienākumi saistībā ar ķīmisko vielu importu
1. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai dokumentus par lēmumu pamatnostādnēm, kurus tā saņem no Sekretariāta.
Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par attiecīgās ķīmiskās vielas turpmāko importu, sniedzot Savienības galīgo vai pagaidu atbildi par importu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultāciju procedūru. Komisija šo lēmumu paziņo Sekretariātam iespējami drīz un ne vēlāk kā deviņus mēnešus pēc dienas, kad Sekretariāts ir nosūtījis dokumentu par lēmumu pamatnostādnēm.
Ja uz kādu ķīmisku vielu tiek attiecināti papildu vai grozīti ierobežojumi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem pārskatītu lēmumu par importu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultāciju procedūru. Komisija pārskatīto lēmumu par importu paziņo Sekretariātam.
2. Ja ķīmiska viela ir aizliegta vai stingri ierobežota vienā vai vairākās dalībvalstīs, Komisija pēc attiecīgo dalībvalstu rakstiska pieprasījuma ņem šo informāciju vērā lēmumā par importu.
3. Lēmums par importu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, attiecas uz kategoriju vai kategorijām, kuras attiecīgajai ķīmiskajai vielai ir norādītas dokumentā par lēmuma pamatnostādnēm.
4. Paziņojot Sekretariātam lēmumu par importu, Komisija sniedz tā normatīvā vai administratīvā akta aprakstu, kurš ir šā lēmuma pamatā.
5. Lēmumus par importu, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, katra dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, ievērojot attiecīgās valsts normatīvo un administratīvo aktu prasības, dara pieejamus personām, uz kurām attiecas šo iestāžu kompetence. Importa lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar šā panta 1. punktu, Aģentūra dara publiski pieejamus datubāzē.
6. Attiecīgā gadījumā Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un Aģentūru un ievērojot dokumentā par lēmuma pamatnostādnēm ietverto informāciju, izvērtē vajadzību iesniegt priekšlikumus par Savienības līmeņa pasākumiem, lai Savienībā novērstu nepieņemamu risku cilvēku veselībai un videi.
14. pants
Ar paziņojumu par eksportu nesaistīti pienākumi attiecībā uz ķīmisko vielu eksportu
1. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm, Aģentūrai un Eiropas rūpniecības asociācijām informāciju, ko tā no Sekretariāta saņem apkārtrakstu vai citā formā par ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas PIC procedūra, un importējošo Pušu lēmumus par minēto ķīmisko vielu importa nosacījumiem. Tā tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai arī informāciju par gadījumiem, kad atbilde saskaņā ar Konvencijas 10. panta 2. punktu nav saņemta. Aģentūra katram lēmumam par importu piešķir atsauces identifikācijas numuru un visu informāciju par šādiem lēmumiem glabā publiski pieejamu datubāzē, un šo informāciju sniedz ikvienam, kas to pieprasa.
2. Katru I pielikumā minēto vielu Komisija klasificē saskaņā ar Eiropas Savienības Kombinēto nomenklatūru. Šo klasifikāciju pēc vajadzības pārskata, ņemot vērā izmaiņas, kuras par attiecīgajām ķīmiskajām vielām izdarītas Pasaules Muitas organizācijas Harmonizētās sistēmas nomenklatūrā vai Eiropas Savienības Kombinētajā nomenklatūrā.
3. Informāciju un lēmumus, ko Komisija nosūtījusi saskaņā ar 1. punktu, katra dalībvalsts paziņo attiecīgajām tās jurisdikcijā esošajām personām.
4. Katrā atbildē par importu pieņemto lēmumu prasības eksportētāji izpilda ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad Sekretariāts saskaņā ar 1. punktu pirmoreiz informē Komisiju par šādiem lēmumiem.
5. Komisija, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstis pēc pieprasījuma un pēc vajadzības konsultē importējošās Puses un palīdz tām iegūt papildu informāciju, kas vajadzīga, lai sagatavotu atbildi Sekretariātam par konkrētas ķīmiskās vielas importu.
