РЕШЕНИЕ № 1194/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за предприемане на действие от страна на Европейския съюз за Знака за европейско наследство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5, първо тире от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) има за цел постигането на един все по-тесен съюз между народите на Европа и поставя на Съюза задачата, inter alia, да допринася за разцвета на културите на държавите-членки, като зачита тяхното национално и регионално многообразие и същевременно извежда на преден план общото културно наследство. Във връзка с това при необходимост Съюзът подкрепя и допълва действията на държавите-членки за по-добро познаване и разпространение на културата и историята на европейските народи.
(2)
По-доброто разбиране и оценяване, по-специално сред младите хора, на тяхното общо, но многообразно наследство ще помогне за засилване на чувството за принадлежност към Съюза и ще укрепи междукултурния диалог. Ето защо е важно да се насърчава по-големият достъп до културното наследство и да се засилва европейското измерение.
(3)
Договорът за функционирането на ЕС създава също гражданство на Съюза, което допълва националното гражданство на съответните държави-членки и което е важен елемент за опазване и укрепване на процеса на европейска интеграция. За да могат гражданите да се включат възможно най-пълноценно в процеса на европейската интеграция, по-голям акцент следва да бъде поставен върху техните общи ценности, история и култура като ключови елементи на тяхната принадлежност към общество, изградено върху принципите на свобода, демокрация и зачитане на правата на човека, културно и езиково многообразие, толерантност и солидарност.
(4)
На 28 април 2006 г. в Гранада, Испания, беше стартирана междуправителствена инициатива за Знака за европейско наследство („междуправителствена инициатива“).
(5)
На 20 ноември 2008 г. Съветът прие заключения (3), насочени към превръщане на междуправителствената инициатива в действие на Европейския съюз („действие“), като прикани Комисията да му представи предложение за създаване от Съюза на Знак за европейско наследство („знак“) и да определи практическите процедури за изпълнение на този проект.
(6)
Общественото допитване и оценката на въздействието, осъществени от Комисията, потвърдиха ценността на междуправителствената инициатива, но посочиха, че е необходимо проектът да се доразвие, за да разгърне пълния си потенциал и че участието на Съюза може да доведе до явна добавена стойност за него и да спомогне за неговата качествена крачка напред.
(7)
Знакът следва да се ползва от опита, натрупан от междуправителствената инициатива.
(8)
Знакът следва да се стреми към добавена стойност и допълване с други инициативи, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа. Неговата добавена стойност следва да се основава на приноса на подбраните обекти за европейската история и култура, в т.ч. изграждането на Съюза, на ясното образователно измерение, стигащо до гражданите, по-специално до младите хора, и на работата в мрежа между обектите за обмен на опит и най-добри практики. Основният акцент на действието следва да бъде поставен по-скоро върху популяризирането на обектите и достъпа до тях, както и върху качеството на информацията и предлаганите дейности, отколкото върху запазването на обектите, което следва да бъде гарантирано от съществуващите режими за опазване.
(9)
Наред със засилване чувството на европейските граждани за принадлежност към Съюза и насърчаване на междукултурния диалог, действието би могло да допринесе и за повишаване на ценността и популярността на културното наследство, укрепване на ролята на наследството за икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културен туризъм, засилване на полезните взаимодействия между културното наследство и съвременното творчество и творческия дух и, по-общо, насърчаване на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
(10)
Тези цели съответстват изцяло на целите, установени в Съобщението на Комисията, озаглавено „Европейска програма за култура в глобализиращия се свят“, които включват поощряване на културното многообразие и междукултурния диалог, както и на културата като творчески двигател.
(11)
От решаващо значение е знакът да бъде присъждан въз основа на общи, ясни и прозрачни критерии и процедури, включително през първите две години на подбор, когато следва да се прилагат преходни разпоредби.
(12)
Процедурата по подбор на обекти съгласно настоящото действие следва да се провежда на два етапа. Следва да се прави първоначален подбор на обектите на национално равнище. Когато е уместно, държавите-членки биха могли да включат местни и регионални органи. След това следва да се извърши подбор на равнището на Съюза. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите, установени за знака.
(13)
По време на първата оценка на действието от Комисията следва да се разгледа разширяването на неговия географски обхват.
(14)
При наличие на явна тематична връзка между няколко обекта, разположени в една държава-членка, настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури. Тези съвместни кандидатури следва да включват разумен брой участващи обекти и да имат европейска добавена стойност в сравнение със самостоятелните кандидатури на същите обекти.
(15)
Също така поради транснационалния характер на определени обекти настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури както за обекти, разположени в различни държави-членки, но насочени към определена тематика, така и за обекти, разположени на територията на най-малко две държави-членки.
(16)
За да се гарантират уеднаквени условия за изпълнение на настоящото решение, и по-конкретно разпоредбите относно определянето на обекти, на които да се присъди знакът, относно отнемането на знака и официалното утвърждаване на отказването от него, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(17)
Административните договорености за знака следва да бъдат опростени и гъвкави в съответствие с принципа на субсидиарност.
(18)
Доколкото целта на настоящото решение не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради необходимостта, по-специално, от нови общи, ясни и прозрачни критерии и процедури за Знака, както и от по-добра координация между държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предприемане на действие
Предприема се действие от страна на Европейския съюз („действие“), озаглавено „Знак за европейско наследство“ („знак“).
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„обекти“ означава паметници, природни, подводни, археологични, индустриални или градски обекти, културни пейзажи, възпоменателни места, културни ценности и предмети, както и нематериално наследство, свързано с определено място, включително съвременно наследство;
2.
„транснационален обект“ означава:
а)
няколко обекта, разположени в различни държави-членки, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура; или
б)
един обект, разположен на територията на най-малко две държави-членки;
3.
„национален тематичен обект“ означава няколко обекта, разположени в една и съща държава-членка, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура.
Член 3
Цели
1. Действието допринася за следните общи цели:
а)
засилване на чувството за принадлежност на европейските граждани, по-специално на младите хора, към Съюза на основата на споделени ценности и елементи от европейската история и културно наследство, както и на разбиране на националното и регионалното многообразие;
б)
укрепване на междукултурния диалог.
