ДИРЕКТИВА 2011/35/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 април 2011 година
относно сливанията на акционерни дружества
(кодифициран текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50, параграф 2, буква ж) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Трета директива 78/855/ЕИО на Съвета от 9 октомври 1978 г. приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно сливанията на акционерни дружества (3) е била съществено и неколкократно изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Съгласуването, предвидено в член 50, параграф 2, буква ж) от Договора и в Общата програма за премахване на ограниченията за свободата на установяване (5) беше започнато с Първа директива 68/151/ЕИО на Съвета от 9 март 1968 г. за съгласуване на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите на съдружниците и на трети лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността (6).
(3)
По отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и промяната на техния капитал това съгласуване продължава с Втора директива 77/91/ЕИО на Съвета от 13 декември 1976 г. за съгласуване на гаранциите, които се изискват в държавите-членки за дружествата по смисъла на член 58, втора алинея от Договора, за защита на интересите както на съдружниците, така и на трети лица по отношение учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал с цел тези гаранции да станат равностойни (7), а по отношение на годишните счетоводни отчети на някои видове дружества - с Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (8).
(4)
Защитата на интересите на съдружниците и трети лица налага законодателствата на държавите-членки във връзка със сливанията на акционерните дружества да бъдат съгласувани, а в законодателствата на всички държави-членки да се предвидят разпоредби за сливанията.
(5)
В контекста на това съгласуване е особено важно акционерите на сливащите се дружества да бъдат достатъчно осведомени по възможно най-обективен начин, а правата им да бъдат надлежно защитени. Ако обаче всички акционери са съгласни, че не е наложителна проверка на плана за сливане от независим експерт за акционерите, няма причина тя да бъде изисквана.
(6)
Защитата на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности понастоящем се регулира от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (9).
(7)
Кредиторите, включително облигационерите и лицата, които имат други вземания към сливащите се дружества, трябва да бъдат защитени, така че сливането да не навреди на интересите им.
(8)
Изискванията за оповестяване на данни по Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за координиране на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 48, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни (10) трябва да се прилагат и към сливанията, така че третите лица да бъдат достатъчно осведомени.
(9)
Гаранциите, предоставени на съдружниците и третите лица във връзка със сливанията, трябва да се отнасят и до някои правни действия, чиито съществени елементи са сходни със сливане, така че задължението за предоставяне на такава защита да не може да бъде заобикаляно.
(10)
За да се постигне правна сигурност в отношенията между засегнатите дружества, между тях и трети лица и между съдружниците, е необходимо да се ограничат случаите, в които може да възникне недействителност, като при възможност недостатъците винаги се отстраняват и като бъде ограничен срокът, в който може да се образува производство за обявяване на недействителност.
(11)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 1
1. Мерките за съгласуване по тази директива се прилагат към законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със следните видове дружества:
-
Белгия:
-
la société anonyme/de naamloze vennootschap;
-
България:
-
акционерно дружество;
-
Чешка Република:
-
akciová společnost;
-
Дания:
-
aktieselskaber;
-
Германия:
-
die Aktiengesellschaft;
-
Естония:
-
aktsiaselts;
-
Ирландия:
-
public companies limited by shares, и public companies limited by guarantee having a share capital;
-
Гърция:
-
ανώνυμη εταιρία;
-
Испания:
-
la sociedad anónima;
-
Франция:
-
la société anonyme;
-
Италия:
-
la società per azioni;
-
Кипър:
-
Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο;
-
Латвия:
-
akciju sabiedrība;
-
Литва:
-
„akcinė bendrovė“;
-
Люксембург:
-
la société anonyme;
-
Унгария:
-
részvénytársaság;
-
Малта:
-
kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company;
-
Нидерландия:
-
de naamloze vennootschap;
-
Австрия:
-
die Aktiengesellschaft;
-
Полша:
-
spółka akcyjna;
-
Португалия:
-
a sociedade anónima;
-
Румъния:
-
societate pe acțiuni;
-
Словения:
-
delniška družba;
-
Словакия:
-
akciová spoločnos’;
-
Финландия:
-
julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;
-
Швеция:
-
aktiebolag;
-
Обединеното кралство:
-
public companies limited by shares, и public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Държавите-членки не са длъжни да прилагат тази директива към кооперации, които са учредени като един от видовете дружества по параграф 1. Ако държавите-членки се възползват от тази възможност, те задължително изискват от дружествата да включат думата „кооперация“ във всички документи, посочени в член 5 от Директива 2009/101/ЕО.
3. Държавите-членки не са длъжни да прилагат тази директива в случаите когато дружеството или дружествата, които се придобиват или прекратяват съществуването си, са в производство за обявяване в несъстоятелност, в предпазен конкордат или в други подобни производства.
ГЛАВА II
РЕГУЛИРАНЕ НА СЛИВАНЕТО ЧРЕЗ ПРИДОБИВАНЕ НА ЕДНО ИЛИ НЯКОЛКО ДРУЖЕСТВА ОТ ДРУГО ДРУЖЕСТВО И НА СЛИВАНЕТО ЧРЕЗ УЧРЕДЯВАНЕ НА НОВО ДРУЖЕСТВО
Член 2
Държавите-членки са длъжни да установят по отношение на дружествата, регулирани от националното им право, разпоредби относно сливането чрез придобиване на едно или няколко дружества от друго дружество и сливането чрез учредяване на ново дружество.
Член 3
1. За целите на тази директива „сливане чрез придобиване“ означава операцията, при която едно или няколко дружества се прекратяват без ликвидация и прехвърлят на друго дружество всичките си активи и пасиви срещу предоставяне на акции в придобиващото дружество на акционерите на придобиваното дружество или дружества, а ако това се предвижда - и на парична сума в размер, не по-висок от 10 % от номиналната стойност на така предоставените акции или, ако те нямат номинална стойност - от счетоводната им стойност.
2. Законодателството на дадена държава-членка може да предвиди, че сливане чрез придобиване може да се осъществи и когато едно или няколко от придобиваните дружества са в ликвидация, при условие че тази възможност е ограничена до дружества, които още не са започнали да разпределят активите си между своите акционери.
Член 4
1. За целите на тази директива „сливане чрез учредяване на ново дружество“ означава операцията, при която няколко дружества се прекратяват без ликвидация и прехвърлят на дружество, учредено от тях, всичките си активи и пасиви срещу предоставянето на акции в новото дружество на техните акционери, а ако това се предвижда - и на парична сума в размер, не по-висок от 10 % от номиналната стойност на така предоставените акции или, ако те нямат номинална стойност - от счетоводната им стойност.
2. Законодателството на дадена държава-членка може да предвижда, че сливане чрез учредяване на ново дружество може да се извърши и когато едно или няколко прекратяващи се дружества са в ликвидация, при условие че тази възможност е ограничена до дружества, които още не са започнали да разпределят активите си между своите акционери.
ГЛАВА III
СЛИВАНЕ ЧРЕЗ ПРИДОБИВАНЕ
Член 5
1. Ръководните или управителните органи на сливащите се дружества съставят план за сливането в писмена форма.
2. Планът за сливане съдържа най-малко:
а)
правна форма, наименование и седалище на всяко от сливащите се дружества;
б)
съотношение на замяна на акциите и размера на паричната сума, която евентуално ще бъде изплатена;
в)
условия за разпределението на акциите в придобиващото дружество;
г)
дата, от която притежаването на тези акции дава право на акционерите да участват в печалбите и всички особени условия, свързани с това право;
д)
дата, от която сделките на придобиваното дружество се смятат за сделки на придобиващото дружество за счетоводни цели;
е)
права, които придобиващото дружество предоставя на притежателите на акции с особени права и на притежателите на други ценни книжа, различни от акции, или предлаганите мерки във връзка с тях;
ж)
всички особени предимства, предоставени на експертите по член 10, параграф 1 и на членовете на ръководните, управителните, надзорните или контролните органи на сливащите се дружества.
Член 6
Планът за сливането за всяко от сливащите се дружества се публикува по начина, предвиден в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 2009/101/ЕО, най-малко един месец преди насрочената дата на общото събрание, което ще вземе решение за сливането.
Сливащите се дружества се освобождават от изискването за публикуване съгласно член 3 от Директива 2009/101/ЕО, ако те за непрекъснат период от време, започващ най- малко един месец преди датата, за която е насрочено общото събрание, на което трябва да бъде взето решение по плана за сливане, и завършващ не по-рано от момента на закриване на общото събрание, предоставят на разположение безплатно за обществеността плана за това сливане на своята интернет страница. Държавите-членки не могат да поставят това освобождаване в зависимост от изисквания или ограничения, различни от необходимите за гарантиране на сигурността на интернет страницата и истинността на документите, и могат да налагат такива изисквания или ограничения само доколкото те са пропорционални на постигането на тези цели.
