РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 423/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби, свързани с инструменти за споделяне на риска за държави членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната глобална финансова криза и икономическият спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите, икономическите и социалните условия в редица държави членки.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие от кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието от финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб.
(3)
Съгласно член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени, наред с другото, от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (3) бе създаден европейски финансов механизъм за финансово стабилизиране с оглед на запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С решения за изпълнение 2011/77/ЕС (4) и 2011/344/ЕС (5) на Съвета бе предоставена финансова помощ съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 съответно на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Следователно не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение за Гърция, подписани на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Споразумението между кредиторите трябва да остане в сила и да продължи да има пълно действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда, че Съветът трябва да предоставя взаимна помощ в случаите, когато държава членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С решения 2009/102/ЕО (7) и 2009/459/ЕО (8) на Съвета финансова помощ съгласно Регламент (ЕО) № 332/2002 бе предоставена съответно на Унгария и Румъния.
(9)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (ЕМС). След решенията, взети от държавните и правителствените ръководители от еврозоната на 21 юли и на 9 декември 2011 г., Договорът беше изменен с цел подобряване на ефективността на механизма и беше подписан на 2 февруари 2012 г. Съгласно същия договор се предвижда до 2013 г. ЕМС да поеме задачите, които понастоящем се изпълняват от Европейския инструмент за финансова стабилност и европейския механизъм за финансово стабилизиране. Поради това ЕМС следва да бъде взет под внимание от настоящия регламент.
(10)
В заключенията си от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и фондовете на Съюза и подкрепи усилията да бъде увеличен капацитетът на Гърция за усвояване на средства от Съюза, за да стимулира растежа и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаване на работни места. Наред с това той приветства и подкрепи подготовката от страна на Комисията заедно с държавите членки на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция.
(11)
В декларацията на държавните и правителствените ръководители от еврозоната и институциите на ЕС от 21 юли 2011 г. Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бяха приканени да увеличат полезното взаимодействие между програмите за отпускане на заем и фондовете на Съюза във всички държави, получаващи помощ от Съюза или от Международния валутен фонд. Настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
В декларацията на членовете на Европейския съвет от 30 януари 2012 г. държавните и правителствените ръководители се договориха за увеличаване на подкрепата за инфраструктурата от страна на ЕИБ като неотложна мярка и приканиха Съвета, Комисията и Европейската инвестиционна банка да разгледат възможностите за засилване на действията на ЕИБ в подкрепа на растежа, както и да направят подходящи препоръки, включително относно възможностите общият бюджет на Европейския съюз да послужи като лост за засилване на финансовия капацитет на Групата на ЕИБ. Настоящият регламент има за цел да отговори на тази покана в контекста на управлението на настоящата криза.
(13)
Изпълнението на оперативните програми и проектите в областта на инфраструктурата и продуктивните инвестиции в Гърция е изправено пред сериозни проблеми, тъй като условията за участие на частния сектор и особено на финансовия сектор се измениха драстично в резултат на икономическата и финансова криза.
(14)
За да се облекчат тези проблеми и да се ускори изпълнението на оперативните програми и проектите, както и за подкрепа на икономическото възстановяване, е необходимо държавите членки, които са изпитали или са били застрашени от сериозни затруднения по отношение на финансовата им стабилност, и на които е предоставена финансова помощ съгласно един от механизмите за финансова помощ, установени в член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9), изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10), да могат да участват с финансови ресурси от оперативни програми за създаването на инструменти за споделяне на риска, с които се предоставят заеми или гаранции, или други финансови механизми в подкрепа на проекти и операции, предвидени в рамките на дадена оперативна програма.
(15)
Предвид дългогодишния експертен опит на ЕИБ като основна институция за финансиране на инфраструктурни проекти, както и нейният ангажимент да подкрепя икономическото възстановяване, Комисията следва да има възможност да създаде инструменти за споделяне на риска посредством сключване за тази цел на споразумение за сътрудничество с ЕИБ. С цел постигане на правна сигурност е необходимо в Регламент (ЕО) № 1083/2006 да бъдат установени типичните основни ред и условия за такова споразумение за сътрудничество. Що се отнася до специфичното естество на инструментите за споделяне на риска при управлението на кризата, както е предвидено по настоящия регламент, специфичните ред и условия на всяко сътрудничество следва да бъдат определени в отделно споразумение за сътрудничество, което се сключва между Комисията и ЕИБ в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11).
(16)
С оглед на необходимостта да се разширят възможностите за инвестиции, които могат да се появят в съответните държави членки, Комисията следва също да бъде в състояние да създава инструменти за споделяне на риска с национални или международни органи от публичния сектор или с частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, при осигуряване на достатъчни гаранции, както е посочено в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, при ред и условия, подобни на тези, прилагани за и от ЕИБ.