6. Šīs regulas I pielikuma 2. vai 3. daļā minētās vielas vai maisījumus, kuros šo vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums, neatkarīgi no to paredzētā lietojuma importējošajā Pusē vai citā valstī eksportē vienīgi tad, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:
a)
eksportētājs ar eksportētāja dalībvalsts izraudzītās valsts iestādes, kas apspriežas ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, un importējošās Puses izraudzītās valsts iestādes vai importējošās citas valsts atbilstīgās iestādes starpniecību ir pieprasījis un saņēmis nepārprotamu piekrišanu importam;
b)
šīs regulas I pielikuma 3. daļā uzskaitīto ķīmisko vielu gadījumā - jaunākajā apkārtrakstā, ko Sekretariāts izdevis saskaņā ar 1. punktu, norādīts, ka importējošā Puse ir devusi piekrišanu importam.
Attiecībā uz I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām, kuras paredzēts eksportēt uz ESAO valstīm, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pēc eksportētāja pieprasījuma, apspriežoties ar Komisiju un izskatot katru gadījumu atsevišķi, var nolemt, ka nav vajadzības paust nepārprotamu piekrišanu, ja ESAO valstī, kurā plānots importēt ķīmisko vielu, šī viela tobrīd ir licencēta, reģistrēta vai atļauta.
Ja saskaņā ar šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktu ir pieprasīta nepārprotama piekrišana, bet Aģentūra 30 dienās nav saņēmusi atbildi, Aģentūra Komisijas vārdā nosūta atgādinājumu, ja vien Komisija vai eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde nav saņēmusi atbildi un to nosūtījusi Aģentūrai. Ja vēl pēc 30 dienām atbildes joprojām nav, vajadzības gadījumā Aģentūra var nosūtīt turpmākus atgādinājumus.
7. Attiecībā uz I pielikuma 2. un 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, izskatot katru gadījumu atsevišķi un saskaņā ar šā punkta otro daļu, var nolemt sākt eksportu, ja no oficiāliem avotiem nav zināms, ka importējošā Puse vai cita valsts ir īstenojusi galīgo reglamentējošu darbību, lai aizliegtu vai ievērojami ierobežotu ķīmiskās vielas lietošanu, un ja pēc visiem saprātīgiem pūliņiem atbilde uz lūgumu pēc nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu nav saņemta 60 dienās un ir ievērots viens no šādiem diviem nosacījumiem:
a)
no oficiāliem avotiem importējošajā Pusē vai citā valstī zināms, ka attiecīgā ķīmiskā viela ir licencēta, reģistrēta vai atļauta; vai
b)
eksporta paziņojumā deklarētais paredzētais lietojums, kuru rakstiski ir apstiprinājusi fiziska vai juridiska persona, kas ķīmisko vielu importē Pusē vai citā valstī, nepieder kategorijai, kurā ķīmiskā viela ir iekļauta I pielikuma 2. un 3. daļā, un no oficiāliem avotiem ir zināms, ka iepriekšējos 5 gadus ķīmiskā viela ir lietota vai importēta importējošajā Pusē vai citā iesaistītā valstī;
Attiecībā uz I pielikuma 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām nedrīkst veikt eksportu, kas pamatojas uz b) apakšpunktā paredzētā nosacījuma izpildi, ja ķīmiskā viela saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 ir klasificēta kā 1.A vai 1.B kategorijas kancerogēna viela vai 1.A vai 1.B kategorijas mutagēna viela, vai 1.A vai 1.B kategorijas reproduktīvajai sistēmai toksiska viela, vai arī ķīmiskā viela atbilst Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIII pielikuma kritērijiem, lai to klasificētu kā noturīgu, bioakumulatīvu un toksisku vai ļoti noturīgu un ļoti bioakumulatīvu vielu.
Lemjot par I pielikuma 3. daļā uzskaitīto ķīmisko vielu eksportu, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, ņem vērā ķīmiskās vielas iespējamo ietekmi uz cilvēku veselību vai vidi, ja šo vielu izmanto importējošajā Pusē vai citā valstī, un iesniedz attiecīgo dokumentāciju Aģentūrai, lai to darītu pieejamu datubāzē.
