РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 670/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 юли 2012 година
за изменение на Решение № 1639/2006/ЕО за създаване на Рамкова програма за конкурентоспособност и иновации (2007-2013 г.) и на Регламент (ЕО) № 680/2007 за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 и член 173, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) се създава Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ) с различни видове мерки за изпълнение, прилагани чрез специфични програми, сред които „Програмата за политическа подкрепа на информационните и комуникационните технологии (ИКТ)“, която осигурява подкрепа за засилване на вътрешния пазар за ИКТ продукти и услуги и за основани на ИКТ продукти и услуги, и цели стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ.
(2)
С Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят общите правила за отпускане на финансова помощ от Съюза в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи и също така се създава инструмент за поделяне на риска, наречен Инструмент за гарантиране на заеми за проекти по TEN-Транспорт („TEN-T“).
(3)
През следващото десетилетие, според оценки на Комисията, ще са нужни безпрецедентни като обем инвестиции в европейския транспорт, енергетика, информационни и комуникационните мрежи, за да се допринесе за постигането на целите на политиката на „Европа 2020“, най-вече целите в областта на климата и прехода към икономика с ниски емисии на въглерод и ефикасно използване на ресурсите, чрез разработване на интелигентни, усъвършенствани и изцяло свързани помежду си инфраструктури и насърчаване на доизграждането на вътрешния пазар.
(4)
Дълговото финансиране на капиталовия пазар не е непосредствено достъпно за инфраструктурни проекти в Съюза. Трудностите при осигуряване на достъп до дългосрочно частно или публично финансиране за инфраструктурни проекти не следва да водят до влошаване на ефективността на транспортната, телекомуникационна и енергийна система, нито до забавяне на разпространението на широколентовия достъп. Целесъобразно е този въпрос да бъде разгледан на равнището на Съюза поради фрагментацията на пазарите на облигации в Съюза, съчетана с неизвестността на търсенето, както и с размера и сложността на инфраструктурните проекти, които изискват продължителни срокове за подготовка.
(5)
Финансовите инструменти във вида, в който са установени от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5) могат, в определени случаи, да подобрят ефикасността на бюджетните разходи и да осигурят големи мултиплициращи ефекти по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен за трудния достъп до кредити, ограниченията в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа.
(6)
В своята Резолюция от 8 юни 2011 г. относно Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа, Европейският парламент приветства инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, представляваща механизъм за поделяне на риска с ЕИБ, който предоставя подкрепа в определени граници от бюджета на Съюза, имаща за цел да засили ефекта от фондовете на Съюза и да привлече допълнителен интерес от частни инвеститори за участие в приоритетни проекти, които са в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“. В заключенията си от 12 юли 2011 г. относно Акта за единния пазар Съветът припомни, че финансовите инструменти трябва да бъдат оценявани по отношение на ефектите на лоста в сравнение със съществуващите инструменти, рисковете, които ще бъдат прибавени към баланса на държавните бюджети, и евентуалното отблъскване на частните институции. Съобщението на Комисията относно пилотния проект за инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и съответната оценка на въздействието, които се опират на обществено допитване, следва да бъдат разглеждани в този контекст.
(7)
Следва да бъде лансирана пилотна фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, чиято цел е да подпомогне финансирането на приоритетни проекти с ясна добавена стойност за ЕС и да улесни по-голямото участие от страна на частния сектор във финансирането на икономически изгодни проекти в областта на транспорта, енергията и сектора на ИКТ инфраструктурата чрез пазара за дългосрочен капитал. Инструментът ще бъде от полза за проекти със сходни финансови нужди и благодарение на взаимодействието между секторите следва да донесе по-големи ползи по отношение на въздействието върху пазара, административната ефективност и използването на ресурсите. Той следва да предостави на заинтересованите лица като инвеститори, публични органи, управители на инфраструктура, строителни дружества и оператори съгласуван инструмент, който да се ръководи от търсенето на пазара.
(8)
По време на пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ бюджетът на Съюза, заедно с финансиране от ЕИБ под формата на съвместен инструмент за поделяне на риска, ще бъде използван за облигации за проекти, издадени от дружествата за проектите. Посоченият инструмент се стреми да смекчи риска по обслужването на дълга на проекта и кредитния риск на притежателите на облигации до степен, при която участниците на капиталовия пазар като пенсионни фондове, застрахователни дружества и други заинтересовани лица да желаят да инвестират в по-голям обем облигации за инфраструктурни проекти, отколкото би било възможно без подкрепата на Съюза.
(9)
В светлината на дългогодишния опит на ЕИБ и като се има предвид, че банката е основната финансираща институция за инфраструктурни проекти, и е финансов орган на ЕС, създаден с Договора, Комисията следва да я привлече в осъществяването на тази пилотна фаза. Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекта следва да се определят чрез настоящия регламент. Подробният ред и условия, включително споделянето на риска, заплащането, мониторинга и контрола, следва да се определят в споразумение за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Това споразумение за сътрудничество следва да бъде одобрено от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
(10)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да бъде започната през сегашната финансова рамка и да се приложи без необосновано забавяне с цел да се установи дали и до каква степен такива финансови инструменти за поделяне на риска предлагат добавена стойност в областта на финансирането на инфраструктурата и за развитието на капиталов пазар за финансиране чрез дълг на инфраструктурни проекти.
(11)
Пилотната фаза следва да бъде финансирана, като се използва преразпределение от бюджетите за 2012 г. и 2013 г. от съществуващи транспортни, телекомуникационни и енергийни програми. За тази цел следва да е възможно до 200 милиона евро да бъдат преразпределени за инициативата от бюджета за TEN-T, до 20 милиона евро от бюджета на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации и до 10 милиона евро от бюджета за TEN-Енергия („TEN-Е“). Наличните бюджетни средства ограничават обхвата на инициативата и броя на проектите, които могат да бъдат подкрепени.
(12)
Бюджетните средства следва да бъдат поискани от ЕИБ въз основа на набор от проекти, които ЕИБ и Комисията считат, че са подходящи, в съответствие с дългосрочните цели на политиката на Съюза и има вероятност да бъдат реализирани. Всички подобни искания и съответни бюджетни кредити следва да се направят не по-късно от 31 декември 2013 г. Поради сложността на големите инфраструктурни проекти следва да е възможно самото одобрение от Управителния съвет на ЕИБ да се даде на по-късна дата, но не по-късно от 31 декември 2014 г.
(13)
Заявлението за помощ, подборът и изпълнението на всички проекти следва да се извършват съгласно правото на Съюза, по-специално по отношение на държавната помощ и следва да се стремят да избягват създаването или добавянето на пазарни нарушения.