(17)
За да се реагира бързо в контекста на настоящата икономическа, финансова и социална криза, инструментите за споделяне на риска по настоящия регламент следва да се прилагат от Комисията в съответствие с член 54, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
(18)
В интерес на яснотата и правната сигурност в член 36а от Регламент (ЕО) № 1083/2006, така както е изменен с настоящия регламент, следва да бъде добавено определение за инструмент за споделяне на риска. Инструментите за споделяне на риска следва да бъдат използвани за заеми и гаранции, както и за други финансови механизми с цел финансиране на операции, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) или от Кохезионния фонд що се отнася до инвестиционните разходи, които не може да бъдат финансирани като допустими разходи по член 55 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 или по правилата на Съюза относно държавните помощи. За тази цел също така е необходимо да се установи дерогация от член 54, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(19)
Държавата членка, която се стреми да се възползва от инструмента за споделяне на риска, следва да посочи ясно в писменото си искане до Комисията защо счита, че отговаря на едно от условията за допустимост по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и следва да приложи към своето искане цялата необходима информация, която се изисква от настоящия регламент, с цел да докаже посоченото условие за допустимост. В своето искане държавата членка заявител следва също така да посочи програмите (в това число списъка с предложения на проекти и свързаното с тях финансиране), съфинансирани от ЕФРР или от Кохезионния фонд, както и част от средствата, отпуснати по такива програми за 2012 и 2013 г., които тя желае да разпредели за инструмента за споделяне на риска. Искането на държавата членка следва да бъде предадено на Комисията до 31 август 2013 г. с оглед приемането на решение на Комисията относно участието на държавата членка заявител в инструмент за споделяне на риска до 31 декември 2013 г. Преди решението на Комисията относно искането на държавата членка свързаните оперативни програми в рамките на ЕФРР и Кохезионния фонд следва да бъдат преразгледани в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(20)
Избраните операции, допустими по инструмента за споделяне на риска, следва да бъдат или големи проекти, които вече са предмет на решение на Комисията съгласно член 41 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, или други проекти, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие и Кохезионния фонд и включени в една или повече от техните оперативни програми, когато за тези проекти липсва финансиране по отношение на инвестиционните разходи, които трябва да бъдат поети от частни инвеститори. И накрая, в зависимост от наличността на средства в рамките на инструмента за споделяне на риска, избраните операции могат да бъдат и операции, които допринасят за постигане на целите на националната стратегическа референтна рамка на държавата членка заявител и на стратегическите насоки на Общността за сближаване и които поради своето естество допринасят за подпомагането на растежа и засилването на икономическото възстановяване.
(21)
Освен това държавата членка заявител следва да посочи в искането си наличната сума, която се използва изключително в нейна полза в рамките на финансовите средства за политиката ѝ на сближаване в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 и която би могла да бъде заделена за целите на инструмента за споделяне на риска изключително от поетите задължения в бюджета на Съюза, подлежащи на изпълнение през 2012 г. и 2013 г. съгласно член 75, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, като тази сума не следва да надвишава 10 % от общия индикативен размер на разпределените средства за държавата членка заявител за периода 2007-2013 г. по отношение на ЕФРР и Кохезионния фонд, одобрен в съответствие с член 28, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1083/2006. Най-накрая е необходимо да се гарантира, че финансирането от Съюза на инструмента за споделяне на риска, в това число на разходите за управлението и други допустими разходи, е ясно ограничено до горепосочената максимална сума от приноса на Съюза за инструмента за споделяне на риска и че не следва да има други условни задължения за общия бюджет на Европейския съюз. Следователно всеки остатъчен риск, присъщ на финансираните операции по създадения инструмент за споделяне на риска, следва да бъде поет или от ЕИБ, или от националните или международните органи на публичния сектор, или от частноправни субекти със задължение за предоставяне на обществена услуга, с който инструментът за споделяне на риска е бил създаден по смисъла на споразумение за сътрудничество. По настоящия регламент следва да има възможност за повторно използване на върнати средства или на остатъчни суми, разпределени за инструмента за споделяне на риска, в полза на същата държава членка по нейно искане и в рамките на същия инструмент за споделяне на риска, при условие че тя продължава да изпълнява условията за допустимост.
(22)
Комисията следва да се увери, че информацията, подадена от държавата членка заявител, е правилна и че искането на държавата членка е обосновано, като Комисията следва да разполага с правомощието чрез акт за изпълнение в рамките на четири месеца след подаване на искането от държавата членка да приеме решение относно реда и условията за участие на държавата членка заявител в инструмента за споделяне на риска. Само проекти, за които е взето положително решение за финансиране от ЕИБ, от национални или международни органи от публичния сектор или от частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, следва обаче да бъдат приемани за допустими за финансиране чрез създадения инструмент за споделяне на риска. В интерес на прозрачността и на правната сигурност решението на Комисията следва да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
(23)
Поради свързаните с управлението на кризата цел и естество на инструмента за споделяне на риска, който се въвежда с настоящия регламент, както и поради безпрецедентната криза на международните пазари и икономическия спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на няколко държави членки и изискват бърза реакция с цел противодействие на последиците за реалната икономика, пазара на труда и за гражданите, е целесъобразно настоящият регламент да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(24)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1083/2006 се изменя, както следва:
1)
в член 14 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Бюджетът на Европейския съюз, отделен за фондовете, се изпълнява в рамките на поделено управление между държавите членки и Комисията в съответствие с член 53, буква б) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (12) с изключение на инструмента за споделяне на риска, посочен в член 36a от настоящия регламент, и на техническата помощ, посочена в член 45 от настоящия регламент.