Чрез дерогация от втора алинея от настоящия член държавите-членки могат да изискват публикуването да бъде осъществено чрез централната електронна платформа, посочена в член 3, параграф 5 от Директива 2009/101/ЕО. Алтернативно държавите-членки могат да наложат изискване това публикуване да се осъществява чрез всякаква друга интернет страница, определена от самите тях за тази цел. Когато държавите-членки използват една от тези възможности, те гарантират, че на дружествата не се налага специална такса за такова публикуване.
Когато се използва интернет страница, различна от централната електронна платформа, на централната електронна платформа се публикува препратка, даваща достъп до тази интернет страница, най-малко един месец преди датата, за която е насрочено общото събрание. Тази препратка съдържа датата на публикуване на плана за сливане на интернет страницата, а публичният достъп до нея е безплатен. На дружествата не се налага специална такса за такова публикуване.
Установената в трета и четвърта алинея забрана за налагане на дружествата на специална такса за това публикуване не засяга възможността държавите-членки да прехвърлят върху дружествата разходите във връзка с централната електронна платформа.
Държавите-членки могат да наложат на дружествата изискването да поддържат информацията за определен период от време след провеждане на общото събрание на своята интернет страница или, когато е приложимо, на централната електронна платформа или на другата интернет страница, определена от съответната държава-членка. Държавите- членки могат да уредят последиците от временното нарушаване на достъпа до интернет страницата или до централната електронна платформа, предизвикано от технически или други фактори.
Член 7
1. За сливането се изисква одобрение най-малко на общото събрание на всяко от сливащите се дружества. Законодателството на държавите-членки предвижда, че това решение за одобрение се взема с мнозинство най-малко две трети от гласовете на представените акции или на представения записан капитал.
В законодателството на държавите-членки може да се предвижда, че когато е представен най-малко половината от записания капитал, е достатъчно обикновено мнозинство от гласовете по първа алинея. Наред с това, при нужда се прилагат правилата за изменение на учредителния договор и устава.
2. Когато има повече от един клас акции, решението за сливането се гласува поотделно от всеки клас акционери, чиито права са засегнати от операцията.
3. Решението съдържа одобрение на плана за сливането и всички изменения в учредителния договор и устава, които се налагат във връзка със сливането.
Член 8
Не е задължително законодателството на дадена държава-членка да изисква одобрение на сливането от общото събрание на придобиващото дружество, ако са спазени следните условия:
а)
публикуването, посочено в член 6, за придобиващото дружество трябва да бъде извършено най-малко един месец преди насрочената дата за общото събрание на придобиваното дружество или дружества, което ще вземе решение по плана за сливането;
б)
най-малко един месец преди датата по буква а) акционерите на придобиващото дружество трябва да имат право да се запознаят с документите по член 11, параграф 1 в седалището на придобиващото дружество;
в)
един или няколко акционери на придобиващото дружество, които притежават минимален процент от записания капитал, трябва да имат право да поискат свикване на общо събрание на придобиващото дружество, което да вземе решение за одобряване на сливането; този минимален процент не може да бъде по-висок от 5 %. Държавите-членки могат да предвидят изключване на акциите без право на глас от това изчисление.
За целите на първа алинея, буква б) се прилага член 11, параграфи 2, 3 и 4.
Член 9
1. Ръководните или управителните органи на всяко от сливащите се дружества изготвят подробен писмен доклад, в който са обяснени планът за сливане, както и правните и икономическите основания за него, и по-специално съотношението на замяна на акциите.
В доклада се описват и всички особени затруднения, възникнали при оценяването.
2. Ръководните или управителните органи на всяко от участващите дружества информират общото събрание на дружеството си, както и ръководните или управителните органи на другите участващи дружества, за да могат последните да информират съответно своите общи събрания, за всяка съществена промяна в активите и пасивите, настъпила между датата на изготвяне на плана за сливане и датата на общите събрания, на които трябва да се вземе решение относно плана за сливане.
3. Държавите-членки могат да предвидят, че посоченият в параграф 1 доклад и/или посочената в параграф 2 информация не се изискват, ако всички акционери и притежатели на други ценни книжа, даващи право на глас, на всяко от дружествата, участващи в сливането, са изразили съгласие за това.
Член 10
1. Един или няколко експерти, които действуват за сметка на всяко от сливащите се дружества, но са независими от тях и са назначени или одобрени от съдебен или административен орган, проучват плана за сливането и съставят писмен доклад до акционерите. Законодателството на дадена държава-членка може обаче да предвиди назначаване на един или няколко независими експерти за всички сливащи се дружества, ако то се извършва от съдебен или административен орган по общо искане на дружествата. В зависимост от законодателството на всяка държава-членка експертите могат да бъдат физически или юридически лица, дружества или фирми.
2. В доклада по параграф 1 експертите задължително посочват дали според тях съотношението на замяна на акциите е справедливо и разумно. В доклада се посочва най-малко:
а)
използваният метод или методи, според които е определено предлаганото съотношение на замяна;
б)
доколко този метод или методи са подходящи в конкретния случай, стойностите, получени при използуването на всеки метод, и какво е относителното значение на тези методи при определянето на стойността, за която се взема решение.
В доклада се описват и всички особени трудности, възникнали при оценяването.
3. Всеки експерт има право да получи от сливащите се дружества цялата необходима информация и документи и да извършва всички необходими проверки.
4. Не се изисква нито проверка на плана за сливане, нито експертен доклад, ако всички акционери и притежатели на други ценни книжа, даващи право на глас на всяко от дружествата, участващи в сливането, са се съгласили с това.
Член 11
1. Най-малко един месец преди насрочената дата на общото събрание, което взима решение по плана за сливането, всички акционери имат право да се запознаят със следните документи в седалището:
а)
план за сливането;
б)
годишни счетоводни отчети и годишни доклади за дейността на сливащите се дружества за последните три финансови години;
в)
когато е приложимо, счетоводен баланс, изготвен към дата, не по-ранна от първия ден на третия месец, предшестващ датата на плана за сливане, ако последният годишен счетоводен отчет се отнася за финансова година, приключила повече от шест месеца преди тази дата;
г)
когато е приложимо, предвидените в член 9 доклади на ръководните или управителните органи на сливащите се дружества;
д)
където е приложимо, докладът, посочен в член 10, параграф 1.
За целите на първа алинея, буква в) не се изисква счетоводен баланс от дружество, което публикува шестмесечен финансов отчет в съответствие с член 5 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (11) и го предоставя на акционерите в съответствие с настоящия параграф. Държавите-членки могат освен това да предвидят да не се изисква счетоводен баланс, ако всички акционери и притежатели на други ценни книжа, даващи право на глас, на всяко от дружествата, участващи в сливането, са изразили съгласие за това.
2. Счетоводният баланс, предвиден в параграф 1, първа алинея, буква в), се съставя при използване на същите методи и същото графично оформление, както при последния годишен баланс.
Независимо от това законодателството на дадена държава-членка може да предвижда, че:
а)
не е нужно да се извършва нова физическа инвентаризация;
б)
записите в последния балансов отчет могат да се променят само с цел отразяване на движението по счетоводните книги; задължително обаче се взема предвид следното:
-
временна амортизация и провизии,
-
съществени промени в действителната стойност, които не са вписани в книгите.
3. Всеки акционер има право при поискване да получи безплатни екземпляри от документите по параграф 1, а по желание - извлечения от тях.
Когато акционер е дал съгласие дружеството да използва електронни средства за предаване на информация, такива копия могат да бъдат предоставяни чрез електронна поща.
4. От дружествата не се изисква да предоставят на разположение посочените в параграф 1 документи на мястото на седалището на дружеството, ако за непрекъснат период от време, започващ най-малко един месец преди датата, на която е насрочено общото събрание, на което трябва да бъде взето решение относно плана за сливане, и завършващ не по-рано от момента на закриването на общото събрание, предоставят на разположение документите на своята интернет страницата. Държавите-членки не могат да поставят това освобождаване в зависимост от изисквания или ограничения, различни от необходимите за гарантиране на сигурността на интернет страницата и истинността на документите, и могат да налагат такива изисквания и ограничения само доколкото са пропорционални на постигането на тези цели.
