РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 март 2011 година
съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно подходящото ниво на защита, което Япония осигурява за личните данни, предавани от Европейския съюз в специфичните случаи на трансфер на данни от Европейската комисия към японските митнически органи съгласно Решение № 1/2010 на Съвместния комитет за митническо сътрудничество по силата на член 21 от Споразумението между Европейската общност и правителството на Япония за сътрудничество и административна взаимопомощ по митническите въпроси във връзка с взаимното признаване на програмите за одобрени икономически оператори в Европейския съюз и Япония изключително за конкретните цели на Решение № 1/2010 на Съвместния комитет за митническо сътрудничество
(2011/197/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година за защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (1), и по-специално член 9, параграфи 1 и 2 от него,
след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
На 24 юни 2010 г. Съвместният комитет за митническо сътрудничество, създаден по силата на член 21 от Споразумението между Европейската общност и правителството на Япония за сътрудничество и административна взаимопомощ по митническите въпроси (2), прие Решение № 1/2010 във връзка с взаимното признаване на програмите за одобрени икономически оператори в Европейския съюз и Япония (3) (наричано по-долу „Решение № 1/2010 на СКМС“).
(2)
В раздел IV от Решение № 1/2010 на СКМС се предвижда обмен на информация между митническите органи в съответствие с определението в член 1, буква в) от Споразумението между Европейския съюз и правителството на Япония за сътрудничество и административна взаимопомощ по митническите въпроси. Съгласно посоченото определение митнически органи са японското Министерство на финансите и компетентните служби на Комисията.
(3)
Информацията, предмет на обмен между японското Министерство на финансите и компетентните служби на Комисията, включва данни за икономическите оператори, сред които може да има и лични данни. Трансферът на данни за икономическите оператори е сред задачите на Комисията съгласно Решение № 1/2010 на СКМС.
(4)
В Раздел IV, точка 4, букви а)-е) от Решение № 1/2010 на СКМС са включени личните данни, предмет на обмен. Продължителността на трансфера обхваща целия период, през който японското Министерство на финансите използва информацията за целите на предоставяне на предимства на европейските икономически оператори съгласно условията и реда на Решение № 1/2010 на СКМС. Комисията ще предава редовно актуализираните и променени данни за европейските икономически оператори на японското Министерство на финансите. Във връзка с обмена на информация в раздел IV, точка 6 от Решение № 1/2010 на СКМС използването на данни от този вид се ограничава само за целите на изпълняване на програмите за взаимно признаване на одобрени икономически оператори между Европейския съюз и Япония, разработени по силата на посоченото решение. Споразумението между Европейския съюз и правителството на Япония за сътрудничество и административна взаимопомощ по митническите въпроси гарантира също така, че информацията от този вид, включително личните данни, се използва от японското министерство на финансите единствено за целите на признаването на субектите на данни за одобрени икономически оператори в Япония. Данните за ОИО не могат да се предават впоследствие от получаващия орган на други органи или служби във или извън Япония, тъй като това би представлявало промяна на целите, което не попада в обхвата на Решение № 1/2010 на СКМС.
(5)
Обработката на лични данни от японските органи от обществения сектор като японското Министерство на финансите се урежда в японския Закон за защита на съхраняваните от административни органи лични данни. Правото на достъп до „административните документи“ и процедурите за извършване на справка с такива документи се разглежда в японския Закон за достъпа до съхраняваната от административни органи информация. В Закона за националните обществени услуги и в Закона за митниците се съдържат съответно разпоредби за поверителността на данните, с които боравят японските органи от обществения сектор, и за трансфера на данни между японското Министерство на финансите и чуждите митнически органи.
(6)
Японското законодателство за защита на данните налага на японските органи от обществения сектор, сред които е японското Министерство на финансите, да осигури на субектите на данните правилно оповестяване на информация. Субектите на данните имат право на достъп до данните, които се отнасят до тях, както и право да инициират тяхното коригиране или заличаване.
(7)
Японското законодателство гарантира, че японското Министерство на финансите взема организационните мерки за сигурност, които са адекватни на рисковете, свързани с обработката на данните.
(8)
В японското законодателство е предвиден механизъм за проверка под формата на Съвет за преразглеждане, който се занимава с административни жалби и проверки. Това може да се счита за достатъчно за специфичния трансфер на данни, предвиден в Решение № 1/2010 на СКМС, предвид ограничения и нечувствителен характер на данните и целите на обработката на данни.
