РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно държавна помощ SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) приведена в действие от България в полза на „Русе индъстри“
(нотифицирано под номер C(2011) 4903)
(Само текстът на български език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/706/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея 1 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1),
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 30 юни 2009 г. българските власти уведомиха Комисията за мярка за преструктуриране в полза на „Русе индъстри“ АД (по-нататък „Русе индъстри“ или „дружеството“) под формата на разсрочване и отсрочване на публично задължение в размер на 9,85 млн. EUR.
(2)
На 28 юли 2009 г. до българските власти беше изпратен подробен въпросник. На 24 август 2009 г. България отговори частично и в същото писмо поиска удължаване на срока, което беше разрешено с писмо от 28 август 2009 г. На 30 септември 2009 г. България предостави още информация. На 27 ноември 2009 г. Комисията поиска още пояснения, които България предостави на 15 декември 2009 г. На 20 декември 2009 г. още веднъж беше разрешено удължаване на срока за попълване на липсващата информация. На 17 февруари 2010 г. България предостави още информация.
(3)
С писмо от 14 април 2010 г. Комисията уведоми България за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“) относно тази помощ.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(5)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(6)
България изпрати коментари във връзка с решението на Комисията за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС с писмо от 10 май 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 17 юни 2010 г. На 17 юни 2010 г. българските власти предоставиха допълнителна информация.
(7)
На 29 октомври 2010 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което българските власти отговориха с писмо от 12 ноември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 23 ноември 2010 г., и с писмо от 3 декември 2010 г., изпратено до Комисията и регистрирано от нея на 6 декември 2010 г.
(8)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха производство по несъстоятелност срещу дружеството.
(9)
С писмо от 14 юни 2010 г., изпратено до Комисията на 23 ноември 2010 г., българските власти оттеглиха своето уведомление от 30 юни 2009 г.
II ОПИСАНИЕ
(10)
Получател на мярката за помощ е „Русе индъстри“. Дружеството (с предишно име „Русенска корабостроителница“ (4)) е създадено през 1991 г. със седалище в Русе, България, което е регион, допустим за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Дружеството е приватизирано през април 1999 г., като 80 % от неговите акции са продадени на германското дружество Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
„Русе индъстри“ е активно в производството и ремонта на метални структури, както и в производството на кранове, кораби и морски съоръжения (5). През 2009 г. дружеството е имало 196 служители.
(12)
Във финансово отношение се наблюдава постоянна тенденция на спад в оборота на дружеството и увеличаващи се загуби за период от няколко години преди уведомлението, както е посочено в таблицата по-долу. През 2008 г. дружеството регистрира отрицателна оперативна печалба и отрицателен паричен поток.
Таблица 1
Годишен стокооборот и печалба на „Русе индъстри“
в млн. BGN (6)
2005
2006
2007
2008
годишен стокооборот
76 239
65 086
17 963
7 035
печалба преди облагане
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Към момента на уведомлението „Русе индъстри“ дължи 9,85 млн. EUR на българската държава.
(14)
Дългът произлиза от споразумения за заеми (7), датиращи от 1996 г. и 1997 г., между Държавен фонд за реконструкция и развитие и „Русенска корабостроителница“ относно главница, която по онова време е възлизала на 8,45 млн. USD.
(15)
През април 1999 г. е сключено споразумение („Разсрочване 1999 г.“) с Министерството на финансите (по-нататък „МФ“), което е поело исковете на Държавния фонд за реконструкция и развитие, съгласно което споразумение 8 млн. USD от гореописания дълг плюс натрупаната лихва се превалутират (8) в EUR и Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH се ангажира да изплати тази сума между 1 декември 2000 г. и 30 юни 2006 г. при условията на разсрочено плащане.
(16)
На 21 май 2001 г. МФ и „Русе индъстри“ сключват друго споразумение, с което пълното възстановяване на задължението на дружеството към държавата (9), плюс натрупаните лихви, се отлага до 30 септември 2015 г., с гратисен период (през който се изплащат само лихвите без главницата) до 31 март 2006 г. („Разсрочване 2001 г.“).
(17)
Според разсрочването от 2001 г. цялото задължение е както следва: главницата става 7,97 млн. EUR, а лихвите (натрупани до 1 април 1999 г.) 2 млн. EUR. Според това споразумение по главницата се начислява годишна лихва от 1 %, а наказателна годишна лихва от 3 % се начислява върху просрочените суми (т.е. в случай че дружеството закъснее с плащането).
(18)
През септември 2005 г. точно преди края на гратисния период получателят иска ново предоговаряне на задълженията си (в допълнение към споразумението от 2001 г.). През декември 2006 г. българската Комисия за защита на конкуренцията намира искането за неоснователно съгласно българския закон за държавните помощи. „Русе индъстри“ обжалва решението на Комисията за защита на конкуренцията пред Върховния административен съд, който отхвърля жалбата през юли 2007 г. Следващо обжалване на това решение също е отхвърлено. Въпреки това държавата не се е опитала да изиска по законов път просрочената сума в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(19)
През юли 2008 г. получателят е предложил да плати доброволно 1 млн. EUR от просрочените суми на два равни транша. Спроед това предложение първият транш е трябвало да бъде платен до октомври 2008 г., а вторият до февруари 2009 г. Когато „Русе индъстри“ не е платило нито един от тези таншове, държавата - по искане на дружеството, е удължила два пъти срока на първия транш съответно до декември 2008 г. и до януари 2009 г.