Параграф 3 не се прилага, ако за посочения в първа алинея от настоящия параграф период интернет страницата позволява на акционерите да изтеглят и отпечатат посочените в параграф 1 документи. Въпреки това в този случай държавите-членки могат да предвидят изискване дружествата да предоставят на разположение тези документи на мястото на седалището си за справка на акционерите.
Държавите-членки могат да наложат на дружествата изискването да поддържат информацията на своята интернет страница за определен период от време след провеждане на общото събрание. Държавите-членки могат да уредят последиците от временното нарушаване на достъпа до интернет страницата, предизвикан от технически или други фактори.
Член 12
Защитата на правата на работниците и служителите на всяко от сливащите се дружества се урежда в съответствие с Директива 2001/23/ЕО.
Член 13
1. Законодателството на държавите-членки трябва да предвижда подходяща система за защита на интересите на кредиторите на сливащите се дружества, чиито вземания са възникнали преди публикуването на плана за сливането и са с ненастъпил падеж към момента на това публикуване.
2. За тази цел законодателството на държавите-членки трябва да предвижда най-малко правото на такива кредитори да получат подходящи гаранции, когато финансовото състояние на сливащите се дружества налага такава защита и ако кредиторите вече не се ползват от такива гаранции.
Държавите-членки определят условията за защитата, предвидена в параграф 1 и в първа алинея от настоящия параграф. Във всички случаи държавите-членки гарантират правото на кредиторите да се обърнат към съответния административен или съдебен орган, за да получат подходящи гаранции, ако могат убедително да докажат, че в резултат на сливането удовлетворяването на техните вземания е застрашено и че не са получили подходящи гаранции от дружеството.
3. Защитата за кредиторите на придобиващото дружество и за кредиторите на придобиваното дружество може да бъде различна.
Член 14
Без да се засяга действието на правилата за колективно упражняване на правата им, член 13 се прилага към облигационерите на сливащите се дружества, освен ако сливането е одобрено от събрание на облигационерите, когато националното законодателство предвижда такова събрание, или от всеки облигационер поотделно.
Член 15
На притежателите на ценни книжа, различни от акции, и свързани с особени права се предоставят права в придобиващото дружество, най-малко равностойни на правата им в придобиваното дружество, освен ако промяната на тези права е одобрена от събрание на притежателите на такива ценни книжа, когато националното законодателство предвижда такова събрание, или от всеки притежател на такива ценни книжа поотделно, или ако притежателите имат право да предявят ценните си книжа за обратно изкупуване от придобиващото дружество.
Член 16
1. Когато законодателството на дадена държава-членка не предвижда предварителен съдебен или административен контрол за законосъобразността на сливанията или контролът не обхваща всички правни действия, необходими за сливането, протоколът от заседанието на общото събрание, което взема решение за сливането, а при нужда и договорът за сливането след това общо събрание се съставят и заверяват в надлежна правна форма. Когато не е нужно одобряване на сливането от общите събрания на всички сливащи се дружества, планът за него се съставя и заверява в надлежна правна форма.
2. Нотариусът или органът, компетентен да състави и удостовери документите в надлежна правна форма, трябва да провери и удостовери съществуването и законосъобразността на правните действия и формалностите, вменени в задължение на дружеството, за което нотариусът или органът действа, както и съществуването и законосъобразността на плана за сливането.
Член 17
Законодателството на държавите-членки определя датата, на която сливането влиза в сила.
Член 18
1. Сливането се оповестява по отношение на всяко от сливащите се дружества по начина, предвиден в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 2009/101/ЕО.
2. Придобиващото дружество може само да извърши формалностите по публикуването, свързани спридобиваното дружество или дружества.
Член 19
1. Сливането има следните последици ipso jure и едновременно:
а)
прехвърляне към придобиващото дружество на всички активи и пасиви на придобиваното дружество както в отношенията между придобиващото и придобиваното дружество, така и по отношение на трети лица;
б)
акционерите в придобиваното дружество стават акционери в придобиващото дружество;
в)
придобиваното дружество престава да съществува.
2. Не се допуска получаването на акции в придобиващото дружество в замяна срещу акции в придобиваното дружество, които се притежават:
а)
от самото придобиващо дружество или чрез лице, което действува от свое име, но за сметка на това дружество; или
б)
от самото придобивано дружество или чрез лице, което действува от свое име, но за сметка на това дружество.
3. Гореизложеното не засяга действието на законодателството на държавите-членки, което изисква извършването на особени формалности, за да може прехвърлянето на определени активи, права и задължения на придобиваното дружество да има действие спрямо трети лица. Придобиващото дружество може само да извърши тези формалности; законодателството на държавите-членки обаче може да допуска придобиваното дружество да продължи да извършва тези формалности за ограничен срок, който не може да бъде по-дълъг от шест месеца от датата, на която сливането поражда действие, освен в извънредни случаи.
Член 20
В законодателствата на държавите-членки задължително се предвиждат правила, които уреждат гражданската отговорност на членовете на ръководните или управителните органи на придобиваното дружество спрямо акционерите на това дружество за неправомерно поведение на членовете на тези органи при подготовката и извършването на сливането.
Член 21
В законодателствата на държавите-членки задължително се предвиждат правила, които уреждат гражданската отговорност спрямо акционерите на придобиваното дружество на експертите, които отговарят за съставянето от името на това дружество на отчета, посочен в член 10, параграф 1, за неправомерно поведение на тези експерти при изпълнението на задълженията им.
Член 22
1. В законодателствата на държавите-членки може да се предвиждат правила за недействителност на сливанията само в съответствие със следните условия:
а)
недействителността да бъде обявена със съдебно решение;
б)
сливанията, които са породили действие в съответствие с член 17, могат да бъдат обявени за недействителни само ако не е упражнен предварителен съдебен или административен контрол за тяхната законосъобразност, ако документите за тях не са съставени или заверени в надлежна правна форма, или ако бъде доказано, че решението на общото събрание е нищожно или унищожаемо според националното право;
в)
производство за обявяване на недействителността не може да се образува след изтичането на шест месеца от датата, на която сливането е породило действие по отношение на лицето, което се позовава на тази недействителност, или ако порокът е отстранен;
г)
когато е възможно отстраняване на порока, водещ до недействителност на сливането, компетентният съд дава на участвуващите дружества срок за това;
д)
решението, с което сливането се обявява за нищожно, се публикува по начина, предвиден в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 2009/101/ЕО;
е)
ако законодателството на дадена държава-членка допуска трети лица да оспорват решението, те могат да сторят това само в шестмесечен срок от публикуването на решениетото по начина, предписан в Директива 2009/101/ЕО;
ж)
решението, с което сливането се обявява за нищожно, не засяга действителността на задълженията, възникнали в полза или в тежест на придобиващото дружество преди публикуването на решението и след датата, на която сливането поражда действие;
з)
дружества, които са участвали в сливането, отговарят солидарно за задълженията на придобиващото дружество по буква ж).
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), законодателството на дадена държава-членка също може да предвижда, че недействителността на сливането се постановява от административен орган, ако решението на този орган подлежи на обжалване пред съд. Параграф 1, буква б) и букви г)-з) се прилагат по аналогия за административния орган. Такова производство за обявяване на недействителността не може да се образува след изтичането на повече от шест месеца от датата, на която сливането поражда действие.
3. Не се засяга действието на законодателството на държавите-членки относно недействителността на сливане, която е прогласена след упражняването на контрол, различен от предварителен съдебен или административен контрол за законосъобразност.
ГЛАВА IV
СЛИВАНЕ ЧРЕЗ УЧРЕДЯВАНЕ НА НОВО ДРУЖЕСТВО
Член 23
1. Към сливането чрез учредяване на ново дружество се прилагат членове 5, 6 и 7 и членове 9-22 от настоящата директива, без да се засягат членове 12 и 13 от Директива 2009/101/ЕО. За тази цел „сливащи се дружества“ и „придобивано дружество“ означават дружествата, чието съществуване се прекратява, а „придобиващо дружество“ означава новообразуваното дружество.
Член 5, параграф 2, буква а) от настоящата директива се прилага и към новото дружество.
2. Планът за сливането и учредителният договор или проектът за учредителен договор, съответно уставът или проектът за устав на новото дружество, ако те се съдържат в отделни документи, се одобряват на общо събрание на всяко от дружествата, чието съществуване се прекратява.
