РЕШЕНИЕ 2012/423/ОВППС НА СЪВЕТА
от 23 юли 2012 година
за подкрепа на неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и на Обща позиция 2003/805/ОВППС на Съвета
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение ("ОМУ"), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз, така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия;
(2)
Съюзът изпълнява активно стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети („Кодексът“ или „ХКП”) представлява неразделна част от тази система. Той има за цел предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение, и свързаните с тях технологии;
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1) относно уеднаквяване и засилване на военните споразумения в областта на неразпространение на оръжия за масово поразяване и средствата за доставяне.
В общата позиция се настоява, наред с другото, за насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези със способности в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и прилагане на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение;
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документа, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“, в който се посочва, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. В светлината на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) за подкрепа на Хагския кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение. Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобхватността на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобхватността на Кодекса, както и по-доброто му прилагане и укрепване. Настоящото последващо решение следва да допринесе за този процес.
(6)
Извън обхвата на ХКП продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Южна Азия, включително Иран и Корейската народнодемократична република.
(7)
В своята Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчертава, а в Резолюция 1977 (2011) припомня, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически и биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка, за международния мир и сигурност беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в Резолюция 1929 (2010) Съветът за сигурност на ООН реши въз основа, наред с другото, на предходните резолюции на Съвета за сигурност, че Иран не следва да предприема каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран, свързана с такива дейности. Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение, Съюзът:
a)
подпомага дейности за подкрепа на Хагския кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети, по-специално с цел:
-
насърчаване на всеобхватността на Кодекса и по-специално присъединяване към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
-
подкрепа на прилагането на Кодекса;
-
по-широко популяризиране на Кодекса, особено във връзка с десетата годишнина от неговото подписване;
б)
в по-общ план - подпомага определен кръг от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепи Европейският съюз, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
-
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
-
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
-
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанието на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
-
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на Съюза (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
-
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
-
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
-
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
-
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
-
предоставяне на финансова подкрепа за дейности за отбелязване на десетата годишнина от ХКП.
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
-
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните прояви за ХКП, посочени в точка а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН, на Конференцията по разоръжаване или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
-
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на Съюза относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
-
изготвяне на три документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, с акцент върху възможните мерки за изграждане на доверие; евентуални правно обвързващи мерки по отношение на балистичните ракети земя-земя с малък и среден обсег на действие; и проучване на възможността за поставяне на акцент в регионален план като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
-
организиране на до три семинара за изграждане на осведоменост за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и промишленост, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
-
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на Европейския съюз за високи постижения;
-
в координация с центровете на Европейския съюз за високи постижения организиране на целеви експертни мисии в държави извън Съюза с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и стоки с двойна употреба, и с цел да им се помогне за изграждане на националните им способности;
-
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на Съюза, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана или в програми на държавите - членки на ЕС.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Фондацията за стратегически изследвания (ФСИ), която извършва тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проектите по член 1, параграф 2 възлиза на 930 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към бюджета на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се постановява, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на Съюза публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако към този момент не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2012 година.
PADOMES LĒMUMS 2012/423/KĀDP
(2012. gada 23. jūlijs),
ar ko atbalsta ballistisko raķešu neizplatīšanu saistībā ar ES Stratēģijas masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai un Padomes Kopējās nostājas 2003/805/KĀDP īstenošanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu un 31. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču ("MII") izplatīšanas novēršanai, kuras III nodaļā iekļauts saraksts ar pasākumiem, kas jāveic gan Eiropas Savienībā, gan trešās valstīs, lai apkarotu šādu ieroču izplatīšanu.
(2)
Savienība aktīvi īsteno minēto stratēģiju un veic pasākumus, kas uzskaitīti tās II un III nodaļā, piemēram, paredz finanšu līdzekļus konkrētu projektu atbalstam, ar kuriem uzlabo daudzpusēju ieroču neizplatīšanas sistēmu un daudzpusējus uzticēšanos veicinošus pasākumus. Hāgas rīcības kodekss pret ballistisko raķešu izplatīšanu ("Kodekss" jeb "HCoC") ir būtiska minētās sistēmas daļa. Tā mērķis ir novērst un mazināt ballistisko raķešu sistēmu, ar kurām var nogādāt masu iznīcināšanas ieročus, un ar tiem saistītas tehnikas izplatīšanu.
