РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 640/2010
(2010. gada 7. jūlijs),
ar ko izveido zilo tunzivju Thunnus thynnus nozvejas dokumentēšanas programmu un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1984/2003
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienība ir līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijai, kas apstiprināta ar Padomes Lēmumu 98/392/EK (3), Nolīgumam par minētās konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, kas ratificēts ar Padomes Lēmumu 98/414/EK (4), un Nolīgumam, lai veicinātu starptautisko saglabāšanas un pārvaldības pasākumu ievērošanu uz tāljūrā esošiem zvejas kuģiem, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 96/428/EK (5). Šo starptautisko saistību sistēmā Savienība iesaistās pasākumos, kas paredzēti, lai nodrošinātu tālu migrējošo zivju krājumu ilgtspējīgu pārvaldību.
(2)
Saskaņā ar Padomes Lēmumu 86/238/EEK Savienība ir līgumslēdzēja puse Starptautiskajā konvencijā par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā (6) (ICCAT Konvencija). Ar šo ICCAT Konvenciju ir izveidots pamats reģionālai sadarbībai, lai saglabātu un pārvaldītu tunzivju un tunzivjveidīgo sugas Atlantijas okeānā un blakusesošajās jūrās, izveidojot Starptautisko Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisiju (ICCAT), un tādu ICCAT Konvencijas apgabalā piemērojamo ieteikumu pieņemšanai, kuri kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm, sadarbības partneriem, kas nav līgumslēdzējas puses, struktūrām un zvejniecības struktūrām (CPC).
(3)
ICCAT ieteikumi 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 un 06-15 un rezolūcijas 1993-02, 1994-04 un 1994-05 par statistikas dokumentu programmu attiecībā uz zilajām tunzivīm ir īstenoti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1984/2003 (2003. gada 8. aprīlis), ar ko ievieš sistēmu zilo tunzivju, zobenzivju un lielacu tunzivju tirdzniecības statistiskajai pārraudzībai Kopienā (7).
(4)
Kā vienu no pasākumiem zilās tunzivs krājumu regulēšanai, statistikas datu kvalitātes un ticamības uzlabošanai, un nelegālas zvejas aizkavēšanai, novēršanai un izskaušanai ICCAT gadskārtējā sanāksmē Recifē (Brazīlijā) 2009. gada 15. novembrī pieņēma Ieteikumu 09-11, ar ko groza Ieteikumu 08-12 par ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmu. Šis ieteikums stājas spēkā 2010. gada 1. jūnijā un Savienībai tas ir jāīsteno.
(5)
Lai nodrošinātu to, ka ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmas noteikumi ir viegli saprotami un tiek vienādi piemēroti, būtu jāsvītro attiecīgie Regulas (EK) Nr. 1984/2003 noteikumi, kas saistīti ar ICCAT zilo tunzivju statistikas dokumentu un reeksporta sertifikātu. Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1984/2003.
(6)
Komisijai būtu jāpilnvaro saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt deleģētus tiesību aktus par ICCAT pieņemtu jaunu saglabāšanas pasākumu transponēšanu, tādējādi atjauninot un papildinot šīs regulas pielikumus. Ir īpaši būtiski, ka Komisija savā sagatavošanas darbā attiecīgi apspriestos, tostarp ar ekspertiem,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo regulu izveido Savienības zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmu, lai atbalstītu Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) pieņemto saglabāšanas un pārvaldības pasākumu īstenošanu, tajā iestrādājot ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmas noteikumus visu zilo tunzivju izcelsmes identificēšanai.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:
a)
“Zilās tunzivis” ir Thunnus thynnus sugas zivis, uz kurām attiecas I pielikumā norādītie kombinētās nomenklatūras kodi;
b)
“iekšējā tirdzniecība” ir:
i)