ГЛАВА V
ПРИДОБИВАНЕ НА ЕДНО ДРУЖЕСТВО ОТ ДРУГО ДРУЖЕСТВО, КОЕТО ПРИТЕЖАВА 90 % ИЛИ ПОВЕЧЕ ОТ НЕГОВИТЕ АКЦИИ
Член 24
Държавите-членки са длъжни да предвидят разпоредба за дружествата, регулирани от тяхното законодателство, във връзка с операцията, при която едно или няколко дружества се прекратяват без ликвидация и прехвърлят всичките си активи и пасиви на друго дружество, което е притежател на всичките им акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание. Такива операции се уреждат от разпоредбите на глава III. Въпреки това държавите-членки не могат да налагат изискванията, предвидени в член 5, параграф 2, букви б), в) и г), членове 9 и 10, член 11, параграф 1, букви г) и д), член 19, параграф 1, буква б) и членове 20 и 21.
Член 25
Държавите-членки не могат да прилагат член 7 по отношение на операциите, посочени в член 24, ако са изпълнени следните условия:
а)
публикуването по член 6 за всяко дружество, участващо в операцията, трябва да бъде извършено най-малко един месец преди влизането ѝ в сила;
б)
най-малко един месец преди действието да е породило ефект акционерите на придобиващото дружество трябва да имат право да се запознаят с документите, посочени в член 11, параграф 1, букви а), б) и в) на мястото на седалището на дружеството;
в)
прилага се член 8, първа алинея, буква в).
За целите на първа алинея, буква б) от настоящия член се прилага член 11, параграфи 2, 3 и 4.
Член 26
Държавите-членки могат да прилагат членове 24 и 25 към операции, при които едно или няколко дружества се прекратяват без ликвидация и прехвърлят всичките си активи и пасиви на друго дружество, ако всички акции и други ценни книжа по член 24 на придобиваното дружество или дружества се притежават от придобиващото дружество и/или от лица, които притежават тези ценни книжа от свое име, но за сметка на това дружество.
Член 27
При сливане чрез придобиване от дружество, което притежава 90 % или повече, но не всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на придобиваното дружество или дружества, държавите-членки не могат да наложат изискване за одобрение на сливането от общото събрание на придобиващото дружество, ако са изпълнени следните условия:
а)
публикуването, предвидено в член 6, за придобиващото дружество да бъде извършено най-малко един месец преди насрочената дата на общото събрание на придобиваното дружество или дружества, на което ще се вземе решението по плана за сливането;
б)
най-малко един месец преди датата, определена в буква а), всички акционери на придобиващото дружество трябва да могат да се запознаят с документите, посочени в член 11, параграф 1, букви а) и б) и, когато е приложимо, букви в), г) и д), на мястото на седалището на дружеството;
в)
прилага се член 8, първа алинея, буква в).
За целите на първа алинея, буква б) от настоящия член се прилага член 11, параграфи 2, 3 и 4.
Член 28
Държавите-членки не могат да налагат изискванията, посочени в членове 9, 10 и 11, в случай на сливане по смисъла на член 27, ако са изпълнени следните условия:
а)
малцинствените акционери на придобиваното дружество да имат право да предявят акциите си за изкупуване от придобиващото дружество;
б)
ако упражнят това право, те да имат право да получат насрещна престация, която съответствува на стойността на акциите им;
в)
при разногласие по отношение на престацията да съществува възможност стойността ѝ да бъде определена от съд или от административен орган, определен от държавата-членка за тази цел.
Не е необходимо дадена държава-членка да прилага първа алинея, когато нейното законодателство дава право на придобиващото дружество, без предварително публично предложение за придобиване, да изисква от всички собственици на останалите ценни книжа на придобиваното дружество или дружества да му продадат тези книжа преди сливането на справедлива цена.
Член 29
Държавите-членки могат да приложат членове 27 и 28 към операции, при които едно или няколко дружества се прекратяват без ликвидация и прехвърлят всичките си активи и пасиви на друго дружество, ако 90 % или повече, но не всички акции и други ценни книжа, посочени в член 27, на придобиваното дружество или дружества са притежание на придобиващото дружество и/или на лица, които притежават тези акции и ценни книжа от свое име, но за сметка на това дружество.
ГЛАВА VI
ДРУГИ ОПЕРАЦИИ, РАЗГЛЕЖДАНИ КАТО СЛИВАНИЯ
Член 30
Ако при операция измежду посочените в член 2 законодателството на дадена държава-членка допуска плащане на парична сума в размер над 10 %, се прилагат глави III и IV и членове 27, 28 и 29.
Член 31
Ако законодателството на дадена държава-членка допуска извършване на някоя от операциите по членове 2, 24 и 30 без прекратяване на всички придобивани дружества, в зависимост от случая се прилагат глава III, с изключение на член 19, параграф 1, буква в), глава IV или глава V.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Директива 78/855/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение I, част А, се отменя с настоящата директива, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение I, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 33
Настоящата директива влиза в сила на 1 юли 2011 г.
Член 34
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 5 април 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/35/ES
(2011. gada 5. aprīlis)
par akciju sabiedrību apvienošanos
(kodificēta redakcija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. panta 2. punkta g) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Trešā direktīva 78/855/EEK (1978. gada 9. oktobris), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību apvienošanos (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.
(2)
Koordinēšana, kas ir paredzēta Līguma 50. panta 2. punkta g) apakšpunktā un vispārējā programmā uzņēmējdarbības veikšanas brīvības ierobežojumu aizliegšanai (5), tika sākta ar Padomes Pirmo direktīvu 68/151/EEK (1968. gada 9. marts) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (6).
(3)
Minēto koordinēšanu attiecībā uz akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla uzturēšanu un mainīšanu turpināja ar Padomes Otro direktīvu 77/91/EEK (1976. gada 13. decembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (7), un - attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem - ar Padomes Ceturto direktīvu 78/660/EK (1978. gada 25. jūlijs), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (8).
(4)
Akcionāru un trešo personu interešu aizsardzība prasa, lai būtu saskaņoti dalībvalstu tiesību akti attiecībā uz akciju sabiedrību apvienošanos un lai apvienošanās būtu paredzēta visu dalībvalstu tiesību aktos.
(5)
Saistībā ar šādu koordinēšanu ir jo īpaši svarīgi, lai apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību akcionāri būtu pietiekami informēti, cik vien tas objektīvi iespējams, un lai to tiesības tiktu attiecīgi aizsargātas. Tomēr nav pamata prasīt, lai neatkarīgs eksperts veiktu apvienošanās noteikumu projekta pārbaudi akcionāriem, ja visi akcionāri vienojas, ka bez tā var iztikt.
(6)
Darbinieku tiesību aizsardzību sabiedrību, uzņēmējdarbības vai uzņēmējdarbības daļas pārvietošanas gadījumā šobrīd reglamentē Padomes Direktīva 2001/23/EK (2001. gada 12. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (9).
(7)
Kreditori, tostarp parādzīmju turētāji, un personas, kurām ir citi prasījumi pret sabiedrībām, kas gatavojas apvienoties, būtu jāpasargā tā, lai apvienošanās nekaitētu viņu interesēm.
(8)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 48. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (10), prasības par informācijas nodošanu atklātībai būtu jāpaplašina, iekļaujot apvienošanos, lai trešās personas tiktu pietiekami informētas.
(9)
Akcionāriem un trešām personām piešķirtās garantijas saistībā ar apvienošanos būtu jāpaplašina nolūkā aptvert konkrētas juridiskas norises, kas svarīgākajos aspektos ir līdzīgas apvienošanās gadījumiem, lai nevarētu apiet pienākumu nodrošināt šādu aizsardzību.
(10)
Lai nodrošinātu noteiktību tiesību aktos par attiecībām starp attiecīgajām sabiedrībām, starp šīm sabiedrībām un trešām personām, kā arī starp akcionāriem, būtu jāierobežo gadījumi atzīšanai par spēkā neesošu, paredzot trūkumu novēršanu, kad vien iespējams, un ierobežojot termiņu, kurā var prasīt atzīšanu par spēkā neesošu.