(9)
Горепосочените разпоредби осигуряват наличието на подходящи механизми за принудително изпълнение в Япония, така че да бъде гарантирана защитата на личните данни, които могат да бъдат предавани от Комисията за целите на идентифицирането на европейските икономически оператори във връзка с тяхното признаване за одобрени икономически оператори в Япония.
(10)
Като се имат предвид всички обстоятелства около набора от специфичните операции по трансфер на данни, които ще бъдат извършвани от Комисията в изпълнение на Решение № 1/2010 на СКМС, характера на данните, целите и продължителността на предлаганата операция или предлаганите операции по обработка, законовите правила - и общите, и специфичните за сектора, които са в сила в Япония, както и професионалните правила и мерки за сигурност, към които се придържа Япония, се счита, че нивото на защита, осигурявано от Япония за трансфера на лични данни от компетентните служби на Комисията към японското Министерство на финансите в изпълнение на Решение № 1/2010 на СКМС, е подходящо.
(11)
Настоящото решение следва да бъде ограничено до специфичната ситуация, посочена в Решение № 1/2010 на СКМС, тъй като оценката на японската правна рамка за защита на данните беше основана на ограничените категории данни за трансфер, ограничените цели на обработката и ограничената продължителност на използването на такива данни. Следователно настоящото решение се ограничава до защитата на личните данни, предавани от ЕС на Япония чрез Европейската комисия съгласно горепосоченото Решение на СКМС с оглед на специфичните цели и обстоятелства на тяхната обработка в Япония.
(12)
Настоящото решение не засяга констатациите на Комисията в приложение на член 25, параграфи 4 и 6 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Япония осигурява подходящо ниво на защита на личните данни, предавани от Европейския съюз чрез Европейската комисия на Япония във връзка с програмите за взаимно признаване на одобрените икономически оператори съгласно Решение № 1/2010 на СКМС с цел изпълнение на Решение № 1/2010 на СКМС в съответствие с член 9, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 29 март 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 29. marts)
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 par pietiekamu aizsardzības līmeni, ko Japāna nodrošina no Eiropas Savienības sūtītajiem fizisko personu datiem, īpašos gadījumos, kad Eiropas Komisija Japānas muitas iestādēm datus sūta atbilstīgi Apvienotās muitas sadarbības komitejas Lēmumam Nr. 1/2010 saskaņā ar 21. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās par atzīto komersantu programmu savstarpēju atzīšanu Eiropas Savienībā un Japānā, un tikai Lēmuma Nr. 1/2010 īpašajām vajadzībām
(2011/197/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (1) un jo īpaši tās 9. panta 1. un 2. punktu,
apspriedusies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju,
tā kā:
(1)
Apvienotā muitas sadarbības komiteja, kas izveidota saskaņā ar 21. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās (2), 2010. gada 24. jūnijā pieņēma Lēmumu Nr. 1/2010 par atzīto komersantu programmu savstarpēju atzīšanu Eiropas Savienībā un Japānā (3) (turpmāk “JCCC Lēmums Nr. 1/2010”).
(2)
JCCC Lēmuma Nr. 1/2010 IV iedaļā ir paredzēta informācijas apmaiņa starp muitas iestādēm, kā definēts 1. panta c) punktā Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās. Saskaņā ar minēto definīciju Japānas Finanšu ministrija un Komisijas kompetentie dienesti uzskatāmi par muitas dienestiem.
(3)
Informācija, ar kuru apmainās Japānas Finanšu ministrija un Komisijas kompetentie dienesti, ir komersantu dati, kas var ietvert arī personas datus. Komersantu datu sūtīšana ietilpst Komisijas uzdevumos, kas jāveic saskaņā ar JCCC Lēmumu Nr. 1/2010.
(4)
Sūtāmie personas dati ir uzskaitīti JCCC Lēmuma Nr. 1/2010 IV iedaļas 4. punkta a) līdz f) apakšpunktā. Informācijas apmaiņas ilgums ir viss laikposms, kurā Japānas Finanšu ministrija izmanto informāciju, lai Eiropas komersantiem piešķirtu priekšrocības saskaņā ar JCCC Lēmuma Nr. 1/2010 noteikumiem. Komisija regulāri sūtīs Japānas Finanšu ministrijai atjauninātus un grozītus Eiropas komersantu datus. Attiecībā uz informācijas apmaiņu JCCC Lēmuma Nr. 1/2010 IV iedaļas 6. punkts ļauj izmantot jebkurus šādus datus tikai, lai īstenotu Eiropas Savienības un Japānas atzītu komersantu programmu savstarpēju atzīšanu, kā noteikts minētajā lēmumā. Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās nodrošina arī to, ka jebkuru šādu informāciju, arī personas datus, Japānas Finanšu ministrija izmanto vienīgi tam, lai komersantus varētu atzīt par atzītiem komersantiem Japānā. Atzītu komersantu datus saņēmējiestāde nedrīkst pārsūtīt citām iestādēm vai dienestiem Japānā vai ārpus tās robežām, jo šādā gadījumā mainītos mērķis un tas nebūtu saskaņā ar JCCC Lēmumu Nr. 1/2010.
