РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 835/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни хидрокарбони в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на бензо[a]пирен в редица храни.
(2)
Бензо[a]пиренът принадлежи към групата на полицикличните ароматни хидрокарбони (ПАХ) и се използва като маркер за наличието и ефекта на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните на базата на научно становище на бившия Научен комитет по храните (3). В своето становище от декември 2002 г. Научният комитет по храните препоръча да се проведат допълнителни анализи на относителните съотношения на тези полициклични ароматни хидрокарбони в храните, с оглед в бъдеще да бъде направен нов преглед на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(3)
Нови данни относно наличието на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните бяха събрани от държавите-членки в рамките на Препоръка 2005/108/ЕО на Комисията (4). Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да преразгледа становището на Научния комитет по храните с оглед на новите данни във връзка с наличието на други свързани с това нови научни сведения, както и на подхода, основан на границата на експозиция. От ЕОБХ бе поискано при прегледа да направи повторна оценка на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(4)
На 9 юни 2008 г. (5) научната група за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на ЕОБХ прие становище относно полицикличните ароматни хидрокарбони в храните. В посоченото становище ЕОБХ прави заключението, че бензо[a]пиренът не е подходящ маркер за наличието на полициклични ароматни хидрокарбони в храните и че по-подходящ показател за наличието на ПАХ в храни би била една система от четири специфични вещества (ПАХ4 (6)) или от осем специфични вещества (ПАХ8 (7)). ЕОБХ заключи също така, че система от осем вещества (ПАХ8) не би осигурила по-голяма добавена стойност в сравнение със система от четири вещества (ПАХ4).
(5)
Освен това Комитетът CONTAM заключи, на базата на подхода, основан на границата на експозиция, че при средните изчислени стойности на хранителната експозиция рискът за здравето на потребителите е малък. За големите потребители обаче границите на експозиция са били някъде около 10 000 или под тази стойност, което сочи за потенциална опасност за здравето на потребителите.
(6)
Въз основа на направените от ЕОБХ заключения, настоящата система на използване на бензо[a]пирен като единствен маркер за групата на полицикличните ароматни хидрокарбони не може да бъде запазена. Поради това е необходимо Регламент (ЕО) № 1881/2006 да бъде изменен.
(7)
За сбора от четири вещества (ПАХ4) (бензо[a]пирен, бенз[a]антрацен, бензо[b]флуорантен и хризен) следва да бъдат въведени нови максимално допустими количества, като за бензо[a]пирена бъде запазено отделно максимално допустимо количество.
(8)
Такава система би гарантирала, че съдържанието на ПАХ в храните се поддържа на равнища, които не създават опасност за здравето, и че съдържанието на ПАХ може да бъде контролирано и в пробите, в които не може да бъде установено наличие на бензо[a]пирен, но в които има наличие на други ПАХ.
(9)
Отделното максимално допустимо количество на бензо[a]пирен се запазва, за да се осигури съпоставимост между предходните и новите данни. След определен период на прилагане на настоящото изменение и въз основа на новите данни, които ще бъдат получени в бъдеще, следва да се направи повторна оценка на необходимостта от запазване на отделно максимално допустимо количество за бензо[a]пирен.
(10)
По отношение на сбора от четири вещества (ПАХ4) за основа на решенията за съответствие следва да се използват по-ниски пределни концентрации.
(11)
Максимално допустимите количества на полицикличните ароматни хидрокарбони трябва да са безопасни и толкова малки, колкото е разумно постижимо, опирайки се на добри производствени и земеделски/рибарски практики. Новите данни за наличие на ПАХ показват, че в някои хранителни стоки фоновите нива на ПАХ са по-ниски, отколкото се е предполагало. Поради това максимално допустимите количества на бензо[a]пирен бяха променени, за да отразяват съответните по-ниски и по-реалистични фонови нива в пресни и пушени двучерупчести мекотели.
