РЕГЛАМЕНТ (EC) № 206/2010 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2010 година
за установяване на списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешен вносът в Европейския съюз на някои животни и прясно месо и за определяне на изискванията за ветеринарното сертифициране
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (1), и по-специално член 17, параграф 2, буква б), член 17, параграф 3, буква а), член 17, параграф 3, буква в), първа алинея, член 18, параграф 1, четвърто тире и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (2), и по-специално член 8, член 9, параграф 2, буква б) и член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2004/68/ЕО на Съвета от 26 април 2004 г. относно определяне на ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Общността на някои живи копитни животни, за изменение на Директиви 90/426/ЕИО и 92/65/ЕИО и за отмяна на Директива 72/462/ЕИО (3), по-специално член 3, параграф 1, алинеи първа и втора, член 6, параграф 1, алинея първа, член 7, буква д), член 8, член 10, алинея първа и член 13, параграф 1 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (4), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (5), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (6), и по-специално член 11, параграф 1 и член 16 от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7), и по-специално член 48, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблемите при ветеринарно-санитарните проверки при вноса на животни от рода на говедата, овцете, козите и свинете, на прясно месо или месни продукти от трети страни (8) се предвижда да бъде съставен списък на страните или на части от тях, от които държавите-членки разрешават вноса на някои видове живи животни и на прясно месо от някои видове животни.
(2)
Съответно беше прието Решение 79/542/ЕИО на Съвета от 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или на части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях (9). С посоченото решение се установяват санитарните условия за внос в Европейския съюз на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо от такива животни, включително месо от еднокопитни, но без месни заготовки. С приложения I и II към посоченото решение се установяват също и списъци на трети страни и на части от тях, от които могат да се внасят в Съюза някои видове живи животни и прясно месо от тях, както и образци на ветеринарни сертификати.
(3)
От датата на приемането на посоченото решение, в други актове на Съюза бяха въведени множество нови изисквания в областта на здравето на животните и на общественото здраве, които създават нова регулаторна рамка в тази област. Освен това, Директива 72/462/EИО бе отменена с Директива 2004/68/ЕО.
(4)
В член 20 от Директива 2004/68/ЕО се предвижда, че правилата за прилагане по отношение на вноса, определени в съответствие с решенията, приети съгласно Директива 72/462/ЕИО, inter alia Решение 79/542/ЕИО, остават в сила, докато не бъдат заменени с мерките, приети по силата на новата регулаторна рамка.
(5)
В съответствие с член 4, параграф 3 от Директива 2004/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. за отмяна на някои директиви, отнасящи се до хигиената на храните и здравните условия при производството и пускането на пазара на някои продукти от животински произход, предназначени за консумация от човека, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО и 92/118/ЕИО на Съвета и на Решение 95/408/ЕО на Съвета (10), веднага щом необходимите разпоредби въз основа на Регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004, (ЕО) №854/2004 или на Директива 2002/99/ЕО бъдат приети, правилата за прилагане, приети въз основа на Директива 72/462/ЕИО, ще престанат да се прилагат.
(6)
Решение 79/542/ЕИО беше няколкократно изменяно и разпоредбите за вноса, основаващи се на новата регулаторна рамка, вече са включени в Решение 79/542/ЕИО. От съображения за яснота и прозрачност, мерките, които са предвидени в Решение 79/542/ЕИО, следва да бъдат включени в нов законов акт. Настоящият регламент включва всички разпоредби на Решение 79/542/ЕИО. Следователно, с влизането в сила на настоящия регламент Решение 79/542/ЕИО губи сила и поради това престава да се прилага, като предстои изрично да бъде отменено.
(7)
В Директива 92/65/ЕИО се определят ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Съюза на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в конкретните актове на Съюза, цитирани в приложение Е към посочената директива. Съгласно посочената директива, въпросните живи животни, сперма, яйцеклетки и ембриони могат да се внасят в Съюза само от трета страна, която е включена в списъка, съставен в съответствие с процедурата, описана в посочената директива. Освен това подобни живи животни следва да бъдат придружени от здравен сертификат, който отговаря на образеца, съставен в съответствие с горепосочената процедура.
(8)
В Директива 96/93/ЕО на Съвета от 17 декември 1996 г. относно сертифицирането на животни и животински продукти (11) се определят правилата, които трябва да бъдат спазвани при издаването на ветеринарни сертификати, изисквани от ветеринарното законодателство за предотвратяване на заблуди и измами при сертифицирането. Целесъобразно е да се гарантира, че официалните инспектори или ветеринарните лекари от трети страни прилагат правила и принципи, които са най-малкото еквивалентни на предвидените в посочената директива. Някои трети страни, изброени в приложение II към настоящия регламент, предоставиха достатъчни гаранции за наличието и прилагането на подобни правила и принципи. Поради това е подходящо да се разреши въвеждането на някои видове живи животни от посочените трети страни в Съюза, при условие, че специфичната санитарна ситуация в тях не налага допълнителни ограничения.
(9)
С Директива 2002/99/ЕО се установяват ветеринарно-санитарни правила относно въвеждането в Съюза от трети страни на продукти от животински произход и на предназначени за консумация от човека продукти, получени от тях. В съответствие с посочената директива, трябва да бъдат съставени списъци на третите страни или на регионите от трети страни, от които е разрешен вносът на определени продукти от животински произход и този внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране.
(10)
В Директива 2004/68/ЕО са определени ветеринарно-санитарните правила за внос и транзит в Съюза на някои живи копитни животни. Вносът на посочените живи копитни животни и транзитът им в Съюза са разрешени единствено от трети страни и територии, които присъстват в списъка или списъците, съставени в съответствие с процедурата, описана в посочената директива, а въпросният внос трябва да отговаря на определени изисквания на ветеринарното сертифициране
(11)
Освен разпоредбите на член 17, параграф 2, последна алинея от Директива 92/65/ЕО, живи животни и продукти от животински произход, по отношение на които са приложими Директиви 92/65/ЕО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО, трябва да се внасят в Съюза или да преминават транзитно през нея само ако са придружени от ветеринарен сертификат и ако отговарят на съответните изисквания, посочени в законодателството на Съюза.
(12)
С оглед на гореизложеното за прилагането на директиви 92/65/ЕИО, 2002/99/ЕО и 2004/68/ЕО е целесъобразно в настоящия регламент да се включат списъци на трети страни, територии и части от тях и да се предвидят специфични условия за внос, в това число и образци на ветеринарни сертификати за някои видове живи животни и прясно месо от някои видове живи животни.
(13)
В интерес на последователността на законодателството на Съюза в настоящия регламент следва също така да се отчетат и изискванията в областта на общественото здраве, залегнали в други актове на ЕС и по-специално в Регламенти (ЕО) № № 852/2004, 853/2004 и 854/2004, в които са установени правила относно хигиената на хранителните продукти и храните от животински произход и правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, както и изискванията на Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти (12) и тези на Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (13).
(14)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 се установяват общи правила относно официалния контрол, провеждан в областта на фуражите и храните, и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните. Член 48 от него оправомощава Комисията да приема списък на трети страни, от които е разрешен вносът на специфични продукти в Съюза. В Регламент (ЕО) № 854/2004 се определят специфични правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за консумация от човека, в това число изготвяне на списъци с трети страни, от които е разрешен вносът на продукти от животински произход. Посочените правила предвиждат, че списъкът може да бъде комбиниран с други списъци, изготвени за целите на общественото здраве и здравето на животните.