(5)
Japānas publisko iestāžu, tādu kā Japānas Finanšu ministrija, veiktu personas datu apstrādi reglamentē Japānas tiesību akts par administratīvo orgānu rīcībā esošu personas datu aizsardzību. Tiesības uz piekļuvi un kārtība, saskaņā ar kuru var apskatīt “administratīvos dokumentus”, ir noteikta ar Japānas tiesību aktu par piekļuvi administratīvo orgānu rīcībā esošai informācijai. Noteikumi par Japānas publisko iestāžu apstrādātu datu konfidencialitāti un datu apmaiņu starp Finanšu ministriju un ārvalstu muitas iestādēm ir attiecīgi iekļauti Valsts publiskā dienesta likumā un Muitas likumā.
(6)
Japānas datu aizsardzības tiesību aktos ir paredzēta prasība Japānas publiskajām iestādēm, starp kurām ir arī Japānas Finanšu ministrija, datu subjektiem godīgi atklāt informāciju. Datu subjektiem ir tiesības piekļūt saviem datiem un ierosināt to labošanu un svītrošanu.
(7)
Japānas tiesību akti nodrošina, ka Japānas Finanšu ministrija pieņem organizatoriskus drošības pasākumus, kas atbilst ar datu apstrādi saistītajam riskam.
(8)
Japānas tiesību aktos ir paredzēts izmeklēšanas mehānisms - Izskatīšanas padome -, kas izskata administratīvās sūdzības un veic izmeklēšanu. To var uzskatīt par pietiekamu īpašajiem datu sūtījumiem, kas paredzēti JCCC Lēmumā Nr. 1/2010, ņemot vērā to, ka dati ir ierobežoti un nav slepeni, un datu apstrādes mērķus.
(9)
Iepriekš izklāstītie noteikumi nodrošina to, ka Japānā ir ieviesti atbilstoši tiesību izpildes mehānismi, kas garantē to personas datu aizsardzību, kurus Komisija var sūtīt, lai identificētu Eiropas komersantus saistībā ar viņu atzīšanu par atzītiem komersantiem Japānā.
(10)
Ņemot vērā visus apstākļus, kas saistīti ar īpašām datu sūtīšanas operācijām, kas Komisijai jāveic, īstenojot JCCC Lēmumu Nr. 1/2010, datu raksturu, ierosinātās apstrādes operācijas vai operāciju mērķi un ilgumu, Japānā spēkā esošo vispārējo un nozaru tiesību aktu noteikumus un profesionālos noteikumus un drošības pasākumus, kas tiek ievēroti Japānā, aizsardzības līmenis, ko Japāna nodrošina personas datu sūtīšanai no Komisijas kompetentajiem dienestiem uz Japānas Finanšu ministriju saistībā ar JCCC Lēmuma Nr. 1/2010 īstenošanu, uzskatāms par pietiekamu.
(11)
Šis lēmums jāattiecina vienīgi uz īpašo situāciju, kas minēta JCCC Lēmumā Nr. 1/2010, jo Japānas datu aizsardzības tiesiskās sistēmas novērtējums balstījās uz to, ka sūtāmo datu kategoriju skaits, datu apstrādes mērķis un šādu datu izmantošanas laikposms ir ierobežots. Tāpēc šis lēmums attiecas tikai uz aizsardzību, kas tiek nodrošināta personas datiem, kurus Eiropas Komisija sūta no ES uz Japānu saskaņā ar iepriekšminēto JCCC lēmumu, ņemot vērā šādu datu apstrādes īpašo mērķi un apstākļus Japānā.
(12)
Šis lēmums neskar konstatējumus, kurus Komisija izdara, piemērojot 25. panta 4. un 6. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (4),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Japāna nodrošina pietiekamu aizsardzību personas datiem, kurus no Eiropas Savienības Eiropas Komisija sūta uz Japānu saistībā ar atzīto komersantu programmu savstarpēju atzīšanu saskaņā ar JCCC Lēmumu Nr. 1/2010, lai īstenotu JCCC Lēmumu Nr. 1/2010 saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 9. panta 1. un 2. punktu.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 29. martā