(12)
Данните за пушена риба и пушено месо също показват, че е възможно да бъдат постигнати по-ниски максимално допустими количества. Въпреки това в някои случаи може да се наложат промени в настоящата технология за опушване. Поради това следва да се установи двуетапна процедура за пушеното месо и пушената риба, която да осигури двегодишен преходен период от началната дата на прилагане на настоящия регламент преди по-ниските максимално допустими количества да станат приложими.
(13)
В пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и в консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) бе установено по-високо на съдържание на ПАХ, отколкото в другите видове пушена риба. За пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) следва да се установят специфични максимално допустими количества, които да отразяват това, което е възможно да бъде постигнато при тези храни.
(14)
Досега максимално допустимото количество на бензо[a]пирен в „мускулно месо от риба, различна от пушената риба“ се определяше като показател за евентуално замърсяване на околната среда. Доказано бе обаче, че в прясната риба ПАХ по-бързо се обезвреждат в резултат на ускорения метаболизъм и не се натрупват в мускулното месо. Поради това запазване на максимално допустими количества на ПАХ в прясната риба вече не е целесъобразно.
(15)
В някои видове топлинно обработено месо и топлинно обработени месни продукти, продавани на крайния потребител, са установени високи равнища на ПАХ. Тези равнища могат да бъдат предотвратени, ако се спазват подходящи условия на преработка и се използва подходящо оборудване. Поради това е целесъобразно да се определят максимално допустими количества на ПАХ в месо и месни продукти, претърпели топлинна обработка, за която се знае, че води до образуването на ПАХ, т.е. само печене на грил и на барбекю.
(16)
Какаовото масло бе временно освободено от задължението за спазване на максимално допустими количества на бензо[a]пирен в растителните и животински мазнини по смисъла на Регламент (ЕО) № 1881/2006 и бе предвидено до 1 април 2007 г. да се извърши преглед на целесъобразността от определяне на максимално допустимо количество на ПАХ в какаовото масло. Впоследствие прегледът бе отложен до излизане на резултатите от провежданата по това време от ЕОБХ нова научна оценка на ПАХ.
(17)
Съдържанието на ПАХ в какаовото масло е по-високо, отколкото в други растителни и животински мазнини. Това се дължи основно на неправилно сушене на какаовите зърна и на факта, че за разлика от други растителни и животински мазнини какаовото масло не може да бъде рафинирано. Какаовото масло е основна съставка на суровите какаови продукти (напр. какао на зърна, какаова маса, белени какаови зърна или какаова течност) и се използва в шоколад или други какаови продукти, които често се консумират от деца. Поради това то допринася за експозицията на хората, и особено на децата. Поради това е необходимо да се определят максимално допустими количества на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти, в т.ч. и в какаовото масло.
(18)
Максимално допустимите количества на ПАХ в какаото на зърна следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Те следва да се определят въз основа на мазнините, тъй като ПАХ се концентрират в мастната фракция, какаовото масло. За да се даде възможност на държавите производителки да направят технологични подобрения, за да се приспособят към тези максимално допустими количества, началото на прилагането на максимално допустимите количества в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъде отложено. Освен това спрямо тези продукти следва първоначално да се прилага по-високо максимално допустимо количество за сбора от четири вещества. След преходен период от две години следва да се прилага по-ниско максимално допустимо количество. Равнищата на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за допълнително понижаване на максимално допустимите количества в бъдеще.