(20)
След като обещаните от „Русе индъстри“ плащания не са осъществени, през февруари 2009 г. българските власти изпращат напомняне за плащане. Допълнително напомняне за плащане на просрочените суми е изпратено през април и два пъти през юни 2010 г. Въпреки това държавата не успява да изиска по законов път задължението, което не е било изплатено съгласно разсрочването от 2001 г.
(21)
С писмо от 4 юни 2009 г.„Русе индъстри“ отново поиска от българските власти да разсрочат задължението му към държавата до 2019 г. с гратисен период до 2012 г. След това искане и в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС България изпрати уведомление за планираното разсрочване на задължението като помощ за преструктуриране.
(22)
С писмо от 28 юни 2010 г.„Русе индъстри“ отново предложи на държавата да изплати оставащите задължения съгласно споразуменията за плащане от разсрочването от 2001 г. През юли 2010 г. дружеството се ангажира да покрие всички просрочени и неизплатени суми на два равни транша: първия до края на юли 2010 г. и втория до края на август 2010 г. Въпреки това дружеството не успя да изпълни това споразумение.
(23)
Според информацията, предоставена от българските власти, до края на 2010 г. получателят е платил 1 млн. EUR от общата дължима сума съгласно разсрочването от 2001 г. В края на 2010 г. неизплатеното и просрочено задължение спрямо общата дължима сума възлиза на 3,7 млн. EUR.
(24)
От кореспонденцията между „Русе индъстри“ и българските власти личи, че българските власти са изпратили няколко напомняния за плащане за дължимата неизплатена сума. Въпреки че получателят е изразил желание или доброволно е предложил изплащане, на практика той никога не е върнал цялата оставаща сума според разсрочването от 2001 г. Освен напомнянията няма доказателства, че българските власти са предприели някакви стъпки за изискване по законов път на своите вземания.
(25)
Що се отнася до главницата, „Русе индъстри“ не е платило посочените суми (10) и затова не е спазило шестмесечната схема за разсрочване. Освен това обикновената лихва е плащана само до юли 2008 г.
(26)
Що се отнася до наказателната лихва, българските власти посочиха, че договорно определените 3 % (вж. параграф (3) по-горе) са начислени върху дължимите траншове от 2006 г. насам, когато дружеството е трябвало да започне да изплаща траншовете. Тези наказателни лихви са плащани от „Русе индъстри“ само между август 2006 г. и юли 2008 г. От юли 2008 г. дружеството не е плащало начислената наказателна лихва.
(27)
На 3 ноември 2010 г. българските власти направиха официално искане за плащане. Към момента на това искане просроченото задължение възлизаше на 3,7 млн. EUR (от които 3,4 млн. EUR главница, 151 000 EUR лихви и 140 000 EUR наказателни лихви).
(28)
Към момента на искането получателят е изплатил общо 1 млн. EUR, дължими съгласно разсрочването от 2001 г. (от които 245 000 EUR главница, 705 000 EUR лихви и 50 000 EUR наказателни лихви). Последното реално плащане, което „Русе индъстри“ е направило, датира от 11 юли 2008 г.
(29)
След искането и след като дружеството не е изпълнило своите задължения, националните органи започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя на 11 ноември 2010 г. (т.е. девет години след разсрочването от 2001 г., което е над 4 години след края на гратисния период и над 2 години от последното плащане от страна на „Русе индъстри“).
(30)
На 11 ноември 2010 г. българските власти започнаха процедура по несъстоятелност срещу получателя.
III РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(31)
Както е посочено по-горе (вж. параграф (21)), през юни 2009 г. получателят подаде ново искане за разсрочване на задължението според разсрочването от 2001 г. Това планирано разсрочване бе мярката, за която на 30 юни 2009 г. бе изпратено уведомление до Комисията за помощ за преструктуриране.
(32)
Според уведомлението планът би спомогнал за изплащането на задължението от 9,85 млн. EUR за срок от 10 години (т.е. до 2019 г.), с гратисен период до 30 юни 2012 г.
(33)
България бе на мнение, че планираната мярка е съвместима с вътрешния пазар въз основа на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (11) като помощ за преструктуриране.
(34)
Комисията имаше съмнения по отношение на съвместимостта на помощта, за която бе изпратено уведомление. Съответно на 14 април 2010 г. Комисията започна процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(35)
Освен това, решението за откриване на процедура по член 108, параграф 2 от ДФЕС повдигна съмнения за това дали фактът, че в миналото от дружеството не са изискани по законовия ред просрочените задължения съгласно споразумението за разсрочване от 2001 г., може да представлява допълнителна държавна помощ.
(36)
Българските власти оттеглиха това уведомление на 23 ноември 2010 г., поради което официалното разследване за мярката стана безпредметно.
IV МНЕНИЯ НА БЪЛГАРИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО ЧЛЕН 108, ПАРАГРАФ 2 ОТ ДФЕС
(37)
Що се отнася до въздържането от изискване по законов път на дълга, България само заяви, че държавата е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика, което максимизира шансовете за събиране на нейния дълг, като позволява доброволно плащане. България не е предоставила подробни аргументи в тази връзка.
V ОЦЕНКА
(38)
България оттегли уведомлението за разсрочването на задължението на „Русе индъстри“ към държавата през ноември 2010 г. В резултат официалната процедура по разследване относно помощта за преструктуриране, за която е изпратено уведомление, стана безпредметна съгласно член 8, параграф 2 от Регламент № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (12).
(39)
Разглежданата мярка е въздържането от изискване по законов път на плащане на дълга в съответствие с разсрочването от 2001 г.