(11)
Šī direktīva nedrīkstētu iespaidot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
I NODAĻA
DARBĪBAS JOMA
1. pants
1. Šajā direktīvā paredzētie koordinēšanas pasākumi attiecas uz dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem attiecībā uz šādām sabiedrībām:
-
Beļģijā:
-
la société anonyme / de naamloze vennootschap,
-
Bulgārijā:
-
акционерно дружество,
-
Čehijas Republikā:
-
akciová společnost,
-
Dānijā:
-
aktieselskaber,
-
Vācijā:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Igaunijā:
-
aktisaselts,
-
Īrijā:
-
public companies limited by shares un public companies limited by guarantee having a share capital,
-
Grieķijā:
-
ανώνυμη εταιρία,
-
Spānijā:
-
la sociedad anonima,
-
Francijā:
-
la société anonyme,
-
Itālijā:
-
la società per azioni,
-
Kiprā:
-
Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες, περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,
-
Latvijā:
-
akciju sabiedrība,
-
Lietuvā:
-
akcinė bendrovė,
-
Luksemburgā:
-
la société anonyme,
-
Ungārijā:
-
észvénytársaság,
-
Maltā:
-
kumpannija pubblika / public limited liability company, kumpannija privata / private limited liability company,
-
Nīderlandē:
-
de naamloze vennootschap,
-
Austrijā:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Polijā:
-
spółka akcyjna,
-
Portugālē:
-
a sociedade anónima,
-
Rumānijā:
-
societate pe acțiuni,
-
Slovēnijā:
-
delniška družba,
-
Slovākijā:
-
akciová spoločnosť,
-
Somijā:
-
julkinen osakeyhtiö / publikt aktiebolag,
-
Zviedrijā:
-
aktiebolag,
-
Apvienotajā Karalistē:
-
public companies limited by shares un public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Dalībvalstīm nav jāattiecina šī direktīva uz kooperatīviem, kas uzskaitīti 1. punktā kā sabiedrības veids. Ciktāl dalībvalstu tiesību aktos izmanto šo iespēju, šādām sabiedrībām visos Direktīvas 2009/101/EK 5. pantā minētajos dokumentos jāiekļauj vārds “kooperatīvs”.
3. Dalībvalstīm šī direktīva nav jāpiemēro gadījumos, ja sabiedrībai vai sabiedrībām, ko iegādājas vai kas pārstās pastāvēt, notiek bankrota procedūra, maksātnespējīgu sabiedrību likvidācijas process, tiesas process, apvienošanas vai līdzīgi procesi.
II NODAĻA
NOTEIKUMI PAR APVIENOŠANOS, VIENAI SABIEDRĪBAI IEGĀDĀJOTIES VIENU VAI VAIRĀKAS SABIEDRĪBAS, UN APVIENOŠANĀS, VEIDOJOT JAUNU SABIEDRĪBU
2. pants
Dalībvalstis attiecībā uz sabiedrībām, ko reglamentē valsts tiesību akti, paredz noteikumus, kas reglamentē apvienošanos, vienai sabiedrībai iegādājoties vienu vai vairākas sabiedrības, kā arī apvienošanos, veidojot jaunu sabiedrību.
3. pants
1. Šajā direktīvā “apvienošanās iegādājoties” nozīmē darbību, ar kuru viena vai vairākas sabiedrības pārstāj eksistēt, bet netiek likvidētas un nodod otrai sabiedrībai visus aktīvus un pasīvus, apmaiņai izsniedzot iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību akcionāriem ieguvējas sabiedrības akcijas un maksājumu skaidrā naudā, ja tāds ir, nepārsniedzot 10 % no šādi izsniegto akciju nominālvērtības vai, ja tām nav nominālvērtības, to uzskaites vērtības.
2. Dalībvalsts tiesību aktos var paredzēt, ka apvienošanās iegādājoties var notikt arī tad, ja viena vai vairākas iegūstamās sabiedrības tiek likvidētas, ar noteikumu, ka šī iespēja attiecas tikai uz sabiedrībām, kas vēl nav sākušas savu aktīvu sadalīšanu akcionāriem.
4. pants
1. Šajā direktīvā “apvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību” nozīmē darbību, kad vairākas sabiedrības pārstāj eksistēt, bet netiek likvidētas un sabiedrībai, ko tās izveido, nodod visus aktīvus un pasīvus, apmaiņai izsniedzot saviem akcionāriem jaunās sabiedrības akcijas un maksājumu skaidrā naudā, ja tāds ir, nepārsniedzot 10 % no izsniegto akciju nominālvērtības vai, ja tām nav nominālvērtības, no to uzskaites vērtības.
2. Dalībvalstu tiesību akti var paredzēt, ka apvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību, var notikt arī tad, ja viena vai vairākas sabiedrības, kas pārstāj eksistēt, tiek likvidētas, ar nosacījumu, ka šī iespēja attiecas tikai uz sabiedrībām, kas vēl nav sākušas savu aktīvu sadalīšanu akcionāriem.
III NODAĻA
APVIENOŠANĀS IEGĀDĀJOTIES
5. pants
1. Apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūras rakstiski sagatavo apvienošanās noteikumu projektu.
2. Apvienošanās noteikumu projektā norāda vismaz:
a)
katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības veidu, nosaukumu un juridisko adresi;
b)
akciju apmaiņas attiecību un jebkura skaidras naudas maksājuma apjomu;
c)
noteikumus par akciju piešķiršanu ieguvējā sabiedrībā;
d)
datumu, no kura šādu akciju turēšana dod tiesības akciju turētājiem piedalīties peļņas sadalē, un jebkādus nosacījumus, kas saistīti ar šīm tiesībām;
e)
datumu, no kura iegūstamās sabiedrības darījumi uzskaites vajadzībām tiek uzskatīti par ieguvējas sabiedrības darījumiem;
f)
tiesības, ko ieguvēja sabiedrība piešķir to akciju turētājiem, kuras dod īpašas tiesības, kā arī tiesības tādu vērtspapīru turētājiem, kuri nav akcijas, vai ieteiktos pasākumus attiecībā uz šiem turētājiem;
g)
jebkuras priekšrocības, kas piešķirtas 10. panta 1. punktā minētajiem ekspertiem un apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību pārvaldes, vadības, pārraudzības vai kontroles struktūru locekļiem.
6. pants
Apvienošanās noteikumu projekts ir jāpublicē atbilstoši katras dalībvalsts tiesību aktiem saskaņā ar Direktīvas 2009/101/EK 3. pantu katrai apvienošanās procesā iesaistītajai sabiedrībai vismaz vienu mēnesi pirms dienas, kad paredzēta kopsapulce, kurā par to lems.
Ikvienu apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību atbrīvo no Direktīvas 2009/101/EK 3. pantā paredzētās publikācijas prasības, ja tā nepārtrauktu laikposmu, kurš sākas vismaz mēnesi pirms dienas, kad paredzēta kopsapulce, kurā ir paredzēts lemt par apvienošanās noteikumu projektu, un kurš beidzas ne agrāk kā šīs kopsapulces noslēguma dienā, šādas apvienošanās noteikumu projektu dara publiski pieejamu bez maksas savā interneta vietnē. Dalībvalstis uz šādu atbrīvojumu attiecina tikai tās prasības un ierobežojumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu interneta vietnes drošību un dokumentu autentiskumu, kā arī tikai tiktāl, ciktāl tas ir samērojams ar minēto mērķu sasniegšanu.
Atkāpjoties no šā panta otrās daļas, dalībvalstis var pieprasīt, lai publikācija tiktu veikta, izmantojot Direktīvas 2009/101/EK 3. panta 5. punktā minēto centrālo elektronisko platformu. Dalībvalstis var alternatīvi pieprasīt, lai šāda publikācija tiktu ievietota jebkurā citā interneta vietnē, ko dalībvalstis ir šajā nolūkā norādījušas. Ja dalībvalstis izmanto kādu no šīm iespējām, tās nodrošina, ka sabiedrībām netiek prasīta īpaša maksa par šādu publicēšanu.
Ja izmanto interneta vietni, kas nav centrālā elektroniskā platforma, centrālajā elektroniskajā platformā vismaz mēnesi pirms dienas, kad paredzēta kopsapulce, publicē atsauci, kura nodrošina piekļuvi attiecīgajai interneta vietnei. Šajā atsaucē ietver dienu, kad apvienošanās noteikumu projekts publicēts interneta vietnē, un tā ir sabiedrībai pieejama bez maksas. Sabiedrībām netiek prasīta īpaša maksa par šādu publicēšanu.
Šā panta trešajā un ceturtajā daļā paredzētais aizliegums prasīt no sabiedrībām īpašu maksu par publicēšanu neietekmē to, ka dalībvalstis var likt sabiedrībām segt izmaksas par centrālo elektronisko platformu.
Dalībvalstis var pieprasīt, lai noteiktu laiku pēc kopsapulces sabiedrība saglabā informāciju savā interneta vietnē vai, attiecīgā gadījumā, centrālajā elektroniskajā platformā vai citā interneta vietnē, ko attiecīgā dalībvalsts ir šajā nolūkā norādījusi. Dalībvalstis var noteikt, kādas sekas ir tad, ja tehnisku iemeslu vai citu faktoru dēļ uz laiku tiek pārtraukta piekļuve interneta vietnei vai centrālajai elektroniskajai platformai.