Принципът на добро финансово управление се прилага в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
2)
вмъква се следният член:
„Член 36а
Инструмент за споделяне на риска
1. За целите на настоящия член „инструмент за споделяне на риска“ означава финансов инструмент, който гарантира пълно или частично покриване на определен риск, по целесъобразност срещу договорено възнаграждение.
2. Държава членка, която отговаря на едно от условията, определени в член 77, параграф 2, букви а), б) и в), може да внесе част от всички разпределени финансови средства в съответствие с членове 19 и 20 в инструмент за споделяне на риска, който се създава със споразумение за сътрудничество, сключено от Комисията с Европейската инвестиционна банка или с национални или международни органи от публичния сектор, или с частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, при осигуряване на достатъчни гаранции, както е посочено в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, при подобен ред и условия на тези, които се прилагат за ЕИБ и от нея („субект, изпълнител по договора“), за покриване на средствата, заделени за провизии и капитал за гаранции и заеми, както и други финансови механизми, предоставяни чрез инструмента за споделяне на риска.
3. Споразумението за сътрудничество, посочено в параграф 2, съдържа по-конкретно правила относно: общия размер на приноса на Съюза и график за предоставянето му; условията по доверителната сметка, определени от субекта, изпълнител по договора; критериите за допустимост за използване на приноса на Съюза; подробните правила за точното споделяне на риска (включително коефициент на ливъридж), които се покриват от субекта, изпълнител по договора, и предоставените от него гаранции; ценообразуването на инструмента за споделяне на риска въз основа на рисковия марж и покритието на всички административни разходи по инструмента за споделяне на риска; прилагането и процедурата за одобрение на проектните предложения, обхванати от инструмента за споделяне на риска; периода на наличност на инструмента за споделяне на риска; и изискванията за докладване.
Точното споделяне на риска (в това число коефициентът на ливъридж), което се предприема вследствие на споразумението за сътрудничество от субекта, изпълнител по договора, има за цел да възлиза като средна стойност най-малко на 1,5 пъти от размера на приноса на Съюза в инструмента за споделяне на риска.
Плащанията към инструмента за споделяне на риска се извършват на траншове в съответствие с планираното използване на инструмента за споделяне на риска при предоставяне на заеми и гаранции за финансирането на специфични операции.
4. Чрез дерогация от член 54, параграф 5 инструментът за споделяне на риска се използва за финансиране на операции, съфинансирани от Европейския фонд за регионално развитие или Кохезионния фонд, по отношение на инвестиционните разходи, които не може да бъдат финансирани като допустими разходи съгласно член 55 или съгласно правилата на Съюза относно държавните помощи.
Той може също така да се използва за финансиране на операции, които допринасят за постигането на целите на националната стратегическа референтна рамка на държавата членка заявител и на стратегическите насоки на Общността относно сближаването по Решение 2006/702/ЕО на Съвета (13) и които операции придават най-голяма добавена стойност на стратегията на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
5. Инструментът за споделяне на риска се въвежда от Комисията в рамките на непрякото централизирано управление в съответствие с членове 54 и 56 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
6. Държава членка, която иска да се възползва от инструмента за споделяне на риска, подава писмено искане до Комисията до 31 август 2013 г. В своето искане държавата членка предоставя цялата необходима информация, за да се установи:
а)
че тя отговаря на едно от условията, посочени в член 77, параграф 2, буква а), б) и в), чрез позоваване на решение на Съвета или на друг правен акт, доказващ допустимостта спрямо нея;
б)
списъкът на програми (включително предложения за проекти и свързани с тях нужди от финансиране), съфинансирани от ЕФРР или от Кохезионния фонд, и частта от средствата за такива програми за 2012 г. и 2013 г., които държавата членка иска да преразпредели от тези програми към инструмента за споделяне на риска;
в)
списъкът на предложени проекти съгласно параграф 4, втора алинея, и частта от средствата, разпределени за 2012 г. и 2013 г., които държавата членка иска да бъдат извадени от тези програми с цел преразпределянето на същите средства към инструмента за споделяне на риска;
г)
наличната сумата, която се използва изключително в нейна полза, в рамките на финансовите средства за политиката ѝ на сближаване съгласно член 18, параграф 2, и посочване на сумата, която може да бъде заделена за целите на инструмента за споделяне на риска изключително от ангажиментите от бюджета на Съюза, които подлежат на изпълнение през 2012 г. и 2013 г. съгласно член 75, параграф 1.
7. След като се увери, че искането на държавата членка е обосновано, в рамките на четири месеца след искането на съответната държава членка Комисията приема решение посредством акт за изпълнение, с което посочва системата, която е установена, за да се гарантира, че наличната сумата се използва изключително в полза на държавата членка, която я е предоставила в рамките на финансовите средства, разпределени за политиката на сближаване съгласно член 18, параграф 2, и определя реда и условията за участие на държавата членка заявител в инструмента за споделяне на риска. Редът и условията обхващат по-специално следното:
а)
проследяването и отчитането, информацията за използването на средствата, условията за плащане и системите за мониторинг и контрол;
б)
структурата на таксите и на другите административни и управленски разходи;
в)
индикативен списък на допустимите проекти за финансиране; и
г)
максималния размер на приноса на Съюза, който може да бъде разпределен към инструмента за споделяне на риска от отпуснатите финансови средства на държавите членки и вноските за практическото прилагане.