(40)
Що се отнася до присъединяването на България към ЕС и следователно до въпроса дали въздържането от изискване на дълга от 1 януари 2007 г. потенциално представлява нова помощ по смисъла на член 1, буква д) от Процедурния регламент, Комисията отбелязва, че неплащането от страна на получателя на сумите, дължими съгласно разсрочването от 2001 г., и липсата на държавни действия е довело до промени в общия риск за държавата според разсрочването от 2001 г. Това увеличение на задължението на държавата (т.е. въздържането от изпълнение) води до последици след датата на присъединяване и следователно мярката трябва да се разглежда като приложима след присъединяването, което означава, че тя представлява нова държавна помощ.
(41)
Трябва да се отбележи също, че тази мярка, за която не е изпратено уведомление, не е включена в допълнението към приложение V към Акта за присъединяване на България (13). По-специално тя не е била а) нито приведена в действие преди 31 декември 1994 г., б) нито включена в допълнението към приложение V и в) нито включена във временния механизъм, приложен във връзка с присъединяването.
(42)
В този контекст Комисията допълнително ще прецени дали въздържането от изискване по законов ред на дълга от 1 януари 2007 г. представлява нова помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(43)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставянето в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки е несъвместима с вътрешния пазар.
(44)
Мярката е финансирана с държавни ресурси - тъй като води до пропуснати приходи за държавата - и решенията на МФ се считат за преки решения на държавата.
(45)
Въздържането от изискване по законов ред на дълга също засяга „Русе индъстри“ индивидуално и поради това е селективно.
(46)
В допълнение, „Русе индъстри“ е предприятие, произвеждащо стоки, които се търгуват свободно в Съюза. Затова Комисията смята, че е изпълнено условието за засягане на конкуренцията и търговията в Съюза.
(47)
Комисията следва допълнително да прецени дали мярката под формата на въздържане от изискване на дълга предоставя предимство на дружеството, което то не би могло да получи иначе на пазара.
(48)
Както е обяснено по-горе, задължението датира от 1996-97 г. и вече два пъти е било разсрочвано (през 1999 г. и 2001 г.). Що се отнася до въздържането от изискване на дълга съгласно разсрочването от 2001 г., както и неизпълнението на задълженията на дружеството, никой частен кредитор не би имал поведение като това на българската държава. В действителност от наличната информация следва, че не са предприети конкретни стъпки за изискване на дълга от 30 март 2006 г., когато гратисният период е изтекъл и първите траншове от главницата са станали дължими, но не са били платени. Освен това, финансовото положение на дружеството е било слабо (вж. таблица 1 по-горе), тъй като се наблюдава спад в стокооборота и увеличаване на загубите и няма перспективи дружеството отново да стане печелившо. Освен това трябва да се отбележи, че макар част от дълга (1,13 млн. BGN (14)) да е гарантиран с обезпечения (15), българските власти не са предприели никакви стъпки за изискване по законов ред на тази част от дълга.
(49)
В действителност, българските власти не предоставиха никакви обяснения затова защо схемата за разсрочване не е изпълнена по законов ред и не обясниха своето твърдение, че изчакването на доброволното плащане (в контекста на отрицателната кредитна история на дружеството) би максимизирало техния шанс за събиране на дълга.
(50)
При подобни обстоятелства частен кредитор би изискал по законов ред изпълнението на споразумението. Затова неспазването на разсрочването от 2001 г. и въздържането на България от изискване на дълга по законов ред е предоставя предимство на „Русе индъстри“.
(51)
Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че въздържането от изискване на дълга към държавата в полза на „Русе индъстри“ представлява нова помощ, считано от 1 януари 2007 г. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
По отношение на евентуалната съвместимост следва да се отбележи, че България не е представила никакви аргументи в тази връзка.
(53)
Дори ако „Русе индъстри“ се приеме официално за дружество в затруднение по смисъла на Съобщението на Комисията за Насоки на Общността държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, критериите за съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране не са изпълнени. По-специално що се отнася до помощта за оздравяване, не е доказано, че мярката ще е ограничена до необходимия минимум, че ще се предостави на основание на сериозни социални трудности и няма да предизвика нежелан ефект на разпространение в други държави-членки. Освен това нейният срок е над 6 месеца. Що се отнася до помощта за преструктуриране, при липсата на план за преструктуриране възстановяването на жизнеспособността в дългосрочен план не е доказано. Освен това не е демонстрирано, че помощта ще бъде минимална и ще се избягва ненужното нарушаване на конкуренцията.
(54)
Дружеството се намира в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и като такова то е допустимо за регионална помощ съгласно Насоките за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (16) (по-нататък: НРП). Въпреки това мярката не съответства на НРП. По-специално, що се отнася до евентуалната оперативна помощ, тази помощ не улеснява развитието на никакви дейности или икономически области и не е ограничена във времето, не е намаляваща или пропорционална на това, което е нужно за преодоляване на специфични икономически недостатъци.
(55)
Няма други мотиви за съвместимост, които могат да се приложат. Следователно помощта е неправомерна и несъвместима в ДФЕС.
(56)
В съответствие с ДФЕС и установената практика на Съда Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (17), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (18). В този контекст Съдът постанови, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (19).
(57)
Следвайки тази съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета постановява, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(58)
Следователно, предвид факта, че въпросната мярка трябва да се счита за неправомерна и несъвместима, сумата на помощта трябва да бъде върната, за да бъде възстановена ситуацията на пазара от преди плащането на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и ще бъдат наложени лихви за възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(59)
Несъвместимият елемент на помощ на мярката се изчислява като дължимата и неизплатена сума според разсрочването от 2001 г., от 1 януари 2007 г. до 11 ноември 2010 г., когато България е регистрирала вземането си в производството по несъстоятелност. По това време просрочената сума възлиза на 3,7 млн. EUR. Точната сума за възстановяване и лихвата, която ще бъде приложена към тази сума, трябва да бъдат изчислени от България. Направените плащания, различни от сумите, платени съгласно споразумението, могат да бъдат приспаднати от сумата за възстановяване на неправомерната и несъвместима помощ.