2. С оглед на постигането на целите, установени в параграф 1, с действието се полагат усилия за постигането на следните междинни цели:
а)
подчертаване на символичната стойност и повишаване на популярността на обектите, които са играли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза;
б)
подобряване разбирането на европейските граждани за историята на Европа и изграждането на Съюза и на тяхното общо, но многообразно културно наследство, по-специално по отношение на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
3. Самите обекти полагат усилия за постигането на следните специфични цели:
а)
изтъкване на европейското им значение;
б)
повишаване на осведомеността на европейските граждани, особено на младите хора, за общото им културно наследство;
в)
улесняване на обмена на опит и най-добри практики в целия Съюз;
г)
увеличаване и/или подобряване на достъпа за всички, и по-специално младите хора;
д)
укрепване на междукултурния диалог, особено сред младите хора, чрез образование в областта на изкуствата, културата и историята;
е)
засилване на полезните взаимодействия между културното наследство, от една страна, и съвременното творчество и творчески дух, от друга страна;
ж)
допринасяне за привлекателността и икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културния туризъм.
Член 4
Участие в действието
В действието могат да участват държавите-членки на доброволна основа.
Член 5
Добавена стойност и взаимно допълване на действието с други инициативи
Комисията и държавите-членки осигуряват добавената стойност и взаимното допълване на действието по отношение на други инициативи в сферата на културното наследство, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа.
Член 6
Присъждане
Знакът може да бъде присъждан на обекти по смисъла на член 2.
Член 7
Критерии
1. Присъждането на знака се основава на следните критерии („критерии“):
а)
Обектите - кандидати за знака, трябва да имат символична европейска стойност и да са изиграли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза. Те следователно трябва да покажат една или повече от следните характеристики:
i)
трансграничен или паневропейски характер: по какъв начин въздействието и привлекателността им в миналото и настоящето надхвърлят националните граници на дадена държава-членка;
ii)
място и роля в европейската история и европейската интеграция и връзки с ключови европейски събития, личности или движения;
iii)
място и роля в развитието и популяризирането на общите ценности, на които се основава европейската интеграция.
б)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят проект, чието изпълнение трябва да започне най-късно до края на годината на определяне и който включва всеки един от следните елементи:
i)
повишаване на осведомеността относно европейското значение на обекта, по-специално чрез подходящи информационни дейности, обозначения и обучение на персонала;
ii)
организиране на образователни дейности, особено за младите хора, които помагат да се разбере по-добре общата история на Европа и нейното общо, но многообразно наследство и които засилват чувството за принадлежност към едно общо пространство;
iii)
насърчаване на многоезичието и улесняване на достъпа до обекта чрез използване на няколко езика на Съюза;
iv)
участие в дейностите на мрежите от обекти, на които е присъден знакът, с цел обмен на опит и стартиране на общи проекти;
v)
повишаване на популярността и привлекателността на обекта в европейски мащаб, inter alia, чрез използване на възможностите, които предлагат новите технологии, чрез цифрови и интерактивни средства и чрез търсене на полезни взаимодействия с други европейски инициативи.
Приветства се организирането на художествени и културни дейности, които увеличават мобилността на европейските професионалисти в областта на културата, на дейците на изкуството и на колекциите и които насърчават междукултурния диалог и поощряват връзката между наследството и съвременното творчество и творчески дух, когато специфичният характер на обекта допуска това.
в)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят работен план, който включва всеки един от следните елементи:
i)
осигуряване на доброто управление на обекта, включително определяне на цели и показатели;
ii)
осигуряване на съхранението на обекта и предаването му на бъдещите поколения съгласно съответните режими за опазване;
iii)
осигуряване на качеството на услугите при посрещане на посетители, като исторически сведения, информация за посетителите и обозначения;
iv)
осигуряване на достъп за възможно най-широката общественост, inter alia, чрез приспособяване на обекта или обучение на персонала;
v)
отделяне на специално внимание на младите хора, по-конкретно чрез предоставяне на достъп до обекта при привилегировани условия;
vi)
популяризиране на обекта като устойчива туристическа дестинация;
vii)
разработване на последователна и цялостна комуникационна стратегия, изтъкваща европейското значение на обекта;
viii)
осигуряване на максимално възможната екологосъобразност на управлението на обекта.
2. Във връзка с критериите, установени в параграф 1, букви б) и в), всеки обект се оценява пропорционално, като се вземат предвид характеристиките му.
Член 8
Европейска група
1. Създава се Европейска група от независими експерти („Европейска група“) за осъществяване на подбора и мониторинга на равнището на Съюза. Групата следи за правилното прилагане на критериите от страна на обектите в държавите-членки.
2. Европейската група се състои от 13 членове, четирима от които се назначават от Европейския парламент, четирима - от Съвета, четирима - от Комисията, и един - от Комитета на регионите, съгласно съответните им процедури. Европейската група определя свой председател.
3. Членовете на Европейската група са независими експерти със значителен опит и специализирани познания в областите, свързани с целите на действието. Всички институции и органи полагат усилия да осигурят максимално взаимно допълване на компетентностите на експертите, които назначават, както и да осигурят балансирано географско представителство на експертите.
4. Членовете на Европейската група се назначават за срок от три години.
Въпреки това през 2012 г. четирима експерти се назначават от Европейския парламент за две години, четирима - от Съвета за три години, четирима - от Комисията за една година, и един - от Комитета на регионите за три години.
5. Членовете на Европейската група декларират всеки настоящ или потенциален конфликт на интереси по отношение на конкретен обект. Когато е налице такава декларация от определен член или такъв конфликт на интереси, съответният член не участва в оценката на обекта или на които и да било други обекти от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и).
6. Комисията оповестява всички доклади, препоръки и уведомления на Европейската група.
Член 9
Формуляр за кандидатстване
С цел процедурите да бъдат максимално ускорени и опростени Комисията изготвя общ формуляр за кандидатстване („формуляр за кандидатстване“), който се основава на критериите и се използва от всички обекти - кандидати за знака.
Член 10
Предварителен подбор на национално равнище
1. Държавите-членки отговарят за предварителния подбор на обектите - кандидати за присъждане на знака.
2. Всяка държава-членка може да подбере предварително до два обекта на всеки две години.
3. Предварителният подбор се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване.