(14)
В допълнение към изискванията за докладване по точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (6) Комисията следва с подкрепата от ЕИБ по време на пилотната фаза да докладва на Европейския парламент и на Съвета на всеки шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество и да внесе междинен доклад до Европейския парламент и до Съвета през втората половина на 2013 г. Цялостна независима оценка следва да бъде осъществена през 2015 г.
(15)
Като се основава на посочената цялостна независима оценка Комисията следва да оцени целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
(16)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да започне в подготовка за Механизма за свързване на Европа, предложен от Комисията. Не се засягат решенията, отнасящи се до многогодишната финансова рамка (МФР) след 2013 г., и тези, които се отнасят до евентуално повторно използване на обратните постъпления от финансови инструменти в контекста на преговорите по предложението за регламент на Европейския парламент и Съвета относно финансовите правила, приложими спрямо годишния бюджет на Съюза.
(17)
С оглед да се осъществи пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕО) № 680/2007 следва да бъдат съответно изменени.
(18)
За да бъдат ефективни предвидените в настоящия регламент мерки и с оглед ограничения срок на пилотната фаза, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Решение № 1639/2006/ЕО
Решение № 1639/2006/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 8 се добавя следният параграф:
„5а. Без да се засягат параграфи 1-5, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 31, параграф 2 инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Като се основава на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
Посоченият в първа алинея междинен доклад включва списък от проекти, които са получили финансова помощ от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в член 31, параграфи 2а-2д, придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
2)
В член 26, параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ и широколентов достъп;“.
3)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Проектите, посочени в параграф 1, буква а), имат за цел насърчаването на иновацията, трансфера на технологии и разпространяването на нови технологии, които са готови за прилагане на пазара.
Съюзът може да предоставя безвъзмездна помощ в принос към бюджета на проектите.
Освен това по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. Съюзът може да предостави финансово участие на ЕИБ за провизиите и разпределянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ от нейни собствени ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в трета алинея от параграф 2, представлява съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, занимава се с положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост. Инструментът избягва нарушаване на правилата на конкуренция, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите под формата на кредитно подобрение. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти:
а)
приема формата на дългов инструмент или гаранция, предоставена от ЕИБ, с подкрепата на принос от бюджета на Съюза, в полза на финансиране за проекти в областта на ИКТ и широколентовия достъп, като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор;
б)
смекчава риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите;
в)
използва се само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
2б. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
2в. Основните ред, условия и процедури за инструментите за поделяне на риска за облигации за проекти са установени в приложение IIIа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, неговият мониторинг и контрол, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
2г. През 2013 г. сума в размер до 20 милиона евро може да бъде използвана от бюджета, разпределен за изпълнение на политиката за ИКТ и широколентов достъп в съответствие с правилата, установени в приложение I, буква б). Предвид краткия срок на пилотната фаза, инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти може да използва повторно всички приходи, получени преди 31 декември 2013 г. за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата многогодишна финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.
2д. В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат каквито и да е други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, включително финансовите условия и позиционирането на всички облигации за проекта пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.“
4)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IIIа
Ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 31, параграф 2в
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на реда и условията за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, предвидени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, така че да улесни емисията на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ИКТ:
2013 г.: до 20 милиона евро.
Искането за прехвърляне на суми над този размер се извършва до 31 декември 2012 г. и се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за основано на търсенето намаляване на сумите за 2013 г., за което се взема решение съгласно процедурата, посочена в член 46, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива доверителна сметка за финансовия принос на Съюза и за приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза.
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за РПКИ-ИКТ.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
Обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика.
2.
За покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Поделяне на риска и приходите
Схемата за поделяне на риска, произтичаща от буква г), се изразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла по проекта.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със съответните стандартни правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура по заявленията
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и да избере подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със своите стандартни правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Ангажимент за финансов принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се поема не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва до 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителната сметка, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетната линия РПКИ-ИКТ.
3.
Средствата, разпределени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се връщат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 31, параграф 2в.
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7).
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие с нейните собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.
Член 2
Изменения на Регламент (ЕО) № 680/2007
Регламент (ЕО) № 680/2007 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„14)
Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти означава съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, отнася се до положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор. Инструментът избягва нарушаване на конкуренцията, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти е под формата на кредитно подобрение на проекти от общ интерес, намалява риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите, и се използва само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
15)
„Кредитно подобрение“ означава подобряване на кредитното качество на дълга по проект посредством второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент от ЕИБ или на гаранция от ЕИБ или и двете, подкрепена от принос от бюджета на Съюза.“
2)
В член 4, първа алинея добавя се следното изречение:
„Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по член 6, параграф 1, буква ж) се подават до ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.“
3)
Член 6, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква г) се добавя следното изречение:
„През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 200 милиона евро може да бъде преразпределена за пилотната фаза на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в транспортния сектор.“;
б)
добавя се следната буква:
„ж)
по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. финансово участие на ЕИБ за провизии и заделянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ собствените ѝ ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти в областта на TEN-T и TEN-E. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с тези операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са установени в приложение Iа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, мониторинга и контрола, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие със съответните им процедури.
През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 210 милиона евро, от които до 200 милиона евро за транспортни проекти и до 10 милиона евро за енергийни проекти, може да бъде преразпределена за инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в съответствие с процедурата по член 15, параграф 2 съответно от бюджетните редове за инструмента за гарантиране на заеми по проекти TEN-T, посочен в приложение I, и съответно за TEN-E.
В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат някакви други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска, включително финансовите условия и позиционирането на всички издадени облигации пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвите и другите приходи, генерирани от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, получени преди 31 декември 2013 г., могат да бъдат използвани за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.“
4)
В член 16 се добавя следният параграф:
„2а) Без да се засягат параграфи 1 и 2, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 6, параграф 1, буква ж) инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и ЕИБ внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Въз основа на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.“
5)
В член 17, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Посоченият в член 16, параграф 2а междинен доклад съдържа списък от проекти, които са се възползвали от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в параграфи член 6, параграф 1, буква ж), придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
6)
Приложението е преномерирано приложение I, а думата „приложението“ в член 6, параграф 1, буква г) е съответно заменена с думата „приложение I“.
7)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ Ia
Основен ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 6, параграф 1, буква ж)
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на условията и реда за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, установени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, с цел улесняване на издаването на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ТЕN-Т:
-
2012 г.: до 100 милиона евро
-
2013 г.: до общия размер от 200 милиона евро
трябва да бъдат преразпределени от бюджета за TEN-T, определен за инструмента за гарантиране на заеми по проекти по TEN-T, посочен в приложение I, но останал неизразходван.