Решението на Комисията се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Когато взема решение по искане на държава членка, Комисията гарантира, че само проекти, за които е взето положително решение за финансиране от ЕИБ, от национални или международни органи от публичния сектор или от частноправни субекти, натоварени със задължения по предоставяне на обществена услуга, се приемат за допустими за финансиране чрез създаден инструмент за споделяне на риска.
8. Решението на Комисията, посочено в параграф 7, се предшества от преразглеждане на съответните оперативни програми по ЕФРР и Кохезионния фонд в съответствие с член 33, параграф 2.
9. Разпределените финансови средства за инструмента за споделяне на риска са строго ограничени и не надвишават 10 % от общия индикативен размер на разпределените средства за държавата членка заявител за периода 2007-2013 г. по отношение на ЕФРР и Кохезионния фонд, който е бил одобрен в съответствие с член 28, параграф 3, буква б). Разпределените финансови средства, отпуснати за проекти съгласно параграф 4, втора алинея от настоящия член, са ограничени до сумите, останали на разположение след финансиране на операциите, посочени в параграф 4, първа алинея от настоящия член. Извън общия принос на Съюза в инструмента за споделяне на риска, одобрена с решението, посочено в параграф 7 от настоящия член, участието на Съюза в инструмент за споделяне на риска не създава допълнителни условни задължения нито за общия бюджет на Европейския съюз, нито за съответната държава членка.
10. Всички върнати средства или остатъчни суми, останали след приключването на операция, която се покрива от инструмента за споделяне на риска, могат да бъдат използвани повторно по искане на съответната държава членка в рамките на инструмента за споделяне на риска, при условие че държавата членка продължава да отговаря на едно от условията, определени в член 77, параграф 2, букви а), б) и в). Ако държавата членка вече не отговаря на никое от посочените условия, върнатите средства или остатъчната сума се разглеждат като целеви приходи по смисъла на член 18 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002. По искане на съответната държава членка допълнителните бюджетни кредити за поети задължения, създадени като резултат от тези целеви приходи, се добавят през следващата година към финансовите средства, разпределени за тази държава членка в рамките на политиката на сближаване.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 22 май 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 423/2012
(2012. gada 22. maijs),
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 attiecībā uz dažiem noteikumiem, kuri skar riska dalīšanas instrumentu dalībvalstīm, kas saskaras ar nopietnām grūtībām vai kam draud šādas grūtības saistībā ar šo valstu finanšu stabilitāti
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 177. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas dalībvalstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Nepieredzētā globālā finanšu krīze un ekonomikas lejupslīde ir nopietni kaitējusi ekonomikas izaugsmei un finanšu stabilitātei un ir izraisījusi finanšu, ekonomikas un sociālo apstākļu būtisku pasliktināšanos vairākās dalībvalstīs.
(2)
Kaut arī ir jau veikti nozīmīgi pasākumi krīzes negatīvās ietekmes mazināšanai, tostarp grozījumi tiesību aktos, finanšu krīzes ietekme uz reālo ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem ir jūtama plašā apmērā.
(3)
Atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 122. panta 2. punktam, kas paredz iespēju piešķirt Savienības finanšu palīdzību dalībvalstij, kura ir nonākusi grūtībās vai kuru nopietni apdraud lielas grūtības, ko izraisījuši, inter alia, ārkārtēji notikumi, kurus tā nevar ietekmēt, ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (3) tika izveidots Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms ar mērķi saglabāt Savienības finanšu stabilitāti.
(4)
Ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/77/ES (4) un 2011/344/ES (5) finanšu palīdzība tika piešķirta attiecīgi Īrijai un Portugālei saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 407/2010.
(5)
Grieķija saskārās ar nopietnām grūtībām saistībā ar tās finanšu stabilitāti jau pirms Regulas (ES) Nr. 407/2010 stāšanās spēkā. Tāpēc finanšu palīdzību Grieķijai nevarēja pamatot ar minēto regulu.
(6)
Kreditoru līgums un Aizdevumu līgums attiecībā uz Grieķiju tika parakstīts 2010. gada 8. maijā un stājās spēkā 2010. gada 11. maijā. Kreditoru līgumam jāpaliek spēkā pilnā apmērā trīs gadu programmas laikposmā, kamēr nav samaksātas visas summas saskaņā ar Aizdevumu līgumu.
(7)
Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002 (2002. gada 18. februāris), ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (6), ir paredzēts, ka Padome sniegs savstarpējo palīdzību gadījumos, kad dalībvalsts, kurā nav ieviests euro, ir nonākusi grūtībās vai arī to apdraud nopietnas grūtības attiecībā uz maksājumu bilanci.
(8)
Ar Padomes Lēmumu 2009/102/EK (7) un 2009/459/EK (8) finanšu palīdzību saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 332/2002 piešķīra attiecīgi Ungārijai un Rumānijai.