tādu zilo tunzivju tirdzniecība vienā dalībvalstī vai starp divām vai vairākām dalībvalstīm, kas ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotas ar Savienības nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām un izkrautas Savienības teritorijā, un
ii)
tirdzniecība dalībvalstī vai starp divām vai vairākām dalībvalstīm ar tādām audzētām zilajām tunzivīm, ko ICCAT konvencijas apgabalā ir nozvejojis Savienības nozvejotājkuģis un kuras ir ievietotas sprostā Savienības teritorijā reģistrētā zivjaudzētavā;
c)
“eksports” ir jebkāda ar Savienības nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju pārvietošana uz trešo valsti, ieskaitot pārvietošanu no Savienības teritorijas, no trešām valstīm vai no zvejas vietām;
d)
“imports” ir ar trešās valsts nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju ievešana Savienības teritorijā, arī ievietošanai sprostos, nobarošanai, audzēšanai vai pārkraušanai citā kuģī;
e)
“reeksports” ir jebkāda iepriekš Savienības teritorijā importētu zilo tunzivju pārvietošana no Savienības teritorijas;
f)
“ICCAT Konvencijas apgabals” ir apgabals, kas noteikts Starptautiskajā konvencijā par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā;
g)
“karoga dalībvalsts” ir dalībvalsts, ar kuras karogu kuģo nozvejotājkuģis;
h)
“zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā uzstādītas zivju krātiņveida lamatas;
i)
“zivaudzētavas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā atrodas zivju audzētava;
j)
“Līgumslēdzējas puses (CPC)” ir Konvencijas līgumslēdzējas puses, kā arī sadarbībā iesaistītās puses, kas nav pievienojušās Konvencijai, un ICCAT struktūras un zvejniecības struktūras.
k)
“partija” ir tādu zilās tunzivs produktu daudzums, kuri ir vienāda veida un kuriem ir vienas un tās pašas attiecīgās ģeogrāfiskās teritorijas izcelsme, un kuri nozvejoti ar vienu un to pašu zvejas kuģi vai kuģu grupu vai izmantojot vienu un to pašu lamatu veidu.
II NODAĻA
ZILO TUNZIVJU NOZVEJAS DOKUMENTS
3. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Dalībvalstis pieprasa aizpildīt zilo tunzivju nozvejas dokumentu (“nozvejas dokuments”) par katru zilo tunzivi, kas izkrauta vai pārkrauta citā kuģī tās ostās, ievietota sprostā saskaņā ar IV pielikumu vai iegūta to zivaudzētavās.
2. Katrai zilo tunzivju partijai, ko piedāvā iekšējā tirdzniecībā, importē Savienības teritorijā vai eksportē vai reeksportē no Savienības teritorijas, pievieno apstiprinātu nozvejas dokumentu, izņemot gadījumos, kad piemēro 4. panta 3. punktu, un attiecīgā gadījumā ICCAT pārvietošanas deklarāciju vai apstiprinātu zilo tunzivju reeksporta sertifikātu (“reeksporta sertifikāts”).
Jebkāda zilo tunzivju izkraušana, pārkraušana citā kuģī, ievietošana sprostā, ieguve, iekšējā tirdzniecība, imports, eksports vai reeksports bez aizpildīta un apstiprināta nozvejas dokumenta un, attiecīgā gadījumā, arī reeksporta sertifikāta ir aizliegts.
3. Dalībvalstis nedrīkst ievietot zilās tunzivis tādā zivaudzētavā, kuru nav apstiprinājusi dalībvalsts vai CPC, kuras sadarbojas saskaņā ar Konvenciju, vai kura nav iekļauta ICCAT reģistrā ar audzēšanas iekārtām, kam atļauts darboties ICCAT Konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju audzēšanā.
4. Zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis tiek ievietotas atsevišķos sprostos vai sprostu grupās un tiek nodalītas, pamatojoties uz izcelsmes dalībvalsti vai CPC.
5. Atkāpjoties no 4. punkta, zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis, kas nozvejotas kopīgās zvejas darbībās, kā tās definētas Padomes Regulas (EK) Nr. 302/2009 (2009. gada 6. aprīlis) par daudzgadu plānu zilās tunzivs krājumu atjaunošanai Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā (8) 2. panta g) punktā, tiek ievietotas atsevišķos sprostos vai sprostu grupās un tiek nodalītas atbilstoši kopīgajām zvejas darbībām.
6. Zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis iegūst no audzētavām tajā gadā, kurā tās tika nozvejotas, vai pirms sākusies riņķvadu zvejas sezona seineriem, ja ieguve notiek nākamajā gadā. Ja ieguves darbības netiek pabeigtas šajā laikposmā, zivaudzētavas dalībvalstis aizpilda gada pārneses deklarāciju un iesniedz to Komisijai desmit dienu laikā pēc minētā laikposma beigām. Minētajā deklarācijā norāda:
-
daudzumu (izteiktu kg) un to zivju skaitu, kas paredzētas pārnesei;
-
nozvejas gadu;
-
sastāvu zivju izmēra ziņā;
-
kuģa karoga dalībvalsti vai CPC, ICCAT numuru un nozvejotājkuģa nosaukumu;
-
atsauces numurus nozvejas dokumentam, kas attiecas uz nozvejas pārnesi;
-
nobarošanas iekārtas nosaukumu un ICCAT numuru;
-
sprosta numuru; un
-
informāciju par ieguves daudzumu (izteiktu kg), kad tā pabeigta.
Komisija nosūta šādas deklarācijas ICCAT sekretariātam piecu dienu laikā.
7. Saskaņā ar 6. punktu pārnesto zivju daudzumu ievieto atsevišķos sprostos vai sprostu grupās zivaudzētavā un atdala atbilstoši nozvejas gadam.
8. Karoga dalībvalstis vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstis izsniedz nozvejas dokumenta veidlapas tikai saviem nozvejotājkuģiem un zivju krātiņveida lamatām, kam ir atļauts zvejot zilās tunzivis ICCAT Konvencijas apgabalā (arī piezvejā).
9. Katrai nozvejas dokumenta veidlapai ir unikāls dokumenta identifikācijas numurs. Katrai karoga dalībvalstij vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstij ir īpaši dokumenta numuri, ko piešķir katram nozvejotājkuģim vai zivju krātiņveida lamatām. Šādas veidlapas nav nododamas tālāk citam nozvejotājkuģim vai zivju krātiņveida lamatām.
10. Lai varētu izsekot katrai dalītās partijas daļai vai apstrādes produktiem, tiem pievieno nozvejas dokumentu kopijas, uz kurām norādīts oriģinālajam nozvejas dokumentam piešķirtais unikālais dokumenta identifikācijas numurs.
11. No šīs regulas prasībām ir atbrīvota to zivju daļu iekšējā tirdzniecība, eksports, imports un reeksports, kuras nav zivju gaļa (t. i., galvas, acis, ikri, iekšējie orgāni un astes).
4. pants
Apstiprināšana
1. Nozvejotājkuģu kapteiņi, zivju krātiņveida lamatu operatori, zivaudzētavu apsaimniekotāji, pārdevēji, eksportētāji vai to pilnvaroti pārstāvji aizpilda nozvejas dokumentu, ja iespējams elektroniski, attiecīgajās iedaļās sniedzot prasīto informāciju, un lūdz to apstiprināt saskaņā ar 2. punktu katrreiz, kad viņi izkrauj, pārvieto, ievieto sprostā, iegūst, pārkrauj citā kuģī, piedāvā iekšējā tirdzniecībā vai eksportē zilās tunzivis.
2. Nozvejas dokumentu apstiprina karoga, zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas vai zivaudzētavas dalībvalsts kompetentā iestāde vai pārdevēja vai eksportētāja reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde. Dalībvalstis apstiprina nozvejas dokumentu attiecībā uz visām zilajām tunzivīm tikai tad, ja
a)
nozvejotājkuģis peld ar zilo tunzivju ieguves dalībvalsts karogu vai zivju krātiņveida lamatas vai zivaudzētava atrodas zilo tunzivju ieguves dalībvalstī;
b)
verificējot partiju, ir konstatēts, ka visa nozvejas dokumentā norādītā informācija ir pareiza;
c)
apstiprināmie summārie apjomi nepārsniedz katra pārvaldības gada kvotas vai nozvejas limitus, attiecīgā gadījumā arī individuālas kvotas, kas iedalītas nozvejotājkuģiem vai zivju krātiņveida lamatām; un
d)
zilās tunzivis atbilst attiecīgajiem ICCAT saglabāšanas un pārvaldības pasākumu noteikumiem.