8. Komisija, apspriežoties ar attiecīgajām dalībvalstīm, saskaņā ar turpmāk norādīto regulāri pārskata spēkā esamību katrai nepārprotamai piekrišanai, kas dota saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu, vai lēmumam sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 7. punktu:
a)
trešā kalendārā gada beigās pēc tam, kad saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu saņemta nepārprotama piekrišana, jābūt saņemtai jaunai nepārprotamai piekrišanai, ja vien pirmās minētās piekrišanas noteikumi neparedz ko citu;
b)
ja starplaikā nav saņemta atbilde uz pieprasījumu, tad lēmums sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 7. punktu, ir spēkā ne ilgāk kā 12 mēnešus, un pēc šā termiņa beigām jābūt saņemtai nepārprotamai piekrišanai.
Šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajos gadījumos, kamēr nav saņemta atbilde uz jauno nepārprotamas piekrišanas pieprasījumu, eksportu tomēr drīkst turpināt vēl 12 mēnešus pēc attiecīgā termiņa beigām.
9. Visus nepārprotamas piekrišanas pieprasījumus un lēmumus sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas, tostarp 7. punkta trešajā daļā minēto dokumentāciju, reģistrē datubāzē. Katram nepārprotamas piekrišanas pieprasījumam vai lēmumam sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas piešķir atsauces identifikācijas numuru un norāda visus saistītos nosacījumus, piemēram, derīguma termiņus. Informāciju, kas nav konfidenciāla, dara publiski pieejamu datubāzē.
10. Nevienu ķīmisko vielu neeksportē vēlāk par sešiem mēnešiem pirms derīguma termiņa beigām, ja šāds termiņš ir vai ja to var secināt no ražošanas datuma, izņemot gadījumus, ja ķīmiskajai vielai piemītošo īpašību dēļ šāda rīcība nav lietderīga. Jo īpaši pesticīdu gadījumā eksportētāji izmanto piemērota lieluma un materiāla iepakojumu, lai līdz minimumam samazinātu nederīgu krājumu rašanās risku.
11. Eksportējot pesticīdus, eksportētāji nodrošina, lai uz to marķējuma būtu konkrēta informācija par glabāšanas apstākļiem un vielas stabilitāti, glabājot importējošās Puses vai citas valsts klimatiskajos apstākļos. Turklāt tie nodrošina, lai eksportētie pesticīdi atbilstu Savienības tiesību aktos noteiktajām tīrības specifikācijām.
15. pants
Dažu ķīmisko vielu un izstrādājumu eksports
1. Uz izstrādājumiem attiecas 8. pantā paredzētā procedūra paziņošanai par eksportu, ja tie satur kādu no šādām vielām:
a)
šīs regulas I pielikuma 2. vai 3. daļā minētās vielas, kas ir nereaģējušā veidā;
b)
maisījumi, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - jāpilda saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums.
2. Neeksportē ķīmiskās vielas un izstrādājumus, kuru lietošana Savienībā ir aizliegta cilvēku veselības vai vides aizsardzības dēļ, kā uzskaitīts V pielikumā.
16. pants
Informācija par tranzītu
1. Konvencijas Puses, kurām vajadzīga informācija par to ķīmisko vielu tranzītu, uz kurām attiecas PIC procedūra, un informācija, kuru katra Konvencijas Puse pieprasa ar Sekretariāta starpniecību, ir norādītas VI pielikumā.
2. Ja I pielikuma 3. daļā minētu ķīmisku vielu transportē caur VI pielikumā norādītas Konvencijas Puses teritoriju, eksportētājs, ciktāl praktiski iespējams, tās eksportētāja dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei, ne vēlāk kā 30 dienas pirms pirmā tranzīta un ne vēlāk kā astoņas dienas pirms katra nākamā tranzīta sniedz informāciju, ko attiecīgā Puse pieprasījusi saskaņā ar VI pielikumu.
3. Eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde nosūta Komisijai un kopiju Aģentūrai informāciju, kas saskaņā ar 2. punktu saņemta no eksportētāja, un visu pieejamo papildu informāciju.
4. Informāciju, kas saņemta saskaņā ar 3. punktu, Komisija ne vēlāk kā 15 dienas pirms pirmā tranzīta un pirms katra nākamā tranzīta nosūta to Konvencijas Pušu izraudzītajām valsts iestādēm, kuras šādu informāciju pieprasījušas, un pievieno visu pieejamo papildu informāciju.
