РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ
от 25 март 2011 година
за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото
(2011/199/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪВЕТ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 48, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението за преразглеждане на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз, представено от правителството на Белгия на заседанието на Европейския съвет на 16 декември 2010 г.,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
след като получи становището на Европейската централна банка (3),
като има предвид, че:
(1)
Член 48, параграф 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дава възможност на Европейския съвет, като действа с единодушие след консултация с Европейския парламент, Комисията, и в определени случаи, с Европейската централна банка, да приеме решение за изменение на всички или на част от разпоредбите на третата част от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Това решение не може да разшири областите на компетентност, предоставени на Съюза с Договорите, и влиза в сила, при условие че бъде одобрено от държавите-членки в съответствие с конституционните им изисквания.
(2)
На заседанието на Европейския съвет от 28-29 октомври 2010 г. държавните и правителствените ръководители постигнаха съгласие за необходимостта държавите-членки да установят постоянен механизъм за действие при кризи, за да се гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло, и приканиха председателя на Европейския съвет да предприеме консултации с членовете на Европейския съвет за ограничено изменение на Договора, необходимо за тази цел.
(3)
На 16 декември 2010 г. правителството на Белгия представи, в съответствие с член 48, параграф 6, първа алинея от ДЕС, предложение за преразглеждане на член 136 от ДФЕС чрез добавяне на параграф, по силата на който държавите-членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност, който да се задейства, ако е абсолютно необходимо да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло, и в който се посочва, че предоставянето на необходимата финансова помощ в рамките на механизма ще бъде строго обвързано с условия. Едновременно с това Европейският съвет прие заключения относно бъдещия механизъм за стабилност (точки 1-4).
(4)
Механизмът за стабилност ще предостави необходимото средство за действие при ситуации, застрашаващи финансовата стабилност на еврозоната като цяло, подобни на положението през 2010 г., като по този начин способства за запазването на икономическата и финансовата стабилност на самия Съюз. На заседанието си от 16-17 декември 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие, че тъй като механизмът е разработен да гарантира финансовата стабилност на еврозоната като цяло, член 122, параграф 2 от ДФЕС вече няма да е необходим за тази цел. Ето защо държавните и правителствените ръководители постигнаха съгласие, че той не следва да се използва за тази цел.
(5)
На 16 декември 2010 г. Европейският съвет реши да проведе консултация относно предложението с Европейския парламент и Комисията в съответствие с член 48, параграф 6, втора алинея от ДЕС. Той реши да проведе консултация и с Европейската централна банка. Европейският парламент (1), Комисията (2) и Европейската централна банка (3) приеха становища по предложението.
(6)
Изменението се отнася до разпоредба от третата част от ДФЕС и не разширява областите на компетентност, предоставени на Съюза с Договорите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз се добавя следният параграф:
„3. Държавите-членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност, който да се задейства, ако е абсолютно необходимо да се гарантира стабилността на еврозоната като цяло. Предоставянето на необходимата финансова помощ в рамките на механизма ще бъде строго обвързано с условия.“
Член 2
Държавите-членки незабавно уведомяват генералния секретар на Съвета за приключването на процедурите за одобрение на настоящото решение съгласно своите конституционни изисквания.
Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2013 г., при условие че са получени всички уведомления, посочени в първата алинея, или, ако това условие не е изпълнено, на първия ден от месеца, следващ този на получаването на последното от уведомленията, посочени в първата алинея.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 25 март 2011 година.
EIROPADOMES LĒMUMS
(2011. gada 25. marts),
ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro
(2011/199/ES)
EIROPADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 48. panta 6. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu pārskatīt Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu, ko 2010. gada 16. decembrī Eiropadomei iesniedza Beļģijas valdība,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu (2),
pēc Eiropas Centrālās bankas atzinuma saņemšanas (3),
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 48. panta 6. punkts ļauj Eiropadomei pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, Komisiju un, noteiktos gadījumos, Eiropas Centrālo Banku vienprātīgi pieņemt lēmumu, ar ko pilnībā vai daļēji groza Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) trešās daļas noteikumus. Ar šādu lēmumu nevar paplašināt Savienības kompetences, kas tai piešķirtas Līgumos, un lēmuma spēkā stāšanās priekšnoteikums ir dalībvalstu apstiprinājums saskaņā ar to konstitucionālajām prasībām.