3. Apstiprināšana saskaņā ar šā panta 2. punktu nav vajadzīga gadījumos, kad visas pārdošanai pieejamās zilās tunzivis atbilstīgi 5. pantam ir marķētas zilo tunzivju nozvejotājkuģa karoga dalībvalstī vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstī.
4. Ja nozvejoto un izkrauto zilo tunzivju daudzums ir mazāks par 1 tonnu vai trim zivīm, kā pagaidu nozvejas dokumentu līdz nozvejas dokumenta apstiprināšanai, kam jānotiek septiņu dienu laikā un pirms piedāvāšanas iekšējā tirdzniecībā vai eksportēšanas, var izmantot zvejas žurnālu vai pārdošanas zīmi.
5. Apstiprinātajā nozvejas dokumentā attiecīgā gadījumā iekļauj II pielikumā norādīto informāciju.
6. Nozvejas dokumenta paraugs ir sniegts III pielikumā. Gadījumos, kad nozvejas dokumenta parauga iedaļā nav pietiekami daudz vietas, lai pilnībā izsekotu zilo tunzivju pārvietošanai no nozvejas līdz tirdzniecībai, attiecīgās informācijas iedaļu pēc vajadzības var paplašināt un pievienot pielikumā. Attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde apstiprina pielikumu pēc iespējas drīzāk, bet ne vēlāk kā līdz nākamajai zilo tunzivju pārvietošanas reizei.
7. Instrukcijas par nozvejas dokumenta izdošanu, numerāciju, aizpildīšanu un apstiprināšanu ir sniegtas IV pielikumā.
5. pants
Marķēšana
1. Dalībvalstis var pieprasīt, lai to nozvejotājkuģu vai zivju krātiņveida lamatu operatori marķē katru zilo tunzivi, vēlams nonāvēšanas laikā, bet ne vēlāk kā izkraušanas laikā. Uz marķējuma zīmēm jābūt unikāliem dalībvalsts īpašajiem numuriem, un tām jābūt nodrošinātām pret viltošanu. Marķējuma zīmju numuriem jābūt saistītiem ar nozvejas dokumentu.
2. Attiecīgās dalībvalstis iesniedz Komisijai kopsavilkumu par marķēšanas programmas īstenošanu. Komisija tūlīt nosūta kopsavilkumus ICCAT sekretariātam.
3. Marķējuma zīmes atļauts izmantot tikai tad, ja summārie nozvejas apjomi nepārsniedz dalībvalsts kvotas vai nozvejas limitus katram pārvaldības gadam, attiecīgā gadījumā arī individuālas kvotas, kas iedalītas nozvejotājkuģiem vai zivju krātiņveida lamatām.
III NODAĻA
ZILO TUNZIVJU REEKSPORTA SERTIFIKĀTS
6. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Dalībvalstis nodrošina to, ka katrai zilo tunzivju partijai, ko reeksportē no to teritorijas, pievieno apstiprinātu reeksporta sertifikātu.
Gadījumos, kad audzētas zilās tunzivis importē dzīvas, reeksporta sertifikātu neizmanto.
2. Par reeksportu atbildīgais uzņēmējs aizpilda reeksporta sertifikātu, attiecīgajās iedaļās sniedzot prasīto informāciju, un lūdz to apstiprināt attiecībā uz reeksportam paredzēto zilo tunzivju partiju. Aizpildītajam reeksporta sertifikātam pievieno apstiprinātā(-o) nozvejas dokumenta(-u) kopiju, kas attiecas uz iepriekš importētajām zilajām tunzivīm.
7. pants
Reeksporta apstiprināšana
1. Reeksporta sertifikātu apstiprina reeksportējošās dalībvalsts kompetentā iestāde.
2. Kompetentā iestāde apstiprina reeksporta sertifikātu attiecībā uz visiem zilo tunzivju produktiem tikai tad, ja
a)
ir konstatēts, ka visa reeksporta sertifikātā norādītā informācija ir pareiza;
b)
kopā ar reeksporta sertifikātu iesniegtais(-ie) apstiprinātais(-ie) nozvejas dokuments(-i) ir pieņemts(-i) reeksporta sertifikātā deklarēto produktu importēšanai;
c)
reeksportam paredzētie produkti pilnībā vai daļēji ir tie paši produkti, kas norādīti apstiprinātajā(-os) nozvejas dokumentā(-os); un
d)
apstiprinātajam reeksporta sertifikātam ir pievienota(-s) nozvejas dokumenta(-u) kopija(-s).