(15)
Поради това образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с общественото здраве, посочени в Директива 96/23/ЕО и регламенти (ЕО) № № 999/2001, 852/2004, 853/2004 и 854/2004.
(16)
Образците на сертификати, установени в приложенията към настоящия регламент, следва също така да включват удостоверения за това, че са изпълнени изискванията във връзка с хуманното отношение към животните, посочени в Директива 93/119/ЕО на Съвета от 22 декември 1993 г. относно защитата на животните по време на клане или умъртвяване (14) и Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (15).
(17)
За да се гарантира, че здравето на живите животни, въведени в Съюза, не е застрашено по време на транспортирането им от третата страна на произход към Съюза, следва да се установят определени изисквания във връзка с транспорта на живи животни, включително изисквания относно събирателните центрове.
(18)
В интерес на осигуряването на защитата на здравето на животните в Съюза, живите животни следва да бъдат превозвани директно до тяхното местоназначение в Съюза.
(19)
Прясното месо, въведено в Съюза за транзит към друга трета страна, създава пренебрежим риск за общественото здраве. Такова месо все пак следва да съответства на всички приложими ветеринарно-санитарни изисквания. Поради това следва да се определят съответни специфични разпоредби във връзка с транзита на прясното месо и с неговото съхраняване преди транзита.
(20)
Поради географското положение на Калининград, засягащо единствено Латвия, Литва и Полша, за транзита през Съюза на пратки от и към Русия следва да бъдат предвидени специални условия.
(21)
Следва да се разреши въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, с изключение на карантия и мляно месо, от отгледани в стопанства дивечови животни от разред Чифтокопитни, произхождащи от уловени диви животни. С цел да се изключи всякакъв възможен риск за здравето на животните, който може да се създаде с подобно въвеждане, е целесъобразно посочените животни да бъдат отделени от дивите животни за период от три месеца преди въвеждането в Съюза на подобни пратки. Съответно, това обстоятелство следва да бъде взето предвид в образеца на ветеринарен сертификат за такива пратки (RUF).
(22)
В Решение 2003/881/ЕО на Комисията от 11 декември 2003 г. относно ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели (Apis mellifera и Bombus spp.) от някои трети страни (16) се определят ветеринарно-санитарните условия и изискванията за издаване на сертификати за внос на пчели от някои трети страни. В интерес на опростяването на законодателството на Съюза, мерките, установени в посоченото Решение, следва да бъдат включени в настоящия Регламент. Следователно Решение 2003/881/ЕО следва да бъде отменено.
(23)
Целесъобразно е да се определи преходен период, за да се позволи на държавите-членки и индустрията да предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с изискванията, установени с настоящия регламент.
(24)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват изискванията за ветеринарно сертифициране при въвеждане в Съюза на пратки, които съдържат следните видове живи животни или прясно месо:
а)
копитни животни;
б)
животните, посочени в списъка в част 2 от приложение IV;
в)
прясно месо, предназначено за консумация от човека, с изключение на месни заготовки от копитни и еднокопитни.
2. С настоящия регламент се създават списъци на трети страни, територии или части от тях, от които е разрешено въвеждането в Съюза на пратките, посочени в параграф 1.
3. Настоящият регламент не се прилага по отношение на въвеждането в Съюза на дивечови животни:
а)
за спектакли или изложби, където подобни живи животни не се държат или отглеждат обичайно;
б)
които участват в циркови трупи;
в)
предназначени за одобрен орган, институт или център, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква в) от Директива 92/65/ЕИО.
4. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат каквито и да било други специфични изисквания, установени в други актове на Съюза или в споразумения, сключени между Съюза и трети страни.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„копитни животни“ означава копитни животни, така както са определени в член 2, буква г) от Директива 2004/68/ЕО;
б)
„прясно месо“ означава прясно месо, така, както е определено в точка 1.10 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004;
в)
„еднокопитни животни“ означава еднокопитни животни, така както са определени в член 2, буква б) от Директива 90/426/ЕИО (17) на Съвета;
г)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където обичайно се държат и отглеждат живи животни.
ГЛАВА II
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ЖИВИ ЖИВОТНИ В СЪЮЗА
Член 3
Общи условия за въвеждането на копитни животни в Съюза
Пратки от копитни животни се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение I трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение I;
б)
те са придружени от съответен ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 на приложение I, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че това е указано в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение I;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка по местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 4
Условия относно събирателните центрове за някои пратки копитни животни
Пратки от копитни животни, съставени от живи животни от повече от едно стопанство, се въвеждат в Съюза само ако са събрани в събирателни центрове, одобрени от компетентния орган на третата страна на произход в съответствие с изискванията, установени в част 5 от приложение I.
Член 5
Протоколи за стандартизация на материали и процедури за вземане на проби от копитни животни и изследването им
В случаите, когато ветеринарните сертификати, вписани в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I, съдържат изискване за вземане на проби и изследване за болестите, изброени в част 6 от посоченото приложение, с оглед на въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, такива вземания на проби и изследвания се провеждат от компетентния орган на третата страна на произход или под негов контрол в съответствие с протоколите за стандартизация на материалите и процедурите за вземането на проби и изследванията, установени в част 6 от посоченото приложение.
Член 6
Специални условия за определени пратки копитни животни, внесени в Сен Пиер и Микелон и въведени в Съюза
Пратки от копитни животни от видовете, изброени в таблицата в част 7 от приложение I, които са били въведени в Сен Пиер и Микелон преди по-малко от шест месеца от датата на изпращане от Сен Пиер и Микелон към Съюза, се въвеждат в Съюза само ако:
а)
животните удовлетворяват изискванията по отношение на престоя и карантината, установени в глава 1 от посочената част;
б)
животните са били подложени на изследване в съответствие с изискванията по отношение ветеринарно-санитарните изследвания, установени в глава 2 от посочената част.
Член 7
Общи условия за въвеждането на определени видове пчели в Съюза
1. Пратки от пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV, се въвеждат в Съюза само от трети страни или територии:
а)
изброени в списъка в част 1 от приложение II;
б)
в които наличието на американски гнилец, малък кошерен бръмбар (Aethina tumida) и кошерен акар Tropilaelaps (Tropilaelaps spp.) е предмет на задължително съобщаване по територията на цялата засегната трета страна или територия.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), пратки от пчели могат да бъдат въвеждани в Съюза от част от трета страна или територия, изброени в част 1 от приложение II, която е:
а)
географски и епидемиологично изолирана част от третата страна или територия
б)
посочена в третата графа на таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV.
Когато е приложена посочената дерогация, въвеждането в Съюза на пратки пчели от всички други части на засегнатата трета страна или територия, невключени в третата графа от таблицата в раздел 1 на част 1 от приложение IV, се забранява.
3. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV се състоят от:
а)
клетки с пчелни майки (Apis mellifera и Bombus spp.), всяка от които съдържа само една пчелна майка и най-много 20 придружаващи пчели работнички; или
б)
контейнери със земни пчели (Bombus spp.), всеки от които съдържа колония от най-много 200 възрастни земни пчели.