(2)
Eiropadomes 2010. gada 28. un 29. oktobra sanāksmē valstu vai valdību vadītāji panāca vienošanos par to, ka dalībvalstīm ir jāizveido pastāvīgs krīzes pārvarēšanas mehānisms, lai nodrošinātu visas eurozonas finanšu stabilitāti, un aicināja Eiropadomes priekšsēdētāju sākt apspriešanos ar Eiropadomes locekļiem par nelielām Līguma izmaiņām, kas vajadzīgas šai nolūkā.
(3)
Beļģijas valdība 2010. gada 16. decembrī saskaņā ar LES 48. panta 6. punkta pirmo daļu iesniedza priekšlikumu pārskatīt LESD 136. pantu, tam pievienojot jaunu punktu, kur būtu paredzēts, ka dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, var izveidot stabilizācijas mehānismu, ko izmantos, ja obligāti vajadzīgs, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti, un kur būtu noteikts, ka jebkādas nepieciešamās finansiālās palīdzības piešķiršanai saskaņā ar šo mehānismu piemēros stingrus nosacījumus. Tajā pašā sanāksmē Eiropadome pieņēma secinājumus par iecerēto stabilizācijas mehānismu (secinājumu 1. līdz 4. punkts).
(4)
Stabilizācijas mehānisms nodrošinās instrumentu, kas vajadzīgs, lai novērstu tādus apdraudējumus visas eurozonas finanšu stabilitātei, kādi tika pieredzēti 2010. gadā, un tādējādi palīdzēs saglabāt pašas Savienības ekonomikas un finanšu stabilitāti. Eiropadome 2010. gada 16. un 17. decembra sanāksmē vienojās par to, ka - tā kā šis mehānisms ir paredzēts, lai pasargātu visas eurozonas finanšu stabilitāti - turpmāk šim nolūkam nebūs vajadzīgs LESD 122. panta 2. punkts. Valstu vai valdību vadītāji tāpēc vienojās, ka to vairs nevajadzētu izmantot šim nolūkam.
(5)
Eiropadome 2010. gada 16. decembrī saskaņā ar LES 48. panta 6. punkta otro daļu nolēma apspriesties par šo priekšlikumu ar Eiropas Parlamentu un Komisiju. Tā nolēma apspriesties arī ar Eiropas Centrālo banku. Eiropas Parlaments (1), Komisija (2) un Eiropas Centrālā banka (3) pieņēma atzinumus par priekšlikumu.
(6)
Grozījums attiecas uz noteikumu, kas ietverts LESD trešajā daļā, un tas nepaplašina Savienības kompetences, kas tai piešķirtas Līgumos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantam pievieno šādu punktu:
“3. Dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, var izveidot stabilizācijas mehānismu, ko izmantos, ja obligāti vajadzīgs, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti. Jebkādas nepieciešamās finansiālās palīdzības piešķiršanai saskaņā ar šo mehānismu piemēros stingrus nosacījumus.”
2. pants
Dalībvalstis nekavējoties paziņo Padomes ģenerālsekretāram par to, ka ir pabeigtas šā lēmuma apstiprināšanas procedūras saskaņā ar to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām.
Šis lēmums stājas spēkā 2013. gada 1. janvārī, ja ir saņemti visi šā panta pirmajā daļā minētie paziņojumi, vai, ja tas nav noticis, nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad ir saņemts pēdējais šā panta pirmajā daļā minētais paziņojums.
3. pants
Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2011. gada 25. martā