ДИРЕКТИВА 2010/6/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за изменение на приложение I към Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно живак, свободен госипол, нитрити и Mowrah, Bassia, Madhuca
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (1), и по-специално член 8, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/32/ЕО се предвижда, че използването на продукти, предназначени за хранене на животни и които съдържат нива на нежелани вещества над максимално допустимите граници, посочени в приложение I към посочената директива, е забранено.
(2)
По отношение на живака в своето становище от 20 февруари 2008 г. (2) Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че настоящата максимално допустима граница за пълноценните храни за риба (0,1 mg/kg) и максимално допустимата граница за храни, произведени чрез обработка на риба или други морски животни (0,5 mg/kg), не са хармонизирани. След последните нововъведения в състава на храните за животни храните за риба съдържат повече рибно масло и рибно брашно, но възможността за използване на тези ценни фуражни суровини за производството на храни за риба е застрашена предвид настоящите правни разпоредби. За да бъде уреден този въпрос, е целесъобразно максимално допустимата граница за храните за риба да бъде незначително повишена, като това повишение не би застрашило съответствието на рибата, отглеждана в развъдници, с установените максимално допустими граници за живак. Освен това според посоченото становище настоящата максимално допустима граница за пълноценните храни за кучета и котки не осигурява достатъчна защита. Поради това максимално допустимата граница следва да бъде понижена. Тъй като степента на чувствителност на животни с ценна кожа е подобна на тази на котките, посочената максимално допустима граница следва да се прилага също и за животните с ценна кожа.
(3)
По отношение на нитритите в своето становище от 25 март 2009 г. (3) Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че за прасета и говеда като представителни чувствителни видове, отглеждани за производство на храна, праговете на безопасност по отношение на съответната доза, при която не се наблюдава вредно въздействие (NOAEL), са достатъчни. Наред с това беше счетено, че наличието на нитрити в животински продукти не предизвиква опасения за човешкото здраве. С максимално съдържание от 100 mg/kg и със съдържание на влага, което надхвърля 20 %, нитрити вече са разрешени за употреба като консервант в пълноценни храни за кучета и котки, както и като добавка в силаж (4). Следователно нитритите не трябва да бъдат разглеждани като нежелано вещество в тези пълноценни храни и в силаж. Поради това в тези случаи не следва да се прилага максимално допустима граница.
(4)
По отношение на госипол в своето становище от 4 декември 2008 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че настоящите максимално допустими граници за овце, включително агнета, и кози, включително ярета, не осигуряват достатъчна защита срещу неблагоприятни последици за здравето на животните. Освен това ЕОБХ заключи, че експозицията на човека към госипол посредством консумацията на хранителни продукти от животни, хранени с продукти, получени от памучно семе, вероятно е ниска и не би довела до неблагоприятни последици. Въз основа на посоченото становище максимално допустимите граници за овце, включително агнета, и кози, включително ярета, следва да бъдат понижени.
(5)
По отношение на сапонините в Madhuca longifolia L. в своето становище от 29 януари 2009 г. (5) ЕОБХ заключи, че не се очакват неблагоприятни последици за здравето на животните, тъй като експозицията на целевите животни в Съюза е пренебрежимо малка. ЕОБХ счита, че експозицията на човека чрез храната на сапонините в Madhuca е пренебрежимо малка, тъй като продуктите от Madhuca не се консумират от хората и брашното от Madhuca не се използва в Съюза като фуражна суровина. Следователно е целесъобразно да се заличи редът относно Mowrah, Bassia, Madhuca.
(6)
Поради това Директива 2002/32/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(7)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и както Европейският парламент, така и Съветът не възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложение I към Директива 2002/32/ЕО се изменя в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 1 ноември 2010 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, както и таблица на съответствието между тях и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, което те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила на дванадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/6/ES
(2010. gada 9. februāris),
ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/32/EK attiecībā uz dzīvsudrabu, brīvo gosipolu, nitrītiem un Mowrah, Bassia, Madhuca
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvu 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1) un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Direktīva 2002/32/EK nosaka, ka ir aizliegts izmantot dzīvnieku barībai paredzētus produktus, kuros nevēlamo vielu līmenis pārsniedz minētās direktīvas I pielikumā noteikto maksimāli pieļaujamo līmeni.