4. Пратките пчели от видовете, изброени в таблица 1 на част 2 от приложение IV:
а)
се придружават от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в част 2 от приложение IV, попълнен и подписан от официален инспектор от третата страна износител;
б)
съответстват на ветеринарно-санитарните изисквания, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква а).
Член 8
Общи условия по отношение на транспортирането на живи животни към Съюза
В периода между натоварването в третата страна на произход и пристигането на входния граничен инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза, пратките живи животни не се:
а)
транспортират заедно с живи животни, които:
i)
не са предвидени за въвеждане в Съюза; или
ii)
са с по-нисък здравен статус;
б)
разтоварват, или - при транспорт по въздуха - прехвърлят на друго въздухоплавателното средство, или транспортират с пътен или железопътен транспорт, или придвижват на собствен ход през трета страна, територия или част от тях, които не са изброени в графи 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в част 1 от приложение I, или за които в графа 4 от таблицата в част 1 от приложение I не е указан образец на ветеринарен сертификат, който отговаря на съответната пратка;
Член 9
Времетраене на периода на транспортиране към Съюза на живи животни
Пратките живи животни се въвеждат в Съюза само когато пратките пристигат на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза в рамките на 10 дни от датата на издаване на съответния ветеринарен сертификат.
При транспорт по море въпросният период от 10 дни се удължава с допълнителен период, който отговаря на продължителността на пътуването по море, удостоверен със съставена в съответствие с част 3 от приложение I и подписана от капитана на кораба декларация, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 10
Специални условия по отношение на напръскването на пратките живи животни, транспортирани по въздуха към Съюза
Когато пратки живи животни, с изключение на пратки пчели, се транспортират по въздуха, сандъкът или контейнерът, в който те се транспортират, както и заобикалящата ги площ, се напръскват с подходящ инсектицид.
Напръскването се провежда непосредствено преди затварянето на вратите на въздухоплавателното средство след натоварването и след каквото и да било друго последващо отваряне на вратите в трета страна, докато въздухоплавателното средство достигне крайното си местоназначение.
Капитанът на въздухоплавателното средство удостоверява, че е проведено напръскване, като подписва декларация, съставена в съответствие с част 4 от приложение I, чийто оригинал се прилага към ветеринарния сертификат.
Член 11
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на някои пратки копитни животни
1. След въвеждането в Съюза на пратки копитни животни, предвидени за отглеждане и разплод или за зоологически градини, увеселителни паркове или за природни резервати или ловни резервати, те незабавно се транспортират до съответните обекти по местоназначение.
Копитните животни остават в посочените стопанства за период от най-малко 30 дни, освен ако не бъдат директно изпратени в кланица.
2. След въвеждането им в Съюза пратките от копитни животни, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата по местоназначение, където се заколват в рамките на пет работни дни, считано от датата на пристигане в кланицата.
Член 12
Специални условия относно транзита през трети страни на определени пратки копитни животни
В случаите, когато се прилага специфично условие I от част 1 от приложение I с цел да се даде възможност посочените в упоменатото условие пратки копитни животни с произход от дадена държава-членка и предназначени за друга държава-членка да преминават транзитно през трета страна, територия или част от нея, вписана в таблицата в част 1 от приложение I, но за която в графа 4 от посочената таблица не е указан съответен образец на ветеринарен сертификат за пратки от въпросните копитни животни, се прилагат следните условия:
а)
за животни от рода на едрия рогат добитък за угояване:
i)
стопанствата на крайно местоназначение трябва да бъдат предварително посочени от компетентния орган на крайното местоназначение;
ii)
живите животни, от които е съставена пратката, не трябва да бъдат местени от стопанството на крайно местоназначение, освен за незабавно отвеждане в кланица;
iii)
всички придвижвания на живи животни към и от стопанството на крайно местоназначение трябва да се осъществяват под контрола на компетентния орган през целия период, в който животните, съставляващи пратката, са държани в стопанството.
б)
за копитни животни за незабавно клане се прилага член 11, параграф 2.
Член 13
Условия, които се прилагат след въвеждането в Съюза на пратките пчели, посочени в член 7
1. Пратките от пчелни майки, посочени в член 7, параграф 3, буква а) се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение, където кошерите се поставят под контрола на компетентния орган, а пчелните майки се преместват в нови клетки, преди да бъдат придадени в местните колонии;
2. Клетките, пчелите работнички и другите материали, които са придружавали пчелните майки от третата страна на произход, се изпращат в лаборатория, посочена от компетентния орган, за проверка за наличието на:
а)
малък кошерен бръмбар (Aethina tumida), яйца или ларви от него;
б)
признаци за кошерен акар (Tropilaelaps spp.).
След тази лабораторна проверка клетките, пчелите работнички и целият инвентар се унищожават.
3. Пратките от земни пчели (Bombus spp.), посочени в член 7, параграф 3, буква б), се транспортират незабавно до определеното място на крайно местоназначение.
Посочените земни пчели могат да останат в контейнера, в който са били въведени в Съюза, до края на жизнения цикъл на колонията.
Посоченият контейнер и инвентарът, които е придружавал земните пчели от третата страна на произход, се унищожават най-късно в края на жизнения цикъл на колонията.
ГЛАВА III
УСЛОВИЯ ЗА ВЪВЕЖДАНЕТО НА ПРЯСНО МЕСО В СЪЮЗА
Член 14
Общи условия за вноса на прясно месо
Пратки от прясно месо, предназначено за консумация от човека, се въвеждат в Съюза само ако отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те се представят на входния граничен инспекционен пункт за въвеждане в Съюза, придружени от съответния ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, установен в част 2 от приложение II, като се отчитат специфичните условия, посочени в графа 6 от таблицата в част 1 от посоченото приложение, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в третата страна износител;
в)
те удовлетворяват изискванията, установени във ветеринарния сертификат, посочен в буква б), в това число:
i)
допълнителните гаранции, установени в посочения сертификат, при условие, че са указани в графа 5 от таблицата в част 1 от приложение II;
ii)
всякакви допълнителни изисквания във връзка с ветеринарното сертифициране, които държавата-членка на местоназначение може да наложи в съответствие с ветеринарното законодателство на Съюза и които са включени в сертификата.
Член 15
Условия, които се прилагат след вноса на неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 97/78/ЕО на Съвета (18) пратките неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, предназначени за консумация от човека след последваща преработка, се изпращат незабавно в преработващото предприятие по местоназначение.
Член 16
Транзит и складиране на прясно месо
Въвеждането в Съюза на пратки прясно месо, които не са предвидени за внос в Съюза, а са предназначени за трета страна чрез незабавно транзитно изпращане или след складиране в Съюза в съответствие с член 12, параграф 4 и член 13 от Директива 97/78/ЕО се разрешава само ако пратките отговарят на следните условия:
а)
те са с произход от някоя от изброените в графи 1, 2 и 3 на таблицата в част 1 от приложение II трети страни, територии или части от тях, за които има отговарящ на въпросната пратка образец на ветеринарен сертификат, вписан в графа 4 на таблицата в част 1 от приложение II;
б)
те съответстват на специфичните ветеринарно-санитарни изисквания по отношение на въпросната пратка, установени в съответния образец на ветеринарен сертификат, посочен в буква а).