TEN-E:
2013 г.: до 10 милиона евро.
Искането за прехвърляне на сумата за 2012 г. се подава незабавно след подписването на споразумението за сътрудничество.
Искането за прехвърляне на плащанията в следващи години се подава до 31 декември от предходната година.
Във всички случаи заявлението за прехвърляне се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за база за намаляване на сумите, основаващо се на нуждите, за което се взема решение съгласно процедурата, изложена в член 15, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива две доверителни сметки (една за проектите в рамките на ТЕN-Т, другата за проектите в рамките на TEN-E), които съдържат финансовия принос на Съюза и приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза. Доверителната сметка за проектите по ТЕN-Т може да бъде обединена с доверителната сметка, открита за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, при условие че тази мярка не препятства качеството на мониторинг и докладване, предвидено в букви й) и к).
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за TEN-T или TEN-E.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика,
2.
за покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Споделяне на риска и приходите
Схемата за споделяне на риска, произтичаща от буква г), се отразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла.
Независимо от разпоредбите, които се прилагат за поделянето на риска за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, схемата за споделяне на риска за облигации за проекти се прилага също така за същия инструмент, включително за операциите от съществуващия ѝ портфейл.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със стандартните правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура за заявления
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и избира подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със стандартните си правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Последният транш от финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се предава не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва не по-късно от 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителните сметки, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетните редове за TEN-T и TEN-E.
3.
Средствата, определени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се изплащат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 6, параграф 1, буква ж).
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие със своите собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 юли 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 670/2012
(2012. gada 11. jūlijs),
ar kuru groza Lēmumu Nr. 1639/2006/EK, ar ko izveido konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu (2007. līdz 2013. gads), un Regulu (EK) Nr. 680/2007, ar ko paredz vispārīgus noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 172. pantu un 173. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1639/2006/EK (3) izveidota konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma (KIP), kas paredz dažādus īstenošanas pasākumus, ko sasniedz, izmantojot īpašas programmas, no kurām “Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju (IKT) politikas atbalsta programma” nodrošina atbalstu IKT produktu un pakalpojumu un uz IKT balstīto produktu un pakalpojumu iekšējā tirgus stiprināšanai un kuras mērķis ir veicināt inovācijas, plašāk izmantojot IKT un ieguldot tajās.
(2)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 680/2007 (4) paredzēti vispārīgi noteikumi Savienības finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā un izveidots arī riska dalīšanas instruments - aizdevumu garantiju instruments TEN transporta (“TEN-T”) projektiem.
(3)
Saskaņā ar Komisijas aplēsēm nākamās desmitgades laikā Eiropas transporta, enerģētikas, informācijas un komunikāciju tīkliem būs nepieciešams nepieredzēts ieguldījumu apjoms, lai veicinātu stratēģijas “Eiropa 2020” politikas mērķu sasniegšanu, jo īpaši klimata mērķu sasniegšanu un pāreju uz tādu ekonomiku, kurā efektīvi izmanto resursus un tiek radītas zemas oglekļa dioksīdu emisijas, attīstot gudras, uzlabotas un pilnībā savstarpēji savienotas infrastruktūras, un lai veicinātu iekšējā tirgus izveides pabeigšanu.
(4)
Savienības infrastruktūras projektiem ne vienmēr ir viegli pieejams parāda kapitāla tirgus finansējums. Infrastruktūras projektu grūtībām piesaistīt ilgtermiņa privāto vai publisko finansējumu nevajadzētu pasliktināt transporta, telekomunikāciju un enerģētikas sistēmu darbības rezultātus un palēnināt platjoslas pārklājuma izplatību. Ņemot vērā obligāciju tirgu sadrumstalotību Savienībā līdz ar neziņu par paredzamo pieprasījumu, kā arī infrastruktūras projektu apmēru un sarežģītību, kā dēļ nepieciešams ilgs laiks projektu sagatavošanai, ir lietderīgi risināt šo jautājumu Savienības līmenī.
(5)
Finanšu instrumenti, kā reglamentēts ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), dažos gadījumos var paaugstināt budžeta tēriņu efektivitāti un panākt lielu pastiprinošu ietekmi privātā sektora finansējuma piesaistīšanā. Tas ir īpaši svarīgi sakarā ar grūtībām saņemt kredītus, publisko finanšu ierobežojumiem un ievērojot nepieciešamību atbalstīt Eiropas ekonomikas atlabšanu.
(6)
Eiropas Parlaments 2011. gada 8. jūnija rezolūcijā “Par ieguldījumu nākotnē - jauna daudzgadu finanšu shēma (DFS) konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un iekļaujošai Eiropai” atzinīgi vērtēja stratēģijas “Eiropa 2020” iniciatīvu veidot projektu obligācijas, kas ir riska dalīšanas instruments, kurš paredz sniegt kopīgi ar EIB nodrošinātu atbalstu no Savienības budžeta ar mērķi palielināt Savienības līdzekļus un radīt privāto ieguldītāju papildu interesi piedalīties tādos prioritārajos projektos, kas atbilst stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem. Padome 2011. gada 12. jūlija secinājumos par Vienotā tirgus aktu atgādināja, ka finanšu instrumenti jāizvērtē, ņemot vērā to radīto sviras iedarbību salīdzinājumā ar esošajiem instrumentiem, papildu riskus, kādi tiktu radīti valdību bilancēm, un iespējamu privāto iestāžu izspiešanu. Komisijas paziņojums par stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas izmēģinājumu un ar to saistīto ietekmes novērtējumu, kurā izmantoja sabiedrisko apspriešanos, būtu jāaplūko šādā kontekstā.
(7)
Būtu jāuzsāk izmēģinājuma posms stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvai, kuras mērķis ir palīdzēt finansēt prioritāros projektus ar skaidru ES pievienoto vērtību un veicināt lielāku privātā sektora iesaistīšanos ekonomiski dzīvotpējīgu projektu transporta, enerģētikas un IKT infrastruktūras jomā ilgtermiņa kapitāla tirgus finansēšanā. Šis instruments sniegs labumu projektiem ar līdzīgām finansēšanas vajadzībām, un nozaru savstarpējo sinerģiju dēļ tam būtu jārada lielāki ieguvumi attiecībā uz tirgus ietekmi, administratīvo efektivitāti un resursu izmantošanu. Tam būtu jānodrošina saskaņots instruments tādām infrastruktūrā ieinteresētajām personām kā finansētāji, publiskās iestādes, būvniecības uzņēmumi un uzņēmēji, un tas pamatosies uz tirgus pieprasījumu.