(9)
Septiņpadsmit eurozonas dalībvalstu finanšu ministri 2011. gada 11. jūlijā parakstīja līgumu par Eiropas Stabilitātes mehānisma (ESM) izveidi. Atbilstīgi lēmumiem, ko eurozonas valstu un valdību vadītāji pieņēma 2011. gada 21. jūlijā un 9. decembrī, līgums tika grozīts tā, lai uzlabotu mehānisma efektivitāti, un to parakstīja 2012. gada 2. februārī. Saskaņā ar minēto līgumu no 2013. gada ESM pārņems tos uzdevumus, kurus pašlaik pilda Eiropas finanšu stabilitātes instruments un Eiropas finanšu stabilitātes mehānisms. Tāpēc ESM būtu jāņem vērā šajā regulā.
(10)
Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi novērtēja Komisijas ieceri uzlabot sinerģiju starp aizdevumu programmu Grieķijai un Savienības līdzekļiem un atbalstīja centienus palielināt Grieķijas spēju apgūt Savienības līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, pievēršoties konkurētspējas uzlabošanai un darba vietu izveidei. Turklāt tā atzinīgi novērtēja un atbalstīja to, ka Komisija kopā ar dalībvalstīm gatavo visaptverošu tehniskās palīdzības programmu Grieķijai.
(11)
Eurozonas valstu vai valdību vadītāju un ES iestāžu 2011. gada 21. jūlija paziņojumā Komisija un Eiropas Investīciju banka (EIB) tika aicinātas veicināt sinerģiju starp aizdevumu programmām un Savienības fondiem visās valstīs, kuras saņem palīdzību no Savienības vai Starptautiskā Valūtas fonda. Šai regulai vajadzētu palīdzēt sasniegt minēto mērķi.
(12)
Eiropadomes locekļu 2012. gada 30. janvāra paziņojumā valstu vai valdību vadītāji vienojās steidzami stiprināt EIB atbalstu infrastruktūrai un aicināja Padomi, Komisiju un EIB apsvērt iespējamos risinājumus, kā stiprināt EIB rīcību izaugsmes atbalstam, un sniegt atbilstīgus ieteikumus, tostarp iespējas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta palielināt EIB grupas finansēšanas spēju. Šīs regulas mērķis ir atbildēt uz minēto aicinājumu, lai sekmētu pašreizējās krīzes pārvarēšanu.
(13)
Darbības programmu un projektu īstenošana infrastruktūras un ienesīgu ieguldījumu jomā Grieķijā ir nonākusi nopietnās grūtībās, jo ekonomikas un finanšu krīzes dēļ nosacījumi privātā sektora un it īpaši finanšu sektora dalībai ir būtiski mainījušies.
(14)
Lai mazinātu minētās problēmas un pasteidzinātu darbības programmu un projektu īstenošanu, kā arī stimulētu ekonomikas atveseļošanos, ir nepieciešams, lai tās dalībvalstis, kurās bija vai kurām draudēja nopietnas to finansiālās stabilitātes grūtības un kurām tika piešķirta finanšu palīdzība saskaņā ar vienu no finanšu palīdzības mehānismiem, kas minēti 77. panta 2. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu (9), un kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1311/2011 (10), finanšu līdzekļus no darbības programmām drīkst ieguldīt, lai izveidotu riska dalīšanas instrumentu, ar kuru piešķir aizdevumus, sniedz garantijas vai nodrošina cita veida finanšu mehānismu tādu projektu un darbību atbalstam, kas paredzētas darbības programmā.
(15)
Komisijai būtu jāspēj izveidot riska dalīšanas instrumentus, šajā nolūkā slēdzot sadarbības līgumu ar EIB, ievērojot lielo EIB pieredzi, ko tā uzkrājusi kā ievērojama infrastruktūras projektu finansētāja, un tās apņemšanos atbalstīt ekonomikas atveseļošanos. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, šāda sadarbības līguma galvenie standarta noteikumi un nosacījumi jāparedz Regulā (EK) Nr. 1083/2006. Attiecībā uz riska sadales instrumentu īpašo nozīmi krīzes pārvaldībā, kā noteikts šajā regulā, īpaši noteikumi un nosacījumi katram sadarbības veidam būtu jānosaka atsevišķā sadarbības līgumā, kas jānoslēdz starp Komisiju un EIB saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (11).
(16)
Tā kā attiecīgajās dalībvalstīs var rasties nepieciešamība paplašināt ieguldīšanas iespējas, Komisijai būtu jāvar arī izveidot riska dalīšanas instrumentus kopā ar valstu un starptautiskām publiskā sektora struktūrām vai privātām struktūrām, kas veic publiska dienesta uzdevumus un nodrošina atbilstīgas garantijas, kā minēts 54. panta 2. punkta c) apakšpunktā Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, ar līdzīgiem noteikumiem un nosacījumiem, kādus piemēro attiecībā uz EIB vai kādus piemēro pati šī iestāde.
(17)
Lai pašreizējās ekonomikas, finanšu un sociālās krīzes kontekstā būtu iespējama ātra rīcība, šajā regulā paredzētie riska dalīšanas instrumenti būtu jāīsteno Komisijai saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 54. panta 2. punktu.