(19)
Данните са показали, че съдържанието на ПАХ4 в кокосовото масло може да бъде по-високо от това в други растителни и животински мазнини. Това се дължи на пропорционално по-високото съдържание на бенз[a]антрацен и хризен, които не могат да бъдат лесно отстранени при рафинирането на кокосовото масло. По тази причина специфичните максимално допустими количества за кокосовото масло следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Тъй като в държавите производителки се очаква да бъдат направени технологични подобрения, нивата на ПАХ в кокосовото масло следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за определяне на по-ниски максимално допустими количества в бъдеще
(20)
Данните за наличието на ПАХ в зърнените и зеленчуковите култури, с които се разполага към настоящия момент, са ограничени. Наличните данни сочат, че зърнените и зеленчуковите култури имат по-скоро ниско съдържание на ПАХ. Ниските нива, които сочат наличните към момента данни, не могат да бъдат основание за незабавното определяне на максимално допустими количества. ЕОБХ обаче причисли зърнените и зеленчуковите култури към продуктите, които значително допринасят за експозицията на човека поради големите количества, в които те се консумират. Поради това нивата на ПАХ в тези две групи продукти следва да продължат да бъдат контролирани. На базата на нови данни ще се установи необходимостта от определяне на максимално допустими количества.
(21)
В някои хранителни добавки бяха установени високи нива на ПАХ. Тези нива обаче варират и зависят от конкретния вид хранителна добавка. Налице е необходимост от събиране на още данни за хранителните добавки. След като тези данни станат достъпни, ще се прецени необходимостта от определяне на максимално допустими количества на ПАХ в хранителните добавки.
(22)
На държавите-членки и на хранителните предприятия следва да бъде предоставено време, за да се приспособят към максимално допустимите количества, определени в настоящия регламент. Поради това началото на прилагането на настоящия регламент следва да бъде отложено. Следва да се предвиди преходен период за продуктите, които вече са пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на измененията, въведени с настоящия регламент.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2012 г. съгласно раздел 6 „Полициклични ароматни хидрокарбони“ на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2012 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
2. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2014 г. съгласно точки 6.1.4 и 6.1.5 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2014 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
3. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 април 2013 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2013 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
4. Храните, които не съответстват на изискването за максимално допустимото количество, приложимо от 1 април 2015 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2015 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 август 2011 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 835/2011
(2011. gada 19. augusts),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006 attiecībā uz policiklisko aromātisko ogļūdeņražu maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1993. gada 8. februāra Regulu (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (1), un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (2), ir noteikta benzo(a)pirēna maksimāli pieļaujamā koncentrācija virknē pārtikas produktu.
(2)
Benzo(a)pirēns pieder policiklisko aromātisko ogļūdeņražu (PAO) grupai, un to izmanto kā marķieri, lai noteiktu kancerogēno PAO klātbūtni pārtikā un ietekmi uz to, pamatojoties uz kādreizējās Pārtikas zinātniskās komitejas (SCF) atzinumu (3). SCF 2002. gada decembra atzinumā ir ieteikts veikt turpmākas analīzes šo PAO relatīvā īpatsvara noteikšanai pārtikas produktos, lai nākotnē varētu pārskatīt benzo(a)pirēna kā marķiera piemērotību.
(3)
Ņemot vērā Komisijas Ieteikumu 2005/108/EK (4), dalībvalstis ir apkopojušas jaunus datus par kancerogēno PAO sastopamību pārtikas produktos. Komisija lūdza Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei pārskatīt SCF atzinumu, ņemot vērā jaunos datus par sastopamību un citus būtiskus jaunākos zinātnes atzinumus, kā arī kaitīgās iedarbības robežvērtības (MOE) pieeju. Šajā atzinumā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) tika lūgts atkārtoti izvērtēt to, cik piemērota ir benzo(a)pirēna kā marķiera saglabāšana.
(4)
EFSA zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņotājiem barības ķēdē (CONTAM Panel), 2008. gada 9. jūnijā pieņēma atzinumu par pārtikā sastopamajiem policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem (5). Šajā atzinumā EFSA secināja, ka benzo(a)pirēns nav piemērots marķieris kancerogēno PAO klātbūtnes noteikšanai pārtikā un ka piemērotākais rādītājs PAO klātbūtnes noteikšanai būtu četru noteiktu vielu sistēma (PAO4 (6)) vai astoņu noteiktu vielu sistēma (PAO8 (7)). EFSA secināja arī to, ka astoņu vielu sistēma (PAO8) nenodrošinātu daudz lielāku pievienoto vērtību kā četru vielu sistēma (PAO4).