(8)
Stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas izmēģinājuma posmā Savienības budžets jāizmanto līdztekus EIB finansējumam kā kopīgs riska dalīšanas instruments projektu obligācijām, kuras emitēs projektu uzņēmumi. Minētais instruments tiecas mazināt projekta parāda apkalpošanas risku un obligāciju turētāju kredītrisku tādā mērā, lai kapitāla tirgus dalībnieki, piemēram, pensiju fondi, apdrošināšanas sabiedrības un citas ieinteresētās personas, gribētu ieguldīt infrastruktūras projektu obligācijās lielākā apjomā, nekā tas būtu iespējams bez Savienības atbalsta.
(9)
Ņemot vērā EIB ilgā laikā iegūtās speciālās zināšanas un to, ka tā ir nozīmīgākā infrastruktūras projektu finansētāja un ES finanšu iestāde, kas izveidota ar Līgumu, Komisijai būtu jāiesaista EIB izmēģinājuma posma īstenošanā. Projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta galvenie noteikumi, nosacījumi un procedūras būtu jānosaka šajā regulā. Sīkāk izstrādāti noteikumi un nosacījumi, tostarp par riska dalīšanu, atlīdzību, pārraudzību un kontroli, būtu jānosaka sadarbības nolīgumā starp Komisiju un EIB. Minētais sadarbības nolīgums būtu jāapstiprina Komisijai un EIB saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām.
(10)
Stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas izmēģinājuma posms būtu jāsāk cik drīz vien iespējams pašreizējās finanšu shēmas ietvaros, un tas būtu jāīsteno bez liekas kavēšanās, lai noskaidrotu, vai un kādā mērā šādi riska dalīšanas finanšu instrumenti sniedz papildu pievienoto vērtību infrastruktūras finansēšanas jomā un infrastruktūras projektu parāda vērtspapīru kapitāla tirgus attīstībā.
(11)
Izmēģinājuma posmā līdzekļi būtu jānodrošina, 2012. un 2013. gadā pārceļot budžeta līdzekļus no esošajām transporta, enerģētikas un telekomunikāciju programmām. Šim nolūkam šai iniciatīvai līdz EUR 200 miljoniem varētu pārcelt no TEN-T budžeta, līdz EUR 20 miljoniem no konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas budžeta un līdz EUR 10 miljoniem no TEN-Enerģētika (“TEN-E”) budžeta. Pieejamie budžeta līdzekļi ierobežo gan iniciatīvas darbības jomu, gan to projektu skaitu, kurus var atbalstīt.
(12)
Budžeta līdzekļi būtu jāpieprasa EIB, par pamatu ņemot dažādus projektus, kurus EIB un Komisija uzskata par piemērotiem, atbilstīgiem Savienības ilgtermiņa politikas mērķiem un tādiem, ko iespējams īstenot. Jebkādi šādi pieprasījumi būtu jāiesniedz un atbilstošās budžeta saistības būtu jāparedz ne vēlāk kā 2013. gada 31. decembrī. Lielo infrastruktūras projektu sarežģītības dēļ EIB Direktoru padomei būtu jāvar tos faktiski apstiprināt vēlāk, bet ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī.
(13)
Pieteikšanās atbalstam un visu projektu atlase un īstenošana būtu jāveic saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, jo īpaši attiecībā uz valsts atbalstu, un būtu jācenšas izvairīties no tirgus traucējumu radīšanas vai vairošanas.
(14)
Papildus Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (6) 49. pantā noteiktajām ziņošanas prasībām izmēģinājuma posmā Komisijai ar EIB atbalstu pēc sadarbības nolīguma parakstīšanas ik pēc sešiem mēnešiem būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei un 2013. gada otrajā pusgadā būtu jāiesniedz starpposma ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei. Neatkarīgs vispārējs novērtējums būtu jāveic 2015. gadā.
(15)
Balstoties uz šo neatkarīgo vispārējo novērtējumu, Komisijai būtu jānovērtē stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas atbilstība, kā arī efektivitāte ieguldījumu apjoma palielināšanā prioritārajiem projektiem un Savienības izdevumu lietderības palielināšanā.
(16)
Stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas izmēģinājuma posms būtu jāuzsāk, sagatavojot Komisijas ierosināto Eiropas savienošanas instrumentu. Tas neskar nevienu lēmumu par Savienības daudzgadu finanšu shēmu (DFS) pēc 2013. gada un iespējamu no finanšu instrumentiem iegūtu līdzekļu atkārtotu izmantošanu saistībā ar sarunām par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības gada budžetam.
(17)
Lai īstenotu stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas izmēģinājuma posmu, būtu attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 1639/2006/EK un Regula (EK) Nr. 680/2007.
(18)
Lai šajā regulā noteiktie pasākumi būtu efektīvi, regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas, ņemot vērā izmēģinājuma posma ierobežoto ilgumu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi Lēmumā Nr. 1639/2006/EK
Lēmumu Nr. 1639/2006/EK groza šādi:
1)
lēmuma 8. pantam pievieno šādu punktu:
“5.a Neskarot 1. līdz 5. punktu, attiecībā uz projektiem, ko īsteno saskaņā ar 31. panta 2. punktā minēto projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu, Komisija un Eiropas Investīciju banka (EIB) 2013. gada otrajā pusgadā iesniedz starpposma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Neatkarīgu vispārēju novērtējumu veic 2015. gadā.
Balstoties uz minēto novērtējumu, Komisija izvērtē stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas atbilstību un efektivitāti investīciju apjoma palielināšanā prioritārajiem projektiem un Savienības izdevumu lietderības palielināšanā. Pamatojoties uz minēto novērtējumu un ņemot vērā visus iespējamos risinājumus, Komisija apsver iespēju ierosināt attiecīgas izmaiņas regulējumā, tostarp tiesību aktu izmaiņas, jo īpaši, ja prognozētā tirgus atsaucība ir neapmierinoša vai ja pietiekamā apjomā kļūst pieejami alternatīvi avoti ilgtermiņa parāda finansēšanai.
Pirmajā daļā minētajā starpposma ziņojumā ietver to projektu sarakstu, kuri izmantojuši 31. panta 2.a līdz 2.e punktā minēto projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu, sniedzot informāciju par emitēto obligāciju noteikumiem un pašreizējo un nākotnē iespējamo investoru veidiem.”;
2)
lēmuma 26. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“b)
inovāciju veicināšana, plašāk izmantojot IKT un platjoslu un investējot tajās;”;
3)
lēmuma 31. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Projekti, kas minēti 1.a punktā, ir paredzēti tam, lai veicinātu inovācijas, tehnoloģiju nodošanu un tādu jauno tehnoloģiju izplatīšanu, ko var pārņemt tirgū.
