РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 116/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета във връзка със списъка на хранителните претенции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се установява, че хранителните претенции се разрешават единствено ако са изброени в приложението към същия регламент, в което са определени и условията за използването им.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда също така, че при необходимост измененията на приложението към него се приемат след консултиране с Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (наричан по-долу „Органът“).
(3)
Преди приемането на Регламент (ЕО) № 1924/2006 Комисията поиска становището на Органа по въпроса за хранителните претенции и условията за използването им относно омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини.
(4)
В приетото на 6 юли 2005 г. (2) становище Органът излага заключението си, че омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини имат важни функции в хранителния режим. Някои ненаситени мазнини, например омега-3 мастните киселини, понякога са консумирани в количество, по-малко от препоръчваното. Поради тази причина хранителните претенции за храни, които са източник на тези хранителни вещества или са богати на същите хранителни вещества, биха могли да помогнат на потребителите да направят по-здравословен избор. Тези хранителни претенции обаче не бяха включени в списъка, установен в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006, приет от Европейския парламент и от Съвета, тъй като условията за използването им не можеха все още да бъдат ясно определени.
(5)
Тъй като бяха уточнени условията за използването, като беше взето под внимание също приетото на 30 юни 2009 г. (3) становище на Органа относно етикетирането на референтните стойности за прием на омега-3 и омега-6 мастните киселини, е целесъобразно тези претенции да бъдат включени в списъка.
(6)
Относно претенциите „Източник на омега-3 мастни киселини“ и „Високо съдържание на омега-3 мастни киселини“ в условията за използването следва да се прави разграничение между двата вида омега-3 мастни киселини, които имат различни физиологични функции и за които се препоръчват различни равнища на консумация. Освен това в условията за използването следва да се установи минимално количество, изисквано за 100 g и 100 kcal от продукта, за да се гарантира, че тези претенции могат да се отнасят единствено за храни, които при равнището на консумацията им осигуряват значително количество омега-3 мастни киселини.
(7)
Относно претенциите „Високо съдържание на мононенаситени мазнини“, „Високо съдържание на полиненаситени мазнини“ и „Високо съдържание на ненаситени мазнини“ в условията за използването следва да се изисква минимално съдържание на ненаситени мазнини в съответната храна и по този начин да се гарантира, че количеството, посочено в претенцията, винаги съответства на значително количество при равнището на консумацията им при балансиран хранителен режим.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 116/2010
(2010. gada 9. februāris),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1924/2006 attiecībā uz uzturvērtības norāžu sarakstu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (1) un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 1924/2006 8. panta 1. punkts nosaka, ka uzturvērtības norādes uz pārtikas produktiem ir atļautas tikai tad, ja tās ir uzskaitītas minētās regulas pielikumā, kurā izklāstīti arī to izmantošanas nosacījumi.
(2)
Regula (EK) Nr. 1924/2006 arī paredz, ka vajadzības gadījumā minētā pielikuma grozījumus pieņem pēc apspriešanās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EPNI), turpmāk “Iestāde”.
(3)
Pirms Regulas (EK) Nr. 1924/2006 pieņemšanas Komisija lūdza Iestādes atzinumu par uzturvērtības norāžu un to lietošanas nosacījumiem attiecībā uz omega-3 taukskābēm, mononepiesātinātiem taukiem, polinepiesātinātiem taukiem un nepiesātinātiem taukiem.
(4)
Iestāde 2005. gada 6. jūlija atzinumā (2) secina, ka omega-3 taukskābēm, mononepiesātinātiem taukiem, polinepiesātinātiem taukiem un nepiesātinātiem taukiem ir nozīmīga loma uzturā. Dažus nepiesātinātos taukus, piemēram, omega-3 taukskābes, dažkārt patērē mazāk par ieteikto līmeni. Tāpēc uzturvērtības norādes, kas norāda, kuri pārtikas produkti ir šo uzturvielu avots vai kuri ir bagāti ar šo uzturvielu, varētu palīdzēt patērētājiem izdarīt veselīgāku izvēli. Tomēr šīs uzturvērtības norādes netika iekļautas Regulas (EK) Nr. 1924/2006 pielikuma sarakstā, kuru pieņēma Eiropas Parlaments un Padome, jo nevarēja skaidri noteikt lietošanas nosacījumus.
(5)
Tā kā lietošanas nosacījumi ir noskaidroti, turklāt ņemot vērā arī iestādes 2009. gada 30. jūnija atzinumu (3) par norādēm attiecībā uz omega-3 un omega-6 taukskābju patēriņa līmeni, ieteicams attiecīgās norādes iekļaut sarakstā.
(6)
Attiecībā uz norādēm “omega-3 taukskābju avots” un “augsts omega-3 taukskābju līmenis” izmantošanas nosacījumi liek nošķirt divu veidu omega-3 taukskābes, kam ir dažādas fizioloģiskās funkcijas un patēriņa līmeņi. Turklāt šiem lietošanas nosacījumiem jānosaka minimālais daudzums, kas vajadzīgs uz 100 g un 100 kcal produkta, lai nodrošinātu, ka šādas norādes var būt tikai uz tādas pārtikas, kas tās patēriņa līmenī nodrošina ievērojamu omega-3 taukskābju daudzumu.
(7)
Attiecībā uz norādēm “augsts mononepiesātināto tauku līmenis”, “augsts polinepiesātināto tauku līmenis” un “augsts nepiesātināto tauku līmenis” izmantošanas nosacījumos jānosaka minimālais nepiesātināto tauku saturs pārtikā un tādējādi jānodrošina, ka norādītais daudzums vienmēr atbilst ievērojamam daudzumam, kāds sasniedzams, ievērojot līdzsvarotu diētu.
(8)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1924/2006 pielikumu groza, kā noteikts šīs regulas pielikumā.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 9. februārī