4. Всяка участваща държава-членка изготвя свои собствени процедури и график за предварителен подбор в съответствие с принципа на субсидиарност, като се стреми към максимално възможната опростеност и гъвкавост на административните договорености. Тя изпраща на Комисията формулярите за кандидатстване на предварително подбраните обекти до 1 март в годината на процедурата по подбор в съответствие с графика, установен в приложението.
5. Комисията публикува пълния списък на предварително подбраните обекти и информира за това Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите незабавно след окончателното завършване на етапа на предварителния подбор, така че Европейският парламент, Съветът, Комитетът на регионите, държавите-членки или всяко друго лице или образувание да могат да представят на Комисията всички забележки, които биха могли да повлияят на подбора на тези обекти.
Член 11
Подбор на равнището на Съюза
1. Европейската група извършва подбора на обектите за присъждане на знака под ръководството на Комисията.
2. Европейската група оценява кандидатурите на предварително подбраните обекти и избира не повече от един обект от държава-членка. При необходимост може да се изиска допълнителна информация и да се организират посещения на обектите.
3. Подборът се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване. Европейската група също отчита надлежно забележките, посочени в член 10, параграф 5.
4. Европейската група изготвя доклад за предварително подбраните обекти и го изпраща на Комисията най-късно до края на годината на процедурата по подбор. Този доклад включва препоръка за присъждане на знака и представя придружителна обосновка за заключенията си относно обектите, които са избрани, и за тези, които не са избрани. Комисията незабавно препраща този доклад за сведение на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
5. Обектите - кандидати за знака, които не са избрани, могат да кандидатстват отново за предварителен подбор на национално равнище през следващите години.
Член 12
Транснационални обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на транснационален обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
б)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
в)
кандидатстване под общо име;
г)
когато е уместно, демонстриране на явната тематична връзка.
2. Кандидатурите за транснационални обекти следват същата процедура като кандидатурите за другите обекти. След консултация между участващите обекти с участието на съответните национални органи всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Транснационалните обекти се подбират предварително от държавата-членка на координатора в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2, и се предлагат от името на всички засегнати държави-членки със съгласието на тези държави-членки.
3. Когато даден транснационален обект бъде избран, знакът се присъжда на транснационалния обект като цяло и под общото му име.
4. Ако един транснационален обект отговаря на всички условия, този обект се ползва с приоритет при подбора.
Член 13
Национални тематични обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на национален тематичен обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
демонстриране на европейската добавена стойност на съвместната кандидатура в сравнение със самостоятелните кандидатури;
б)
демонстриране на явната тематична връзка;
в)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
г)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
д)
кандидатстване под общо име.
2. Кандидатурите за национални тематични обекти се разглеждат по същата процедура като кандидатурите за другите обекти. Всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Националните тематични обекти се подбират предварително от съответната държава-членка в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2.
3. Когато даден национален тематичен обект бъде избран, знакът се присъжда на националния тематичен обект като цяло и под общото му име.
Член 14
Определяне
1. Комисията определя обектите, на които да се присъди Знакът за европейско наследство, при надлежно отчитане на препоръката на Европейската група. Комисията уведомява за това определяне Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
2. Знакът се присъжда за постоянно при условията, изложени в член 15, и ако действието продължава, без да се засяга член 16.
Член 15
Мониторинг
1. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите и че спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването.
2. Държавите-членки отговарят за мониторинга на всички обекти, които са разположени на съответната им територия. За мониторинга на транснационален обект отговаря държавата-членка на координатора.
3. Държавите-членки събират цялата необходима информация и изготвят доклад на всеки четири години в съответствие с изложения в приложението график. Държавите-членки изпращат доклада на Комисията до 1 март в годината на процедурата на мониторинг. Комисията представя доклада за разглеждане от Европейската група.
4. Европейската група изготвя доклад относно състоянието на обектите, на които е присъден знакът, до края на годината на процедурата на мониторинг, включващ при необходимост препоръки, които да се вземат предвид през следващия период на мониторинг.
5. Комисията в сътрудничество с Европейската група определя общи показатели за държавите-членки с цел да се гарантира съгласуван подход при процедурата на мониторинг.
Член 16
Отнемане на знака или отказване от него
1. Ако Европейската група установи, че даден обект е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, тя започва диалог със съответната държава-членка чрез Комисията, за да се подпомогне внасянето на необходимите корекции в обекта.
2. Ако в срок 18 месеца след началото на диалога необходимите корекции в обекта не са направени, Европейската група уведомява за това Комисията. Уведомлението се придружава от изложение на съображенията и включва практически препоръки за подобряване на положението.
3. Ако в срок 18 месеца след посоченото в параграф 2 уведомление практическите препоръки не са изпълнени, Европейската група отправя препоръка до Комисията за отнемането на знака от съответния обект.
4. Ако Европейската група установи, че даден обект, участващ в транснационален обект или в национален тематичен обект, е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, се прилага процедурата, установена в параграфи 1, 2 и 3. Отнемането съгласно настоящия параграф се прилага за транснационалния обект или националния тематичен обект като цяло. Въпреки това в случаите, когато не се застрашава съгласуваността на транснационалния обект или националния тематичен обект, Европейската група може да препоръча отнемането да се ограничи до съответния участващ обект.
5. Комисията взема решението за отнемане на знака при надлежно отчитане на препоръката, посочена в параграф 3. Комисията уведомява за отнемането Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
6. Обектите могат да се откажат от знака по всяко време и в тези случаи те уведомяват съответната държава-членка, която от своя страна уведомява Комисията за отказването. Комисията утвърждава официално отказването и за целта уведомява за него Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
Член 17
Практически договорености
1. Комисията изпълнява действието. Тя по-специално:
а)
осигурява общата съгласуваност и качеството на действието;
б)
осигурява координацията между държавите-членки и Европейската група;
в)
в светлината на целите и критериите изготвя насоки в подкрепа на процедурите по подбор и мониторинг в тясно сътрудничество с Европейската група;
г)
подпомага дейността на Европейската група.
2. Комисията отговаря за съобщаване на информацията относно знака и за осигуряване на неговата публичност на равнището на Съюза, по-специално чрез създаването и поддържането на специален уебсайт. Комисията прави необходимото да бъде създадено лого на действието.