VI ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(60)
Първо, Комисията отбелязва, че България оттегли уведомлението относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, като по този начин официалната процедура по разследване стана безпредметна.
(61)
Второ, Комисията заключава, че въздържането от изискване на дълга към държавата от 1 януари 2007 г. представлява нова държавна помощ в полза на „Русе индъстри“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(62)
Тъй като тази държавна помощ е неправомерна и несъвместима, тя трябва да бъде върната от получателя.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно разсрочването на дълга от 9,85 млн. EUR, за което е изпратено уведомление, като отбелязва, че България оттегли своето уведомление.
Член 2
Държавната помощ, неправомерно предоставена от България в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на „Русе индъстри“ чрез въздържане от изискване на плащането на задължението към държавата от 1 януари 2007 г., е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. България трябва да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Сумите, които подлежат на възстановяване, носят лихва за периода от 1 януари 2007 г. до тяхното пълно възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 Комисията (20).
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, е незабавно и ефективно.
2. България предприема мерки за това, че настоящото решение ще бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата на уведомяване на него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение България предоставя следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която ще бъда възстановена от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. България информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение до приключването на възстановяването на помощта, посочена в член 2. При обикновено искане от Комисията България изпраща незабавно информация за вече взетите и планираните мерки с цел спазването на това решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е България.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 13. jūlijs)
par valsts atbalstu SA.28903 (C 12/10) (ex N 389/09) ko Bulgārija piešķīrusi uzņēmumam Ruse Industry
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4903)
(Autentisks ir tikai teksts bulgāru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/706/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk - LESD) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētās personas tika uzaicinātas iesniegt piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1),
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Bulgārijas iestādes 2009. gada 30. jūnijā paziņoja Komisijai par pārstrukturēšanas pasākumu uzņēmumam Ruse Industry AD (turpmāk - Ruse Industry vai uzņēmums), atliekot un pārskatot maksājuma termiņus parādam valstij 9,85 miljonu euro apmērā.
(2)
Bulgārijas iestādēm nosūtīja detalizētu informācijas pieprasījumu 2009. gada 28. jūlijā. Bulgārija daļēji atbildēja 2009. gada 24. augustā un tajā pašā vēstulē lūdza termiņa pagarinājumu, ko piešķīra 2009. gada 28. augusta vēstulē. Bulgārija iesniedza papildu informāciju 2009. gada 30. septembrī. Komisija pieprasīja papildu skaidrojumu 2009. gada 27. novembrī, uz ko Bulgārija atbildēja 2009. gada 15. decembrī. Turpmāku pagarinājumu piešķīra 2009. gada 20. decembrī, lai tiktu iesniegta trūkstošā informācija. Bulgārija papildu informāciju iesniedza 2010. gada 17. februārī.
(3)
Komisija 2010. gada 14. aprīlī informēja Bulgāriju, ka ir izlēmusi attiecībā uz šo atbalstu sākt procedūru, kas noteikta Līguma par Eiropas Savienības darbību (2) (turpmāk - LESD) 108. panta 2. punktā.
(4)
Komisijas lēmumu sākt procedūru publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3).
(5)
Komisija nesaņēma nekādas ieinteresēto personu piezīmes.
(6)
Bulgārija iesniedza piezīmes par Komisijas lēmumu par procedūras uzsākšanu 2010. gada 10. maija vēstulē, kas tika nosūtīta Komisijai un ko Komisija reģistrēja 2010. gada 17. jūnijā. Bulgārijas iestādes 2010. gada 7. jūnijā sniedza papildu informāciju.
(7)
Komisija 2010. gada 29. oktobrī nosūtīja pieprasījumu pēc papildu informācijas, uz ko Bulgārijas iestādes atbildēja 2010. gada 12. novembra vēstulē, kura tika nosūtīta Komisijai un kuru Komisija reģistrēja 2010. gada 23. novembrī, un 2010. gada 3. decembra vēstulē, kura tika nosūtīta Komisijai un kuru Komisija reģistrēja 2010. gada 6. decembrī.
(8)
Bulgārijas iestādes 2010. gada 11. novembrī pret uzņēmumu sāka bankrota procedūru.
(9)
Bulgārijas iestādes 2010. gada 14. jūnija vēstulē, ko Komisijai nosūtīja 2010. gada 23. novembrī, atsauca savu 2009. gada 30. jūnija paziņojumu.
II. APRAKSTS
(10)
Atbalsta saņēmējs ir uzņēmums Ruse Industry. Šis uzņēmums (kura sākotnējais nosaukums bija Ruse Shipyard (4)) tika izveidots 1991. gadā un atrodas Rusē, Bulgārijā, kas ir reģions, kuram ir tiesības saņemt atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu. Uzņēmumu privatizēja 1999. gada aprīlī, kad 80 % tā akciju tika pārdotas Vācijas uzņēmumam Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH.
(11)
Ruse Industry darbojas metāla konstrukciju ražošanas un labošanas jomā, kā arī ceļamkrānu, kuģu un jūras aprīkojuma ražošanas jomā (5). Uzņēmumam 2009. gadā bija 196 darbinieki.