7. pants
1. Katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības kopsapulce dod vismaz piekrišanu apvienošanai. Dalībvalstu tiesību akti paredz, ka šāda piekrišanas lēmuma pieņemšanai vajadzīgas ne mazāk kā divu trešdaļu vairākuma balsis, kas piesaistītas vai nu akcijām, vai pārstāvētajam parakstītajam kapitālam.
Tomēr dalībvalstu tiesību akti var paredzēt, ka pietiek ar šā punkta pirmajā daļā minēto balsu vienkāršu vairākumu, ja ir pārstāvēta vismaz puse no parakstītā kapitāla. Turklāt attiecīgā gadījumā piemēro noteikumus, kas reglamentē memoranda un statūtu grozīšanu.
2. Ja ir vairāk par vienu akciju šķiru, lēmumu par apvienošanos nodod atsevišķai balsošanai vismaz tiem katras šķiras akcionāriem, kuru tiesības ietekmē šis darījums.
3. Lēmums attiecas gan uz apvienošanās noteikumu projekta apstiprināšanu, gan uz jebkuriem memoranda un statūtu grozījumiem, kas nepieciešami apvienošanās sakarā.
8. pants
Dalībvalsts tiesību aktos nav jāprasa, lai ieguvējas sabiedrības kopsapulce apstiprina apvienošanos, ja izpildīti šādi nosacījumi:
a)
publikācija, kas paredzēta 6. pantā, attiecībā uz ieguvēju sabiedrību jāveic vismaz vienu mēnesi pirms dienas, kad paredzēta iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību kopsapulce, kurā lems par apvienošanās noteikumu projektu;
b)
vismaz vienu mēnesi pirms a) punktā minētās dienas visiem ieguvējas sabiedrības akcionāriem jābūt tiesīgiem pārbaudīt 11. panta 1. punktā minētos dokumentus ieguvējas sabiedrības juridiskajā adresē;
c)
vienam vai vairākiem ieguvējas sabiedrības akcionāriem, kuri ir parakstītā kapitāla minimālās procentuālās daļas turētāji, jābūt tiesīgiem pieprasīt sasaukt ieguvējas sabiedrības kopsapulci, lai lemtu par apvienošanās apstiprināšanu; šo minimālo procentuālo daļu nedrīkst noteikt lielāku par 5 %. Tomēr dalībvalstis var paredzēt, ka šajos aprēķinos neņem vērā akcijas, kas nedod balsstiesības.
Šā panta pirmās daļas b) punkta nolūkā piemēro 11. panta 2., 3. un 4. punktu.
9. pants
1. Katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūras rakstiski sagatavo sīki izstrādātu ziņojumu, paskaidrojot apvienošanās noteikumu projektu un izklāstot to juridisko un ekonomisko pamatojumu, jo īpaši akciju apmaiņas proporciju.
Minētajā ziņojumā norāda arī radušās novērtēšanas grūtības.
2. Katras iesaistītās sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūras informē attiecīgās sabiedrības kopsapulci un pārējo iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūras, lai tās savukārt varētu savās kopsapulcēs informēt par jebkurām būtiskām izmaiņām aktīvos un pasīvos laikposmā no apvienošanās noteikumu projekta sagatavošanas līdz kopsapulcei, kurā ir jālemj par apvienošanās noteikumu projektu.
3. Dalībvalstis var paredzēt, ka 1. punktā minētais ziņojums un/vai 2. punktā minētā informācija netiek pieprasīta, ja par to ir vienojušies katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības visi akcionāri un citu tādu vērtspapīru turētāji, kas dod balsstiesības.
10. pants
1. Viens vai vairāki eksperti, kuri darbojas katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības vārdā, bet neatkarīgi no tām un kurus izraudzījusies vai apstiprinājusi juridiska vai administratīva iestāde, izpēta apvienošanās noteikumu projektu un sagatavo rakstisku ziņojumu akcionāriem. Tomēr dalībvalsts tiesību akti var paredzēt iecelt vienu vai vairākus neatkarīgus ekspertus visām apvienošanās procesā iesaistītajām sabiedrībām, ja pēc šo sabiedrību kopīga lūguma šādu iecelšanu veic juridiska vai administratīva iestāde. Atkarībā no katras dalībvalsts tiesību aktiem šādi eksperti var būt fiziskas vai juridiskas personas vai sabiedrības, vai firmas.
2. Šā panta 1. punktā minētajā ziņojumā ekspertiem ir jebkurā gadījumā jānorāda, vai, viņuprāt, akciju apmaiņas proporcija ir godīga un saprātīga. Ekspertu ziņojumā vismaz:
a)
jānorāda metode vai metodes, kas izmantotas, lai nonāktu pie ieteiktās akciju apmaiņas proporcijas;
b)
jāziņo, vai šāda metode vai metodes konkrētajā gadījumā ir pieņemamas, jānorāda vērtības, kas iegūtas, izmantojot katru metodi, un jāizsaka viedoklis par šādu metožu relatīvo nozīmi, iegūstot vērtību, par kuru izlemts.
Ziņojumā norāda arī radušās novērtēšanas grūtības.
3. Katram ekspertam ir tiesības iegūt no apvienošanās procesā iesaistītajām sabiedrībām visu vajadzīgo informāciju un dokumentus un veikt jebkuru vajadzīgo izmeklēšanu.
4. Ne apvienošanās noteikumu projekta pārbaude, ne eksperta ziņojums nav vajadzīgs, ja tā ir vienojušies katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības visi akcionāri un citu tādu vērtspapīru turētāji, kas dod balsstiesības.
11. pants
1. Visiem akcionāriem ir tiesības pārbaudīt vismaz turpmāk minētos dokumentus juridiskajā adresē vismaz vienu mēnesi pirms dienas, kad paredzēta kopsapulce, kas lems par apvienošanās noteikumu projektu:
a)
apvienošanās noteikumu projektu;
b)
apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību gada pārskatus un gada ziņojumus par trim iepriekšējiem finanšu gadiem;
c)
attiecīgā gadījumā - grāmatvedības ziņojumu, kas sagatavots dienā, kura nedrīkst būt agrāk par trešā mēneša pirmo dienu pēc apvienošanās noteikumu projekta dienas, ja pēdējie gada pārskati attiecas uz finanšu gadu, kas beidzies vairāk nekā sešus mēnešus pirms šīs dienas;
d)
attiecīgā gadījumā - apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūru ziņojumus, kas paredzēti 9. pantā;
e)
vajadzības gadījumā - 10. panta 1. punktā minēto ziņojumu.
Šā punkta pirmās daļas c) apapkšpunkta nolūkā grāmatvedības ziņojumu neprasa, ja sabiedrība publicē pusgada finanšu pārskatu saskaņā ar 5. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/109/EK (2004. gada 15. decembris) par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū (11), un dara to pieejamu akcionāriem saskaņā ar šo punktu. Turklāt dalībvalstis var paredzēt, ka grāmatvedības ziņojums nav vajadzīgs, ja tā ir vienojušies katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības visi akcionāri un citu tādu vērtspapīru turētāji, kas dod balsstiesības.
2. Grāmatvedības ziņojumu, kas minēts 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā, sagatavo, izmantojot tās pašas metodes un to pašu formu kā pēdējā gada bilancē.
Tomēr dalībvalsts tiesību akti var paredzēt, ka:
a)
nav jāveic jauna inventarizācija;
b)
pēdējā bilancē norādītos vērtējumus maina vienīgi tādēļ, lai atspoguļotu ierakstus grāmatvedības uzskaitē; tomēr ņem vērā:
-
pagaidu vērtības samazināšanos un krājumus,
-
patiesās vērtības materiālās izmaiņas, kas nav uzrādītas grāmatvedības uzskaitē.
3. Katram akcionāram ir tiesības pēc pieprasījuma un par brīvu saņemt pilnas vai - pēc vēlēšanās - daļējas 1. punktā minēto dokumentu kopijas.
Ja akcionārs ir piekritis, ka sabiedrība informācijas sniegšanai izmanto elektroniskos līdzekļus, šādas kopijas var nosūtīt pa elektronisko pastu.
4. Sabiedrību atbrīvo no prasības 1. punktā minētos dokumentus darīt pieejamus tās juridiskajā adresē, ja tā nepārtrauktu laikposmu, kurš sākas vismaz mēnesi pirms dienas, kad paredzēta kopsapulce, kurā ir paredzēts lemt par apvienošanās noteikumu projektu, un kurš beidzas ne agrāk kā šīs kopsapulces noslēguma dienā, šos dokumentus dara pieejamus savā interneta vietnē. Dalībvalstis uz šādu atbrīvojumu attiecina tikai tās prasības un ierobežojumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu interneta vietnes drošību un dokumentu autentiskumu, kā arī tikai tiktāl, ciktāl tas ir samērojams ar minēto mērķu sasniegšanu.