(18)
Skaidrības un juridiskās noteiktības labad 36.a pantā Regulā (EK) Nr. 1083/2006, kas grozīta ar šo regulu, būtu jāiekļauj riska dalīšanas instrumenta definīcija. Riska dalīšanas instrumenti būtu jāizmanto aizdevumiem un garantijām, kā arī citiem finanšu instrumentiem, lai finansētu Eiropas Reģionālā attīstības fonda (ERAF) vai Kohēzijas fonda (KF) līdzfinansētas darbības, vai tās ieguldījumu izmaksas, kuras nevar finansēt kā attaisnotus izdevumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 55. pantu vai saskaņā ar Savienības noteikumiem par valsts atbalstu. Šajā nolūkā nepieciešams arī paredzēt atkāpi no Regulas (EK) Nr. 1083/2006 54. panta 5. punkta.
(19)
Dalībvalstij, kura vēlas izmantot riska dalīšanas instrumentu, būtu rakstveida pieprasījumā Komisijai skaidri jānorāda, kāpēc tā uzskata, ka atbilst kādam no Regulas (EK) Nr. 1083/2006 77. panta 2. punktā noteiktajiem atbilstības kritērijiem, un tai būtu savam pieprasījumam jāpievieno visa minētajā regulā prasītā informācija, lai pierādītu atbilstību attiecīgajam kritērijam. Savā pieprasījumā attiecīgajai dalībvalstij arī būtu jāmin programmas (tostarp projektu priekšlikumu saraksti un saistītās finansēšanas vajadzības), ko līdzfinansē ERAF vai KF, un jānorāda tā daļa no 2012. un 2013. gada piešķīrumiem šīm programmām, kuru tā vēlas piešķirt riska dalīšanas instrumentam. Tāpēc dalībvalsts pieprasījums būtu jānosūta Komisijai līdz 2013. gada 31. augustam, lai līdz 2013. gada 31. decembrim varētu pieņemt Komisijas lēmumu par pieprasītājas dalībvalsts dalību riska dalīšanas instrumentā. Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1083/2006 33. panta 2. punktam pirms Komisijas lēmuma par dalībvalsts pieprasījumu būtu jāpārskata ar pieprasījumu saistītās darbības programmas, ko īsteno ar ERAF un KF atbalstu.
(20)
Izraudzītajām darbībām, kas ir atbilstīgas riska dalīšanas instrumentam, vajadzētu būt vai nu lieliem projektiem, uz kuriem jau attiecas Komisijas lēmums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 41. pantu, vai citiem projektiem, kurus līdzfinansē ERAF vai KF, un kuri ir iekļauti vienā vai vairākās to darbības programmās, gadījumos, ja šiem projektiem trūkst finansējuma attiecībā uz ieguldījumu izmaksām, kuras jāsedz privātiem ieguldītājiem. Visbeidzot, izraudzītās darbības varētu būt arī darbības, kuras veicina pieprasījumu iesniedzējas dalībvalsts valsts stratēģiskā ietvardokumenta un Kopienas kohēzijas stratēģijas pamatnostādņu mērķu sasniegšanu un kuras savu īpašību dēļ var veicināt izaugsmi un stiprināt ekonomikas atveseļošanos, ja ir pieejami līdzekļi riska dalīšanas instrumenta satvarā.
(21)
Turklāt pieprasītājai dalībvalstij savā pieprasījumā būtu jāprecizē summa, kas tieši tai pieejama kohēzijas politikas finanšu piešķīrumu satvarā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 18. panta 2. punktu un ko var rezervēt riska dalīšanas instrumenta mērķiem tikai no tām ES budžeta saistībām, kas jāizpilda 2012. un 2013. gadā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 75. panta 1. punktu, un kam nevajadzētu pārsniegt 10 % no kopējā paredzamā piešķīruma pieprasītājai dalībvalstij laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam attiecībā uz ERAF un KF, kas ir apstiprināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 28. panta 3. punkta b) apakšpunktu. Visbeidzot, ir jānodrošina, ka tiek precīzi ierobežotas Savienības iemaksas riska dalīšanas instrumentā, ietverot pārvaldības maksājumus un citas attiecināmās izmaksas, lai tās nepārsniegtu iepriekš noteikto maksimālo summu Savienības iemaksām riska dalīšanas instrumentā un nerastos nekādas citas saistības Savienības vispārējam budžetam. Tādēļ viss atlikušais risks, kāds saistās ar darbībām, ko finansē no izveidotā riska dalīšanas instrumenta, būtu jāsedz vai nu EIB, vai tai valsts vai starptautiskai publiskā sektora struktūrai vai privātai struktūrai, kas veic publiska dienesta uzdevumus, ar kuru kopā, slēdzot sadarbības līgumu, ir izveidots riska dalīšanas instruments. Tai pašai dalībvalstij pēc tās lūguma un tā paša riska dalīšanas instrumenta satvarā būtu jādod iespēja saskaņā ar šo regulu izmantot visas atlikušās vai neizmantotās riska dalīšanas instrumentam piešķirtās summas, ja tā joprojām atbilst attiecīgajiem atbilstības nosacījumiem.