Savienība var piešķirt subsīdijas, lai ieguldītu minēto projektu budžetā.
Kā alternatīvu Savienība izmēģinājuma posmā 2012. un 2013. gadā var veikt finansiālu ieguldījumu EIB uzkrājumu veidošanai un kapitāla piešķīrumam parāda instrumentiem vai garantijām, lai EIB tās sniegtu no pašu līdzekļiem saskaņā ar projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu.”;
b)
iekļauj šādus punktus:
“2.a Šā panta 2. punkta trešajā daļā minētais projektu obligāciju riska dalīšanas instruments ir kopīgs Komisijas un EIB instruments, kas sniedz pievienoto vērtību kā Savienības intervence, risina nelabvēlīgas investīciju situācijas, kurās projekti nesaņem pietiekamu finansējumu no tirgus, un nodrošina papildināmību. Tas vairās radīt konkurences kropļojumus, tā mērķis ir nodrošināt pastiprinošu ietekmi, un tas saskaņo intereses kredītu kvalitātes uzlabošanas formā. Projektu obligāciju riska dalīšanas instruments:
a)
ir tāda parāda instrumenta vai garantijas formā, ko izsniedz EIB ar Savienības budžeta ieguldījuma atbalstu par labu finansējumam, kas piešķirts projektiem IKT un platjoslas jomā, papildinot vai piesaistot dalībvalstu vai privātā sektora finansējumu;
b)
mazina projekta parāda apkalpošanas risku un obligāciju turētāju kredītrisku;
c)
tiek izmantots tikai projektiem, kuru finansiālā dzīvotspēja balstās uz projekta ieņēmumiem.
2.b Savienības atbildība attiecībā uz projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu, tostarp pārvaldības izmaksām un citām atbilstīgām izmaksām, nekādā gadījumā nepārsniedz Savienības ieguldījuma summu projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentā un neturpinās pēc attiecīgā kredītu uzlabošanas instrumenta bāzes portfeļa termiņa beigām. Nedrīkst rasties nekādas turpmākas saistības pret Savienības vispārējo budžetu. Ar projektu obligāciju operācijām saistītus pārējos riskus vienmēr uzņemas EIB.
2.c Projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta galvenie noteikumi, nosacījumi un procedūras noteikti IIIa pielikumā. Sīki izstrādātus noteikumus un nosacījumus projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta īstenošanai, tostarp riska dalīšanai, atlīdzībai, pārraudzībai un kontrolei, nosaka sadarbības nolīgumā starp Komisiju un EIB. Minēto sadarbības nolīgumu apstiprina Komisija un EIB saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām.
2.d 2013. gadā no budžeta, kas piešķirts IKT un platjoslas politikas izpildei, var izmantot summu EUR 20 miljonu apmērā saskaņā ar I pielikuma b) punktā izklāstīto noteikumu. Ņemot vērā izmēģinājuma posma ierobežoto ilgumu, visus projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta ieņēmumus, kas saņemti līdz 2013. gada 31. decembrim, var atkārtoti izmantot jauniem parāda instrumentiem un garantijām tajā pašā riska dalīšanas mehānismā un projektiem, kas atbilst tiem pašiem atbilstības kritērijiem, lai pēc iespējas palielinātu atbalstīto investīciju apjomu. Ja projekta obligāciju riska dalīšanas instrumentu nepagarina uz nākamo finanšu shēmu, visus atlikušos līdzekļus ieskaita atpakaļ Savienības vispārējā budžeta ieņēmumu daļā.
2.e Papildus 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību 49. pantā noteiktajām ziņošanas prasībām un neskarot citas regulatīvās ziņošanas prasības, izmēģinājuma posmā Komisija ik pēc sešiem mēnešiem iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta darbības rezultātiem, tostarp par jebkādu projektu obligāciju emisiju finanšu noteikumiem un izvietojumu.”;
4)
pievieno šādu pielikumu:
“IIIa PIELIKUMS
Galvenie noteikumi, nosacījumi un procedūras projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentam, kas minēts 31. panta 2.c punktā
EIB ir riska dalīšanas partneris un Savienības vārdā pārvalda Savienības ieguldījumu projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentā. Sīkāk izstrādātus noteikumus un nosacījumus šā instrumenta īstenošanai, tostarp tā pārraudzībai un kontrolei, paredz sadarbības nolīgumā starp Komisiju un EIB, ņemot vērā šajā pielikumā paredzētos noteikumus.
a) EIB mehānisms
1.
Projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu veido katram atbilstīgam projektam kā subordinētu mehānismu parāda instrumenta vai iespējama (garantijas) mehānisma formā vai abējādi, lai veicinātu projektu obligāciju emisiju.
2.
Ja EIB ir projekta kreditors vai kļūst par tādu, EIB tiesības saskaņā ar projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu ierindojas aiz pirmās kārtas parāda apkalpošanas, bet pirms pašu kapitāla un ar pašu kapitālu saistīta finansējuma.
3.
Mehānisms nepārsniedz 20 % no izsniegtā pirmās kārtas parāda kopējās summas.
b) Budžets
IKT:
2013. gads: līdz EUR 20 miljoniem.
Pieprasījumu par minēto summu pārvietošanu izdod līdz 2012. gada 31. decembrim, un tam pievieno prognozi par plānotā Savienības ieguldījuma nepieciešamību.
Vajadzības gadījumā minētā prognoze var būt pamatojums 2013. gada summas samazināšanai atbilstoši pieprasījumam, un par to lemj saskaņā ar 46. panta 2. punktā minēto procedūru.
c) Fiduciārs konts
1.
EIB izveido fiduciāru kontu Savienības ieguldījuma un no tā gūto ieņēmumu turēšanai.
2.