(12)
Visbeidzot, uzņēmuma apgrozījums pastāvīgi samazinājās un zaudējumi palielinājās vairāku gadu garumā pirms paziņojuma iesniegšanas, kā norādīts tabulā turpmāk. Uzņēmums 2008. gadā reģistrēja negatīvus darbības rezultātus un negatīvu naudas plūsmu.
1. tabula
Ruse Industry gada apgrozījums un peļņa
Miljonos Bulgārijas levu (6)
2005. g.
2006. g.
2007. g.
2008. g.
Gada apgrozījums
76 239
65 086
17 963
7 035
Peļņa pirms nodokļu nomaksas
(2 091)
1 977
(827)
(3 924)
(13)
Paziņojuma iesniegšanas laikā Ruse Industry bija Bulgārijas valstij parādā 9,85 miljonus euro.
(14)
Parāds izriet no aizdevumu līgumiem (7), kas noslēgti 1996. un 1997. gadā starp Valsts rekonstrukcijas un attīstības fondu un uzņēmumu Ruse Shipyard, par pamatsummu, kura tolaik bija 8,45 miljoni ASV dolāru.
(15)
Uzņēmums ar Finanšu ministriju 1999. gada aprīlī noslēdza līgumu (turpmāk - 1999. gada līgums par maksājuma termiņa pārskatīšanu), un minētā ministrija pārņēma Valsts rekonstrukcijas un attīstības fonda prasījumus; saskaņā ar šo līgumu 8 miljoniem ASV dolāru no iepriekš minētā parāda un uzkrātajiem procentiem mainīja denomināciju (8) uz euro, un Rousse Beteiligungsgesellschaft mbH apņēmās atmaksāt šo summu laikposmā no 2000. gada 1. decembra līdz 2006. gada 30. jūnijam saskaņā ar mainītu atmaksas plānu.
(16)
Finanšu ministrija un Ruse Industry2001. gada 21. maijā noslēdza jaunu līgumu, ar kuru uzņēmuma parāda valstij (9) un uzkrāto procentu pilna atmaksa tika atlikta līdz 2015. gada 30. septembrim, paredzot labvēlības periodu (un tikai procentu, nevis pamatsummas maksājumus) līdz 2006. gada 31. martam (turpmāk - 2001. gada līgums par maksājuma termiņa pārskatīšanu).
(17)
Saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu kopējais parāds ietvēra pamatsummu 7,97 miljonu ASV dolāru apmērā un procentus 2 miljonu euro apmērā (kas uzkrājušies līdz 1999. gada 1. aprīlim). Šis līgums paredzēja, ka pamatsummai piemēro gada procentu likmi 1 % apmērā, savukārt soda procenti ir 3 % gadā, kuri maksājami par nokavētiem maksājumiem (t. i., ja uzņēmums kavē atmaksas maksājumus).
(18)
Tieši pirms labvēlības perioda beigām, proti, 2005. gada septembrī, atbalsta saņēmējs pieprasīja jaunu maksājuma termiņu pārskatīšanu savam parādam valstij (papildus 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu). Bulgārijas Konkurences komisija 2006. gada decembrī atzina šo pieprasījumu par nepieņemamu saskaņā ar Bulgārijas Valsts atbalsta likumu. Ruse Industry iesniedza Augstākajā administratīvajā tiesā apelāciju pret Konkurences komisijas lēmumu, un šī apelācija tika noraidīta 2007. gada jūlijā. Noraidīja arī nākamo apelāciju pret šo lēmumu. Neraugoties uz iepriekš izklāstīto, valsts necentās efektīvi piemērot nokavēto parādu izpildi saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu.
(19)
Atbalsta saņēmējs 2008. gada jūlijā labprātīgi piedāvāja samaksāt 1 miljonu euro no nokavētās summas divos vienādos maksājumos. Saskaņā ar šo piedāvājumu pirmais maksājums bija jāveic līdz 2008. gada oktobrim, otrais - līdz 2009. gada februārim. Kad Ruse Industry neveica nevienu no šiem maksājumiem, valsts - pēc uzņēmumam lūguma - divas reizes pagarināja pirmā maksājuma termiņu, pirmo reizi - līdz 2008. gada decembrim un tad - līdz 2009. gada janvārim.
(20)
Kad Ruse Industry solītie maksājumi netika veikti, Bulgārijas iestādes 2009. gada februārī nosūtīja atgādinājumu par maksājumu. Papildu atgādinājumus par nokavēto summu atmaksu nosūtīja 2010. gada aprīlī un divas reizes 2010. gada jūnijā. Tomēr valsts efektīvi nepiemēroja izpildi šim parādam, ko neatmaksāja saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu.
(21)
Ar 2009. gada 4. jūnija vēstuli Ruse Industry vēlreiz lūdza Bulgārijas iestādes pārskatīt tās parāda maksājumu termiņus valstij līdz 2019. gadam ar labvēlības periodu līdz 2012. gadam. Pēc šī lūguma un saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu Bulgārija paziņoja par paredzēto parāda maksājumu termiņu pārskatīšanu.
(22)
Ruse Industry2010. gada 28. jūnija vēstulē vēlreiz piedāvāja valstij atmaksāt savas nesamaksātās saistības saskaņā ar atmaksas grafiku atbilstīgi 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu. Uzņēmums 2010. gada jūlijā apņēmās segt nokavētos maksājumus divos vienādos maksājumos: pirmo līdz 2010. gada jūlija beigām un otro līdz 2010. gada augusta beigām. Tomēr uzņēmumam neizdevās ievērot šo vienošanos.