(22)
Komisijai būtu jāpārbauda pieprasītājas dalībvalsts iesniegtās informācijas pareizība un dalībvalsts pieprasījuma pamatotība, un Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras četru mēnešu laikā pēc dalībvalsts pieprasījuma saņemšanas ar īstenošanas aktu pieņemt lēmumu par noteikumiem un nosacījumiem, ar kādiem pieprasītāja dalībvalsts piedalās riska dalīšanas instrumentā. Tomēr būtu jānodrošina, ka finansējumu no izveidotā riska dalīšanas instrumenta var saņemt tikai tie projekti, par kuriem labvēlīgu finansēšanas lēmumu ir pieņēmusi vai nu EIB, vai valsts vai starptautiskas publiskā sektora struktūras, vai arī privātas struktūras, kuras veic publiska dienesta uzdevumus. Pārredzamības un juridiskās noteiktības labad Komisijas lēmums būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
(23)
Ņemot vērā krīzes pārvarēšanas nolūku un iezīmes, kādas piemīt ar šo regulu ieviestajam riska dalīšanas instrumentam, kā arī nepieredzēto krīzi starptautiskajā tirgū un ekonomikas lejupslīdi, kas ir nodarījušas būtisku kaitējumu vairāku dalībvalstu finanšu stabilitātei un uz ko nepieciešams ātri reaģēt, lai novērstu nelabvēlīgu ietekmi uz reālo ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem, ir lietderīgi, ka šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
(24)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1083/2006,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Ar šo Regulu (EK) Nr. 1083/2006 groza šādi:
1)
regulas 14. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Eiropas Savienības budžetu, kas piešķirts fondiem, īsteno saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas dalītu vadību atbilstīgi 53. panta b) punktam Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (12), izņemot attiecībā uz šīs regulas 36.a pantā minēto instrumentu un šīs regulas 45. pantā minēto tehnisko palīdzību.
Saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 48. panta 2. punktu piemēro pareizas finanšu vadības principu.
2)
pievieno šādu pantu:
“36.a pants
Riska dalīšanas instruments
1. Šā panta nozīmē riska dalīšanas instruments ir finanšu instruments, kas garantē noteiktā riska pilnīgu vai daļēju segšanu, attiecīgā gadījumā tam notiekot apmaiņā pret atlīdzību, par kādu panākta vienošanās.
2. Dalībvalsts, kas atbilst kādam no 77. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkta nosacījumiem, var daļu no saskaņā ar 19. un 20. pantu sadalītajiem kopējiem līdzekļiem piešķirt riska dalīšanas instrumentam, kuru izveido ar sadarbības līgumu, kas Komisijai jānoslēdz vai nu ar EIB vai valsts vai starptautiskām publiskā sektora struktūrām vai privātām struktūrām, kuras veic publiska dienesta uzdevumus, turklāt sniedzot atbilstīgas garantijas, kā minēts Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 54. panta 2. punkta c) apakšpunktā, un piemērojot noteikumus, kas līdzīgi EIB piemērotajiem un ko piemēro pati šī iestāde (“īstenojošā struktūra, ar ko noslēgts līgums”), lai segtu uzkrājumus un kapitālu garantijām un aizdevumiem, kā arī citiem finanšu mehānismiem, kas piešķirti saskaņā ar riska dalīšanas instrumentu.
3. Šā panta 2. punktā minētajā sadarbības līgumā ietver noteikumus jo īpaši par: Savienības iemaksas kopējo summu un grafiku, kādā tā tiks darīta pieejama; trasta konta nosacījumiem, kas jānosaka īstenojošai struktūrai, ar ko noslēgts līgums; atbilstības kritērijiem Savienības iemaksas izmantošanai; sīks izklāsts par precīzi noteiktu riska daļu (tostarp aizņemto līdzekļu īpatsvara rādītāju), kāda jāsedz īstenojošai struktūrai, ar ko noslēgts līgums, un par garantijām, kādas tai jāsniedz; riska dalīšanas instrumenta vērtības noteikšanu, balstoties uz riska rezervi un visu riska dalīšanas instrumenta administratīvo izmaksu segumu; attiecīgo projektu priekšlikumu iesniegšanas un apstiprināšanas procedūrām, uz kuriem attiecas riska dalīšanas instruments; riska dalīšanas instrumenta pieejamības periodu un ziņošanas prasībām.
Precīzi noteiktai riska daļai (tostarp aizņemto līdzekļu īpatsvaram), kuru īstenojošā struktūra, ar ko noslēgts līgums, uzņemas sadarbības līgumā, vidēji vajadzētu būt vismaz 1,5 reizes lielākai, nekā summa, ko Savienība iemaksā riska dalīšanas instrumentā.
Maksājumus riska dalīšanas instrumentā veic pa daļām, atbilstīgi riska dalīšanas instrumenta izmantošanas grafikam un sniedzot aizdevumus un garantijas konkrētu darbību finansēšanai.
4. Atkāpjoties no 54. panta 5. punkta, riska dalīšanas instrumentu izmanto tādu darbību finansēšanai, kuras līdzfinansē ERAF vai KF, turklāt attiecībā uz tām ieguldījumu izmaksām, kuras nevar finansēt kā attaisnotus izdevumus saskaņā ar 55. pantu vai saskaņā ar Savienības noteikumiem par valsts atbalstu.
To var izmantot arī, lai finansētu darbības, kas veicina pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts valsts stratēģiskā ietvardokumenta un Kopienas kohēzijas stratēģijas pamatnostādņu mērķu sasniegšanu saskaņā ar Padomes Lēmumu 2006/702/EK (13), un sniedz iespējami lielāko pievienoto vērtību Savienības stratēģijai gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei.