(5)
Turklāt CONTAM Panel, piemērojot kaitīgās iedarbības robežvērtības (MOE) pieeju, secināja, ka vidēja patēriņa gadījumā patērētāju veselības apdraudējums nav liels. Tomēr augsta patēriņa gadījumā MOE sasniedza gandrīz 10 000, kas liecina par iespējamu apdraudējumu patērētāju veselībai.
(6)
Pamatojoties uz EFSA secinājumiem, nevar turpināt izmantot pašreizējo sistēmu, kura paredz benzo(a)pirēna kā vienīgā marķiera izmantošanu policiklisko aromātisko ogļūdeņražu grupai. Tāpēc ir jāgroza Regula (EK) Nr. 1881/2006.
(7)
Jānosaka jauns maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis četru vielu summai (PAO4) (benzo(a)pirēns, benz(a)antracēns, benzo(b)fluorantēns un krizēns), vienlaikus saglabājot atsevišķu maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmeni benzo(a)pirēnam.
(8)
Šāda sistēma nodrošinātu, ka PAO maksimāli pieļaujamā koncentrācija pārtikā tiek uzturēta līmenī, kas nerada draudus veselībai, un ka PAO koncentrāciju var pārbaudīt arī tajos paraugos, kuros nav iespējams noteikt benzo(a)pirēnu, bet kuros ir citi PAO.
(9)
Atsevišķs maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis benzo(a)pirēnam tiek saglabāts, lai nodrošinātu iepriekšējo un nākamo datu salīdzināmību. Kādu laiku pēc šā grozījuma īstenošanas un pamatojoties uz jauniem datiem, kas tiks iegūti nākotnē, atsevišķa maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmeņa saglabāšana benzo(a)pirēnam jāizvērtē atkārtoti.
(10)
Attiecībā uz četru vielu summu (PAO4) lēmumi par atbilstību jāpieņem, pamatojoties uz zemāko pieļaujamo koncentrāciju.
(11)
Policiklisko aromātisko ogļūdeņražu maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmeņiem jābūt drošiem un tik zemiem, cik iespējams (ALARA), pamatojoties uz labu ražošanas un lauksaimniecības/zivsaimniecības praksi. Jaunākie dati par PAO sastopamību liecina, ka PAO fona līmeņi atsevišķās pārtikas precēs ir zemāki nekā iepriekš uzskatīts. Tāpēc benzo(a)pirēna maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis ir pielāgots tā, lai tas atspoguļotu reālāku zemāko fona līmeni svaigās un kūpinātās gliemenēs.
(12)
Dati par kūpinātām zivīm un kūpinātu gaļu arī liecina, ka ir sasniedzams zemākais maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis. Tomēr dažos gadījumos, iespējams, ir jāpielāgo esošā kūpināšanas tehnoloģija. Tāpēc kūpinātai gaļai un kūpinātām zivīm ir jāizstrādā divu pakāpju procedūra, tādējādi nodrošinot divu gadu pārejas posmu no šīs regulas piemērošanas dienas, pirms sāk piemērot zemākus maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmeņus.
(13)
Ir konstatēts, ka kūpinātās brētliņās un kūpinātu brētliņu konservos ir augstāka PAO koncentrācija nekā citās kūpinātās zivīs. Jānosaka konkrēts maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis kūpinātās brētliņās un kūpinātu brētliņu konservos, lai atspoguļotu, kāda koncentrācija šajos pārtikas produktos ir sasniedzama.
(14)
Iepriekš maksimāli pieļaujamā benzo(a)pirēna koncentrācija “tādu zivju muskuļu gaļā, kas nav kūpinātas zivis” tika noteikta kā iespējama vides piesārņojuma rādītājs. Tomēr ir pierādījies, ka PAO svaigās zivīs ātri metabolizējas un muskuļu gaļā neuzkrājas. Tāpēc maksimāli pieļaujamās PAO koncentrācijas līmeņa saglabāšana svaigās zivīs vairs nav lietderīga.