3. Apstiprinātajā reeksporta sertifikātā iekļauj V pielikumā norādīto informāciju.
IV NODAĻA
DOKUMENTU NOSŪTĪŠANA UN VERIFICĒŠANA
8. pants
Apstiprināto dokumentu nosūtīšana un glabāšana
1. Visu apstiprināto nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu kopijas (izņemot gadījumus, kad piemēro 4. panta 3. punktu) dalībvalstis pēc iespējas drīzāk un jebkurā gadījumā piecu darbdienu laikā pēc apstiprināšanas, vai nekavējoties, ja paredzētās transportēšanas ilgumam nevajadzētu pārsniegt piecas darba dienas, elektroniski nosūta šādiem adresātiem:
a)
Komisijai;
b)
to dalībvalstu vai CPC kompetentajām iestādēm, kurās zilās tunzivis paredzēts piedāvāt iekšējā tirdzniecībā vai audzēt, vai importēt; un
c)
ICCAT Sekretariātam.
2. Izdoto vai saņemto apstiprināto nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu kopijas dalībvalstis glabā vismaz divus gadus.
9. pants
Verificēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes identificē katru to zilo tunzivju partiju, kas izkrautas, pārkrautas citā kuģī, piedāvātas iekšējā tirdzniecībā vai importētas to teritorijā vai eksportētas vai reeksportētas no to teritorijas. Kompetentās iestādes pieprasa un pārbauda apstiprināto(-s) nozvejas dokumentu(-s) un saistītos dokumentus attiecībā uz katru zilo tunzivju partiju. Pārbaude ietver ielūkošanos apstiprinājumu datubāzē, ko uztur ICCAT Sekretariāts.
2. Kompetentās iestādes var pārbaudīt arī partijas saturu, lai verificētu nozvejas dokumentā un saistītajos dokumentos norādīto informāciju, un vajadzības gadījumā veic attiecīgo uzņēmēju verificēšanu.
3. Ja saskaņā ar 1. un 2. pantu veikto pārbaužu vai verifikāciju rezultātā rodas šaubas par nozvejas dokumentā norādīto informāciju, dalībvalstis sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, kuras apstiprinājušas nozvejas dokumentu(-s) vai reeksporta sertifikātu(-s), lai kliedētu šādas šaubas.
4. Ja dalībvalsts atklāj partiju bez nozvejas dokumenta, tā konstatētos faktus paziņo sūtītājai dalībvalstij vai eksportētājai CPC, kā arī karoga dalībvalstij vai karoga CPC, ja tās zināmas.
5. Kamēr notiek 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes vai verifikācijas, dalībvalstis nedod atļauju partiju laist iekšējā tirdzniecībā, importēt vai eksportēt vai - zivaudzētavām paredzētu zilo tunzivju gadījumā - nepieņem pārvietošanas deklarāciju.
6. Ja atbilstīgi 1. pantam veiktas pārbaudes vai verifikācijas rezultātā dalībvalsts, sadarbojoties ar attiecīgajām apstiprinātājām iestādēm, nosaka, ka nozvejas dokuments vai reeksporta sertifikāts ir nederīgs, attiecīgās zilo tunzivju partijas iekšējā tirdzniecība, imports, eksports vai reeksports ir aizliegts.
V NODAĻA
DATU NOSŪTĪŠANA
10. pants
Informācija par apstiprināšanu un kontaktpunktiem
1. Dalībvalstis Komisijai paziņo:
a)
to iestāžu, kuru kompetencē ir nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu apstiprināšana un verificēšana, nosaukumu un pilnu adresi;
b)
individuāli pilnvarotu apstiprinātāju amatpersonu vārdu, uzvārdu un amatu, un spiedoga vai zīmoga nospieduma paraugu; kā arī
c)
ja ir - marķējuma zīmju paraugus.