3. Комисията насърчава работата в мрежа между обектите, на които е присъден знакът.
4. Действията съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член, както и разходите за Европейската група се финансират чрез финансовия пакет, предвиден в член 20.
Член 18
Оценка
1. Комисията осигурява външна и независима оценка на действието. Тази оценка се прави на всеки шест години в съответствие с графика, посочен в приложението, като се оценяват всички аспекти, в т.ч. ефикасността на процесите, свързани с управлението на действието, броят на обектите, последиците от действието, разширяването на географския му обхват, начините, по които то може да бъде подобрено, и дали то следва да бъде продължено.
2. Комисията представя доклад за оценката, предвидена в параграф 1, на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите в рамките на шест месеца от окончателното ѝ завършване и по целесъобразност го придружава със съответни предложения.
Член 19
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки, които не са участвали в междуправителствената инициатива за Знак за европейско наследство от 2006 г. („междуправителствена инициатива“), могат през 2013 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака.
2. Държавите-членки, които са участвали в междуправителствената инициатива, могат през 2014 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака. Те могат да предлагат обекти, на които вече е присъден знак в рамките на междуправителствената инициатива.
3. Всички обекти, посочени в параграфи 1 и 2, се оценяват от Европейската група въз основа на същите критерии и следват същата процедура като за другите обекти.
4. Когато един от обектите, посочени в параграфи 1 и 2, не отговаря на критериите или ако е необходима допълнителна информация, Европейската група започва диалог със засегнатата държава-членка чрез Комисията с цел да прецени дали кандидатурата може да бъде подобрена, преди да се вземе решение. Ако е необходимо, може да бъдат организирани посещения на обекта.
Член 20
Финансови разпоредби
1. Финансовият пакет за изпълнение на действието за периода от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 650 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се одобряват от бюджетния орган в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1194/2011/ES
(2011. gada 16. novembris),
ar ko izveido Eiropas Savienības rīcību attiecībā uz Eiropas mantojuma zīmi
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 5. punkta pirmo ievilkumu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir vērsts uz aizvien ciešāku Eiropas tautu savienību un uztic Savienībai uzdevumu inter alia veicināt dalībvalstu kultūru uzplaukumu, respektējot to nacionālās un reģionālās atšķirības un vienlaikus izceļot kopīgo kultūras mantojumu. Šajā ziņā Savienība vajadzības gadījumā atbalsta un papildina dalībvalstu rīcību, lai uzlabotu zināšanas par Eiropas tautu kultūru un vēsturi un tās popularizētu.
(2)
Labākas zināšanas un izpratne, īpaši jauniešu vidū, par kopīgo, tomēr dažādo mantojumu palīdzētu stiprināt viņu piederības izjūtu Savienībai un izvērstu kultūru dialogu. Tādēļ ir svarīgi veicināt plašāku kultūras mantojuma pieejamību un uzsvērt tā eiropeisko dimensiju.
(3)
Ar LESD ir izveidota arī Savienības pilsonība, kas papildina attiecīgo dalībvalstu pilsonību un ir būtisks elements Eiropas integrācijas procesa saglabāšanā un stiprināšanā. Lai iedzīvotāji pilnībā atbalstītu Eiropas integrāciju, lielāks uzsvars būtu jāliek uz viņu kopīgajām vērtībām, vēsturi un kultūru kā galvenajiem faktoriem viņu līdzdalībai tādā sabiedrībā, kas dibināta uz brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību ievērošanas, kultūru un valodu daudzveidības, iecietības un solidaritātes principiem.
(4)
2006. gada 28. aprīlī Granādā (Spānijā) uzsāka valdību iniciatīvu “Eiropas mantojuma zīme” (“valdību iniciatīva”).
(5)
Padome 2008. gada 20. novembrī pieņēma secinājumus (3) ar mērķi valdību iniciatīvu pārveidot par Savienības rīcību (“rīcība”), uzaicinot Komisiju iesniegt atbilstīgu priekšlikumu Savienības Eiropas mantojuma zīmes (“zīme”) izveidei un precizēt projekta īstenošanas praktiskās procedūras.
(6)
Komisijas veiktā sabiedriskā apspriešana un ietekmes novērtējums apstiprināja, ka valdību iniciatīva ir noderīga, taču tika norādīts, ka tā ir jāpilnveido, lai tā pilnībā īstenotu savu potenciālu, un ka Savienības iesaistīšanās radītu tai uzskatāmu papildu vērtību un palīdzētu uzlabot tās kvalitāti.
(7)
Zīmei būtu jāizmanto pieredze, kas gūta saistībā ar valdību iniciatīvu.
(8)
Zīmei būtu jātiecas veidot papildu vērtību un papildināmību attiecībā uz citām iniciatīvām, piemēram, UNESCO“Pasaules mantojuma sarakstu”, UNESCO“Cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma reprezentatīvo sarakstu” un Eiropas Padomes “Eiropas kultūras ceļiem”. Tās papildu vērtības pamatā vajadzētu būt ieguldījumam, ko atlasītie objekti devuši Eiropas vēsturē un kultūrā, tostarp Savienības veidošanā, kā arī uzskatāmai izglītojošai dimensijai, kas būtu vērsta uz iedzīvotājiem, īpaši jauniešiem, un sadarbības tīkliem starp šiem objektiem, lai dalītos pieredzē un paraugpraksē. Rīcībā galvenā uzmanība būtu jāpievērš objektu popularizēšanai un to pieejamībai, kā arī sniegtās informācijas un piedāvāto pasākumu kvalitātei, nevis objektu saglabāšanai, kas būtu jānodrošina ar jau esošiem aizsardzības pasākumiem.
(9)
Papildus tam, lai stiprinātu Eiropas iedzīvotāju piederības izjūtu Savienībai un veicinātu kultūru dialogu, rīcība varētu arī sniegt ieguldījumu, lai celtu kultūras mantojuma vērtību un savdabību, palielinātu mantojuma nozīmi reģionu ekonomiskajā un ilgtspējīgā attīstībā, jo īpaši ar kultūras tūrisma starpniecību, lai veidotu sinerģijas starp kultūras mantojumu un mūsdienu jaunradi un radošumu un, plašākā kontekstā, lai atbalstītu demokrātijas vērtības un cilvēktiesības, kas ir Eiropas integrācijas pamatā.