(2)
Attiecībā uz dzīvsudrabu Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2008. gada 20. februāra atzinumā (2) secināja, ka pašreiz noteiktais maksimāli pieļaujamais līmenis zivīm paredzētajai kompleksajai barībai (0,1 mg/kg) un maksimāli pieļaujamais līmenis tādai barībai, kas iegūta zivju un citu jūras dzīvnieku pārstrādē (0,5 mg/kg), nav saskaņots. Jaunākie pētījumi par barības sastāvu liecina, ka zivju barība satur vairāk zivju eļļas un zivju miltu, bet, ievērojot pašreiz spēkā esošās tiesību normas, ir apdraudēta šo vērtīgo barības sastāvdaļu pieejamība zivju barības ražošanai. Lai risinātu šo jautājumu, ir nedaudz jāpaaugstina maksimāli pieļaujamais līmenis zivju barībai, un šāda paaugstināšana neapdraudētu saimniecībās audzētu zivju atbilstību noteiktajam maksimāli pieļaujamajam dzīvsudraba līmenim. Turklāt minētais atzinums liecina, ka pašreizējais maksimāli pieļaujamais dzīvsudraba līmenis suņu un kaķu kompleksajā barībā nav pietiekami aizsargājošs. Tāpēc šis maksimāli pieļaujamais līmenis ir jāpazemina. Ņemot vērā to, ka kažokzvēru jutīgums ir līdzīgs kaķu jutīgumam, šis maksimāli pieļaujamais līmenis jāpiemēro arī kažokzvēriem.
(3)
Attiecībā uz nitrītiem EFSA2009. gada 25. marta atzinumā (3) secināja, ka drošības robežas, kas saistībā ar nenovērojamas kaitīgas iedarbības līmeni (NOAEL) noteiktas cūkām un liellopiem kā reprezentatīvām jutīgām produktīvām sugām, ir pietiekamas. EFSA turklāt uzskatīja, ka nitrīta klātbūtne dzīvnieku izcelsmes produktos neapdraud cilvēka veselību. Nitrītu ar maksimālo saturu 100 mg/kg jau ir atļauts lietot kā konservantu suņu un kaķu kompleksajā barībā ar mitruma saturu virs 20 % un kā piedevu skābbarībai (4). Tāpēc nitrīts nav jāuzskata par nevēlamu vielu minētajā kompleksajā barībā un skābbarībā. Tādējādi maksimāli pieļaujamais līmenis uz šiem gadījumiem neattiecas.
(4)
Attiecībā uz gosipolu EFSA2008. gada 4. decembra atzinumā secināja, ka maksimāli pieļaujamais līmenis aitām (ieskaitot jērus) un kazām (ieskaitot kazlēnus) nenodrošina pietiekamu aizsardzību pret dzīvnieku veselībai negatīvo ietekmi. EFSA turklāt secināja, ka gosipola iedarbība uz cilvēku, iespējams, ir zema, un tā veselību negatīvi neietekmē, ja uzturā patērē no tādiem dzīvniekiem iegūtus pārtikas produktus, kuri baroti ar produktiem, kas iegūti no kokvilnas sēklām. Pamatojoties uz šo atzinumu, maksimāli pieļaujamais līmenis aitām (ieskaitot jērus) un kazām (ieskaitot kazlēnus) ir jāpazemina.
(5)
Attiecībā uz Madhuca longifolia L. saponīniem EFSA2009. gada 29. janvāra atzinumā (5) secināja, ka nav sagaidāma kaitīga ietekme uz dzīvnieku veselību, jo iedarbība uz attiecīgajiem dzīvniekiem Savienībā ir niecīga. EFSA uzskata, ka Madhuca saponīnu ietekme uz patērētāju, kas rodas, lietojot pārtikas produktus, ir niecīga, jo cilvēki nelieto pārtikā no Madhuca iegūtus produktus un Madhuca miltus Savienībā neizmanto kā barības sastāvdaļas. Tāpēc ir lietderīgi svītrot rindu, kas attiecas uz Mowrah, Bassia, Madhuca.
(6)
Tāpēc Direktīva 2002/32/EK attiecīgi ir jāgroza.
(7)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
2. pants
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2010. gada 1. novembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 9. februārī