РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 225/2012 НА КОМИСИЯТА
от 15 март 2012 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на одобряването на предприятия, които пускат на пазара за употреба като фуражи продукти, получени от растителни масла и смесени мазнини, и по отношение на специфичните изисквания във връзка с производството, складирането, транспорта и проверката за диоксини на масла, мазнини и продукти, получени от тях
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. за определяне на изискванията за хигиена на фуражите (1), и по-специално член 27, букви б) и е) от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 183/2005 се определят общи правила за хигиената на фуражите, условията и мерките за гарантиране спазването на условията за обработка с цел ограничаване до минимум и контролиране на потенциалните рискове. Предприятията за фураж трябва да бъдат регистрирани или одобрени от компетентния орган. Освен това операторите в сектора на фуражите надолу по фуражната верига са длъжни да получават фуражи само от предприятия, които са регистрирани или одобрени.
(2)
С Регламент (ЕО) № 767/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно пускането на пазара и употребата на фуражи (2) се изисква фуражите, предлагани на пазара, да бъдат безопасни и при етикетирането им изрично да бъде посочен съответният вид фураж. Освен това в Регламент (ЕС) № 575/2011 на Комисията от 16 юни 2011 г. относно Каталога на фуражните суровини (3) са включени подробни описания на специфичните фуражни суровини, които да бъдат използвани за целите на етикетирането.
(3)
Комбинацията от тези изисквания следва да гарантира проследяемост и високо ниво на защита на потребителите по цялата фуражна и хранителна верига.
(4)
Официалните проверки и проверките, извършени от операторите в сектора на фуражите, показаха, че някои масла и мазнини и продукти, получавани от тях, които не са предназначени за употреба като фуражи, са били използвани като фуражни суровини, в резултат на което в получените фуражи са превишени максимално допустимите граници за диоксин, определени в Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (4). В резултат на това храната, получавана от животни, хранени със замърсен фураж, може да представлява риск за общественото здраве. Освен това изтеглянето на замърсените фуражи и храни от пазара може да доведе до финансови загуби.
(5)
За да се подобри хигиената на фуражите и без да се засяга компетентността на държавите-членки, така както е определена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 183/2005, предприятията, които обработват допълнително сурови растителни масла, произвеждат продукти, получени от масла от растителен произход, и смесват мазнини, следва да бъдат обект на одобрение в съответствие с посочения регламент, в случай че тези продукти са предназначени за употреба във фуражи.
(6)
Следва да се установят специфични изисквания за производството, етикетирането, складирането и транспорта на посочените фуражни суровини, за да се вземе предвид опитът, натрупан от прилагането на системи, основани на анализ на риска и контрола на критичните точки (HACCP).
(7)
Засиленият мониторинг на диоксина би допринесъл за установяването на случаи на неспазване и за прилагането на законодателството в областта на фуражите. Необходимо е да се предвиди задължение за операторите в сектора на фуражите да изследват мазнините, маслата и продуктите, получени от тях, за диоксин и диоксиноподобни полихлорирани бифенили, за да се намали рискът от навлизане на замърсени продукти в хранителната верига и следователно да се подкрепи стратегията за намаляване на излагането на гражданите на ЕС на действието на диоксина. Рискът от замърсяване с диоксин следва да бъде основата за въвеждането на план за мониторинг. Операторите в сектора на фуражите носят отговорността за пускане на пазара на безопасни фуражи. Поради това разходите за анализ следва да бъдат изцяло поети от тях. Подробните разпоредби относно вземането на проби и анализа, които не са включени в настоящия регламент, следва да останат компетентност на държавите-членки. Освен това държавите-членки се насърчават да се съсредоточат върху проверките на операторите в сектора на фуражите, за които не се извършва мониторинг на диоксина, но които получават посочените по-горе продукти.
(8)
Задължителната система за мониторинг, основана на риска, не трябва да засяга задължението на операторите в сектора на фуражите да спазват изискванията на законодателството на Съюза в областта на хигиената на фуражите. Тя трябва да бъде интегрирана в добрите практики в областта на хигиената и в системата, основана на HACCP. Това следва да се провери от компетентния орган в контекста на одобряването на оператора в сектора на фуражите. При редовното преразглеждане от страна на оператора на неговата собствена оценка на риска следва да бъдат отчетени констатациите от мониторинга на диоксина.
(9)
С оглед подобряване на прозрачността лабораториите, които извършват анализи за диоксини, следва да бъдат задължени да докладват резултатите, при които са надвишени максимално допустимите граници, предвидени в Директива 2002/32/ЕО, не само на оператора в сектора на фуражите, но и на компетентния орган. Това задължение не освобождава оператора в сектора на фуражите от задължението му да информира компетентния орган.
(10)
За да се провери ефективността на разпоредбите относно задължителния мониторинг на диоксина и неговото интегриране в системата НАССР на оператора в сектора на фуражите, следва да се предвиди извършването на преглед след две години.