17. pants
Informācija, kas jāpievieno eksportējamām ķīmiskajām vielām
1. Uz eksportam paredzētajām ķīmiskajām vielām attiecas noteikumi par iepakojumu un marķējumu, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1107/2009, Direktīvā 98/8/EK un Regulā (EK) Nr. 1272/2008 vai saskaņā ar tām vai ar citiem attiecīgiem Savienības tiesību aktiem.
Šā punkta pirmo daļu piemēro, ja šie noteikumi nav pretrunā ar importējošo Pušu vai citu valstu īpašām prasībām.
2. Attiecīgā gadījumā uz marķējuma norāda 1. punktā vai I pielikumā minēto ķīmisko vielu derīguma termiņu un ražošanas datumu, un vajadzības gadījumā šādus derīguma termiņus norāda atšķirīgām klimatiskām joslām.
3. Eksportējot 1. punktā minētās ķīmiskās vielas, tām pievieno drošības datu lapu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006. Eksportētājs šādu drošības datu lapu nosūta katrai fiziskai vai juridiskai personai, kas ķīmisko vielu importē Pusē vai citā valstī.
4. Informāciju uz marķējuma un drošības datu lapā, ciktāl praktiski iespējams, sniedz galamērķa valsts vai paredzētās lietošanas apgabala oficiālajās valodās vai vienā vai vairākās galvenajās valodās.
18. pants
Dalībvalstu iestāžu pienākumi importa un eksporta kontrolē
1. Katra dalībvalsts izraugās iestādes, piemēram, muitas iestādes, kas ir atbildīgas par I pielikumā uzskaitīto ķīmisko vielu importa un eksporta kontroli, ja tas vēl nav izdarīts pirms šīs regulas stāšanās spēkā.
Kontrolējot to, kā eksportētāji pilda šīs regulas prasības, Komisija, kuru atbalsta Aģentūra, un dalībvalstis darbojas mērķtiecīgi un saskaņoti.
2. Ieviešanas informācijas apmaiņas forumu, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, izmanto par šīs regulas ieviešanu atbildīgo dalībvalstu iestāžu tīkla koordinācijai.
3. Katra dalībvalsts regulārajos ziņojumos par procedūru darbību, kurus sniedz saskaņā ar 22. panta 1. punktu, iekļauj detalizētu informāciju par savu iestāžu darbību šajā jomā.
19. pants
Eksportētāju papildu pienākumi
1. Tādu ķīmisko vielu eksportētāji, uz kurām attiecas 8. panta 2. un 4. punktā paredzētie pienākumi, atbilstīgos atsauces identifikācijas numurus norāda Regulas (EEK) Nr. 2913/92 161. panta 5. punktā minētajā eksporta deklarācijā (vienotā administratīvā dokumenta 44. ailē vai elektroniskā formā izstrādātās eksporta deklarācijas atbilstīgajā datu elementā).
2. Tādu ķīmisko vielu eksportētāji, attiecībā uz kurām saskaņā ar 8. panta 5. punktu ir piešķirts atbrīvojums no minētā panta 2. un 4. punktā paredzētajiem pienākumiem, vai tādu ķīmisko vielu eksportētāji, attiecībā uz kurām saskaņā ar 8. panta 6. punktu šie pienākumi vairs nav jāpilda, saņem īpašu atsauces identifikācijas numuru, izmantojot datubāzi, un šo atsauces identifikācijas numuru norāda savās eksporta deklarācijās.
3. Pēc Aģentūras pieprasījuma eksportētāji izmanto datubāzi informācijas sniegšanai, kas vajadzīga viņiem šajā regulā noteikto pienākumu izpildei.
20. pants
Informācijas apmaiņa
1. Komisija, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstis attiecīgi atvieglo zinātniskās, tehniskās, ekonomiskās un juridiskās informācijas sniegšanu par ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas šī regula, un šī prasība aptver arī toksikoloģisko, ekotoksikoloģisko un drošības informāciju.
Komisija, kuru pēc vajadzības atbalsta dalībvalstīs un Aģentūra, attiecīgi nodrošina:
a)
sabiedrībai pieejamas informācijas sniegšanu par reglamentējošajām darbībām saistībā ar Konvencijas mērķiem;
b)
tieši vai ar Sekretariāta starpniecību - informācijas sniegšanu Konvencijas Pusēm un citām valstīm par darbībām, kas būtiski ierobežo ķīmiskās vielas vienu vai vairākus lietojuma veidus.