Ņemot vērā izmēģinājuma posma ierobežoto ilgumu, procentus, kas saņemti par fiduciārajiem kontiem, un citus ieņēmumus, kas gūti no Savienības ieguldījuma, piemēram, garantijas prēmijas, procentus un riska robežas par EIB izmaksātajām summām, pievieno fiduciārā konta līdzekļiem. Tomēr Komisija saskaņā ar 46. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt lēmumu, ka tie ir jāieskaita atpakaļ KIP IKT budžeta pozīcijā.
d) Savienības ieguldījuma izmantošana
EIB izmanto Savienības ieguldījumu, lai:
1)
atbilstīgo projektu portfeļu subordinētajiem mehānismiem veidotu riska uzkrājumus pirmās kārtas zaudējumiem saskaņā ar EIB attiecīgajiem noteikumiem un riska novērtējumu, ko EIB veikusi saskaņā ar tās piemērojamo politiku;
2)
segtu visas ar projektu nesaistītās atbilstīgās izmaksas, kas saistītas ar projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta izveidi un pārvaldību, tostarp tā novērtēšanu.
e) Riska un ieņēmumu dalīšana
Riska dalīšanas modeli, kas izriet no d) punkta, atspoguļo atbilstīgs tās riska atlīdzības sadalījums starp Komisiju un EIB, ko EIB iekasē no darījuma partnera attiecībā uz katru mehānismu projekta portfelī.
f) Cenu noteikšana
Projekta obligāciju mehānismu cenu noteikšana pamatojas uz riska atlīdzību saskaņā ar EIB attiecīgajiem standarta noteikumiem un kritērijiem.
g) Pieteikšanās procedūra
Pieteikumus riska segšanai no projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta iesniedz EIB saskaņā ar EIB standarta pieteikuma procedūru.
h) Apstiprināšanas procedūra
EIB veic riska, finanšu, tehnisko un juridisko uzticamības pārbaudi un pieņem lēmumu par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta izmantošanu, un izraugās atbilstīgo subordinēta mehānisma veidu saskaņā ar EIB standarta noteikumiem un kritērijiem, proti, EIB Kredītriska politikas vadlīnijām un EIB atlases kritērijiem sociālajā, vides un klimata jomā.
i) Darbības ilgums
1.
Savienības ieguldījumu projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentā paredz ne vēlāk kā 2013. gada 31. decembrī. EIB Direktoru padome pabeidz projektu obligāciju mehānismu faktisko apstiprināšanu līdz 2014. gada 31. decembrim.
2.
Ja projektu obligāciju instruments tiek izbeigts pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas laikā, fiduciārā konta atlikumu, izņemot līdzekļus, par kuriem uzņemtas saistības, un līdzekļus, kas nepieciešami citu atbilstīgo izmaksu un izdevumu apmaksai, ieskaita atpakaļ KIP EKT budžeta pozīcijā.
3.
Kad mehānismu termiņš beidzas, finansējumu, kas piešķirts projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentam, atmaksā uz attiecīgo fiduciāro kontu vai atmaksā atpakaļ ar noteikumu, ka riska segums saglabājas pietiekams.
j) Ziņošana
Komisija un EIB vienojas par metodēm, kā sagatavot gada ziņojumus par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta īstenošanu.
Turklāt Komisija ar EIB atbalstu ik pēc sešiem mēnešiem ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par īstenošanu, sākot to darīt sešus mēnešus pēc 31. panta 2.c punktā minētā sadarbības nolīguma noslēgšanas.
k) Pārraudzība, kontrole un novērtēšana
Komisija pārrauga instrumenta īstenošanu, tostarp attiecīgā gadījumā veicot pārbaudes uz vietas, un veic pārbaudes un kontroli saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7).
EIB pārvalda subordinētus mehānismus saskaņā ar EIB pašas noteikumiem un procedūrām, tostarp attiecīgiem revīzijas, kontroles un pārraudzības pasākumiem. Turklāt EIB Direktoru padome, kurā ir pārstāvēta Komisija un dalībvalstis, apstiprina katru subordinētu mehānismu un pārrauga, vai EIB tiek pārvaldīta saskaņā ar tās statūtiem un tās valdes noteiktajām vispārējām vadlīnijām.
Komisija un EIB 2013. gada otrajā pusgadā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei starpposma ziņojumu par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta darbību izmēģinājuma posmā, lai varētu optimizēt minēto instrumentu.
Neatkarīgu vispārēju novērtējumu veic 2015. gadā pēc projektu obligāciju galīgo darbību apstiprināšanas. Tajā inter alia izskata pievienoto vērtību, papildināmību salīdzinājumā ar citiem Savienības vai dalībvalstu instrumentiem un citām ilgtermiņa parāda finansēšanas formām, panākto pastiprinošo ietekmi, iesaistīto risku novērtējumu, kā arī radīto vai koriģēto kropļojošo ietekmi, ja tāda ir. Novērtējumā izskata arī ietekmi uz projektu finansiālo dzīvotspēju, obligāciju emisiju apjomu, noteikumus un izmaksas, plašāku ietekmi uz obligāciju tirgiem, kā arī kreditoru un iepirkuma kontroles aspektus. Ja iespējams, tajā sniedz arī izmaksu salīdzinājumu ar alternatīvām projektu finansēšanas iespējām, tostarp banku aizdevumiem. Izmēģinājuma posmā novērtē katru atlasīto projektu.
2. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 680/2007
Regulu (EK) Nr. 680/2007 groza šādi:
1)
regulas 2. pantam pievieno šādus punktus:
“14)
“projektu obligāciju riska dalīšanas instruments” ir kopīgs Komisijas un EIB instruments, kas sniedz pievienoto vērtību kā Savienības intervence, risina nelabvēlīgas investīciju situācijas, kurās projekti nesaņem pietiekamu finansējumu no tirgiem, un nodrošina papildināmību, papildinot vai piesaistot dalībvalstu vai privātā sektora finansējumu. Tas vairās radīt konkurences kropļojumus, tā mērķis ir nodrošināt pastiprinošu ietekmi, un tas saskaņo intereses. Projektu obligāciju riska dalīšanas instruments ir kredīta kvalitātes uzlabošanas forma kopīgu interešu projektiem, mazina projekta parāda apkalpošanas risku un obligāciju turētāju kredītrisku, un to izmanto tikai projektiem, kuru finansiālā dzīvotspēja balstās uz projekta ieņēmumiem;
15)
“kredīta kvalitātes uzlabošana” ir projekta parāda kredītkvalitātes uzlabošana, izmantojot subordinētu mehānismu EIB parāda instrumenta vai EIB garantijas formā vai abējādi, un kuru atbalsta ar ieguldījumu no Savienības budžeta.”;
2)
regulas 4. panta pirmajai daļai pievieno šādu teikumu:
“Pieteikumus riska segšanai no projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta saskaņā ar 6. panta 1. punkta g) apakšpunktu iesniedz EIB saskaņā ar EIB standarta pieteikuma procedūru.”;
3)
regulas 6. panta 1. punktu groza šādi:
a)
punkta d) apakšpunktam pievieno šādu teikumu:
“2012. un 2013. gadā projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta izmēģinājuma posmam transporta nozarē var pārdalīt summu līdz EUR 200 miljoniem;”;
b)
pievieno šādu apakšpunktu:
“g)
izmēģinājuma posmā 2012. un 2013. gadā finansiāls ieguldījums EIB uzkrājumu veidošanā un kapitāla piešķīrums parāda instrumentiem un garantijām, ko EIB izsniedz no pašu līdzekļiem saskaņā ar projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu TEN-T un TEN-E jomā. Savienības atbildība attiecībā uz riska dalīšanas instrumentu, tostarp pārvaldības izmaksām un citām atbilstīgām izmaksām, nekādā gadījumā nepārsniedz Savienības ieguldījuma summu projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentā un neturpinās pēc bāzes kredītu uzlabošanas instrumenta portfeļa termiņa beigām. Nevar rasties nekādas turpmākas saistības pret Savienības vispārējo budžetu. Ar šīm projektu obligāciju operācijām saistītus pārējos riskus vienmēr uzņemas EIB.