(10)
Minētie mērķi pilnībā atbilst mērķiem, kas izvirzīti Komisijas paziņojumā “Eiropas darba kārtība kultūrai augošas globalizācijas apstākļos”, kas ietver kultūras daudzveidības un kultūru dialoga sekmēšanu, kā arī kultūras kā jaunrades katalizatora veicināšanu.
(11)
Ļoti svarīgi, lai zīmi piešķirtu, pamatojoties uz kopīgiem, skaidriem un pārredzamiem kritērijiem un procedūrām, tostarp pirmajos divos atlases gados, kad būtu jāpiemēro pārejas laika noteikumi.
(12)
Objektu atlases procedūra saskaņā ar šo rīcību būtu jāveic divos posmos. Objekti būtu vispirms sākotnēji jāatlasa valstu līmenī. Atbilstīgos gadījumos dalībvalstis varētu iesaistīt vietējās un reģionālās iestādes. Pēc tam būtu jāveic atlase Savienības līmenī. Katrs objekts, kam piešķirta zīme, būtu jāpārrauga, lai nodrošinātu nepārtrauktu atbilsmi kritērijiem, kā tie noteikti zīmei.
(13)
Veicot šīs rīcības pirmo novērtējumu, būtu jāizskata iespēja paplašināt tās ģeogrāfisko darbības jomu.
(14)
Ja starp vairākiem objektiem, kas atrodas vienā dalībvalstī, pastāv skaidra tematiska saikne, šai rīcībai būtu jāatļauj iesniegt kopīgus pieteikumus. Šādiem kopīgajiem pieteikumiem vajadzētu ietvert pamatotu skaitu iesaistīto objektu, un tiem vajadzētu apliecināt Eiropas mēroga papildu vērtību salīdzinājumā ar to pašu objektu individuāliem pieteikumiem.
(15)
Līdzīgi, konkrētu objektu starptautiskās dimensijas dēļ šai rīcībai būtu jāatļauj iesniegt kopīgus pieteikumus gan par objektiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs un kas attiecas uz vienu konkrētu tematu, gan par objektiem, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā.
(16)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai un jo īpaši noteikumus par objektu izraudzīšanu zīmes piešķiršanai, zīmes atsaukšanu un oficiālo kārtību, kādā no zīmes var atteikties, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras.
(17)
Zīmes administratīvajai pārvaldībai vajadzētu būt neapgrūtinošai un elastīgai, ievērojot subsidiaritātes principu.
(18)
Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo Eiropas mantojuma zīmei jo īpaši vajadzīgi jauni, kopīgi, skaidri un pārredzami kritēriji un procedūras, kā arī labāka koordinācija starp dalībvalstīm, un to, ka tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Rīcības izveide
Ar šo lēmumu izveido Eiropas Savienības rīcību (“rīcība”) “Eiropas mantojuma zīme” (“zīme”).
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
1)
“objekti” ir pieminekļi, dabas, zemūdens, arheoloģiski, rūpnieciski vai pilsētvides objekti, kultūras ainavas, piemiņas vietas, kultūras preces un priekšmeti un nemateriāls mantojums, kas saistīts ar kādu vietu, tostarp mūsdienu mantojums;
2)
“starptautiskais objekts” ir:
a)
vairāki objekti, kas atrodas dažādās dalībvalstīs un ir veltīti vienam konkrētam tematam, lai varētu iesniegt kopīgu pieteikumu; vai
b)
viens objekts, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā;
3)
“valsts nozīmes tematiskais objekts” ir vairāki objekti, kas atrodas vienā dalībvalstī un ir veltīti vienam konkrētam tematam, lai varētu iesniegt kopīgu pieteikumu.
3. pants
Mērķi
1. Rīcība sekmē šādu vispārēju mērķu sasniegšanu:
a)
pamatojoties uz Eiropas vēstures un kultūras mantojuma kopīgajām vērtībām un elementiem, kā arī uz izpratni par nacionālo un reģionālo daudzveidību, stiprināt Eiropas pilsoņu, jo īpaši jauniešu, piederības izjūtu Savienībai;
b)
stiprināt kultūru dialogu.
2. Lai sasniegtu 1. punktā noteiktos mērķus, rīcība tiek vērsta uz šādu starpposma mērķu sasniegšanu:
a)
uzsvērt simbolisko vērtību un vairot savdabību objektiem, kam ir bijusi nozīmīga loma Eiropas vēsturē un kultūrā un/vai Eiropas veidošanā;
b)
palielināt Eiropas iedzīvotāju izpratni par Eiropas vēsturi un Savienības veidošanu un viņu kopīgo, tomēr atšķirīgo kultūras mantojumu, jo īpaši saistībā ar demokrātijas vērtībām un cilvēktiesībām, kas ir Eiropas integrācijas procesa pamatā.
3. Paši objekti tiek vērsti uz šādu konkrētu mērķu sasniegšanu:
a)
izcelt to eiropeisko nozīmi;
b)
palielināt Eiropas pilsoņu, īpaši jauniešu, izpratni par viņu kopīgo kultūras mantojumu;
c)
visā Savienībā atvieglot dalīšanos pieredzē un paraugprakses apmaiņu;
d)
palielināt un/vai uzlabot to pieejamību visiem, īpaši jauniešiem;
e)
izvērst kultūru dialogu, jo īpaši jauniešu vidū, nodrošinot mākslas, kultūras un vēstures izglītību;
f)
veicināt sinerģiju starp kultūras mantojumu, no vienas puses, un mūsdienu jaunradi un radošumu, no otras puses;
g)
sekmēt reģionu pievilcību un ekonomisko un ilgtspējīgo attīstību, jo īpaši ar kultūras tūrisma starpniecību.
4. pants
Dalība rīcībā
Rīcībā brīvprātīgi var iesaistīties Eiropas Savienības dalībvalstis.
5. pants
Rīcības papildu vērtība un papildināmība ar citām iniciatīvām
Komisija un dalībvalstis nodrošina rīcības papildu vērtību un papildināmību attiecībā uz citām iniciatīvām kultūras mantojuma jomā, tostarp UNESCO“Pasaules mantojuma” sarakstu, UNESCO“Cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma reprezentatīvo sarakstu” un Eiropas Padomes “Eiropas kultūras ceļiem”.