(15)
Augsts PAO koncentrācijas līmenis tika atklāts vairāku veidu termiski apstrādātā gaļā un termiski apstrādātos gaļas produktos, kurus pārdod galapatērētājam. Koncentrācijas līmenis nav tik augsts, ja tiek ievēroti atbilstoši apstrādes nosacījumi un tiek izmantots atbilstošs aprīkojums. Tāpēc ir lietderīgi noteikt maksimāli pieļaujamo PAO koncentrāciju gaļā un gaļas produktos, kuriem ir piemērota tāda termiska apstrāde, kuras laikā var veidoties PAO, t. i., tikai grilēšana un cepšana uz restēm.
(16)
Uz kakao sviestu pagaidām netika attiecināts maksimāli pieļaujamās benzo(a)pirēna koncentrācijas līmenis, kas tiek piemērots eļļām un taukiem atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1881/2006, un līdz 2007. gada 1. aprīlim bija jāiesniedz pārskats par to, vai ir lietderīgi noteikt maksimāli pieļaujamo PAO koncentrāciju kakao sviestā. Pārskata iesniegšanas datums tika pārcelts, jo vēl nebija pieejami EFSA veiktās atkārtotās PAO zinātniskās novērtēšanas rezultāti.
(17)
Kakao sviestā ir augstāka PAO koncentrācija nekā citās eļļās un taukos. Galvenais iemesls tam ir neatbilstošu žāvēšanas metožu piemērošana kakao pupiņām un tas, ka kakao sviestu nevar rafinēt kā citas augu eļļas un taukus. Kakao sviests ir galvenā sastāvdaļa neapstrādātos kakao produktos (piem., kakao pupiņās, kakao masā, kakao drupatās vai kakao liķierī), un to izmanto arī šokolādē un citos kakao produktos, kurus bieži patērē bērni. Tādējādi tam ir ietekme uz cilvēkiem, īpaši uz bērniem. Tāpēc ir jānosaka maksimāli pieļaujamā PAO koncentrācija kakao pupiņās un atvasinātajos produktos, pie kuriem pieder arī kakao sviests.
(18)
Maksimāli pieļaujamās PAO koncentrācijas līmenis kakao pupiņās jānosaka pēc iespējas zemāks, vienlaikus ņemot vērā ražotājvalstu šā brīža tehniskās iespējas. Šis līmenis jānosaka attiecībā pret tauku saturu, jo PAO koncentrējas tauku frakcijā, kakao sviestā. Lai ražotājvalstis varētu veikt uzlabojumus tehnoloģijās un pielāgoties noteiktajam maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenim, ir jāatliek datums, no kura minētais maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis jāpiemēro kakao pupiņām. Turklāt attiecībā uz šiem produktiem sākotnēji jāpiemēro augstāks maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis iepriekš minētajai četru vielu summai. Pēc divu gadu pārejas perioda ir jāpiemēro zemāks maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis. PAO koncentrācija kakao pupiņās un atvasinātajos produktos ir regulāri jāpārrauga, lai izvērtētu iespēju nākotnē šo maksimāli pieļaujamo koncentrācijas līmeni vēl pazemināt.
(19)
Saskaņā ar pieejamo informāciju kokosriekstu eļļā var būt augstāka PAO4 koncentrācija nekā citās augu eļļās un taukos. Iemesls tam ir proporcionāli augstāka benz(a)antracēna un krizēna koncentrācija, kuru var vienkārši samazināt, rafinējot kokosriekstu eļļu. Maksimāli pieļaujamās koncentrācijas līmenis kokosriekstu eļļai jānosaka pēc iespējas zemāks, vienlaikus ņemot vērā ražotājvalstu šā brīža tehniskās iespējas. Tā kā ir gaidāms, ka ražotājvalstis ieviesīs uzlabojumus tehnoloģijās, PAO koncentrācija kokosriekstu eļļā ir regulāri jāpārrauga, lai izvērtētu iespēju nākotnē noteikt vēl zemāku pieļaujamās koncentrācijas līmeni.