в)
те се придружават от ветеринарен сертификат, съставен в съответствие с подходящия образец на ветеринарен сертификат, определен в приложение III, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар от третата страна износител;
г)
та са одобрени за транзит, включително и за складиране според случая, с общия входен ветеринарен документ, посочен в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Комисията № 136/2004 (19), подписан от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт, през който се осъществява въвеждането в Съюза.
Член 17
Дерогация за транзит през Латвия, Литва и Полша
1. Чрез дерогация от член 16 се разрешава директният или през друга трета страна пътен или железопътен транзит през Съюза между определените гранични инспекционни пунктове в Латвия, Литва и Полша, изброени в Решение 2009/821/ЕО на Комисията (20), на пратки с произход от Русия или предназначени за Русия, при условие, че са спазени следните условия:
а)
пратката е запечатана с пломба със сериен номер на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза от ветеринарните служби на компетентния орган;
б)
документите, придружаващи пратката съгласно член 7 от Директива 97/78/ЕО, са подпечатани с надпис „САМО ЗА ТРАНЗИТНО ПРЕМИНАВАНЕ ДО РУСИЯ ПРЕЗ ЕС“ на всяка страница от официалния ветеринарен лекар на компетентния орган, отговорен за граничен инспекционен пункт на въвеждане в Съюза;
в)
процедурните изисквания, предвидени в член 11 от Директива 97/78/ЕО, са спазени;
г)
пратката е сертифицирана като приемлива за транзитно преминаване в общия входен ветеринарен документ от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза.
2. Не се разрешава разтоварването или складирането по смисъла на член 12, параграф 4 или член 13 от Директива 97/78/ЕО на такива пратки на територията на Съюза.
3. Компетентният орган извършва редовен одит, за да гарантира, че броят на пратките и количествата продукти, напускащи територията на Съюза, съответства на броя и количествата, които са влезли.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват съгласно настоящия регламент, се попълват в съответствие с обяснителните бележки, установени в приложение V.
Това изискване не изключва обаче използването на електронно сертифициране или на други съгласувани системи, хармонизирани на равнището на Съюза.
Член 19
Преходни разпоредби
За преходен период, продължаващ до 30 юни 2010 г. пратките от живи животни и прясно месо, предвидени за консумация от човека, за които са издадени съответните ветеринарни сертификати в съответствие с решения 79/542/ЕИО или 2003/881/ЕО, могат да продължат да бъдат въвеждани в Съюза.
Член 20
Отмяна
Решение 2003/881/ЕО се отменя.
Член 21
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 март 2010 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 206/2010
(2010. gada 12. marts),
ar ko izveido sarakstus, kuros iekļautas trešās valstis, to teritorijas vai daļas, no kurām Eiropas Savienībā atļauts ievest konkrētus dzīvniekus un svaigu gaļu, un nosaka veterinārās sertifikācijas prasības
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīvu 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (1), un jo īpaši tās 17. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 17. panta 3. punkta a) apakšpunktu, 17. panta 3. punkta c) apakšpunkta pirmo daļu, 18. panta 1. punkta ceturto ievilkumu un 19. pantu,
ņemot vērā Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (2), un jo īpaši tās 8. pantu, 9. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 9. panta 4. punktu,
ņemot vērā Padomes 2004. gada 26. aprīļa Direktīvu 2004/68/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (3), un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta pirmo un otro daļu, 6. panta 1. punkta pirmo daļu, 7. panta e) apakšpunktu, 8. pantu, 10. panta pirmo daļu un 13. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (4) un jo īpaši tās 12. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (5), un jo īpaši tās 9. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (6), un jo īpaši tās 11. panta 1. punktu un 16. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (7), un jo īpaši tās 48. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvu 72/462/EEK par veselības un veterināro pārbaužu problēmām, kas rodas no trešām valstīm importējot liellopus, aitas, kazas un cūkas, svaigu gaļu vai gaļas produktus (8), paredzēja izveidot to valstu vai valstu daļu sarakstu, no kurām dalībvalstis atļauj atsevišķu dzīvu dzīvnieku un šo dzīvnieku svaigas gaļas importu.
(2)
Attiecīgi tika pieņemts Padomes 1976. gada 21. decembra Lēmums 79/542/EEK, ar kuru izveido trešo valstu vai trešo valstu daļu sarakstu un nosaka dzīvnieku un sabiedrības veselības un veterinārās sertifikācijas nosacījumus noteiktu dzīvu dzīvnieku un to svaigas gaļas ievešanai Kopienā (9). Ar minēto lēmumu paredz sanitāros apstākļus dzīvu dzīvnieku, izņemot zirgu dzimtas dzīvnieku, importam Eiropas Savienībā un šādu dzīvnieku, tostarp zirgu dzimtas dzīvnieku, svaigas gaļas, bet ne gaļas izstrādājumu, importam. Šā lēmuma I un II pielikumā ir izveidoti arī to trešo valstu vai valstu daļu saraksti, no kurām Savienībā drīkst importēt atsevišķus dzīvus dzīvniekus un to svaigu gaļu, kā arī izstrādāti veterināro sertifikātu paraugi.
(3)
Pēc minētā lēmuma pieņemšanas ir noteiktas vairākas jaunas dzīvnieku veselības un sabiedrības veselības prasības citos Savienības tiesību aktos, veidojot jaunus reglamentējošus noteikumus šajā jomā. Ar Direktīvu 2004/68/EK ir atcelta arī Direktīva 72/462/EEK.
(4)
Direktīvas 2004/68/EK 20. pantā ir noteikts, ka importa īstenošanas noteikumi, kas izstrādāti saskaņā ar lēmumiem, kuri pieņemti saskaņā ar Direktīvu 72/462/EEK, kā arī Lēmumu 79/542/EEK, ir spēkā, līdz tos aizstāj ar pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi jauniem reglamentējošiem noteikumiem.
(5)
Saskaņā ar 4. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvā 2004/41/EK, ar ko atceļ dažas direktīvas par pārtikas higiēnu un dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz dažu lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu un laišanu tirgū un groza Padomes Direktīvas 89/662/EEK un 92/118/EEK un Padomes Lēmumu 95/408/EK (10), tiklīdz ir pieņemti vajadzīgie noteikumi, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 852/2004, (EK) Nr. 853/2004, (EK) Nr. 854/2004 vai Direktīvu 2002/99/EK, īstenošanas noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar Direktīvu 72/462/EEK, vairs nepiemēro.
(6)
Lēmums 79/542/EEK ir grozīts vairākas reizes, un importa noteikumi, kas pamatojas uz jaunajiem reglamentējošiem noteikumiem, jau ir iekļauti minētajā lēmumā. Skaidrības un pārredzamības labad tie pasākumi, kas paredzēti Lēmumā 79/542/EEK, ir jāparedz jaunā tiesību aktā. Šajā regulā ir iekļauti visi Lēmuma 79/542/EEK noteikumi. Tāpēc, stājoties spēkā šai regulai, Lēmums 79/542/EEK zaudē spēku un tādējādi vairs netiek piemērots līdz tā pilnīgai atcelšanai.