Šā panta 3. punktu nepiemēro, ja interneta vietnē akcionāriem dota iespēja lejupielādēt un izdrukāt 1. punktā minētos dokumentus laikposmā, kas minēts šā punkta pirmajā daļā. Tomēr šādā gadījumā dalībvalstis var paredzēt, ka sabiedrība minētos dokumentus dara pieejamus juridiskajā adresē, lai akcionāri varētu ar tiem iepazīties.
Dalībvalstis var pieprasīt, lai noteiktu laiku pēc kopsapulces sabiedrība saglabā informāciju savā interneta vietnē. Dalībvalstis var noteikt, kādas sekas ir tad, ja tehnisku iemeslu vai citu faktoru dēļ uz laiku tiek pārtraukta piekļuve interneta vietnei.
12. pants
Katras apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības darbinieku tiesību aizsardzību reglamentē saskaņā ar Direktīvu 2001/23/EK.
13. pants
1. Dalībvalstu tiesību aktiem jāparedz piemērota sistēma to apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību kreditoru interešu aizsardzībai, kuru prasījumi pieteikti pirms apvienošanās noteikumu projekta publicēšanas un publicēšanas brīdī vēl nav jāpilda.
2. Šajā nolūkā ar dalībvalstu tiesību aktiem vismaz nodrošina, ka šādiem kreditoriem ir tiesības saņemt adekvātus aizsardzības pasākumus, ja sabiedrību, kas apvienojas, finansiālā situācija rada aizsardzības nepieciešamību un ja kreditoriem jau nav pieejama šāda aizsardzība.
Dalībvalstis paredz nosacījumus 1. punktā un šā punkta pirmajā daļā noteiktajai aizsardzībai. Jebkurā gadījumā dalībvalstis nodrošina, ka kreditori drīkst lūgt attiecīgā administratīvā vai tiesu iestādē atbilstīgu aizsardzību, ja tie var ticami pierādīt, ka apvienošanās dēļ viņu prasījumi ir apdraudēti un ka no sabiedrības nav saņemta atbilstīga aizsardzība.
3. Šāda aizsardzība var būt atšķirīga ieguvējas sabiedrības kreditoriem un iegūstamās sabiedrības kreditoriem.
14. pants
Neskarot noteikumus par savu tiesību kolektīvu izmantošanu, 13. pants attiecas uz parādzīmju turētājiem apvienošanās procesā iesaistītajās sabiedrībās, izņemot gadījumus, kad apvienošanos apstiprinājusi parādzīmju turētāju sapulce, ja šāda sapulce paredzēta attiecīgās valsts tiesību aktos, vai šādi parādzīmju turētāji individuāli.
15. pants
Tādu vērtspapīru, kas nav akcijas, ar kurām saistītas īpašas tiesības, turētājiem ieguvējā sabiedrībā jādod vismaz līdzvērtīgas tiesības tām, kādas tiem bija iegūstamajā sabiedrībā, izņemot gadījumus, kad pārmaiņas šajās tiesībās nav apstiprinājusi šādu vērtspapīru turētāju sapulce, ja šāda sapulce paredzēta attiecīgās valsts tiesību aktos, vai šādi vērtspapīru turētāji individuāli, vai - ja vien turētājiem nav tiesības, kas garantē, ka pārpērk viņu vērtspapīrus, - ieguvēja sabiedrība.
16. pants
1. Ja dalībvalsts tiesību akti neparedz apvienošanās likumības profilaktisku pārraudzību, ko veic tiesu vai administratīvās iestādes, vai ja šāda pārraudzība neattiecas uz visiem apvienošanās procesam nepieciešamajiem juridiskajiem dokumentiem, to kopsapulču protokolus, kuras lemj par apvienošanos, un - attiecīgā gadījumā - apvienošanās līgumu pēc šādām kopsapulcēmu sagatavo un apliecina tiesību aktos noteiktā kārtībā. Gadījumos, kad apvienošanās nav jāapstiprina visu apvienošanās procesā iesaistīto sabiedrību kopsapulcēm, apvienošanās noteikumu projektu sagatavo un apliecina tiesību aktos noteiktā kārtībā.
2. Notāram vai iestādei, kas ir kompetenta sagatavot un apliecināt dokumentu tiesību aktos noteiktā kārtībā, ir jāpārbauda un jāapliecina, ka pastāv un ir derīgi juridiskie dokumenti un formalitātes, kas prasītas no sabiedrības, kuras labā attiecīgais notārs vai iestāde darbojas, un apvienošanās noteikumu projekts.
17. pants
Dalībvalstu tiesību akti nosaka dienu, kad apvienošanās stājas spēkā.
18. pants
1. Attiecībā uz katru no apvienošanās procesā iesaistītajām sabiedrībām par apvienošanos jāpaziņo katras dalībvalsts tiesību aktos noteiktā kārtībā saskaņā ar Direktīvas 2009/101/EK 3. pantu.
2. Ieguvēja sabiedrība var pati veikt ar publicēšanu saistītās formalitātes attiecībā uz sabiedrību vai sabiedrībām, ko iegādājas.
19. pants
1. Apvienošanās ipso jure un vienlaikus rada šādas sekas:
a)
iegūstamās sabiedrības aktīvi un pasīvi tiek nodoti ieguvējai sabiedrībai gan starp iegūstamo sabiedrību un ieguvēju sabiedrību, gan attiecībā uz trešām personām;
b)
iegūstamās sabiedrības akcionāri kļūst par ieguvējas sabiedrības akcionāriem;
c)
iegūstamā sabiedrība pārstāj pastāvēt.
2. Ieguvējas sabiedrības akcijas nemaina pret iegūstamās sabiedrības akcijām, kuru turētājs ir vai nu:
a)
ieguvēja sabiedrība pati vai ar tādas personas starpniecību, kas darbojas pati savā vārdā, bet tās interesēs; vai
b)
iegūstamā sabiedrība pati vai ar tādas personas starpniecību, kas darbojas pati savā vārdā, bet tās interesēs.
3. Iepriekšminētais neiespaido dalībvalstu tiesību aktus, kas pieprasa pabeigt īpašas formalitātes konkrētu iegādātās sabiedrības aktīvu, tiesību un pienākumu nodošanai, lai tas būtu spēkā pret trešām personām. Ieguvēja sabiedrība var pati kārtot šīs formalitātes; tomēr dalībvalstu tiesību akti var atļaut iegūstamajai sabiedrībai turpināt kārtot šīs formalitātes ierobežotā laikā, ko, izņemot ārkārtējus gadījumus, nevar noteikt ilgāku par sešiem mēnešiem no dienas, kad apvienošanās stājas spēkā.
20. pants
Dalībvalstu tiesību aktos ir jāparedz vismaz noteikumi par iegūstamās sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūru locekļu civiltiesisko atbildību pret šīs sabiedrības akcionāriem attiecībā uz šo struktūru locekļu pārkāpumiem, sagatavojot un īstenojot apvienošanos.
21. pants
Dalībvalstu tiesību aktos ir jāparedz vismaz noteikumi par to iegūstamās sabiedrības ekspertu civiltiesisko atbildību, kuri atbildīgi par 10. panta 1. punktā minētā ziņojuma sagatavošanu šīs sabiedrības vārdā, pret šīs sabiedrības akcionāriem attiecībā uz šo ekspertu pārkāpumiem, veicot savus pienākumus.