2. Komisija, dalībvalstis un Aģentūra aizsargā no Puses vai citas valsts saņemto informāciju, kuru tās savstarpēji vienojas uzskatīt par konfidenciālu.
3. Saistībā ar šajā regulā paredzēto informācijas nosūtīšanu, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (21), par konfidenciālu neuzskata vismaz:
a)
šīs regulas II un IV pielikumā norādīto informāciju;
b)
informāciju, kas norādīta 17. panta 3. punktā minētajās drošības datu lapās;
c)
ķīmiskās vielas derīguma termiņu;
d)
ķīmiskās vielas ražošanas datumu;
e)
informāciju par piesardzības pasākumiem, tostarp bīstamības klasifikāciju, riska veidu un attiecīgās drošības norādes;
f)
toksikoloģisko un ekotoksikoloģisko testu rezultātu kopsavilkumu;
g)
informāciju par iepakojuma izmantošanu pēc tam, kad ķīmiskās vielas ir izlietotas.
4. Aģentūra reizi divos gados sagatavo nosūtītās informācijas apkopojumu.
21. pants
Tehniskā palīdzība
Komisija, dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes un Aģentūra, ņemot vērā jo īpaši attīstības valstu un pārejas ekonomikas valstu vajadzības, sadarbojas, sekmējot tehnisko palīdzību, tostarp apmācību, lai attīstītu infrastruktūru, vairotu spējas un speciālās zināšanas, kas nepieciešamas, lai pareizi apsaimniekotu ķīmiskās vielas visā to pastāvēšanas ciklā.
Jo īpaši un lai nodrošinātu minētajām valstīm iespēju īstenot Konvenciju, tehnisko palīdzību sekmē, sniedzot tehnisku informāciju par ķīmiskām vielām, veicinot ekspertu apmaiņu, sniedzot atbalstu izraudzīto valsts iestāžu izveidē vai uzturēšanā un nodrošinot tehnisko ekspertīzi bīstamu pesticīdu sastāvu identifikācijā un Sekretariātam nosūtāmo paziņojumu sagatavošanā.
Komisija un dalībvalstis aktīvi iesaistās starptautiskajos ķīmisko vielu pārvaldības spēju veidošanas pasākumos, sniedzot ziņas par projektiem, kurus tās atbalsta vai finansē, lai uzlabotu ķīmisko vielu apsaimniekošanu attīstības valstīs un pārejas ekonomikas valstīs. Komisija un dalībvalstis turklāt apsver nevalstisko organizāciju atbalstīšanas iespējas.
22. pants
Uzraudzība un ziņošana
1. Dalībvalstis un Aģentūra reizi trijos gados sūta Komisijai informāciju par to, kā darbojas šajā regulā paredzētās attiecīgās procedūras, tostarp muitas kontroles, pārkāpumu, sankciju un korektīvo darbību procedūras. Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar ko iepriekš nosaka vienotu ziņošanas formātu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
2. Komisija reizi trijos gados sagatavo ziņojumu par to šajā regulā paredzēto funkciju izpildi, kuras ir tās kompetencē, un iekļauj to apvienojošā ziņojumā, kurā apkopota informācija, ko dalībvalstis un Aģentūra sniegušas saskaņā ar 1. punktu. Šā ziņojuma kopsavilkumu, ko publicē internetā, nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Attiecībā uz informāciju, ko sniedz saskaņā ar 1. un 2. punktu, Komisija, dalībvalstis un Aģentūra pilda attiecīgos pienākumus aizsargāt datu konfidencialitāti un īpašumtiesības.
23. pants
Pielikumu atjaunināšana
1. Šīs regulas I pielikumā iekļauto ķīmisko vielu sarakstu Komisija pārskata vismaz vienreiz gadā, pamatojoties uz notikumu attīstību saistībā ar Savienības tiesību aktiem un Konvenciju.
2. Nosakot, vai galīgā reglamentējošā darbība Savienības līmenī ir aizliegšana vai stingra ierobežošana, minētās darbības ietekmi vērtē apakškategoriju līmenī kategorijās “pesticīdi” un “rūpnieciskas ķīmiskās vielas”. Ja galīgā reglamentējošā darbība aizliedz vai stingri ierobežo ķīmiskās vielas lietošanu jebkurā no apakškategorijām, šo vielu iekļauj I pielikuma 1. daļā.