6. pants
Tiesības izmantot rīcību
Uz zīmes piešķiršanu ir tiesīgi kandidēt objekti 2. panta nozīmē.
7. pants
Kritēriji
1. Zīmi piešķir, pamatojoties uz turpmāk minētajiem kritērijiem (“kritēriji”):
a)
objektiem, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, jābūt simboliskai eiropeiskai vērtībai un jābūt bijušai svarīgai lomai Eiropas vēsturē un kultūrā un/vai Savienības veidošanā. Tāpēc tiem jāpamato vismaz viens no šādiem aspektiem:
i)
to pārrobežu vai Eiropas mēroga iezīmes, proti, kā to agrākā un tagadējā ietekme un to izraisītā interese pārsniedz vienas dalībvalsts robežas;
ii)
to loma un nozīme Eiropas vēsturē un Eiropas integrācijā un to saikne ar īpaši svarīgiem Eiropas notikumiem, personībām vai kustībām;
iii)
to loma un nozīme tādu kopīgo vērtību pilnveidošanā un izplatīšanā, kas ir Eiropas integrācijas pamatā;
b)
par objektu, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, iesniedz projektu, kura īstenošanai jāsāk vēlākais izraudzīšanas gada beigās un kurā ietver visus šādus turpmāk minētos elementus:
i)
veidot izpratni par objekta eiropeisko nozīmi, konkrēti - nodrošinot atbilstīgus informācijas sniegšanas pasākumus un informatīvas zīmes un apmācot personālu;
ii)
rīkot izglītojošus pasākumus, īpaši jauniešiem, kas uzlabo izpratni par Eiropas kopīgo vēsturi un tās kopīgo, tomēr atšķirīgo mantojumu un kas stiprina piederības izjūtu kopējai telpai;
iii)
popularizēt daudzvalodību un padarīt objektus pieejamākus, lietojot vairākas Savienības valodas;
iv)
piedalīties zīmi saņēmušo objektu sadarbības tīklu darbībās, lai apmainītos ar pieredzi un sāktu kopīgus projektus;
v)
veicināt objekta savdabību un pievilcību Eiropas mērogā, inter alia izmantojot iespējas, ko sniedz jaunās tehnoloģijas un digitāli un interaktīvi līdzekļi, un tiecoties veidot sinerģiju ar citām Eiropas iniciatīvām.
Mākslas un kultūras pasākumu rīkošana, kas sekmē Eiropas kultūras speciālistu, mākslinieku un krājumu mobilitāti, rosina kultūru dialogu un palīdz veidot saikni starp mantojumu un mūsdienu jaunradi un radošumu, ir jāatbalsta, ja tas iespējams, ņemot vērā objekta specifiku;
c)
par objektu, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, iesniedz darba plānu, kurā ietver visus šādus turpmāk minētos elementus:
i)
nodrošināt objekta pienācīgu pārvaldību, tostarp mērķu un rādītāju noteikšanu;
ii)
nodrošināt objekta saglabāšanu un tā nodošanu nākamajām paaudzēm saskaņā ar attiecīgiem aizsardzības pasākumiem;
iii)
nodrošināt kvalitatīvas apmeklētāju uzņemšanas iespējas, piemēram, vēsturisku izklāstu, informāciju apmeklētājiem un informatīvas zīmes;
iv)
nodrošināt objekta pieejamību pēc iespējas plašākai sabiedrībai, inter alia pielāgojot objektu vai apmācot personālu;
v)
īpašu uzmanību pievērst jauniešiem, konkrēti - piešķirot tiem privileģētu piekļuvi objektam;
vi)
reklamēt objektu kā ilgtspējīga tūrisma galamērķi;
vii)
izveidot saskaņotu un visaptverošu saziņas stratēģiju, kurā uzsvērta objekta eiropeiskā nozīme;
viii)
nodrošināt, ka objekta pārvaldība ir pēc iespējas labvēlīgāka videi.
2. Attiecībā uz 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem katru objektu izvērtē samērīgā veidā, ņemot vērā tā raksturīgās iezīmes.
8. pants
Eiropas žūrija
1. Izveido Eiropas neatkarīgo ekspertu žūriju (“Eiropas žūrija”), lai tā veiktu atlasi un pārraudzību Savienības līmenī. Tā nodrošina, lai visās dalībvalstīs attiecībā uz objektiem pareizi piemērotu kritērijus.
2. Eiropas žūrijā ir 13 locekļi; četrus locekļus ieceļ Eiropas Parlaments, četrus - Padome, četrus - Komisija un vienu - Reģionu komiteja saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Eiropas žūrija izraugās savu priekšsēdētāju.
3. Eiropas žūrijas locekļi ir neatkarīgi eksperti ar ievērojamu pieredzi un zināšanām jomās, uz kurām attiecas rīcības mērķi. Katra iestāde un struktūra tiecas nodrošināt, lai to iecelto ekspertu zināšanas būtu pēc iespējas papildinošākas un lai šie eksperti tiktu izraudzīti, ņemot vērā līdzsvarotu ģeogrāfisko spektru.
4. Eiropas žūrijas locekļus ieceļ uz trim gadiem.
Tomēr 2012. gadā Eiropas Parlaments ieceļ četrus ekspertus uz diviem gadiem, Padome - četrus uz trim gadiem, Komisija - četrus uz vienu gadu un Reģionu komiteja - vienu uz trim gadiem.
5. Eiropas žūrijas locekļi deklarē visus pastāvošus vai iespējamus interešu konfliktus saistībā ar konkrētu objektu. Gadījumā, ja kāds no žūrijas locekļiem sniedz šādu deklarāciju vai ja atklājas šāds interešu konflikts, minētais žūrijas loceklis nepiedalās objekta izvērtēšanā, nedz arī jebkuru citu objektu izvērtēšanā no attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstīm.