(23)
Saskaņā ar Bulgārijas iestāžu sniegto informāciju līdz 2010. gada beigām atbalsta saņēmējs bija atmaksājis 1 miljonu euro no kopējās atmaksājamās summas saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu. Tādējādi 2010. gada beigās nesamaksātais parāds, kas bija jāatmaksā saistībā ar parāda kopsummu, bija 3,7 miljoni euro.
(24)
Sarakste starp Ruse Industry un Bulgārijas iestādēm liecina, ka Bulgārijas iestādes nosūtīja vairākus atgādinājumus par nesamaksāto summu atmaksu. Lai gan atbalsta saņēmējs bija paudis gatavību vai labprātīgi bija piedāvājis veikt atmaksu, tas nekad faktiski pilnībā netika sedzis nesamaksātās summas saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu. Izņemot atgādinājumus, nav nekādu liecību, ka Bulgārijas iestādes īstenoja jebkādus pasākumus, lai efektīvi piemērotu savu prasījumu izpildi.
(25)
Attiecībā uz pamatsummu Ruse Industry neatmaksāja noteiktās summas (10) un tādējādi neievēroja grafiku, kas paredzēja maksājumus reizi pusgadā. Turklāt regulāros procentus atmaksāja tikai līdz 2008. gada jūlijam.
(26)
Attiecībā uz soda procentiem Bulgārijas iestādes norādīja, ka līgumā paredzētos 3 % (skatiet 17. punktu iepriekš) piemēroja veicamajiem maksājumiem, sākot no 2006. gada, kad uzņēmumam bija paredzēts sākt to atmaksu. Šos soda procentus Ruse Industry samaksāja tikai laikposmā no 2006. gada augusta līdz 2008. gada jūlijam. Sākot no 2008. gada jūlija, uzņēmums nemaksāja piemērotos soda procentus.
(27)
Bulgārijas iestādes 2010. gada 3. novembrī iesniedza oficiālu atmaksas pieprasījumu. Šā pieprasījuma iesniegšanas laikā nokavētais parāds bija 3,7 miljoni euro (no kā 3,4 miljoni euro bija pamatsumma, 151 000 euro - procenti un 140 000 euro - soda procenti).
(28)
Uz pieprasījuma iesniegšanas brīdi atbalsta saņēmējs bija kopā atmaksājis 1 miljonu euro, kas bija jāatmaksā saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu (no kā 245 000 euro bija pamatsumma, 705 000 euro - procenti un 50 000 euro - soda procenti). Pēdējo faktisko maksājumu Ruse Industry veica 2008. gada 11. jūlijā.
(29)
Pēc pieprasījuma iesniegšanas un uzņēmuma nespējas ievērot savas saistības valsts iestādes 2010. gada 11. novembrī sāka bankrota procedūru pret atbalsta saņēmēju, un tas bija deviņus gadus pēc 2001. gada līguma par maksājuma termiņa pārskatīšanu noslēgšanas, vairāk nekā četrus gadus pēc labvēlības perioda beigām un vairāk nekā divus gadus kopš pēdējā Ruse Industry veiktā maksājuma.
(30)
Bulgārijas iestādes 2010. gada 11. novembrī pret atbalsta saņēmēju sāka bankrota procedūru.
III. PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMS
(31)
Kā minēts iepriekš (skatiet 21. punktu), 2009. gada jūnijā atbalsta saņēmējs iesniedza vēl vienu lūgumu pārskatīt maksājumu termiņus neatmaksātajam parādam saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu. Šī plānotā maksājumu termiņu pārskatīšana bija pasākums, par ko Komisijai 2009. gada 30. jūnijā paziņoja kā par pārstrukturēšanas atbalstu.
(32)
Saskaņā ar šo paziņojumu plānam būtu bijis jāparedz parāda 9,85 miljonu euro apmērā atmaksa 10 gadu laikā (t. i., līdz 2019. gadam) ar labvēlības periodu līdz 2012. gada 30. jūnijam.
(33)
Bulgārija uzskatīja, ka plānotais pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu kā pārstrukturēšanas atbalsts, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” (11).
(34)
Komisija apšaubīja paziņotā atbalsta saderību. Tādēļ 2010. gada 14. aprīlī tā sāka LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru.
(35)
Turklāt procedūras sākšanas lēmumā tika paustas bažas par to, vai uzņēmuma nokavēto saistību - atbilstīgi 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu - izpildes nepiemērošana iepriekš nav turpmāks valsts atbalsts.
(36)
Bulgārijas iestādes atsauca savu paziņojumu 2010. gada 23. novembrī, tādējādi padarot paziņotā pasākuma formālo izmeklēšanu par nevajadzīgu.
IV. BULGĀRIJAS PIEZĪMES ATTIECĪBĀ UZ LĒMUMU PAR PROCEDŪRAS UZSĀKŠANU
(37)
Attiecībā uz parāda izpildes nepiemērošanu Bulgārija tikai apgalvoja, ka valsts rīkojās kā privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs, iespējami palielinot savas iespējas atgūt parādu un pieļaujot brīvprātīgu atmaksu. Bulgārija šajā saistībā neiesniedza nekādus detalizētus argumentus.
V. NOVĒRTĒJUMS
(38)
Bulgārija 2010. gada novembrī atsauca paziņojumu par Ruse Industry parāda valstij maksājumu termiņu pārskatīšanu. Rezultātā formālā izmeklēšana attiecībā uz paziņoto pārstrukturēšanas atbalsta pasākumu vairs nebija vajadzīga saskaņā ar 8. panta 2. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (12).
(39)
Pasākums, kam pašlaik veic novērtējumu, ir parāda atbilstīgi 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu piemērošanas neizpilde.