Projektu obligāciju galvenie noteikumi, nosacījumi un procedūras noteiktas Ia pielikumā. Sīki izstrādātus noteikumus un nosacījumus projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta īstenošanai, tostarp par riska dalīšanu, atlīdzību, uzraudzību un kontroli, nosaka sadarbības nolīgumā starp Komisiju un EIB. Minēto sadarbības nolīgumu apstiprina Komisija un EIB saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām.
2012. un 2013. gadā no budžeta pozīcijām aizdevumu garantijas instrumentam TEN-T projektiem, kas minēti I pielikumā, un TEN-E saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru var pārdalīt projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentam summu līdz EUR 210 miljoniem, no kuriem attiecīgi līdz EUR 200 miljoniem paredzēti transporta projektiem un līdz EUR 10 miljoniem - enerģētikas projektiem.
Papildus 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību 49. pantā noteiktajām ziņošanas prasībām un neskarot citas regulatīvās ziņošanas prasības, Komisija izmēģinājuma posmā ik pēc sešiem mēnešiem iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par riska dalīšanas instrumenta darbības rezultātiem, tostarp par visu emitēto projektu obligāciju finanšu noteikumiem un izvietojumu.
Ņemot vērā izmēģinājuma posma ierobežoto ilgumu, procentus un citus ieņēmumus, ko rada projektu obligāciju riska dalīšanas instruments un kas saņemti līdz 2013. gada 31. decembrim, var atkārtoti izmantot jauniem parāda instrumentiem un garantijām tajā pašā riska dalīšanas mehānismā un projektiem, kas atbilst tiem pašiem atbilstības kritērijiem, lai pēc iespējas palielinātu atbalstīto ieguldījumu apjomu. Ja projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu nepagarina uz nākamo daudzgadu finanšu shēmu, visus atlikušos līdzekļus ieskaita atpakaļ Savienības vispārējā budžeta ieņēmumu daļā.”;
4)
regulas 16. pantam pievieno šādu punktu:
“2.a Neskarot 1. un 2. punktu, Komisija un EIB 2013. gada otrajā pusgadā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei starpposma ziņojumu par projektiem, ko īsteno saskaņā ar 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā minēto projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu. Neatkarīgu vispārēju novērtējumu veic 2015. gadā.
Balstoties uz šo novērtējumu, Komisija izvērtē stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas atbilstību un tās efektivitāti ieguldījumu apjoma palielināšanā prioritārajiem projektiem un Savienības izdevumu lietderības palielināšanā. Pamatojoties uz novērtējumu un izvērtējot visus iespējamos risinājumus, Komisija apsver iespēju ierosināt attiecīgas izmaiņas regulējumā, tostarp tiesību aktu izmaiņas, jo īpaši, ja prognozētā tirgus atsaucība ir neapmierinoša vai ja pietiekamā apjomā kļūst pieejami alternatīvi avoti ilgtermiņa parāda finansēšanai.”;
5)
regulas 17. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
“Regulas 16. panta 2.a punktā minētajā starpposma ziņojumā iekļauj arī to projektu sarakstu, kuri ir izmantojuši 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā minēto projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu, sniedzot informāciju par emitēto obligāciju noteikumiem un pašreizējo un nākotnes iespējamo ieguldītāju veidiem.”;
6)
pielikumu pārnumurē par I pielikumu un 6. panta 1. punkta d) apakšpunktā vārdu “pielikums” attiecīgi aizstāj ar “I pielikums”;
7)
pievieno šādu pielikumu:
“Ia PIELIKUMS
Galvenie noteikumi, nosacījumi un procedūras projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentam, kas minēts 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā
EIB ir riska dalīšanas partneris un Savienības vārdā pārvalda Savienības ieguldījumu projekta obligāciju riska dalīšanas instrumentā. Sīkāk izstrādātus noteikumus un nosacījumus minētā instrumenta īstenošanai, tostarp tā uzraudzībai un kontrolei, paredz sadarbības nolīgumā starp Komisiju un EIB, ņemot vērā šajā pielikumā paredzētos noteikumus.
a) EIB mehānisms
1.
Projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentu veido katram atbilstīgam projektam kā subordinētu mehānismu parāda instrumenta vai iespējama (garantijas) mehānisma formā vai abējādi, lai veicinātu projektu obligāciju emisiju.
2.
Ja EIB ir projekta kreditors vai kļūst par tādu, EIB tiesības saskaņā ar projekta obligāciju riska dalīšanas instrumentu ierindojas aiz pirmās kārtas parāda apkalpošanas, bet pirms pašu kapitāla un jebkāda ar pašu kapitālu saistīta finansējuma.
3.
Mehānisms nepārsniedz 20 % no izsniegtā pirmās kārtas parāda kopējās summas.
b) Budžets
TEN-T:
-
2012. gads: līdz EUR 100 miljoniem,
-
2013. gads: kumulētais apjoms līdz EUR 200 miljoniem,
kas ir jāpārdala no TEN-T budžeta, kurš paredzēts parāda garantijas instrumentam I pielikumā minētajiem TEN-T projektiem, bet nav izlietots.
TEN-E:
2013. gads: līdz EUR 10 miljoniem.
Pārvietojuma pieprasījumu par 2012. gada summu izdod pēc sadarbības nolīguma parakstīšanas bez nepamatotas kavēšanās.
Pārvietojuma pieprasījumus par nākamajiem gadiem izdod līdz iepriekšējā gada 31. decembrim.