(3)
Padome 2003. gada 17. novembrī pieņēma Kopējo nostāju 2003/805/KĀDP (1) par daudzpusēju nolīgumu masveida iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas un ieroču nogādes līdzekļu jomā vispārināšanu un pastiprināšanu.
Minētajā kopējā nostājā inter alia ir aicināts veicināt to, lai pēc iespējas vairāk valstu pievienotos Kodeksam, jo īpaši tās valstis, kurām ir ballistisko raķešu spēki, kā arī aicināts turpināt izstrādāt un īstenot Kodeksu, jo īpaši uzticēšanos veicinošus pasākumus, un veicināt ciešāku saikni starp Kodeksu ar ANO daudzpusējo ieroču neizplatīšanas sistēmu.
(4)
Padome 2008. gada 8. decembrī pieņēma secinājumus un dokumentu ar nosaukumu "Jaunas Eiropas Savienības darbības līnijas, apkarojot masu iznīcināšanas ieroču un to piegādes sistēmu izplatīšanu", kurā teikts, ka MII un to nogādes sistēmu izplatīšana joprojām ir viens no lielākajiem drošības apdraudējumiem un ka ieroču neizplatīšanas politika ir kopējās un drošības politikas būtiska daļa. Ņemot vērā gūtos panākumus un pašreizējos centienus "jauno darbības līniju" īstenošanā, Padome 2010. gada decembrī vienojās līdz 2012. gada beigām pagarināt to īstenošanas laikposmu.
(5)
Padome 2008. gada 18. decembrī pieņēma Lēmumu 2008/974/KĀDP (2), atbalstot Hāgas rīcības kodeksu pret ballistisko raķešu izplatīšanu saistībā ar ES Stratēģijas masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai īstenošanu. Pateicoties minētajam lēmumam, varēja veiksmīgi sekmēt Kodeksa vispārēju piemērošanu un atbilstību tā principiem. Savienības prioritāte ir turpināt dialogu starp valstīm, kas pievienojušās Kodeksam, un tām, kuras tam nav pievienojušās, lai turpmāk veicinātu Kodeksa vispārēju piemērošanu, kā arī uzlabotu tā īstenošanu un pastiprinātu tā darbību. Ar šo nākamo lēmumu būtu jāveicina minētais process.
(6)
Neraugoties uz HCoC, joprojām tiek izplatītas tādas ballistiskās raķetes, kas spēj nogādāt MII, un tas starptautiskajai sabiedrībai rada arvien lielākas bažas, it īpaši pašreizējās raķešu programmas Tuvajos Austrumos, Ziemeļaustrumāzijā un Dienvidāzijā, tostarp Irānā un Korejas Tautas Demokrātiskajā Republikā.