Nosakot, vai galīgā reglamentējošā darbība Savienības līmenī ir tāda aizliegšana vai stingra ierobežošana, kuras dēļ par attiecīgo ķīmisko vielu jāsniedz PIC paziņojums saskaņā ar 11. pantu, minētās darbības ietekmi vērtē kategoriju “pesticīdi” un “rūpnieciskās ķīmiskās vielas” līmenī. Ja galīgā reglamentējošā darbība aizliedz vai stingri ierobežo ķīmiskās vielas izmantošanu jebkurā no kategorijām, šo vielu iekļauj arī I pielikuma 2. daļā.
3. Lēmumu iekļaut ķīmiskās vielas I pielikumā vai, attiecīgā gadījumā, grozīt atbilstīgos ierakstus pieņem bez liekas kavēšanās.
4. Lai šo regulu pielāgotu tehnikas attīstībai, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 26. pantu attiecībā uz šādiem pasākumiem:
a)
pasākumus, lai pēc Savienības līmeņa galīgās reglamentējošās darbības saskaņā ar šā panta 2. punktu ķīmisku vielu iekļautu I pielikuma 1. vai 2. daļā, un citus I pielikuma grozījumus, tostarp esošo ierakstu izmaiņas;
b)
pasākumus, lai V pielikuma 1. daļā iekļautu ķīmisku vielu, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 850/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (22);
c)
pasākumus, lai V pielikuma 2. daļā iekļautu ķīmisku vielu, uz kuru jau attiecas Savienības aizliegums eksportēt;
d)
šīs regulas V pielikuma esošo ierakstu izmaiņas;
e)
šīs regulas II, III, IV un VI pielikuma grozījumus.
24. pants
Aģentūras budžets
1. Šīs regulas piemērošanas vajadzībām Aģentūras ieņēmumi ir:
a)
Savienības subsīdija, kas iekļauta Savienības vispārējā budžetā (Komisijas iedaļā);
b)
dalībvalstu brīvprātīgas iemaksas.
2. Ieņēmumus un izdevumus šajā regulā paredzētajiem pasākumiem un ieņēmumus un izdevumus, kas saistīti ar citās regulās paredzētajiem pasākumiem, nodala atsevišķās Aģentūras budžeta sadaļās.
Aģentūras ieņēmumus, kas minēti 1. punktā, izmanto šajā regulā noteikto uzdevumu veikšanai.
3. Komisija piecos gados pēc 2014. gada 1. marta pārbauda, vai Aģentūrai ir lietderīgi noteikt maksu par pakalpojumiem, ko tā sniedz eksportētājiem, un vajadzības gadījumā iesniedz attiecīgu priekšlikumu.
25. pants
Formāti un programmatūra informācijas sniegšanai Aģentūrai
Attiecībā uz ikvienu informācijas sniegšanu tai Aģentūra nosaka formātus un programmatūras pakotnes un bez maksas dara tās pieejamas savā tīmekļa vietnē. Dalībvalstis un citas puses, uz kurām attiecas šī regula, izmanto šos formātus un pakotnes, iesniedzot Aģentūrai informāciju saskaņā ar šo regulu.
26. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 23. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 1. marta. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 23. panta 4. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošus deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 23. panta 4. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
27. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 133. pantu. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
28. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un tās veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo noteikumu pareizu piemērošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Ja tas nav izdarīts pirms šīs regulas stāšanās spēkā, dalībvalstis, vēlākais līdz 2014. gada 1. martam, šos noteikumus paziņo Komisijai un nekavējoties paziņo Komisijai arī par to turpmākajiem grozījumiem.
29. pants
Pārejas laiks attiecībā uz ķīmisku vielu klasifikāciju, marķēšanu un iepakošanu
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 1272/2008 vajadzības gadījumā uzskata par atsaucēm uz Savienības tiesību aktiem, kurus piemēro saskaņā ar minētās regulas 61. pantu un tajā izklāstīto grafiku.
30. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 689/2008 atceļ no 2014. gada 1. marta.
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 689/2008 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VII pielikumā.
31. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. marta.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 4. jūlijā