Visos gadījumos pārvietojuma pieprasījumam pievieno prognozi par plānotā Savienības ieguldījuma nepieciešamību.
Vajadzības gadījumā minētā prognoze var būt pamatojums summu samazināšanai atbilstoši pieprasījumam, un par to lemj saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru.
c) Fiduciārs konts
1.
EIB izveido divus fiduciāros kontus (vienu TEN-T, otru TEN-E projektiem) Savienības ieguldījumu un no tiem gūto ieņēmumu turēšanai. TEN-T fiduciāro kontu var apvienot ar fiduciāro kontu, kas izveidots aizdevuma garantijas instrumentam TEN-T projektiem, kas minēti I pielikumā, ar noteikumu, ka šāds pasākums nemazina j) un k) punktā minētās ziņošanas un uzraudzības kvalitāti.
2.
Ņemot vērā izmēģinājuma posma ierobežoto ilgumu, procentus, kas gūti par fiduciārajiem kontiem, un citus ieņēmumus, kas gūti no Kopienas ieguldījuma, piemēram, garantijas prēmijas, procentus un riska robežas par EIB izmaksātajām summām, pievieno fiduciārā konta līdzekļiem. Tomēr Komisija saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt lēmumu, ka tie ir jāieskaita atpakaļ TEN-T vai TEN-E budžeta pozīcijā.
d) Savienības ieguldījuma izmantošana
EIB izmanto Savienības ieguldījumu, lai:
1)
atbilstīgo projektu portfeļu subordinētajiem mehānismiem veidotu riska uzkrājumus pirmās kārtas zaudējumiem saskaņā ar EIB attiecīgajiem noteikumiem un riska novērtējumu, ko EIB veikusi saskaņā ar tās piemērojamo politiku;
2)
segtu visas ar projektu nesaistītās atbilstīgās izmaksas, kas attiecas uz projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta izveidi un pārvaldību, tostarp tā novērtējumu.
e) Riska un ieņēmumu dalīšana
Riska dalīšanas modeli, kas izriet no d) punkta, atspoguļo tā riska atlīdzības sadalījumā starp Komisiju un EIB, ko EIB iekasē no darījuma partnera attiecībā uz katru mehānismu, kas veido projekta portfeli.
Neatkarīgi no noteikumiem, ko piemēro I pielikumā minētajam aizdevuma garantijas instrumentam TEN-T projektiem, projektu obligāciju riska dalīšanas modelis attiecas arī uz minēto instrumentu, tostarp uz pašreizējā portfeļa darbībām.
f) Cenu noteikšana
Projektu obligāciju mehānismu cenu noteikšana pamatojas uz riska atlīdzību saskaņā ar attiecīgajiem EIB standarta noteikumiem un kritērijiem.
g) Pieteikšanās procedūra
Pieteikumus riska segšanai no projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta iesniedz EIB saskaņā ar EIB standarta pieteikuma procedūru.
h) Apstiprināšanas procedūra
EIB veic riska, finanšu, tehnisko un juridisko uzticamības pārbaudi un pieņem lēmumu par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta izmantošanu, un izraugās atbilstīgu subordinētā mehānisma veidu saskaņā ar saviem standarta noteikumiem un kritērijiem, jo īpaši EIB Kredītriska politikas vadlīnijām un EIB atlases kritērijiem sociālajā, vides un klimata jomā.
i) Darbības ilgums
1.
Pēdējo daļu Savienības ieguldījumam projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentā paredz ne vēlāk kā 2013. gada 31. decembrī. EIB Direktoru padome projektu obligāciju mehānismu faktisko apstiprināšanu pabeidz ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī.
2.
Ja projekta obligāciju instruments tiek izbeigts pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas laikā, fiduciāro kontu atlikumus, izņemot līdzekļus, par kuriem uzņemtas saistības, un līdzekļus, kas nepieciešami citu atbilstīgo izmaksu un izdevumu apmaksai, ieskaita atpakaļ TEN-T un TEN-E budžeta pozīcijās.
3.
Kad mehānismu termiņš beidzas, finansējumu, kas piešķirts projektu obligāciju riska dalīšanas instrumentam, atmaksā uz attiecīgo fiduciāro kontu vai atmaksā atpakaļ, ja vien riska segums saglabājas pietiekamā apjomā.
j) Ziņošana
Komisija un EIB vienojas par metodēm, kā sagatavot gada ziņojumus par projektu obligāciju riska dalīšanas instrumenta īstenošanu.
Turklāt Komisija ar EIB atbalstu ik pēc sešiem mēnešiem ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par īstenošanu, sākot to darīt sešus mēnešus pēc 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētā sadarbības nolīguma parakstīšanas.
k) Uzraudzība, kontrole un novērtējums
Komisija uzrauga instrumenta īstenošanu, tostarp pēc vajadzības veicot pārbaudes uz vietas, un veic pārbaudes un kontroli saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002.
EIB pārvalda subordinētus mehānismus saskaņā ar saviem noteikumiem un procedūrām, tostarp attiecīgiem revīzijas, kontroles un uzraudzības pasākumiem. Turklāt EIB Direktoru padome, kurā ir pārstāvēta Komisija un dalībvalstis, apstiprina katru subordinētu mehānismu un uzrauga, vai EIB tiek pārvaldīta saskaņā ar tās statūtiem un valdes noteiktajām vispārējām vadlīnijām.
Komisija un EIB 2013. gada otrajā pusgadā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei starpposma ziņojumu par projekta obligāciju riska dalīšanas instrumenta darbību izmēģinājuma posmā, lai varētu optimizēt minēto instrumentu.
Neatkarīgu vispārēju novērtējumu veic 2015. gadā pēc projektu obligāciju galīgo darbību apstiprināšanas. Tajā cita starpā izskata pievienoto vērtību, papildināmību salīdzinājumā ar citiem Savienības vai dalībvalstu instrumentiem un citām ilgtermiņa parādu finansēšanas formām, panākto pastiprinošo ietekmi, iesaistīto risku novērtējumu, kā arī radīto vai koriģēto kropļojošo ietekmi, ja tāda ir. Novērtējumā izskata arī ietekmi uz projektu finansiālo dzīvotspēju, obligāciju emisijas apjomu, noteikumiem un izmaksām, plašāku ietekmi uz obligāciju tirgiem, kā arī kreditoru un iepirkuma kontroles aspektus. Ja iespējams, tajā sniedz arī izmaksu salīdzinājumu ar alternatīvām projektu finansēšanas iespējām, tostarp banku aizdevumiem. Izmēģinājuma posmā novērtē katru atlasīto projektu.”
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 11. jūlijā