(7)
ANO Drošības padome savā Rezolūcijā (ANODPR) 1540 (2004) uzsvēra un ANODPR 1977 (2011) atgādināja, ka kodolieroču, ķīmisko un bioloģisko ieroču, kā arī to nogādes līdzekļu izplatīšana rada draudus mieram un drošībai pasaulē un ka valstīm, kas uzņēmušās saistības, inter alia ir jāatturas nevalstiskiem dalībniekiem sniegt jebkādu palīdzību izstrādāt, iegūt, ražot, turēt īpašumā, pārvadāt, nodot citiem vai izmantot kodolieročus, ķīmiskos vai bioloģiskos ieročus un to nogādes sistēmas. To, ka kodolieroči, ķīmiskie un bioloģiskie ieroči, kā arī to nogādes līdzekļi apdraud mieru un drošību pasaulē, vēlreiz apstiprināja ANODPR 1887 (2009) par kodolieroču neizplatīšanu un atbruņošanos. Turklāt, ANODPR 1929 (2010), kuras pamatā inter alia ir iepriekš minētās ANO Drošības padomes rezolūcijas, Drošības Padome nolēma, ka Irānai nevajadzētu veikt nekādas darbības, kas saistītas ar ballistiskajām raķetēm, ar kurām var nogādāt kodolieročus, tostarp raķešu palaišanu, kurā izmanto ballistisko raķešu tehnoloģiju, un ka valstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu, ka Irānai tiek nodota tehnoloģija vai sniegta tehniskā palīdzība, kas saistīta ar šādām darbībām. Ar šo lēmumu būtu kopumā jāatbalsta virkne darbību, kuru mērķis ir cīnīties pret ballistisko raķešu izplatīšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Lai nodrošinātu ES Stratēģijas masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai konkrēto elementu nepārtrauktu un praktisku īstenošanu, Savienība:
a)
sekmē darbības, ar ko atbalsta Hāgas rīcības kodeksu pret ballistisko raķešu izplatīšanu, jo īpaši šādā nolūkā:
-
veicināt Kodeksa vispārēju piemērošanu, jo īpaši to, lai Kodeksam pievienotos visas valstis, kurām ir ballistisko raķešu spēki,
-
atbalstīt Kodeksa īstenošanu,
-
pastiprināt Kodeksa pamanāmību, it īpaši saistībā ar tā parakstīšanasdesmito gadadienu;
b)
kopumā atbalsta virkni darbību, kuru mērķis ir cīnīties pret ballistisko raķešu izplatīšanu, un jo īpaši palielināt informētību par šo apdraudējumu, pastiprināt centienus, lai uzlabotu daudzpusēju instrumentu efektivitāti, veidot atbalstu šo konkrēto problēmu risināšanas iniciatīvām un palīdzēt ieinteresētajām valstīm valsts mērogā pastiprināt to attiecīgos eksporta kontroles režīmus.
2. Šajā sakarā projekti, ko atbalsta Savienība, ietver šādus konkrētus pasākumus:
a)
pasākumi, ar ko atbalsta Kodeksu:
-
sagatavot un publicēt "uzņemšanas paketi", lai īstenotu informēšanas pasākumus, kas paredzēti valstīm, kuras nav pievienojušās Kodeksam, kā arī lai atgādinātu to valstu pienākumus, kuras ir pievienojušās Kodeksam,
-
Vīnē rīkot informēšanas pasākumus vienlaikus ar HCoC ikgadējo sanāksmi, kurā piedalās valstis, kas pievienojušās Kodeksam,
-
rīkot informēšanas pasākumus, lai ANO Ģenerālās asamblejas Pirmās komitejas sanāksmes laikā atbalstītu HCoC,
-
rīkot ne vairāk kā trīs reģionālus informēšanas seminārus, pamatojoties uz Savienības prioritātēm (iespējams, Āzija, Persijas līča valstis un Latīņamerika),
-
mudināt pārstāvjus gan no tām jaunattīstības valstīm, kas ir pievienojušās Kodeksam, gan no tām jaunattīstības valstīm, kuras tam nav pievienojušās, piedalīties HCoC ikgadējās sanāksmēs un informēšanas semināros,
-
rīkot informatīvas sanāksmes valstīm, kas nesen pievienojušās HCoC, lai palīdzētu tām pildīt to pienākumus, tostarp laikā, kad notiek HCoC ikgadējā sanāksme Vīnē,
-
atbalstīt HCoC īstenošanas centienu saskaņošanu ar ANO "Komitejas 1540" darbībām, tostarp finansējot HCoC ekspertu dalību "Komitejas 1540" rīkotajos valstu apmeklējumos,
-
atbalstīt HCoC drošu mehānismu internetā pieejamas informācijas sniegšanai un saziņas veidošanai (e-ICC), tostarp veicot tehniskus uzlabojumus tīmekļa vietnē,
-
finansiāli atbalstīt HCoC desmitās gadadienas svinīgo pasākumu rīkošanu;
b)
pasākumi, ar ko kopumā atbalsta ballistisko raķešu izplatīšanas novēršanu:
-
vienlaikus ar starptautiskiem forumiem rīkot ne vairāk kā četrus seminārus, lai uzlabotu informētību par ballistisko raķešu izplatīšanu, pēc iespējas šos seminārus saistot ar a) apakšpunktā minētajiem HCoC informēšanas pasākumiem, piemēram, rīkot semināru vienlaikus ar ANO Ģenerālo asambleju, konferenci par atbruņošanos vai Neizplatīšanas līguma sagatavošanas komiteju sanāksmēm,
-
rīkot ne vairāk kā trīs reģionālus seminārus, lai uzlabotu informētību par ballistisko raķešu izplatīšanu, un mudināt diskutēt par iespējām reģionālā līmenī labāk novērst ballistisko raķešu izplatīšanas draudus, pēc iespējas šos seminārus saistot ar citiem Savienības HCoC informēšanas pasākumiem; sadarbībā ar attiecīgajām valstīm semināri varētu notikt Āzijā, Persijas līča reģionā un Latīņamerikā,
-
sagatavot trīs pārdomu dokumentus par iespējamiem papildu daudzpusējiem pasākumiem, lai novērstu raķešu izplatīšanu un veicinātu atbruņošanās centienus ballistisko raķešu jomā, it īpaši uzmanību pievēršot iespējamiem uzticēšanos veicinošiem pasākumiem; pēc iespējas īstenot juridiski saistošus pasākumus attiecībā uz tuva un vidēja rādiusa "zeme-zeme" tipa ballistiskajām raķetēm; apsvērt iespēju vispirms koncentrēties uz reģionāliem jautājumiem, piemēram, reģionos, kuri Savienībai interesē īpaši un/vai kuros tuvākajā laikā ir sagaidāma pozitīva attīstība,
-
lai laikus novērstu divējāda lietojuma tehnoloģiju pieejamību un zināšanu nodošanu, rīkot ne vairāk kā trīs informētības uzlabošanas sanāksmes ekspertiem, jo īpaši tiem, kas pārstāv zinātnes un/vai kosmosa izpētes un ražošanas jomas,
-
veicināt, lai tiem akadēmisko aprindu pārstāvjiem no jaunattīstības valstīm, kuri darbojas raķešu izplatīšanas novēršanas jomā, būtu pieejami Eiropas Savienības izcilības centru īstenotie projekti,
-
sadarbībā ar Eiropas Savienības izcilības centriem rīkot mērķtiecīgas ekspertu misijas valstīs ārpus Savienības, lai nodrošinātu informācijas un pieredzes apmaiņu attiecībā uz raķešu tehnoloģijas un divējāda lietojuma preču eksporta kontroli un palīdzētu šīm valstīm attīstīt to spējas,
-
atbalstīt ekspertu apmācību ballistisko raķešu neizplatīšanas jomā, nodrošinot viņu dalību Savienības programmās, piemēram, EDAP koledžas mācību programmā vai ES dalībvalstu programmās.
2. pants
1. Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP).
2. Lēmuma 1. panta 2. punktā minēto projektu tehnisko īstenošanu veic Stratēģiskās pētniecības fonds (Fondation pour la recherche stratégique (FRS)), kas šo uzdevumu pilda AP pārziņā. Šajā nolūkā AP ar FRS vienojas par vajadzīgo uzdevuma izpildes kārtību.
3. pants
1. Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu īstenošanai ir EUR 930 000.
2. Izdevumus, ko finansē no šā panta 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības budžetam.
3. Komisija uzrauga 1. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā tā ar FRS noslēdz finansēšanas nolīgumu. Minētajā nolīgumā paredz, ka FRS ir jānodrošina Savienības ieguldījuma publiskums atbilstīgi tā apjomam.
4. Komisija cenšas noslēgt 3. punktā paredzēto finansēšanas nolīgumu iespējami drīz pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi, ja rodas kādas grūtības šajā procesā, un par finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienu.
4. pants
1. AP ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz FRS sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Padomes veiktie novērtējumi balstās uz minētajiem ziņojumiem.
2. Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu finansiālajiem aspektiem.
5. pants
1. Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
2. Šis lēmums zaudē spēku 24 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas. Tomēr, ja sešu mēnešu laikā pēc lēmuma stāšanās spēkā finansēšanas nolīgums nav noslēgts, šis lēmums zaudē spēku.
Briselē, 2012. gada 23. jūlijā