6. Komisija publisko visus Eiropas žūrijas ziņojumus, ieteikumus un paziņojumus.
9. pants
Pieteikuma veidlapa
Lai procedūras būtu pēc iespējas racionālākas un neapgrūtinošākas, Komisija izveido vienotu pieteikuma veidlapu (“pieteikuma veidlapa”), kuras pamatā ir minētie kritēriji un kuru izmanto visi objekti, kas kandidē.
10. pants
Priekšatlase valstu līmenī
1. Par objektu priekšatlasi zīmes piešķiršanai atbild dalībvalstis.
2. Katra dalībvalsts var reizi divos gados priekšatlasē izvirzīt ne vairāk kā divus objektus.
3. Priekšatlases pamatā ir kritēriji, un tajā izmanto pieteikuma veidlapu.
4. Katra iesaistītā dalībvalsts saskaņā ar subsidiaritātes principu izveido savas priekšatlases procedūras un grafiku, cenšoties panākt pēc iespējas neapgrūtinošākus un elastīgākus administratīvos pasākumus. Līdz atlases procedūras gada 1. martam tās nosūta Komisijai priekšatlasē izvirzīto objektu pieteikuma veidlapas saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku.
5. Komisija publisko priekšatlasē izvirzīto objektu pilnu sarakstu un pēc priekšatlases posma pabeigšanas par to nekavējoties informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju, lai Eiropas Parlaments, Padome, Reģionu komiteja, dalībvalstis vai jebkura cita persona vai vienība varētu iesniegt Komisijai jebkādas piezīmes, kas varētu ietekmēt minēto objektu atlasi.
11. pants
Atlase Savienības līmenī
1. Objektu atlasi zīmes piešķiršanai veic Eiropas žūrija Komisijas atbildībā.
2. Eiropas žūrija izvērtē priekšatlasē izvirzīto objektu pieteikumus un atlasa ne vairāk kā vienu objektu no katras dalībvalsts. Vajadzības gadījumā var pieprasīt papildu informāciju un rīkot objektu apmeklējumus.
3. Atlases pamatā ir kritēriji, un tajā izmanto pieteikuma veidlapu. Eiropas žūrija arī pienācīgi ņem vērā piezīmes, kas minētas 10. panta 5. punktā.
4. Eiropas žūrija sniedz ziņojumu par priekšatlasē izvirzītajiem objektiem un vēlākais līdz atlases procedūras gada beigām to nosūta Komisijai. Minētajā ziņojumā iekļauj ieteikumu par zīmes piešķiršanu un sniedz pavadpaskaidrojumu par saviem secinājumiem attiecībā uz tiem objektiem, kas tika atlasīti, un tiem, kas netika atlasīti. Komisija minēto ziņojumu nekavējoties pārsūta informācijai Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai.
5. Objekti, kas kandidēja un netika atlasīti, var nākamajos gados iesniegt jaunu pieteikumu priekšatlasei valsts līmenī.
12. pants
Starptautiski objekti
1. Lai starptautisks objekts būtu tiesīgs kandidēt uz zīmes piešķiršanu, tas atbilst visiem šādiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:
a)
ikviens iesaistītais objekts pilnībā atbilst kritērijiem;
b)
vienu no iesaistītajiem objektiem izraugās par koordinējošo objektu, kas kalpos par vienoto kontaktpunktu Komisijai;
c)
pieteikumu iesniedz ar vienotu nosaukumu;
d)
ja vajadzīgs, sniedz pamatojumu par skaidru tematisko saikni.
2. Attiecībā uz pieteikumiem par starptautiskiem objektiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro citiem objektiem. Pēc apspriešanās starp iesaistītajiem objektiem un iesaistot attiecīgās valstu iestādes, par katru iesaistīto objektu aizpilda pieteikuma veidlapu un to nosūta koordinējošajam objektam. Starptautiskus objektus, ievērojot 10. panta 2. punktā noteiktos objektu skaitliskos ierobežojumus, priekšatlasē izvirza tā dalībvalsts, kurā atrodas koordinējošais objekts, un tos ierosina visu attiecīgo dalībvalstu vārdā pēc tam, kad šīs dalībvalstis par to vienojušās.
3. Kad ir atlasīts starptautisks objekts, šim starptautiskajam objektam zīmi piešķir kā kopumam un ar vienu nosaukumu.
4. Ja starptautisks objekts atbilst visiem kritērijiem, atlases laikā šim objektam dod priekšroku.
13. pants
Valsts nozīmes tematiski objekti
1. Lai valsts nozīmes tematisks objekts būtu tiesīgs kandidēt uz zīmes piešķiršanu, tas atbilst visiem šādiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:
a)
uzrāda kopīga pieteikuma eiropeisko papildu vērtību salīdzinājumā ar individuāliem pieteikumiem;
b)
uzrāda skaidru tematisko saikni;
c)
ikviens iesaistītais objekts pilnībā atbilst kritērijiem;
d)
vienu no iesaistītajiem objektiem izraugās par koordinējošo objektu, kas kalpos par vienoto kontaktpunktu Komisijai;
e)
pieteikumu iesniedz ar vienotu nosaukumu.
2. Attiecībā uz pieteikumiem par valsts nozīmes tematiskiem objektiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro citiem objektiem. Par katru iesaistīto objektu aizpilda pieteikuma veidlapu un to nosūta koordinējošajam objektam. Valsts nozīmes tematiskus objektus, ievērojot 10. panta 2. punktā noteiktos objektu skaitliskos ierobežojumus, priekšatlasē izvirza attiecīgā dalībvalsts.
3. Kad ir atlasīts valsts nozīmes tematisks objekts, šim valsts nozīmes tematiskajam objektam zīmi piešķir kā kopumam un ar vienu nosaukumu.
14. pants
Objektu izraudzīšanās
1. Komisija, pienācīgi ņemot vērā Eiropas žūrijas ieteikumu, izraugās objektus, kam piešķirama zīme. Komisija par tās izraudzītajiem objektiem informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
2. Zīmi piešķir uz neierobežotu laiku, ievērojot 15. pantā izklāstītos nosacījumus un atkarībā no tā, vai rīcība turpinās, un neskarot 16. pantu.
15. pants
Pārraudzība
1. Katru objektu, kam piešķirta zīme, regulāri pārrauga, lai nodrošinātu, ka tas joprojām atbilst kritērijiem un tiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns.