(7)
Ar Direktīvu 92/65/EEK paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Savienībā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Savienības tiesību aktos, kuri minēti direktīvas F pielikumā. Ievērojot minēto direktīvu, šos dzīvos dzīvniekus, spermu, olšūnas un embrijus var importēt Savienībā tikai no trešās valsts, kas iekļauta sarakstā, kurš izveidots saskaņā ar šajā direktīvā minēto procedūru. Turklāt šādu dzīvu dzīvnieku pavaddokumentos jābūt veselības sertifikātam, kas atbilst paraugam, kurš izstrādāts saskaņā ar direktīvā minēto procedūru.
(8)
Ar Padomes 1996. gada 17. decembra Direktīvu 96/93/EK par dzīvnieku un dzīvnieku produktu sertificēšanu (11) paredz noteikumus, kas jāievēro, izdodot veterinārajos tiesību aktos paredzētos sertifikātus, lai novērstu maldinošu vai krāpniecisku sertificēšanu. Ir lietderīgi nodrošināt, ka trešo valstu pilnvarotie inspektori vai veterinārārsti piemēro noteikumus un principus, kas ir vismaz līdzvērtīgi tiem, kuri minēti minētajā direktīvā. Dažas trešās valstis, kas minētas šīs regulas II pielikumā, ir sniegušas pietiekamas garantijas attiecībā uz šādu noteikumu un principu esamību un īstenošanu. Tāpēc ir lietderīgi atļaut ievest Savienībā atsevišķus dzīvus dzīvniekus no šīm trešām valstīm ar nosacījumu, ka to konkrētās slimību situācijas dēļ nav vajadzīgi papildu ierobežojumi.
(9)
Ar Direktīvu 2002/99/EK paredz dzīvnieku veselības noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu un no tiem iegūtu produktu ievešanu Savienībā. Saskaņā ar šo direktīvu jāizveido to trešo valstu vai trešo valstu reģionu saraksti, no kuriem ir atļauts īpašu dzīvnieku izcelsmes produktu imports, un šim importam jāatbilst konkrētām veterinārās sertifikācijas prasībām.
(10)
Ar Direktīvu 2004/68/EK nosaka dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Savienību. Šos dzīvos nagaiņus atļauts importēt un pārvadāt tranzītā caur Savienību tikai no trešām valstīm un teritorijām, kas iekļautas sarakstā vai sarakstos, kuri izveidoti saskaņā ar šajā direktīvā minēto procedūru, un šim importam jāatbilst konkrētām veterinārās sertifikācijas prasībām.
(11)
Izņemot Direktīvas 92/65/EEK 17. panta 2. punkta pēdējā apakšpunktā paredzētos noteikumus, dzīvus dzīvniekus un dzīvnieku izcelsmes produktus, kuriem piemēro Direktīvu 92/65/EEK, 2002/99/EK un 2004/68/EK, importē vai pārvadā tranzītā caur Savienību tikai tad, ja to pavaddokumentos ir veterinārais sertifikāts un tie atbilst attiecīgajām prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos.
(12)
Tādējādi, lai īstenotu Direktīvu 92/65/EEK, 2002/99/EK un 2004/68/EK, ir lietderīgi šajā regulā iekļaut trešo valstu, to teritoriju un daļu sarakstus un īpašus importa nosacījumus, tostarp atsevišķu dzīvu dzīvnieku un atsevišķu dzīvnieku svaigas gaļas veterināro sertifikātu paraugus.
(13)
Savienības tiesību aktu konsekvences labad šajā regulā jāņem vērā arī sabiedrības veselības prasības, kas noteiktas citos Savienības tiesību aktos un jo īpaši Regulā (EK) Nr. 852/2004, 853/2004 un 854/2004, kurās paredzēti noteikumi par pārtikas produktu un dzīvnieku izcelsmes pārtikas higiēnu un noteikumi par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, kā arī prasības, kas noteiktas Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvā 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos (12), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (13).
(14)
Ar Regulu (EK) Nr. 882/2004 paredz vispārīgus noteikumus, kas reglamentē oficiālo kontroli, ko veic pārtikas, dzīvnieku barības, dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības jomās. Minētās regulas 48. pants pilnvaro Komisiju pieņemt to trešo valstu sarakstu, no kurām Savienībā drīkst importēt īpašus produktus. Ar Regulu (EK) Nr. 854/2004 paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu, tostarp par to trešo valstu sarakstu izveidi, no kurām ir atļauts dzīvnieku izcelsmes produktu imports. Šajos noteikumos minēts, ka šos sarakstus var kombinēt ar citiem sarakstiem, kas sagatavoti sabiedrības un dzīvnieku veselības vajadzībām.
(15)
Tāpēc šīs regulas pielikumos sniegtajos sertifikātu paraugos jāiekļauj apliecinājumi, kas apstiprina, ka tiek ievērotas Direktīvā 96/23/EK un Regulā (EK) Nr. 999/2001, 852/2004, 853/2004, 854/2004 noteiktās sabiedrības veselības prasības.
(16)
Šīs regulas pielikumos sniegtajos sertifikātu paraugos jāiekļauj arī apliecinājumi, kas apstiprina, ka tiek ievērotas dzīvnieku labturības prasības, kas noteiktas Padomes 1993. gada 22. decembra Direktīvā 93/119/EK par dzīvnieku aizsardzību kaušanas vai nonāvēšanas laikā (14) un Padomes 2004. gada 22. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2005 par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā (15).
(17)
Lai nodrošinātu, ka Savienībā ievesto dzīvo dzīvnieku veselība netiek apdraudēta to pārvadāšanas laikā no izcelsmes trešās valsts uz Savienību, jāparedz konkrētas prasības saistībā ar dzīvu dzīvnieku pārvadāšanu, tostarp prasības attiecībā uz savākšanas centriem.
(18)
Lai Savienībā nodrošinātu dzīvnieku veselības aizsardzību, dzīvi dzīvnieki jānogādā tieši Savienības galamērķa vietā.
(19)
Savienībā ievestā svaigā gaļa, kas paredzēta tranzītam uz citu trešo valsti, sabiedrības veselībai rada nenozīmīgu risku. Tomēr šādai gaļai jāatbilst visām attiecīgajām dzīvnieku veselības prasībām. Tāpēc attiecīgi jāizstrādā īpaši noteikumi svaigas gaļas tranzītam un tās uzglabāšanai pirms tranzīta.
(20)
Īpaši nosacījumi sūtījumu tranzītam caur Savienību uz Krieviju un no tās jāparedz Kaļiņingradas ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ, kurš ietekmē vienīgi Latviju, Lietuvu un Poliju.
(21)
Lai ievestu Savienībā tādas svaigas gaļas sūtījumus, izņemot subproduktus un maltu gaļu, kas iegūta no saimniecībās audzētiem Artiodactyla kārtas savvaļas dzīvniekiem, kuri cēlušies no savvaļā notvertiem dzīvniekiem, ir jāsaņem atļauja. Lai izslēgtu jebkuru iespējamu dzīvnieku veselības risku, kas varētu rasties šādas ievešanas dēļ, ir lietderīgi, ja šie dzīvnieki pirms minēto sūtījumu ievešanas Savienībā trīs mēnešus būtu nodalīti no savvaļas dzīvniekiem. Attiecīgi tas ir jāņem vērā šiem sūtījumiem paredzētajā veterinārā sertifikātu paraugā (RUF).
(22)
Ar Komisijas 2003. gada 11. decembra Lēmumu 2003/881/EK par dzīvnieku veselības un sertifikācijas nosacījumiem attiecībā uz bišu importu (Apis mellifera un Bombus spp.) no dažām trešām valstīm (16) paredz dzīvnieku veselības un sertifikācijas nosacījumus bišu importam no atsevišķām trešām valstīm. Savienības tiesību aktu vienkāršošanas labad šajā regulā jāiekļauj tie pasākumi, kas paredzēti minētajā lēmumā. Līdz ar to Lēmums 2003/881/EK ir jāatceļ.
(23)
Lai ļautu dalībvalstīm un nozarei veikt vajadzīgos pasākumus šajā regulā paredzēto prasību izpildei, ir lietderīgi noteikt pārejas periodu.
(24)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo regulu nosaka veterinārās sertifikācijas prasības tādu sūtījumu ievešanai Savienībā, kuros ir šādi dzīvi dzīvnieki vai svaiga gaļa:
a)
nagaiņi;
b)
regulas IV pielikuma 2. daļā uzskaitītie dzīvnieki;
c)
lietošanai pārtikā paredzēta svaiga nagaiņu un zirgu dzimtas dzīvnieku gaļa, izņemot gaļas izstrādājumus.
2. Ar šo regulu izveido to trešo valstu, ar tām saistīto teritoriju vai daļu sarakstus, no kurām Savienībā drīkst ievest 1. punktā minētos sūtījumus.
3. Šo regulu nepiemēro, ievedot Savienībā savvaļas dzīvniekus, kas:
a)
paredzēti skatēm vai izstādēm, kur šādi dzīvi dzīvnieki netiek regulāri turēti vai audzēti;
b)
ir cirkus sastāvā;
c)
paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, kā definēts Direktīvas 92/65/EEK 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;
4. Šo regulu piemēro, neskarot nekādas īpašas sertifikācijas prasības, kas paredzētas citos Savienības tiesību aktos vai nolīgumos, kurus Savienība noslēgusi ar trešām valstīm.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“nagaiņi” ir nagaiņi, kā noteikts Direktīvas 2004/68/EK 2. panta d) apakšpunktā;
b)
“svaiga gaļa” ir svaiga gaļa, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 853/2004 I pielikuma 1.10. punktā;
c)
“zirgu dzimtas dzīvnieki” ir zirgu dzimtas dzīvnieki, kā noteikts Padomes Direktīvas 90/426/EEK (17) 2. panta b) apakšpunktā;
d)
“saimniecība” ir ferma vai cits oficiāli pārraudzīts lauksaimniecības, rūpniecības vai tirdzniecības uzņēmums, tostarp zooloģiskie dārzi, atrakciju parki un savvaļas vai medību rezervāti, kur dzīvi dzīvnieki tiek regulāri turēti vai audzēti.
II NODAĻA
NOSACĪJUMI DZĪVU DZĪVNIEKU IEVEŠANAI SAVIENĪBĀ
3. pants
Vispārīgi nosacījumi nagaiņu ievešanai Savienībā
Nagaiņu sūtījumus ieved Savienībā tikai tad, ja tie atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
tos ieved no tām trešām valstīm, to teritorijām vai daļām, kas uzskaitītas I pielikuma 1. daļā iekļautās tabulas 1., 2. un 3. ailē un kam ir veterinārā sertifikāta paraugs, kurš atbilst attiecīgajam I pielikuma 1. daļas tabulas 4. ailē minētajam sūtījumam;
b)
to pavaddokumentos ir attiecīgs veterinārais sertifikāts, kas izstrādāts saskaņā ar atbilstošo I pielikuma 2. daļā sniegto veterinārā sertifikāta paraugu, ņemot vērā īpašos minētā pielikuma 1. daļas tabulas 6. ailē izklāstītos nosacījumus, un ko aizpildījis un parakstījis eksportētājas trešās valsts pilnvarots veterinārārsts;
c)
tie atbilst prasībām, kas izklāstītas b) punktā minētajā veterinārajā sertifikātā, tostarp:
i)
šajā sertifikātā paredzētajām papildu garantijām, ja tās norādītas I pielikuma 1. daļas tabulas 5. ailē;
ii)
jebkurām papildu veterinārās sertifikācijas prasībām, ko galamērķa dalībvalsts var noteikt saskaņā ar Savienības veterinārajiem tiesību aktiem un kas ir iekļautas sertifikātā.
4. pants
Savākšanas centru nosacījumi atsevišķiem nagaiņu sūtījumiem
Nagaiņu sūtījumus, kuros ir dzīvi dzīvnieki no vairāk nekā vienas saimniecības, Savienībā ieved tikai tad, ja tie ir savākti izcelsmes trešās valsts kompetentās iestādes apstiprinātos savākšanas centros saskaņā ar I pielikuma 5. daļā noteiktajām prasībām.
5. pants
Materiālu standartizēšanas un nagaiņiem paredzēto paraugu ņemšanas un pārbaudes procedūru protokoli
Ja paraugu ņemšana un pārbaude ir paredzēta I pielikuma 1. daļas tabulas 4. ailē uzskaitītajos veterinārajos sertifikātos minētā pielikuma 6. daļā uzskaitīto slimību noteikšanai, ievedot Savienībā nagaiņu sūtījumus, šādu paraugu ņemšanu un pārbaudi veic izcelsmes trešās valsts kompetentā iestāde, vai arī tas tiek veikts šādas iestādes kontrolē saskaņā ar minētā pielikuma 6. daļā paredzētajiem materiālu standartizēšanas un pārbaudes procedūru protokoliem.
6. pants
Īpaši nosacījumi atsevišķiem nagaiņu sūtījumiem, kurus importē Senpjērā un Mikelonā un ieved Savienībā
Regulas I pielikuma 7. daļas tabulā uzskaitīto nagaiņu sugu sūtījumus, kuri tika ievesti Senpjērā un Mikelonā ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms to nosūtīšanas dienas no Senpjēras un Mikelonas uz Savienību, Savienībā ieved tikai tad, ja:
a)
tie atbilst minētās daļas 1. nodaļā noteiktajām uzturēšanās un karantīnas prasībām;
b)
tie ir pārbaudīti saskaņā ar minētās daļas 2. nodaļā norādītajām dzīvnieku veselības pārbaudes prasībām.
7. pants
Vispārīgi nosacījumi atsevišķu bišu sugu ievešanai Savienībā
1. Regulas IV pielikuma 2. daļas 1. tabulā uzskaitīto bišu sugu sūtījumus Savienībā ieved tikai no trešām valstīm vai teritorijām:
a)
kas minētas regulas II pielikuma 1. daļā;
b)
kur par Amerikas peru puves, mazās stropu vaboles (Aethina tumida) un Tropilaelaps ģints ērces (Tropilaelaps spp.) esamību ir obligāti jāziņo visā trešās valsts teritorijā vai attiecīgajā teritorijā.
2. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, bišu sūtījumus Savienībā drīkst ievest no trešās valsts daļas vai teritorijas, kas minēta II pielikuma 1. daļā un kas ir:
a)
ģeogrāfiski vai epidemioloģiski izolēta trešās valsts daļa vai teritorija;
b)
minēta IV pielikuma 1. daļas 1. sadaļas tabulas trešajā ailē.