(11)
Следва да се предвиди достатъчно време, за да се позволи на компетентните органи и на операторите в сектора на фуражите да приведат дейностите си в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 183/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 16 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 март 2012 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 225/2012
(2012. gada 15. marts),
ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 183/2005 attiecībā uz to uzņēmumu apstiprināšanu, kas laiž tirgū no augu eļļām iegūtus produktus un tauku maisījumus izmantošanai barībā, un attiecībā uz īpašām prasībām eļļu, tauku un no tiem atvasinātu produktu ražošanai, uzglabāšanai, transportēšanai un dioksīna testēšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 12. janvāra Regulu (EK) Nr. 183/2005, ar ko paredz barības higiēnas prasības, (1) un jo īpaši tās 27. panta b) un f) punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 183/2005 izklāstīti vispārēji barības higiēnas noteikumi, nosacījumi un kārtība, kādā nodrošināt, lai tiktu ievēroti pārstrādes nosacījumi iespējamo apdraudējumu maksimālai mazināšanai un kontrolei. Kompetentā iestāde reģistrē vai apstiprina barības nozares uzņēmumus. Turklāt barības nozares komersantiem, kas barības apritē atrodas zemāk, ir pienākums barību iegūt tikai no reģistrētiem vai apstiprinātiem uzņēmumiem.
(2)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 767/2009 par barības laišanu tirgū un lietošanu (2) noteikts, ka tirgū laižama barība, kas ir nekaitīga un kam uzlikts marķējums, kurā skaidri norādīts attiecīgais barības veids. Turklāt Komisijas 2011. gada 16. jūnija Regulā (ES) Nr. 575/2011, ar ko izveido barības sastāvdaļu reģistru (3), ir iekļauts marķēšanai paredzēto konkrētu barības sastāvdaļu sīks apraksts.
(3)
Minētajām prasībām mijiedarbojieties, būtu jānodrošina izsekojamība un augsta patērētāju aizsardzība visā barības un pārtikas apritē.
(4)
Oficiālo pārbaužu un barības nozares komersantu veikto pārbaužu rezultāti liecina, ka noteiktas eļļas, tauki un no tiem atvasināti produkti, kas nav paredzēti izmantošanai barībā, ir lietoti kā barības sastāvdaļas, tādējādi pārsniedzot Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvā 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (4) norādītos maksimālos dioksīna līmeņus. Tā dēļ pārtika, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri baroti ar piesārņotu barību, var apdraudēt sabiedrības veselību. Turklāt piesārņotas barības un pārtikas izņemšana no tirgus var radīt finansiālus zaudējumus.
(5)
Lai uzlabotu barības higiēnu un neskartu Regulas (EK) Nr. 183/2005 10. panta 2. punktā noteiktās dalībvalstu kompetences, saskaņā ar minēto regulu būtu jāapstiprina uzņēmumi, kas pārstrādā neapstrādātas augu eļļas, ražo no augu izcelsmes eļļām atvasinātus produktus un maisa taukus, ja šie produkti nav paredzēti izmantošanai barībā.
(6)
Lai ņemtu vērā pieredzi, kas gūta darbā ar riska analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas (HACCP) sistēmām, būtu jāizvirza īpašas prasības minēto barības sastāvdaļu ražošanai, marķēšanai, uzglabāšanai un transportēšanai.
(7)
Pastiprināta dioksīna pārraudzība atvieglotu iespēju konstatēt neatbilstību noteikumiem un īstenot barības aprites tiesību aktus. Tādēļ, lai pazeminātu risku, ka piesārņotie produkti nokļūst pārtikas apritē, un atbalstītu stratēģiju mazināt dioksīna iedarbību uz ES pilsoņiem, barības nozares komersantiem jāuzliek pienākums taukus, eļļas un no tiem atvasinātus produktus testēt uz dioksīnu un dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem bifeniliem (PHB). Pārraudzības plāns būtu jāizveido, pamatojoties uz dioksīna piesārņojuma rašanās risku. Par nekaitīgas pārtikas laišanu tirgū ir atbildīgi barības nozares komersanti. Tāpēc viņiem būtu jāsedz visas ar analīzes veikšanu saistītās izmaksas. Sīki izstrādātiem noteikumiem par šajā regulā neminētu paraugu ņemšanu un analīzi būtu jāpaliek dalībvalstu kompetencē. Turklāt dalībvalstis tiek aicinātas pievērst uzmanību to barības nozares komersantu kontrolei, uz kuriem neattiecas dioksīna pārraudzība, taču kuri iegūst iepriekš minētos produktus.
(8)
Riska pārraudzības sistēmai, kas ir saistoša, nav jāietekmē barības nozares komersantu pienākums ievērot Savienības tiesību aktu prasības barības higiēnas jomā. Tā būtu jāiestrādā labas higiēnas praksē un HACCP sistēmā. Apstiprinot pārtikas nozares komersantu, kompetentajai iestādei tas būtu jāpārbauda. Komersantam, regulāri veicot pašriska novērtējumu, būtu jāņem vērā dioksīna pārraudzības konstatējumi.
(9)
Lai uzlabotu pārredzamību, laboratorijām, kas veic dioksīna analīzes, būtu jāziņo ne vien barības nozares komersantam, bet arī kompetentajai iestādei par rezultātiem, kas pārsniedz Direktīvā 2002/32/EK noteiktos maksimālos pieļaujamos līmeņus; šis pienākums neatbrīvo barības nozares komersantu no pienākuma ziņot kompetentajai iestādei.
(10)
Pēc diviem gadiem būtu jāparedz pārskatīšana, lai noteiktu, cik efektīvi ir saistošās dioksīna pārraudzības noteikumi un kā tos iestrādā barības nozares komersantu HACCP sistēmā.
(11)
Būtu jāatvēl pietiekami ilgs laiks, lai kompetentās iestādes un barības nozares komersanti varētu pielāgot šīs regulas noteikumus.
(12)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 183/2005 II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 16. septembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 15. martā