22. pants
1. Dalībvalstu tiesību aktos noteikumus par apvienošanās spēkā neesamību var paredzēt vienīgi saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
a)
atzīšanai par spēkā neesošu jānotiek ar tiesas spriedumu;
b)
apvienošanos, kas stājusies spēkā saskaņā ar 17. pantu, var pasludināt par spēkā neesošu tikai tad, ja nav bijusi tās likumības profilaktiska pārraudzība, ko veic tiesu vai administratīvās iestādes, vai ja tā nav veikta un apliecināta tiesību aktos noteiktā kārtībā, vai ja ir redzams, ka kopsapulces lēmums nav spēkā vai ir atceļams saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem;
c)
procedūras atzīšanai par spēkā neesošu nevar sākt vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kad apvienošanās stājas spēkā, tāpat kā tās nevar sākt pret personu, kas apliecina spēkā neesamības faktu, vai tad, ja situācija ir izlabota;
d)
ja ir iespējams labot trūkumu, kas var apvienošanos padarīt par spēkā neesošu, kompetenta tiesa iesaistītajām sabiedrībām dod laiku, lai izlabotu situāciju;
e)
spriedumu, ar ko apvienošanos pasludina par spēkā neesošu, publicē katras dalībvalsts tiesību aktos noteiktajā kārtībā saskaņā ar Direktīvas 2009/101/EK 3. pantu;
f)
ja dalībvalsts tiesību akti atļauj trešai personai apstrīdēt šādu spriedumu, minētā trešā persona to var darīt tikai sešos mēnešos pēc sprieduma publicēšanas saskaņā ar Direktīvā 2009/101/EK noteikto kārtību;
g)
spriedums, ar ko apvienošanos pasludina par spēkā neesošu, pats par sevi neietekmē saistības, kas jāpilda ieguvējai sabiedrībai vai kas saistītas ar šo sabiedrību, ja šīs saistības radušās pirms sprieduma publicēšanas un pēc dienas, kad apvienošanās ir stājusies spēkā;
h)
apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības ir solidāri atbildīgas par g) apakšpunktā minētajām ieguvējas sabiedrības saistībām.
2. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, dalībvalsts tiesību akti var arī paredzēt, ka apvienošanās spēkā neesamību pasludina administratīva iestāde, ja šādu var pārsūdzēt tiesā. Šā panta 1. punkta b) apakšpunkts un d) līdz h) apakšpunkts pēc analoģijas attiecas uz administratīvu iestādi. Šādu procedūru atzīšanai par spēkā neesošu nevar sākt vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kad apvienošanās ir stājusies spēkā.
3. Tas neietekmē to dalībvalstu tiesību aktus par apvienošanās spēkā neesamību, kas izsludināti pēc jebkādas citas pārraudzības, kura nav likumības profilaktiskā pārraudzība, ko veic tiesu vai administratīvās iestādes.
IV NODAĻA
APVIENOŠANĀS, VEIDOJOT JAUNU SABIEDRĪBU
23. pants
1. Uz apvienošanos, veidojot jaunu sabiedrību, attiecas šīs direktīvas 5., 6., 7. pants un 9. līdz 22. pants, neskarot Direktīvas 2009/101/EK 12. un 13. pantu. Šim nolūkam “apvienojošās sabiedrības” un “iegūstamā sabiedrība” nozīmē sabiedrības, kas pārstās pastāvēt, un “ieguvēja sabiedrība” nozīmē jauno sabiedrību.
Šīs direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkts attiecas arī uz jauno sabiedrību.
2. Apvienošanās noteikumu projektu un, ja tie ir atsevišķi dokumenti, jaunās sabiedrības memorandu vai memoranda projektu un statūtus vai statūtu projektu apstiprina katras tādas sabiedrības kopsapulcē, kas pārstās pastāvēt.
V NODAĻA
TĀDAS SABIEDRĪBAS IEGĀDE, KURĀ OTRAI SABIEDRĪBAI PIEDER 90 % VAI VAIRĀK AKCIJU
24. pants
Dalībvalstis attiecībā uz to jurisdikcijā esošajām sabiedrībām paredz noteikumus darbībai, kad viena vai vairākas sabiedrības beidz pastāvēt, netiekot likvidētas, un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, kurai pieder tās visas akcijas un citi vērtspapīri, kas dod balsstiesības kopsapulcēs. Šādas darbības reglamentē III nodaļas noteikumi. Tomēr dalībvalstis neizvirza prasības, kas izklāstītas 5. panta 2. punkta b), c) un d) apakšpunktā, 9. un 10. pantā, 11. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktā, 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā, kā arī 20. un 21. pantā.
25. pants
Dalībvalstis nepiemēro 7. pantu attiecībā uz 24. pantā minētajām darbībām, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
vismaz vienu mēnesi, pirms darbība tiek veikta, ir jāveic 6. pantā paredzētā publikācija attiecībā uz katru darbībā iesaistīto sabiedrību;
b)
ieguvējas sabiedrības akcionāriem ir jābūt tiesībām vismaz vienu mēnesi, pirms darbība tiek veikta, pārbaudīt 11. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos dokumentus sabiedrības juridiskajā adresē;
c)
jāpiemēro 8. panta pirmās daļas c) punkts.
Šā panta pirmās daļas b) punkta nolūkā piemēro 11. panta 2., 3. un 4. punktu.
26. pants
Dalībvalstis var piemērot 24. un 25. pantu darbībām, kad viena vai vairākas sabiedrības pārstāj pastāvēt, bet netiek likvidētas un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, ja iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību visu 24. pantā minēto akciju un citu vērtspapīru turētāji ir ieguvēja sabiedrība un/vai personas, kas šīs akcijas un vērtspapīrus tur savā vārdā, bet šīs sabiedrības interesēs.
27. pants
Ja apvienošanos iegūstot veic sabiedrība, kurai katrā no šīm sabiedrībām ir vismaz 90 % akciju, bet ne visas akcijas, un citi vērtspapīri, kuru turēšana dod balsstiesības iegūto sabiedrību kopsapulcēs, dalībvalstis nepieprasa, lai apvienošanos apstiprinātu ieguvējas sabiedrības kopsapulce, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
publikācija, kas paredzēta 6. pantā, attiecībā uz ieguvēju sabiedrību jāveic vismaz vienu mēnesi pirms dienas, kad paredzēta iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību kopsapulce, kurā lems par apvienošanās noteikumu projektu;
b)
vismaz vienu mēnesi pirms a) punktā minētās dienas visiem ieguvējas sabiedrības akcionāriem jābūt tiesīgiem pārbaudīt 11. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un - attiecīgā gadījumā - c), d) un e) apakšpunktā minētos dokumentus sabiedrības juridiskajā adresē;
c)
jāpiemēro 8. panta pirmās daļas c) punkts.
Šā panta pirmās daļas b) punkta nolūkā piemēro 11. panta 2., 3. un 4. punktu.
28. pants
Dalībvalstis neizvirza 9., 10. un 11. pantā noteiktās prasības attiecībā uz apvienošanos 27. panta nozīmē, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
iegūstamās sabiedrības mazākuma akcionāriem ir jābūt tiesībām uz to, ka viņu akcijas iegādājas ieguvēja sabiedrība;
b)
ja viņi izmanto šīs tiesības, viņiem jābūt tiesīgiem saņemt kompensāciju, kas atbilst viņu akciju vērtībai;
c)
pastāvot domstarpībām par šādu kompensāciju, ir jābūt iespējai, ka kompensācijas vērtību nosaka tiesa vai administratīvā iestāde, ko šajā nolūkā norādījusi dalībvalsts.
Dalībvalstij nav jāpiemēro šā panta pirmā daļa, ja tās tiesību akti ļauj ieguvējai sabiedrībai pirms iepriekšēja publiska pārņemšanas piedāvājuma pieprasīt visiem iegūstamās sabiedrības vai iegūstamo sabiedrību atlikušo vērtspapīru turētājiem pārdot tai šos vērtspapīrus par taisnīgu cenu pirms apvienošanās.
29. pants
Dalībvalstis var piemērot 27. un 28. pantu darbībām, kad viena vai vairākas sabiedrības pārstāj pastāvēt, bet netiek likvidētas un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, ja 90 % vai vairāk, bet ne visu iegūstamās sabiedrības vai iegūstamo sabiedrību 27. pantā minēto akciju un citu vērtspapīru turētāji ir šī ieguvēja sabiedrība un/vai personas, kas šīs akcijas un vērtspapīrus tur savā vārdā, bet šīs sabiedrības interesēs.
VI NODAĻA
CITAS DARBĪBAS, KO UZSKATA PAR APVIENOŠANOS
30. pants
Ja vienā no 2. pantā minētajām darbībām dalībvalsts tiesību akti pieļauj maksājumu skaidrā naudā, kas pārsniedz 10 %, piemēro III un IV nodaļu un 27., 28. un 29. pantu.
31. pants
Ja dalībvalsts tiesību akti pieļauj vienu no 2., 24. un 30. pantā minētajām darbībām, visām sabiedrībām, kas veic nodošanu, nepārstājot eksistēt, piemēro III nodaļu, izņemot 19. panta 1. punkta c) apakšpunktu, IV nodaļu vai V nodaļu.
VII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
32. pants
Ar šo atceļ Direktīvu 78/855/EEK, kā tā grozīta ar I pielikuma A daļā norādītajiem aktiem, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā norādītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
33. pants
Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. jūlijā.
34. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2011. gada 5. aprīlī