2. Paziņojumā norāda dienu, kad stājas spēkā 1. punktā minētā informācija. Komisijai laikus nosūta aktualizētas ziņas par apstiprinātājām iestādēm un amatpersonām.
3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus kontaktpunktus, kuri jāinformē gadījumos, kad rodas jautājumi saistībā ar nozvejas dokumentiem vai reeksporta sertifikātiem, konkrēti, šo kontaktpunktu nosaukumu.
4. Komisija šo informāciju tūlīt pārsūta ICCAT Sekretariātam.
11. pants
Gada programmas ziņojums
1. Dalībvalstis katru gadu līdz 15. septembrim elektroniski nosūta Komisijai programmas ziņojumu, kurš aptver laikposmu no iepriekšējā gada 1. jūlija līdz kārtējā gada 30. jūnijam un kurā iekļauta VI pielikumā norādītā informācija.
2. Komisija sagatavo Savienības gada programmas ziņojumu un nosūta to ICCAT Sekretariātam katru gadu līdz 1. oktobrim.
VI NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
12. pants
Pielikumu grozījumi
Lai piemērotu saglabāšanas pasākumus, ko pieņēmusi ICCAT, Komisija šīs regulas pielikumus var grozīt ar deleģētiem aktiem saskaņā ar 13. pantu un atbilstoši 14. un 15. pantā izklāstītajiem noteikumiem.
Pieņemot šādus deleģētos aktus, Komisija rīkojas saskaņā ar attiecīgajiem šīs regulas noteikumiem.
13. pants
Deleģēšana
1. Pilnvaras pieņemt šīs regulas 12. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas uz piecu gadu laikposmu pēc 2010. gada 14. augusta. Komisija iesniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām vēlākais sešus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 14. pantu.
2. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas ar nosacījumiem, kas noteikti 14. un 15. pantā.
14. pants
Deleģēšanas atsaukšana
1. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 12. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
2. Iestāde, kura ir uzsākusi iekšēju procedūru, lai nolemtu, vai atsaukt pilnvaru deleģēšanu, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas par to savlaicīgi informē otru iestādi un Komisiju.
3. Ar atsaukšanas lēmumu izbeidz minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nekavējoties vai tajā norādītā vēlākā dienā. Tas neskar jau spēkā esošo deleģēto aktu derīgumu. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
15. pants
Iebildumi pret deleģētiem aktiem
1. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu divus mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosinājuma šo periodu pagarina par diviem mēnešiem.
2. Ja, šim termiņam beidzoties, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tas stājas spēkā dienā, kas noteikta minētajā aktā.
3. Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, izklāsta iebildumu pamatojumu.
16. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1984/2003
1. Regulu (EK) Nr. 1984/2003 groza šādi:
a)
virsrakstā svītro vārdus “zilo tunzivju”;
b)
regulas 1. panta a) punktā svītro vārdus “zilajām tunzivīm (Thunnus thynnus)”;
c)
regulas 2. pantā svītro vārdus “zilajām tunzivīm”;
d)
svītro 3. panta a) punktu;
e)
svītro 4. panta 1. punkta pirmo ievilkumu;
f)
regulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta iii) punktā svītro vārdus “zilo tunzivju”;
g)
svītro 5. panta 1. punkta pirmo ievilkumu;
h)
svītro 6. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu;
i)
regulas 8. panta a) punktā svītro vārdus “zilām tunzivīm”;
j)
svītro 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu;
k)
ar šo atceļ I, IVa, IX un XV pielikumu.
2. Atsauces uz Regulas (EK) Nr. 1984/2003 atceltajiem noteikumiem uzskata par atsaucēm uz šo regulu.
17. pants
Pārskatīšana
Komisija šo regulu pārskata saskaņā ar ICCAT pieņemtiem ieteikumiem, ņemot vērā zinātniskos atzinumus par krājumu apjomu, kas tiks iesniegti ICCAT sanāksmēs, un iesniedz priekšlikumus jebkādiem nepieciešamiem grozījumiem.
18. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2010. gada 7. jūlijā