Ja minēto izņēmumu piemēro, bišu sūtījumu ievešanu Savienībā aizliedz no visām pārējām trešās valsts daļām vai attiecīgajām teritorijām, kas nav uzskaitītas IV pielikuma 1. daļas 1. sadaļas tabulas trešajā ailē.
3. Regulas IV pielikuma 2. daļas 1. tabulā uzskaitīto bišu sugu sūtījumos ir:
a)
bišu (kameņu) māšu (Apis mellifera un Bombus spp.) stropi, kuros ir viena bišu (kameņu) māte ar ne vairāk kā 20 bitēm (kamenēm); vai
b)
kameņu (Bombus spp.) konteineri, kuros katrā ir kolonija ar ne vairāk kā 200 pieaugušām kamenēm.
4. Regulas IV pielikuma 2. daļas 1. tabulā uzskaitīto bišu sugu sūtījumi(-iem):
a)
pievieno attiecīgu veterināro sertifikātu, kas izveidots saskaņā ar atbilstošo IV pielikuma 2. daļā sniegto veterinārā sertifikāta paraugu un ko aizpildījis un parakstījis eksportētājas trešās valsts pilnvarots inspektors;
b)
atbilst veterinārajām prasībām, kas izklāstītas a) punktā minētajā veterinārajā sertifikātā.
8. pants
Vispārīgi nosacījumi par dzīvu dzīvnieku pārvadāšanu uz Savienību
Pēc iekraušanas izcelsmes trešā valstī un pirms ierašanās iebraukšanai Savienības teritorijā paredzētajā robežkontroles punktā dzīvo dzīvnieku sūtījumus:
a)
nepārvadā kopā ar dzīviem dzīvniekiem:
i)
kurus nav paredzēts ievest Savienībā vai
ii)
kuriem ir zemāks veselības statuss;
b)
neizkrauj vai, ja tos pārvadā ar gaisa transportu, nepārved uz citu lidaparātu vai nepārvadā pa autoceļiem, dzelzceļiem vai nedzen kājām caur trešo valsti, tās teritoriju vai daļu, kas nav uzskaitīta I pielikuma 1. daļas tabulas 1., 2. un 3. ailē vai kam nav veterinārā sertifikāta parauga, kurš atbilst attiecīgajam I pielikuma 1. daļas tabulas 4. ailē minētajam sūtījumam.
9. pants
Termiņš dzīvu dzīvnieku pārvadāšanai uz Savienību
Dzīvo dzīvnieku sūtījumus Savienībā ieved tikai tad, ja sūtījums tiek nogādāts iebraukšanai Savienības teritorijā paredzētajā robežkontroles punktā 10 dienu laikā no attiecīgā veterinārā sertifikāta izdošanas datuma.
Jūras pārvadājumu gadījumā minēto 10 dienu periodu pagarina par papildu laika posmu, kurš atbilst jūras brauciena laikam, ko apstiprina veterinārajam sertifikātam pievienots parakstīts kuģa kapteiņa deklarācijas oriģināls, kas sagatavots saskaņā ar I pielikuma 3. daļu.
10. pants
Īpaši nosacījumi to dzīvu dzīvnieku sūtījumu apsmidzināšanai, kurus uz Savienību pārvadā ar gaisa transportu
Ja dzīvu dzīvnieku sūtījumus, izņemot bišu sūtījumus, pārvadā ar gaisa transportu, tad redeļu kastes vai konteinerus, kuros tos pārvadā, un teritoriju ap tiem apsmidzina ar piemērotu insekticīdu.
Šādu apsmidzināšanu pēc sūtījumu iekraušanas veic tieši pirms lidaparāta durvju aizvēršanas un pēc ikvienas turpmākas durvju atvēršanas trešā valstī, kamēr lidaparāts sasniedz galamērķi.
Lidaparāta kapteinis apliecina, ka apsmidzināšana ir veikta, parakstot veterinārajam sertifikātam pievienotu deklarācijas oriģinālu, kas sagatavots saskaņā ar I pielikuma 4. daļu.
11. pants
Nosacījumi, ko piemēro pēc atsevišķu nagaiņu sūtījumu ievešanas Savienībā
1. Pēc ievešanas Savienībā to nagaiņu sūtījumus, kas paredzēti vaislai un audzēšanai vai zooloģiskajiem dārziem, atrakciju parkiem un savvaļas vai medību rezervātiem, nekavējoties nogādā galamērķa saimniecībā.
Nagaiņi paliek minētajā saimniecībā vismaz 30 dienas, ja vien tos nekavējoties nenosūta uz kautuvi.
2. Pēc ievešanas Savienībā to nagaiņu sūtījumus, kas paredzēti tūlītējai nokaušanai, nekavējoties nogādā galamērķa kautuvē, kur dzīvniekus nokauj piecu darba dienu laikā pēc to ierašanās kautuvē.
12. pants
Īpaši nosacījumi par atsevišķu nagaiņu sūtījumu tranzītu caur trešām valstīm
Ja piemēro I pielikuma 1. daļas “I” īpašo nosacījumu, lai atļautu šajā nosacījumā minētos nagaiņu sūtījumus, kuru izcelsmes valsts ir kāda no dalībvalstīm un kuru galamērķis ir cita dalībvalsts, vest tranzītā caur tādu trešo valsti, tās teritoriju vai daļu, kas minēta I pielikuma 1. daļas tabulā, bet kam nav atbilstoša veterinārā sertifikāta parauga to nagaiņu attiecīgajiem sūtījumiem, kuri uzskaitīti minētās tabulas 4. ailē, piemēro šādus nosacījumus:
a)
attiecībā uz nobarošanai paredzētiem liellopiem:
i)
galamērķa kompetentai iestādei jau iepriekš jānorāda galamērķa saimniecības;
ii)
sūtījumā esošos dzīvos dzīvniekus nedrīkst pārvietot no galamērķa saimniecības, ja vien tos nav paredzēts nekavējoties nokaut;
iii)
jebkura dzīvu dzīvnieku pārvietošana uz galamērķa saimniecību un no tās jāveic kompetentās iestādes kontrolē, kamēr sūtījumā esošie dzīvnieki tiek turēti saimniecībā;
b)
attiecībā uz tūlītējai nokaušanai paredzētiem nagaiņiem piemēro 11. panta 2. punktu.
13. pants
Nosacījumi, ko piemēro pēc 7. pantā minēto bišu sūtījumu ievešanas Savienībā
1. Regulas 7. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētos bišu māšu sūtījumus nekavējoties nogādā noteiktā galamērķa vietā, kur stropus pārbauda kompetentā iestāde, bet bišu mātes pārvieto uz jauniem stropiem pirms to ievietošanas vietējās kolonijās.
2. Kopā ar bišu mātēm ievestos stropus, saimes un citus materiālus, kuru izcelsme ir trešās valstīs, nosūta uz kompetentās iestādes noteikto laboratoriju, lai pārbaudītu attiecībā uz:
a)
mazo stropu vaboļu (Aethina tumida), to olu vai kāpuru esamību;
b)
Tropilaelaps ģints ērču (Tropilaelaps spp.) esamību.
Pēc laboratorijas pārbaudes stropus, saimes un materiālus iznīcina.