5. Riska dalīšanas instrumentu īsteno Komisija saskaņā ar netiešas centralizētas pārvaldības principu atbilstīgi Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 54. un 56. pantam.
6. Dalībvalsts, kura vēlas izmantot riska dalīšanas instrumentu, iesniedz rakstisku pieprasījumu Komisijai līdz 2013. gada 31. augustam. Savā pieprasījumā dalībvalsts sniedz visu informāciju, kas nepieciešama, lai noteiktu:
a)
tās atbilstību kādam no 77. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem, atsaucoties uz Padomes lēmumu vai citu tiesību aktu, kas apstiprina šo atbilstību;
b)
to programmu sarakstu (tostarp projektu priekšlikumu sarakstu un saistītās finansēšanas vajadzības), ko līdzfinansē ERAF vai KF, un to daļu no 2012. un 2013. gada piešķīrumiem šīm programmām, kuru tā vēlas noņemt šīm programmām, lai attiecīgās summas piešķirtu riska dalīšanas instrumentam;
c)
saskaņā ar 4. punkta otro daļu ierosināto projektu sarakstu un to daļu no 2012. un 2013. gada piešķīrumiem, kuru tā vēlas noņemt programmām, lai attiecīgās summas piešķirtu riska dalīšanas instrumentam;
d)
summu, kas tieši tai pieejama kohēzijas politikas finanšu piešķīruma satvarā saskaņā ar 18. panta 2. punktu, un norādi par summu, ko var rezervēt riska dalīšanas instrumenta mērķiem tikai no tām Savienības budžeta saistībām, kas jāizpilda 2012. un 2013. gadā saskaņā ar 75. panta 1. punktu;
7. Kad ir pārbaudīta dalībvalsts pieprasījuma pareizība un pamatotība, Komisija četru mēnešu laikā pēc dalībvalsts pieprasījuma saņemšanas ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu, kurā precizē sistēmu, kas izveidota, lai nodrošinātu, ka pieejamā summa tiek izmantota tieši tai dalībvalstij, kura tajā iekļāvusi savu kohēzijas politikas finanšu piešķīrumu saskaņā ar 18. panta 2. punktu, kā arī paredz noteikumus un nosacījumus, ar kādiem pieprasītāja dalībvalsts piedalās riska dalīšanas instrumentā. Šie noteikumi un nosacījumi jo īpaši attiecas uz:
a)
izsekojamību un grāmatvedības uzskaiti, informāciju par līdzekļu izmantošanu un pārraudzības un kontroles sistēmām;
b)
maksājumu struktūru un citām administratīvām un pārvaldības izmaksām;
c)
finansējumam atbilstīgo projektu indikatīvu sarakstu un
d)
Savienības iemaksas maksimālo apmēru, kuru no pieejamiem dalībvalstu piešķīrumiem var piešķirt riska dalīšanas instrumentam, un iemaksām praktiskai īstenošanai.
Komisijas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Lemjot par dalībvalsts pieprasījumu, Komisija nodrošina, ka par atbilstīgiem finansēšanai no izveidotā riska dalīšanas instrumenta tiek pieņemti tikai tie projekti, par kuriem labvēlīgu finansēšanas lēmumu ir pieņēmusi vai nu EIB vai valsts vai starptautiska publiskā sektora struktūra, vai privāta struktūra, kura veic publiska dienesta uzdevumus.
8. Pirms 7. punktā minētā Komisijas lēmuma pieņemšanas saskaņā ar 33. panta 2. punktu tiek pārskatītas attiecīgās darbības programmas ERAF un KF satvarā.
9. Finanšu piešķīrumus riska dalīšanas instrumentam stingri ierobežo un tie nepārsniedz 10 % no tā kopējā paredzamā piešķīruma pieprasītājai dalībvalstij laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam attiecībā uz ERAF un KF, kas ir apstiprināts saskaņā ar 28. panta 3. punkta b) apakšpunktu. Finanšu piešķīrumi, kas pieejami šā panta 4. punkta otrajā daļā minētajiem projektiem, nepārsniedz summas, kādas paliek pāri pēc šā panta 4. punkta pirmajā daļā minēto darbību finansēšanas. Izņemot Savienības kopējās iemaksas riska dalīšanas instrumentā, kas paredzētas šā panta 7. punktā minētajā lēmumā, Savienības dalība riska dalīšanas instrumentā nerada nekādas turpmākas iespējamas saistības ne Eiropas Savienības vispārējam budžetam, ne attiecīgai dalībvalstij.
10. Visas atlikušās vai neizmantotās summas, kas paliek pāri pēc tādas darbības izpildes, kuru sedz riska dalīšanas instruments, pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma var izmantot atkārtoti saskaņā ar riska dalīšanas instrumentu ar noteikumu, ka dalībvalsts joprojām atbilst kādam 77. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkta nosacījumam. Ja dalībvalsts kādam no minētajiem nosacījumiem vairs neatbilst, atlikušās vai neizmantotās summas uzskata par piešķirtiem ieņēmumiem Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 18. panta nozīmē. Pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma papildu saistību apropriācijas, kuras radījuši šie piešķirtie ieņēmumi, pieskaita attiecīgās dalībvalsts kohēzijas politikas finanšu piešķīrumam nākamajam gadam.
2. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 22. maijā