(40)
Attiecībā uz Bulgārijas pievienošanos ES un to, vai tādējādi šī parāda izpildes nepiemērošana, sākot no 2007. gada 1. janvāra, iespējams, ir jauns valsts atbalsts Regulas Nr. 659/1999 1. panta c) apakšpunkta izpratnē, Komisija atzīmē, ka atbalsta saņēmēja neveiktās summu atmaksas saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu un valsts nerīkošanās rezultātā izmainījās valsts kopējais risks atbilstīgi 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu. Šī parāda valstij palielināšanās (t. i., izpildes nepiemērošana) ietekmē situāciju pēc pievienošanās datuma, tādēļ pasākums ir uzskatāms par attiecināmu pēc pievienošanās un ir jauns valsts atbalsts.
(41)
Jānorāda arī, ka šis nepaziņotais pasākums netika ietverts Bulgārijas Pievienošanās akta V pielikuma papildinājumā (13). Turklāt tas netika a) piemērots pirms 1994. gada 31. decembra, b) uzskaitīts V pielikuma papildinājumā vai c) ietverts starpposma mehānismā, ko piemēroja saistībā ar pievienošanos.
(42)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija turpmāk tekstā novērtē, vai parāda izpildes nepiemērošana, sākot no 2007. gada 1. janvāra, ir jauns valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(43)
LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko dalībvalsts jebkādā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, kā arī iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(44)
Pasākumu finansē no valsts līdzekļiem, jo tā rezultātā rodas valsts negūti ieņēmumi, un Finanšu ministrijas pieņemtie lēmumi ir uzskatāmi par tiešiem valsts lēmumiem.
(45)
Parāda izpildes nepiemērošana arī attiecas atsevišķi uz Ruse Industry, tādēļ tā ir selektīva.
(46)
Turklāt Ruse Industry ir uzņēmums, kas ražo preces, kuras ir brīvā tirdzniecības apritē Savienībā. Tādējādi Komisija uzskata, ka ir panākta atbilstība nosacījumam par ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību Savienībā.
(47)
Komisijai ir arī jānovērtē, vai pasākums kā parāda izpildes nepiemērošana nodrošina uzņēmumam priekšrocību, ko tas pretējā gadījumā tirgū nespētu iegūt.
(48)
Kā paskaidrots iepriekš, parāds sākās 1996.-1997. gadā, un tam jau divas reizes ir pārskatīti maksājumu termiņi (1999. un 2001. gadā). Attiecībā uz parāda atbilstīgi 2001. gada līgumam par maksājuma termiņa pārskatīšanu piemērošanas neizpildi un uzņēmuma iepriekšējo nespēju pildīt savas saistības jānorāda, ka neviens privāts kreditors nebūtu rīkojies tā, kā rīkojās Bulgārijas valsts. Patiešām, pieejamā informācija liecina, ka netika veikti nekādi konkrēti pasākumi, lai piemērotu parāda izpildi, sākot no 2006. gada 30. marta, kad beidzās labvēlības periods un kad bija jāveic pirmie pamatsummas maksājumi, kuri tomēr netika veikti. Turklāt uzņēmuma finansiālais stāvoklis bija nestabils (skatiet 1. tabulu iepriekš), jo uzrādīja apgrozījuma samazināšanos un zaudējumu palielināšanos, kā arī nebija izredžu, ka uzņēmums atgūs rentabilitāti. Jāatzīmē arī, ka, pat ja daļa parāda (1,13 miljoni Bulgārijas levu (14)) bija nodrošināta ar ķīlu (15), Bulgārijas iestādes tāpat neveica nekādus pasākumus, lai piemērotu šīs parāda daļas izpildi.
(49)
Būtībā Bulgārijas iestādes nesniedza nekādus pamatojumus par to, kādēļ atmaksas grafika izpilde netika piemērota, kā arī nepamatoja savu apgalvojumu, ka labprātīgas atmaksas gaidīšana (ņemot vērā uzņēmuma saistību nepildīšanas vēsturi) būtu iespējami palielinājusi parāda atgūšanas iespējas.
(50)
Līdzīgos apstākļos privāts kreditors būtu turpinājis piemērot līguma izpildi. Tādēļ 2001. gada līguma par maksājuma termiņa pārskatīšanu neievērošana un Bulgārijas valsts neīstenotā parāda izpildes piemērošana sniedz priekšrocību Ruse Industry.
(51)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, Komisija uzskata, ka Ruse Industry parāda valstij izpildes nepiemērošana ir jauns valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, sākot no 2007. gada 1. janvāra.
(52)
Attiecībā uz pasākuma iespējamo saderību jānorāda, ka Bulgārija šajā saistībā neiesniedza nekādus argumentus.
(53)
Pat ja Ruse Industry formāli atbilst grūtības nonākuša uzņēmuma definīcijai Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai izpratnē, nav izpildīti saderīga glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsta kritēriji. Turklāt attiecībā uz glābšanas atbalstu nav parādīts, ka pasākums būtu ierobežots līdz nepieciešamajam minimumam, ka to pamatotu nopietnas sociālās grūtības un ka tam būtu nesamērīgas negatīvas sekas citās dalībvalstīs. Piedevām tas pārsniedz sešu mēnešu laikposmu. No pārstrukturēšanas atbalsta perspektīvas jānorāda, ka nav pārstrukturēšanas plāna un ka nav pierādīta ilgtermiņa darbības spējas atjaunošana. Turklāt nav parādīts, ka atbalsts attiektos tikai uz nepieciešamo minimumu un ka netiktu pieļauti neatbilstīgi konkurences izkropļojumi.