3. Regulas 7. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētos kameņu (Bombus spp.) sūtījumus nekavējoties nogādā noteiktā galamērķa vietā.
Šīs kamenes drīkst palikt konteinerā, ar kuru tās ieveda Savienībā, līdz kolonijas darba mūža beigām.
Minēto konteineru un kopā ar kamenēm ievestos materiālus, kuru izcelsme ir trešās valstīs, iznīcina ne vēlāk kā kolonijas darba mūža beigās.
III NODAĻA
NOSACĪJUMI SVAIGAS GAĻAS IEVEŠANAI SAVIENĪBĀ
14. pants
Vispārīgi nosacījumi svaigas gaļas ievešanai
Lietošanai pārtikā paredzētas svaigas gaļas sūtījumus ieved Savienībā tikai tad, ja tie atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
tos ieved no tām trešām valstīm, to teritorijām vai daļām, kas uzskaitītas II pielikuma 1. daļas tabulas 1., 2. un 3. ailē un kam ir veterinārā sertifikāta paraugs, kurš atbilst attiecīgajam II pielikuma 1. daļas tabulas 4. ailē minētajam sūtījumam;
b)
tos uzrāda iebraukšanai Savienības teritorijā paredzētajā robežkontroles punktā, un tiem ir pievienots attiecīgs veterinārais sertifikāts, kas izveidots saskaņā ar atbilstošo II pielikuma 2. daļā norādīto veterinārā sertifikāta paraugu, ņemot vērā īpašos minētā pielikuma 1. daļas tabulas 6. ailē izklāstītos nosacījumus, un ko aizpildījis un parakstījis eksportētājas trešās valsts pilnvarots veterinārārsts;
c)
tie atbilst prasībām, kas izklāstītas b) punktā minētajā veterinārajā sertifikātā, tostarp:
i)
šajā sertifikātā paredzētajām papildu garantijām, kas norādītas II pielikuma 1. daļas tabulas 5. ailē;
ii)
jebkurām papildu veterinārās sertifikācijas prasībām, ko galamērķa dalībvalsts var noteikt saskaņā ar Savienības veterinārajiem tiesību aktiem un kas ir iekļautas sertifikātā.
15. pants
Nosacījumi, ko piemēro pēc savvaļas medījamo pārnadžu nedīrāto liemeņu ievešanas
Saskaņā ar Padomes Direktīvas 97/78/EK (18) 8. panta 2. punktu lietošanai pārtikā paredzētu savvaļas medījamo pārnadžu nedīrāto liemeņu sūtījumus pēc papildu pārstrādes nekavējoties nogādā galamērķa pārstrādes uzņēmumā.
16. pants
Svaigas gaļas tranzīts un uzglabāšana
Tādu svaigas gaļas sūtījumu ievešana Savienībā, kas nav paredzēti importam Savienībā, bet gan nogādāšanai uz trešo valsti vai nu nekavējoties tranzītā, vai pēc uzglabāšanas Savienībā saskaņā ar Direktīvas 97/78/EK 12. panta 4. punktu un 13. pantu, atļauta tikai tad, ja sūtījumi atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
tos ieved no tām trešām valstīm, to teritorijām vai daļām, kas uzskaitītas II pielikuma 1. daļas tabulas 1., 2. un 3. ailē un kam ir veterinārā sertifikāta paraugs, kurš atbilst attiecīgajam II pielikuma 1. daļas tabulas 4. ailē minētajam sūtījumam;
b)
tie atbilst īpašajām dzīvnieku veselības prasībām, kas paredzētas attiecīgajam sūtījumam, kā noteikts a) punktā minētajā atbilstošajā veterinārā sertifikāta paraugā;
c)
tiem ir pievienots veterinārais sertifikāts, kas izveidots saskaņā ar III pielikumā norādīto veterinārā sertifikāta paraugu un ko aizpildījis un parakstījis eksportētājas trešās valsts pilnvarots veterinārārsts;
d)
tos sertificē kā piemērotus tranzītam, tostarp uzglabāšanai (pēc vajadzības), izsniedzot Komisijas Regulas (EK) Nr. 136/2004 (19) 2. panta 1. punktā minēto kopīgo veterināro ievešanas dokumentu, ko parakstījis iebraukšanai Savienības teritorijā paredzētā robežkontroles punkta valsts pilnvarots veterinārārsts.
17. pants
Atkāpe, ko piemēro tranzītam caur Latviju, Lietuvu un Poliju
1. Atkāpjoties no 16. panta, ir atļauts veikt tādu sūtījumu tranzītpārvadājumus caur Savienību pa autoceļiem vai dzelzceļu starp apstiprinātajiem Latvijas, Lietuvas un Polijas robežkontroles punktiem, kas uzskaitīti Komisijas Lēmumā 2009/821/EK (20) (SANCO/5141/2009) un kas nāk no Krievijas un ir paredzēti Krievijai, vedot tos tiešā ceļā vai caur citu trešo valsti, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
iebraukšanai Savienības teritorijā paredzētajā robežkontroles punktā sūtījumu ar numurētu plombu ir aizzīmogojuši kompetentās iestādes veterinārie dienesti;
b)
uz dokumentiem, kas pievienoti sūtījumam un minēti Direktīvas 97/78/EK 7. pantā, par robežkontroles punktu iebraukšanai Savienības teritorijā atbildīgās kompetentās iestādes valsts pilnvarots veterinārārsts uz katras lapas ir uzlicis zīmogu “TIKAI TRANZĪTAM UZ KRIEVIJU, ŠĶĒRSOJOT ES”;
c)
ir nodrošināta atbilstība procedūras prasībām, kas paredzētas Direktīvas 97/78/EK 11. pantā;
d)
sūtījums sertificēts kā piemērots tranzītam kopīgajā veterinārajā ievešanas dokumentā, ko parakstījis robežkontroles punkta iebraukšanai Savienības teritorijā valsts pilnvarots veterinārārsts.
2. Šādu sūtījumu izkraušana vai uzglabāšana, kā noteikts Direktīvas 97/78/EK 12. panta 4. punktā vai 13. pantā, Savienības teritorijā nav atļauta.
3. Kompetentā iestāde regulāri veic auditu, lai pārliecinātos, vai sūtījumu skaits un to produktu daudzums, kas tiek izvests no Savienības teritorijas, saskan ar skaitu un daudzumu, ko ieved Savienībā.
IV NODAĻA
VISPĀRĪGI, PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
18. pants
Sertificēšana
Šajā regulā paredzētos veterināros sertifikātus aizpilda saskaņā ar V pielikumā sniegtajiem paskaidrojumiem.
Tomēr minētā prasība neizslēdz iespēju izmantot elektronisko sertificēšanu vai citas pieņemtās sistēmas, kas saskaņotas Savienības līmenī.
19. pants
Pārejas noteikumi
Pārejas periodā līdz 2010. gada 30. jūnijam dzīvu dzīvnieku sūtījumus un lietošanai pārtikā paredzētas svaigas gaļas sūtījumus, attiecībā uz kuriem saskaņā ar Lēmumu 79/542/EEK vai 2003/881/EK ir izdoti atbilstošie veterinārie sertifikāti, drīkst turpināt ievest Savienībā.
20. pants
Atcelšana
Lēmumu 2003/881/EK atceļ.
21. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 16. marts.