(20)
Pašreizējie dati par PAO sastopamību graudos un dārzeņos ir nepilnīgi. Pieejamie dati liecina, ka graudos un dārzeņos ir samērā zema PAO koncentrācija. Zemie rādītāji šobrīd pieejamos datos par PAO sastopamību nav iemesls tam, lai uzreiz noteiktu maksimāli pieļaujamo koncentrāciju. Tomēr EFSA atzīst, ka graudiem un dārzeņiem to lielā patēriņa dēļ ir būtiska ietekme uz cilvēku. Tāpēc šajās divās produktu grupās ir jāveic detalizētāka PAO koncentrācijas uzraudzība. Nepieciešamība noteikt maksimāli pieļaujamo koncentrāciju tiks izvērtēta, pamatojoties uz papildu datiem.
(21)
Augsta PAO koncentrācija ir konstatēta atsevišķos uztura bagātinātājos. Tomēr šie koncentrācijas līmeņi ir mainīgi, un dažādos uztura bagātinātāju veidos tie atšķiras. Par uztura bagātinātājiem ir jāsavāc sīkāka informācija. Kad būs pieejami šie papildu dati, tiks izvērtēta nepieciešamība noteikt maksimāli pieļaujamo koncentrāciju uztura bagātinātājos.
(22)
Dalībvalstīm un pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmumiem ir vajadzīgs laiks, lai veiktu pielāgojumus ar šo regulu noteiktajai maksimāli pieļaujamai koncentrācijai. Tāpēc ir jāatliek šīs regulas piemērošanas datums. Attiecībā uz produktiem, kas laisti apgrozībā līdz dienai, no kuras tiek piemēroti ar šo regulu ieviestie grozījumi, ir jānosaka pārejas periods.
(23)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un ne Eiropas Parlaments, ne Padome pret tiem nav iebildusi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
1. Pārtikas produktus, kuri neatbilst maksimāli pieļaujamās koncentrācijas nosacījumiem, kas piemērojami no 2012. gada 1. septembra atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikuma 6. sadaļai “Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži”, kas grozīta ar šo regulu, un kuri likumīgi laisti tirgū līdz 2012. gada 1. septembrim, var turpināt tirgot pēc šā datuma līdz to minimālā derīguma termiņa vai izlietošanas termiņa beigām.
2. Pārtikas produktus, kuri neatbilst maksimāli pieļaujamās koncentrācijas nosacījumiem, kas piemērojami no 2014. gada 1. septembra atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikuma 6.1.4. un 6.1.5. punktam, kas grozīti ar šo regulu, un kuri likumīgi laisti tirgū līdz 2014. gada 1. septembrim, var turpināt tirgot pēc šā datuma līdz to minimālā derīguma termiņa vai izlietošanas termiņa beigām.
3. Pārtikas produktus, kuri neatbilst maksimāli pieļaujamās koncentrācijas nosacījumiem, kas piemērojami no 2013. gada 1. aprīļa atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikuma 6.1.2. punktam, kas grozīts ar šo regulu, un kuri likumīgi laisti tirgū līdz 2013. gada 1. aprīlim, var turpināt tirgot pēc šā datuma līdz to minimālā derīguma termiņa vai izlietošanas termiņa beigām.
4. Pārtikas produktus, kuri neatbilst maksimāli pieļaujamās koncentrācijas nosacījumiem, kas piemērojami no 2015. gada 1. aprīļa atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1881/2006 pielikuma 6.1.2. punktam, kas grozīts ar šo regulu, un kuri likumīgi laisti tirgū līdz 2015. gada 1. aprīlim, var turpināt tirgot pēc šā datuma līdz to minimālā derīguma termiņa vai izlietošanas termiņa beigām.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. septembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. augustā