(54)
Uzņēmums atrodas reģionā, kam ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu un kam tādējādi ir tiesības uz reģionālo atbalstu saskaņā ar Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.-2013. gadam (16). Tomēr pasākums neatbilst arī šīm pamatnostādnēm. It sevišķi saistībā ar iespējamo darbības atbalstu šis atbalsts nesekmē nekādu darbību vai ekonomikas nozaru attīstību, un tā piemērošanas laiks nav ierobežots, tas pakāpeniski netiek samazināts un nav proporcionāls attiecībā pret konkrētu ekonomikas trūkumu novēršanas vajadzībām.
(55)
Nav piemērojams cits saderības pamatojums. Tādēļ atbalsts ir nelikumīgs un nesaderīgs ar LESD.
(56)
Saskaņā ar LESD un Eiropas Savienības Tiesas iedibināto judikatūru Komisijas kompetences jomā ir lēmums par to, ka attiecīgajai valstij ir jāatceļ vai jāmaina atbalsts, par kuru Komisija ir secinājusi, ka tas ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu (17). Tiesa arī vienmēr ir noteikusi, ka valsts pienākums atcelt atbalstu, ko Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, ir jāpilda tā, lai atjaunotu iepriekšējo situāciju (18). Šajā ziņā Tiesa ir noteikusi, ka mērķis tiek sasniegts tad, kad atbalsta saņēmējs ir atmaksājis summas, kas tam piešķirtas kā nelikumīgs atbalsts, tādējādi zaudējot priekšrocību, kura tam bija attiecībā pret citiem konkurentiem tirgū, un ir atjaunota attiecīgā situācija, kāda bija pirms atbalsta izmaksāšanas (19).
(57)
Saskaņā ar šo judikatūru Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pantā tika noteikts: “kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja.”
(58)
Tādējādi, ņemot vērā to, ka attiecīgais pasākums ir uzskatāms par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, atbalsta summas ir jāatgūst, lai atjaunotu situāciju, kas pastāvēja tirgū pirms atbalsta piešķiršanas. Tādējādi atgūšana ir jāpiemēro, sākot no laika, kad atbalsta saņēmējam piešķīra priekšrocību, t. i., kad atbalstu nodeva atbalsta saņēmēja rīcībā, un ir jāpiemēro atgūšanas procenti, līdz atgūšana tiek pabeigta.
(59)
Pasākumu nesaderīgo atbalsta elementu aprēķina kā summu, kas ir jāatmaksā un kas nav atmaksāta saskaņā ar 2001. gada līgumu par maksājuma termiņa pārskatīšanu, sākot no 2007. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 11. novembrim, kad Bulgārija reģistrēja savu prasījumu bankrota procedūrā. Tajā laikā nokavētā summa bija 3,7 miljoni euro. Precīza atgūstamā summa, ieskaitot tās procentus, būs jāaprēķina Bulgārijai. Veiktos maksājumus, kas nav summas, kuras samaksātas saskaņā ar līgumu, var atskaitīt no summas, kas ir atgūstama kā nelikumīgs un nesaderīgs atbalsts.
VI. SECINĀJUMS
(60)
Pirmkārt, Komisija atzīmē, ka Bulgārija atsauca savu paziņojumu par paziņoto parāda 9,85 miljonu apmērā maksājumu termiņu pārskatīšanu un ka tāpēc formālā izmeklēšanas procedūra attiecībā uz šo pasākumu vairs nav vajadzīga.
(61)
Otrkārt, Komisija secina, ka parāda valstij izpildes nepiemērošana, sākot no 2007. gada 1. janvāra, ir jauns valsts atbalsts uzņēmumam Ruse Industry LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(62)
Tā kā šis valsts atbalsts ir nelikumīgs un nesaderīgs, tas ir jāatgūst no atbalsta saņēmēja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Komisija ir izlēmusi beigt formālo izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu attiecībā uz paziņoto parāda 9,85 miljonu apmērā maksājumu termiņu pārskatīšanu, atzīmējot, ka Bulgārija ir atsaukusi savu paziņojumu.
2. pants
Valsts atbalsts, ko Bulgārija ir nelikumīgi piešķīrusi uzņēmumam Ruse Industry, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, kā arī nepiemērojot parāda valstij izpildi no 2007. gada 1. janvāra, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
3. pants
1. Bulgārija atgūst 2. pantā minēto atbalstu no atbalsta saņēmēja.
2. Atgūstamajām summām piemēro procentus, sākot no 2007. gada 1. janvāra, līdz tās ir pilnībā atgūtas.
3. Procentus aprēķina ar salikto procentu formulu saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (20) V nodaļu.
4. pants
1. Atbalsta, kurš minēts 2. pantā, atgūšana ir tūlītēja un efektīva.
2. Bulgārija nodrošina, ka šo lēmumu īsteno četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas.
5. pants
1. Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas Bulgārija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopsumma (pamatsumma un procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja;
b)
detalizēts apraksts par jau pieņemtajiem un plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei;
c)
dokumenti, kuros apliecināts, ka atbalsta saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt piešķirto atbalsta summu.
2. Bulgārija ziņo Komisijai par to valsts pasākumu virzību, kuri pieņemti šā lēmuma īstenošanai, līdz dienai, kad 2. pantā minētais atbalsts atgūts pilnībā. Pēc vienkārša Komisijas pieprasījuma Bulgārija nekavējoties sniedz informāciju, kas attiecas uz jau pieņemtajiem un plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei. Tā turklāt sniedz detalizētu informāciju par atbalsta un atmaksas procentu summām, kas jau atgūtas no atbalsta saņēmēja.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Bulgārijas Republikai.
Briselē, 2011. gada 13. jūlijā