2. Dalībvalstis ir atbildīgas par visu to teritorijā esošo objektu pārraudzību. Par starptautiska objekta pārraudzību atbild dalībvalsts, kurā atrodas koordinējošais objekts.
3. Dalībvalstis vāc visu vajadzīgo informāciju un saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku katru ceturto gadu sagatavo ziņojumu. Dalībvalstis šo ziņojumu nosūta Komisijai līdz pārraudzības procedūras gada 1. martam. Komisija ziņojumu iesniedz Eiropas žūrijai izskatīšanai.
4. Eiropas žūrija līdz pārraudzības procedūras gada beigām sniedz ziņojumu par situāciju objektos, kas saņēmuši zīmi, un vajadzības gadījumā tajā iekļauj ieteikumus, kas jāņem vērā nākamajā pārraudzības periodā.
5. Komisija, sadarbojoties ar Eiropas žūriju, nosaka kopīgus rādītājus, lai dalībvalstis varētu nodrošināt saskaņotu pieeju pārraudzības procedūrai.
16. pants
Zīmes anulēšana vai atteikšanās no tās
1. Ja Eiropas žūrija konstatē, ka objekts vairs neatbilst kritērijiem vai ka vairs netiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns, tā ar Komisijas starpniecību sāk pārrunas ar attiecīgo dalībvalsti nolūkā veicināt vajadzīgos objekta pielāgojumus.
2. Ja vajadzīgie objekta pielāgojumi nav veikti 18 mēnešu laikā pēc pārrunu sākuma, Eiropas žūrija par šo faktu paziņo Komisijai. Paziņojumam pievieno iemeslu izklāstījumu un tajā iekļauj praktiskus ieteikumus stāvokļa uzlabošanai.
3. Ja 18 mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā paziņojuma praktiskie ieteikumi nav īstenoti, Eiropas žūrija sniedz Komisijai ieteikumu anulēt attiecīgajam objektam piešķirto zīmi.
4. Ja Eiropas žūrija konstatē, ka kāds objekts, kas iesaistīts starptautiskā objektā vai valsts nozīmes tematiskā objektā, vairs neatbilst kritērijiem vai ka vairs netiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns, piemēro 1., 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru. Saskaņā ar šo punktu zīmes anulēšanu piemēro visam starptautiskajam objektam vai valsts nozīmes tematiskajam objektam kopumā. Tomēr gadījumos, kad starptautiskā objekta vai valsts nozīmes tematiskā objekta saskaņotība netiks nelabvēlīgi ietekmēta, Eiropas žūrija var ieteikt anulēšanu piemērot tikai iesaistītajam objektam.
5. Komisija, pienācīgi ņemot vērā 3. punktā minēto ieteikumu, pieņem lēmumu atsaukt zīmi. Komisija par zīmes atsaukšanu informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
6. Objekti var jebkurā laikā atteikties no zīmes, un šādos gadījumos par šo atteikšanos paziņo attiecīgajai dalībvalstij, kas savukārt par to informē Komisiju. Komisija oficiāli noformē atteikšanos un par to informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
17. pants
Praktiski pasākumi
1. Komisija īsteno rīcību. Tā jo īpaši:
a)
nodrošina rīcības vispārēju saskaņotību un kvalitāti;
b)
nodrošina koordināciju starp dalībvalstīm un Eiropas žūriju;
c)
ievērojot mērķus un kritērijus, ciešā sadarbībā ar Eiropas žūriju izstrādā norādes, kas palīdz veikt atlases un pārraudzības procedūras;
d)
sniedz atbalstu Eiropas žūrijai.
2. Komisija atbild par informācijas sniegšanu saistībā ar zīmi un tās uzskatāmības nodrošināšanu Savienības līmenī, jo īpaši izveidojot un uzturot īpašu tīmekļa vietni. Komisija arī nodrošina to, ka rīcībai tiek izveidots logotips.
3. Komisija sekmē sadarbības tīklu veidošanu starp objektiem, kam piešķirta zīme.
4. Šā panta 2. un 3. punktā minētās darbības, kā arī Eiropas žūrijas izmaksas sedz ar finansējumu, kas paredzēts 20. pantā.
18. pants
Novērtējums
1. Komisija nodrošina rīcības ārēju un neatkarīgu novērtējumu. Šādu novērtējumu veic katru sesto gadu saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku un tajā izskata visus elementus, tostarp rīcības īstenošanai izmantoto procesu efektivitāti, objektu skaitu, rīcības ietekmi, iespēju paplašināt tās ģeogrāfisko darbības jomu, kā to varētu uzlabot un vai tā būtu jāturpina.
2. Komisija sešu mēnešu laikā pēc 1. punktā paredzētā novērtējuma pabeigšanas sniedz par to ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai, vajadzības gadījumā pievienojot attiecīgus priekšlikumus.
19. pants
Pārejas noteikumi
1. Dalībvalstis, kas nepiedalījās valdību 2006. gada iniciatīvā “Eiropas mantojuma zīme” (“valdību iniciatīva”), 2013. gadā priekšatlasē var izvirzīt līdz četriem objektiem zīmes piešķiršanai.
2. Dalībvalstis, kas piedalījās valdību iniciatīvā, 2014. gadā priekšatlasē var izvirzīt līdz četriem objektiem zīmes piešķiršanai. Dalībvalstis var izvirzīt objektus, kuriem ar valdību iniciatīvu zīme jau tikusi piešķirta.
3. Visus objektus, kas minēti 1. un 2. punktā, Eiropas žūrija novērtē pēc tiem pašiem kritērijiem, un attiecībā uz tiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro pārējiem objektiem.
4. Ja viens no 1. un 2. punktā minētajiem objektiem neatbilst kritērijiem vai ir vajadzīga papildu informācija, Eiropas žūrija ar Komisijas starpniecību sāk pārrunas ar attiecīgo dalībvalsti, lai noteiktu, vai līdz lēmuma pieņemšanai pieteikumu iespējams uzlabot. Vajadzības gadījumā var rīkot attiecīgā objekta apmeklējumus.
20. pants
Finanšu noteikumi
1. Rīcības īstenošanai laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim paredzētais finansējums ir EUR 650 000.
2. Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai.
21. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī