РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1218/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2821/71 на Съвета от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (1),
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (*1) към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
Регламент (ЕО) № 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид допълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законодателната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е необходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар.
(5)
Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може да се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора.
(6)
Споразуменията за производствена специализация най-вероятно ще допринесат за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или дейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини продукти. По принцип същото важи и за споразуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите да получат справедлив дял от полученото предимство.
(7)
Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едностранна и реципрочна специализация не изискват от дадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното производство обаче не изисква страните да намалят своите индивидуални производствени дейности извън обхвата на тяхното планирано споразумение за съвместно производство.
(8)
Същността на споразуменията за едностранна и реципрочна специализация предполага страните да са активни на един и същ продуктов пазар. Не е необходимо страните да са активни на един и същ географски пазар. Вследствие на това прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да се ограничи до сценарии, при които страните извършват дейност на един и същ продуктов пазар. Споразумения за съвместно производство могат да бъде сключвани от страни, които вече са активни на един и същ продуктов пазар, но също и от страни, които искат да навлязат на даден продуктов пазар чрез споразумението. Следователно споразуменията за съвместно производство следва да попаднат в приложното поле на настоящия регламент, независимо от това дали страните вече извършват дейност на един и същ продуктов пазар.
(9)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне изцяло пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент само когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка или съвместна дистрибуция. Задълженията за доставка и покупка могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(10)
Може да се приеме, че когато делът на страните на съответния пазар за продуктите, предмет на споразумение за специализация, не надвишава определено равнище, споразуменията по принцип ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно потребителите ще получат справедлив дял от произтичащите от тях предимства. При все това, когато продуктите, произведени съгласно споразумение за специализация, са междинни продукти, които една или повече от страните напълно или частично използват като вложен материал за собственото си производство на определени продукти надолу по веригата, които те впоследствие продават на пазара, освобождаването, предоставено от настоящия регламент, следва също да зависи от дела на страните на съответния пазар за тези продукти надолу по веригата, който да не надвишава определено равнище. В такъв случай само наблюдаването на пазарния дял на страните на ниво междинен продукт не би отчел потенциалния риск от изключване от пазара или увеличаване на цената на вложения материал за конкурентите на ниво продукти надолу по веригата. Не се предполага обаче, че споразуменията за специализация влизат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора или че не отговарят на условията на член 101, параграф 3 от Договора, след като е надхвърлен прагът на пазарния дял, определен в настоящия регламент, или не са удовлетворени други условия на настоящия регламент. В такъв случай трябва да се проведе индивидуална оценка на споразумението за специализация съгласно член 101 от Договора.
(11)
Настоящият регламент не следва да освобождава споразумения, съдържащи ограничения, които не са необходими за постигането на положително въздействие, получено чрез споразумение за специализация. По принцип споразуменията, съдържащи определени видове строги ограничения на конкуренцията, свързани с фиксиране на цени, начислени на трети страни, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата на освобождаването, установено в настоящия регламент, независимо от пазарния дял на страните.
(12)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, по отношение на които се прилага груповото освобождаване, не се дава възможност на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(13)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (3), Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато констатира в конкретен случай, че споразумение, за което се прилага освобождаването, предвидено в настоящия регламент, има въпреки това въздействие, несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора.
(14)
По силата на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 органите по конкуренция на държава-членка могат да оттеглят възможността настоящият регламент да се прилага по отношение на територията на тази държава-членка или на част от нея, когато, в определен случай, споразумение, към което се прилага установеното в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има въздействие, което е несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава-членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(15)
Възможността да се прилага настоящият регламент може да бъде оттеглена съгласно член 29 от Регламент (ЕО) № 1/2003, когато например съответният пазар е много концентриран и конкуренцията е вече слаба, по-специално поради индивидуалните пазарни позиции на други участници на пазара или поради връзки между други участници на пазара, създадени от паралелни споразумения за специализация.
(16)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на страните, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 12 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение за специализация“ означава споразумение за едностранна специализация, споразумение за реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство;
б)
„споразумение за едностранна специализация“ означава споразумение между две страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което едната от страните се съгласява да спре изцяло или частично производството на определени продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от другата страна, която се съгласява да произвежда и доставя тези продукти;
в)
„споразумение за реципрочна специализация“ означава споразумение между две или повече страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което две или повече страни се съгласяват на реципрочна основа изцяло или частично да спрат или да се въздържат от производството на определени, но различни продукти, и да купуват тези продукти от другите страни, които се съгласяват да ги произвеждат и доставят;
г)
„споразумение за съвместно производство“ означава споразумение, по силата на което две или повече страни се съгласяват да произвеждат определени продукти съвместно;
д)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
е)
„продукт“ означава стока или услуга, включително както междинните стоки или услуги, така и крайните стоки или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
ж)
„производство“ означава произвеждането на стоки или подготовката на услуги и включва и производството чрез подизпълнение;
з)
„подготовка на услуги“ означава дейностите нагоре по веригата по предоставянето на услуги на клиентите;
и)
„съответен пазар“ означава съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите на специализацията, и освен това, когато продуктите на специализацията са междинни продукти, използвани за вътрешни нужди изцяло или частично от една или повече от страните за производството на продукти надолу по веригата, съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите надолу по веригата;
й)
„продукт на специализацията“ означава продукт, който е произведен съгласно споразумение за специализация;
к)
„продукт надолу по веригата“ означава продукт, за чието производство се използва продукт на специализацията от една или повече страни, като тези страни продават този продукт на пазара;
л)
„конкурентно предприятие“ означава действителен или потенциален конкурент;
м)
„действителен конкурент“ означава предприятие, което извършва дейност на същия съответен пазар;
н)
„потенциален конкурент“ означава предприятие, което при отсъствие на споразумение за специализация, в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, е вероятно да предприеме в рамките на не повече от три години необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи, за да навлезе на съответния пазар, като това е реална, а не само теоретична възможност;
о)
„задължение за изключителна доставка“ означава задължение да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът на специализацията;
п)
„задължение за изключителна покупка“ означава задължение за закупуване на продукта на специализацията само от страна по споразумението;
р)
„съвместно“ в контекста на дистрибуцията означава, че страните:
i)
извършват дистрибуцията на продуктите чрез съвместен екип, съвместна организация или съвместно предприятие, или
ii)
назначават трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие;
с)
„дистрибуция“ означава дистрибуция, включително продажбата на стоки и предоставянето на услуги.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“ и „страна“ включват техните съответни свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ означава:
а)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас,
ii)
притежава правомощието да назначи повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или другите органи, които законно представляват предприятието, или
iii)
притежава правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко притежават изброените в буква а) права или правомощия по отношение на страна по споразумението;
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), пряко или непряко притежава посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация заедно с едно или повече от предприятията, посочени в буква а), б) или в), или в които две или повече от последно посочените предприятия съвместно притежават изброените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението за специализация или техните съответни свързани предприятия, посочени в букви а)-г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението за специализация, или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. Съгласно член 101, параграф 3 от Договора и при спазване на разпоредбите на настоящия регламент се постановява, че член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията за специализация.
Това освобождаване се прилага дотолкова, доколкото тези споразумения съдържат ограничения на конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага за споразумения за специализация, съдържащи разпоредби, които се отнасят до прехвърлянето или лицензирането на правата на интелектуална собственост на една или повече страни, при условие че тези разпоредби не съставляват основният предмет на такива споразумения, а са пряко свързани с осъществяването им и са необходими за него.
3. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага към споразуменията за специализация, когато:
а)
страните приемат задължение за изключителна покупка или задължение за изключителна доставка; или
б)
страните не продават самостоятелно продуктите на специализацията, а осигуряват съвместна дистрибуция на тези продукти.
Член 3
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в член 2, се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от който и да е съответен пазар.
Член 4
Твърди ограничения
Освобождаването, предвидено в член 2, не се прилага за споразумения за специализация, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет едно от следните неща:
а)
фиксиране на цени при продажба на продуктите на трети страни с изключение на фиксирането на цените, начислени на преките клиенти в рамките на съвместната дистрибуция;
б)
ограничаването на продукцията или продажбите с изключение на:
i)
разпоредбите за договореното количество продукти в рамките на споразуменията за едностранна или реципрочна специализация или разпоредбите за определяне на производствените мощности и обема на производството в рамките на споразумение за съвместно производство, и
ii)
определянето на цели на продажби в рамките на съвместната дистрибуция;
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
Член 5
Определяне на праг на пазарния дял
За целите на прилагането на прага на пазарния дял, предвиден в член 3, се прилагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на стойността на реализираните продажби; ако няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на страните, могат да се използват разчети, основани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разпределя поравно между всички предприятия, които притежават правата или правомощията, изброени в буква а) от същата алинея;
г)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от една календарна година след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %;
е)
ползите от букви г) и д) не могат да се съчетават, така че да се надхвърли периодът от две календарни години.
Член 6
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. по отношение на споразумения, които вече са в сила на 31 декември 2010 г., които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени в настоящия регламент, но отговарят на условията за освобождаване, предвидени в Регламент (ЕО) № 2658/2000.
Член 7
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2022 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1218/2010
(2010. gada 14. decembris)
par Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punkta piemērošanu dažām specializācijas nolīgumu kategorijām
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1971. gada 20. decembra Regulu (EEK) Nr. 2821/71 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu attiecībā uz līgumu, lēmumu un saskaņotas darbības kategorijām (1),
publicējusi šīs regulas projektu,
apspriedusies ar Padomdevēju komiteju aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa jautājumos,
tā kā:
(1)
Regula (EEK) Nr. 2821/71 pilnvaro Komisiju ar regulu piemērot Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. panta 3. punktu (*1) attiecībā uz līgumu, lēmumu un saskaņotas darbības kategorijām, uz kurām attiecas 101. panta 1. punkts un kuru mērķis ir specializācija, ietverot tās sasniegšanai vajadzīgos nolīgumus.
(2)
Komisijas 2000. gada 29. novembra Regulā (EK) Nr. 2658/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu specializācijas līgumu kategorijām (2) definē tādas specializācijas līgumu kategorijas, ko Komisija uzskatīja, ka tie parasti atbilst Līguma 101. panta 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Ņemot vērā kopumā pozitīvo pieredzi minētās regulas piemērošanā, kura zaudē spēku 2010. gada 31. decembrī, un papildu pieredzi, kas gūta kopš tās pieņemšanas, ir lietderīgi pieņemt jaunu grupu atbrīvojuma regulu.
(3)
Šai regulai ir jāatbilst divām prasībām, proti, tai jānodrošina efektīva konkurences aizsardzība un jāsniedz pietiekama juridiska aizsardzība uzņēmumiem. Lai sasniegtu šos mērķus, būtu jāņem vērā, ka administratīvā uzraudzība un attiecīgās jomas tiesību akti pēc iespējas jāvienkāršo. Ja tirgus ietekme ir mazāka par noteiktu pakāpi, tad, piemērojot Līguma 101. panta 3. punktu, parasti var uzskatīt, ka specializācijas nolīgumu pozitīvā ietekme atsvērs negatīvo ietekmi uz konkurenci.
(4)
Lai ar regulu piemērotu Līguma 101. panta 3. punktu, nav nepieciešams noteikt tos nolīgumus, uz kuriem varētu attiekties Līguma 101. panta 1. punkts. Novērtējot atsevišķus nolīgumus saskaņā ar Līguma 101. panta 1. punktu, jāņem vērā vairāki faktori, un jo īpaši attiecīgā tirgus struktūra.
(5)
Šajā regulā noteiktais atbrīvojums būtu jāattiecina tikai uz tiem nolīgumiem, kurus pietiekami droši var uzskatīt par atbilstīgiem Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem.
(6)
Nolīgumi par ražošanas specializāciju, visticamāk, var uzlabot preču ražošanu un izplatīšanu, ja attiecīgajām pusēm ir papildu prasmes un aktīvi vai tās pieliek papildu pūles, jo tās var pievērsties noteiktu produktu ražošanai un tādējādi darboties efektīvāk un piedāvāt produktus lētāk. To pašu vispārīgi var teikt par specializācijas nolīgumiem pakalpojumu sagatavošanā. Paredzams, ka, pastāvot efektīvai konkurencei, patērētāji gūs ievērojamu labumu.
(7)
Šādas priekšrocības var dot nolīgumi, ar ko viena puse pilnībā vai daļēji atsakās no atsevišķu produktu ražošanas vai atsevišķu pakalpojumu sagatavošanas par labu citai pusei (“vienpusēja specializācija”), nolīgumi, ar ko visas puses pilnībā vai daļēji atsakās no atsevišķu produktu ražošanas vai atsevišķu pakalpojumu sagatavošanas par labu citai pusei (“savstarpēja specializācija”), un nolīgumi, ar ko puses apņemas sākt kopīgi ražot atsevišķus produktus vai sagatavot atsevišķus pakalpojumus (“kopīga ražošana”). Saistībā ar šo regulu vienpusēja un savstarpēja specializācija nenozīmē, ka pusei ir jāsamazina jauda, jo pietiek, ja tās samazina ražošanas apjomu. Kopīgas ražošanas jēdziens tomēr nenozīmē, ka pusēm ir jāsamazina to individuālās ražošanas darbības ārpus paredzētās kopīgās ražošanas.
(8)
Vienpusējas un savstarpējas specializācijas nolīgumi pēc būtības iepriekš pieņem, ka puses darbojas tajā pašā produktu tirgū. Nav nepieciešams, lai puses darbotos tajā pašā ģeogrāfiskajā tirgū. Tādējādi šīs regulas piemērošana vienpusējas vai savstarpējas specializācijas nolīgumiem būtu jāattiecina tikai uz nolīgumiem starp pusēm, kas darbojas tajā pašā produktu tirgū. Kopīgas ražošanas nolīgumus var noslēgt ne tikai starp pusēm, kas jau darbojas tajā pašā produktu tirgū, bet arī starp pusēm, kas ar nolīguma palīdzību vēlas ienākt produktu tirgū. Tāpēc šī regula ir piemērojama kopīgas ražošanas nolīgumiem neatkarīgi no tā, vai puses jau darbojas tajā pašā produktu tirgū.
(9)
Lai nodrošinātu, ka specializācija dod reālu labumu un neviena puse pilnībā nepamet pakārtoto ražošanas tirgu, šī regula uz vienpusējiem un savstarpējiem specializācijas nolīgumiem jāattiecina tikai tad, ja tie paredz piegādes un pirkšanas pienākumus vai kopīgu izplatīšanu. Piegādes un pirkšanas pienākumi var būt ekskluzīvi, taču tas nav obligāts nosacījums.
(10)
Var uzskatīt, ka gadījumos, kad pušu tirgus daļa konkrētajā tirgū produktiem, kas ir specializācijas nolīguma priekšmets, nepārsniedz noteiktu līmeni, šādi nolīgumi parasti dod saimniecisku labumu apjomradītu ietaupījumu, diversifikācijas vai labāku ražošanas tehnoloģiju veidā un ļauj patērētājiem baudīt ievērojamu daļu no gūtajām priekšrocībām. Tomēr, ja produkti, ko ražo saskaņā ar specializācijas nolīgumu, ir starppatēriņa produkti, ko viena vai vairākas puses pilnībā vai daļēji izmanto kā izejmateriālu pakārtotu produktu ražošanai, kurus šīs puses pēcāk pārdod tirgū, ar šo regulu paredzētais atbrīvojums ir atkarīgs no nosacījuma, ka šo pušu tirgus daļa šo pakārtoto produktu konkrētajā tirgū nepārsniedz noteiktu līmeni. Šādā gadījumā, ja tiktu vērtēta tikai pušu tirgus daļa starpproduktu līmenī, tiktu ignorēts iespējamais risks slēgt piekļuvi tirgum vai palielināt cenas konkurentu izejmateriāliem pakārtoto produktu līmenī. Taču tas nenozīmē pieņēmumu, ka specializācijas nolīgumi ietilpst Līguma 101. panta 1. punkta piemērošanas jomā vai tie neatbilst Līguma 101. panta 3. punkta nosacījumiem, tiklīdz tiek pārsniegta šajā regulā noteiktā tirgus daļas robeža vai netiek izpildīti citi šīs regulas nosacījumi. Šādā gadījumā specializācijas nolīgums ir individuāli jāvērtē saskaņā ar Līguma 101. pantu.
(11)
Ar šo regulu paredzētais atbrīvojums nebūtu jāattiecina uz nolīgumiem, kuri satur ierobežojumus, kas nav obligāti nepieciešami specializācijas nolīguma pozitīvo seku sasniegšanai. Uz nolīgumiem, kuri satur dažus nopietnu konkurences ierobežojumu veidus, kas saistīti ar cenu noteikšanu attiecībā pret trešām pusēm, ražošanas vai tirdzniecības ierobežošanu un tirgus vai patērētāju sadalīšanu, neatkarīgi no attiecīgo uzņēmumu tirgus daļas vispār nevajadzētu attiecināt atbrīvojumu, kas paredzēts šajā regulā.
(12)
Tirgus daļas ierobežojums, atbrīvojuma nepiemērošana dažiem nolīgumiem un šajā regulā paredzētie nosacījumi parasti nodrošina to, ka nolīgumi, uz ko attiecas grupu atbrīvojums, neļauj iesaistītajām pusēm likvidēt konkurenci attiecībā uz būtisku konkrēto produktu vai pakalpojumu daļu.
(13)
Saskaņā ar 29. panta 1. punktu Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (3), Komisija var atsaukt šīs regulas sniegtās priekšrocības, ja tā konkrētā gadījumā atklāj, ka nolīgums, uz kuru attiecināms šajā regulā paredzētais atbrīvojums, tomēr rada sekas, kuras nav saderīgas ar Līguma 101. panta 3. punktu.
(14)
Dalībvalsts konkurences iestāde saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. panta 2. punktu var attiecībā uz minētās dalībvalsts teritoriju vai tās daļu atsaukt šīs regulas piemērošanu, ja konkrētā gadījumā nolīgums, uz kuru attiecas šajā regulā noteiktais atbrīvojums, tomēr rada tādu ietekmi, kas nav saderīga ar Līguma 101. panta 3. punktu attiecīgās dalībvalsts teritorijā vai tās daļā, kurai ir visas atsevišķa ģeogrāfiskā tirgus pazīmes.
(15)
Šīs regulas piemērošanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 29. pantu var atsaukt, piemēram, ja konkrētais tirgus ir ļoti koncentrēts un konkurence tajā jau ir vāja, jo īpaši ņemot vērā citu tirgus dalībnieku individuālās pozīcijas tirgū vai saiknes citu tirgus dalībnieku starpā, kas izveidojušās paralēlu specializācijas nolīgumu dēļ.
(16)
Lai veicinātu specializācijas nolīgumu slēgšanu, kas var ietekmēt pušu uzbūvi, šīs regulas spēkā esamības termiņš būtu jānosaka 12 gadi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Definīcijas
1. Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“specializācijas nolīgums” ir vienpusējs specializācijas nolīgums, savstarpējs specializācijas nolīgums vai kopīgas ražošanas līgums;
b)
“vienpusējs specializācijas nolīgums” ir nolīgums divu pušu starpā, kas darbojas tajā pašā produktu tirgū, ar ko viena puse apņemas pilnībā vai daļēji pārtraukt ražot dažus produktus vai atturēties ražot šos produktus un iegādāties tos no otras puses, kas savukārt apņemas ražot un piegādāt šos produktus;
c)
“savstarpējs specializācijas nolīgums” ir nolīgums starp divām vai vairākām pusēm, kas darbojas tajā pašā produktu tirgū, saskaņā ar kuru divas vai vairākas puses savstarpēji vienojas pilnībā vai daļēji pārtraukt ražot vai atturēties ražot konkrētus, bet ne vienus un tos pašus produktus un iegādāties šos produktus no citām pusēm, kuras apņemas tos ražot un piegādāt;
d)
“kopīgas ražošanas līgums” ir nolīgums, ar ko divas vai vairākas puses vienojas ražot dažus produktus kopīgi;
e)
“nolīgums” ir vienošanās, uzņēmumu apvienības lēmums vai saskaņota darbība;
f)
“produkts” ir prece vai pakalpojums, tostarp gan starppatēriņa preces un/vai pakalpojumi, gan galapatēriņa preces vai pakalpojumi, izņemot izplatīšanas un nomas pakalpojumus;
g)
“ražošana” ir preču ražošana vai pakalpojumu sagatavošana, un tā ietver ražošanu, slēdzot apakšuzņēmuma līgumus;
h)
“pakalpojuma sagatavošana” ir darbības pirms pakalpojuma sniegšanas klientiem;
i)
“konkrētais tirgus” ir konkrētais produktu un ģeogrāfiskais tirgus, kuram pieder specializācijas produkti, turklāt, ja specializācijas produkti ir starppatēriņa produkti, ko viena vai vairākas puses pilnībā vai daļēji izmanto tikai pakārtotu produktu ražošanai, tas ir konkrētais produktu un ģeogrāfiskais tirgus, kuram pieder pakārtotie produkti;
j)
“specializācijas produkts” ir produkts, kas ir ražots saskaņā ar specializācijas nolīgumu;
k)
“pakārtotais produkts” ir produkts, kurā kā sastāvdaļu viena vai vairākas puses izmanto specializācijas produktu un kuru minētās puses pārdod tirgū;
l)
“konkurējošs uzņēmums” ir faktisks vai potenciāls konkurents;
m)
“faktisks konkurents” ir uzņēmums, kas darbojas tajā pašā konkrētajā tirgū;
n)
“potenciāls konkurents” ir uzņēmums, kurš tad, ja specializācijas nolīguma nebūtu, neliela, taču pastāvīga relatīvo cenu kāpuma gadījumā ne tikai teorētiski, bet reāli ne vairāk kā trīs gadu laikā varētu veikt vajadzīgos papildu ieguldījumus vai segt citas pārorientācijas izmaksas, lai ieietu konkrētajā tirgū;
o)
“ekskluzīvs piegādes pienākums” ir pienākums nepiegādāt specializācijas produktu konkurējošam uzņēmumam, kas nav nolīguma puse;
p)
“ekskluzīvs pirkšanas pienākums” ir pienākums iegādāties specializācijas produktu tikai no nolīguma puses;
q)
“kopīgi” izplatīšanas kontekstā nozīmē, ka puses:
i)
produktu izplatīšanu veic kā apvienota komanda, organizācija vai uzņēmums; vai
ii)
norīko trešo pusi par ekskluzīvu vai neekskluzīvu izplatītāju ar noteikumu, ka trešā puse nav konkurējošs uzņēmums;
r)
“izplatīšana” iz izplatīšana, kas ietver preču pārdošanu un pakalpojumu sniegšanu.
2. Šajā regulā termini “uzņēmums” un “puse” ietver to attiecīgos saistītos uzņēmumus.
“Saistīti uzņēmumi” ir:
a)
uzņēmumi, kuros kādai no specializācijas nolīguma pusēm tieši vai netieši:
i)
ir vairāk nekā puse balsu;
ii)
ir pilnvaras iecelt vairāk nekā pusi uzraudzības padomes, valdes vai uzņēmuma likumīgas pārstāvības struktūru locekļu; vai
iii)
ir tiesības vadīt uzņēmuma darījumus;
b)
uzņēmumi, kuriem attiecībā uz kādu no specializācijas nolīguma dalībniekiem tieši vai netieši ir a) apakšpunktā norādītās tiesības vai pilnvaras;
c)
uzņēmumi, kuros b) apakšpunktā minētam uzņēmumam tieši vai netieši ir a) apakšpunktā norādītās tiesības vai pilnvaras;
d)
uzņēmumi, kuros kādam no specializācijas nolīguma dalībniekiem kopā ar vienu vai vairākiem a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem vai kuros diviem vai vairākiem pēdējiem minētajiem uzņēmumiem kopīgi ir a) apakšpunktā norādītās tiesības vai pilnvaras;
e)
uzņēmumi, kuros a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras kopīgi ir:
i)
specializācijas nolīguma dalībniekiem vai to attiecīgajiem saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā; vai
ii)
vienam vai vairākiem specializācijas nolīguma dalībniekiem vai vienam vai vairākiem to saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, un vienai vai vairākām trešām personām.
2. pants
Atbrīvojums
1. Atbilstoši Līguma 101. panta 3. punktam un ievērojot šīs regulas noteikumus, ar šo tiek noteikts, ka Līguma 101. panta 1. punktu nepiemēro specializācijas nolīgumiem.
Šo atbrīvojumu piemēro tad, ja šādos nolīgumos ir paredzēti konkurences ierobežojumi, uz kuriem attiecas Līguma 101. panta 1. punkts.
2. Atbrīvojums, kas paredzēts 1. punktā, attiecas uz specializācijas nolīgumiem, kuros ietverti noteikumi, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību piešķiršanu vai licencēšanu vienai vai vairākām līguma pusēm ar nosacījumu, ka šie noteikumi nav minēto nolīgumu galvenais priekšmets, taču ir tieši saistīti ar tiem un nepieciešami to izpildei.
3. Šā panta 1. punktā pantā paredzēto atbrīvojumu piemēro specializācijas nolīgumiem, ja:
a)
puses uzņemas ekskluzīvu pirkšanas vai ekskluzīvu piegādes pienākumu; vai
b)
puses nepārdod specializācijas produktus patstāvīgi, bet šos produktus izplata kopīgi.
3. pants
Tirgus daļas ierobežojums
Atbrīvojumu, kas paredzēts 2. pantā, piemēro ar nosacījumu, ka pušu kopējā tirgus daļa nevienā no konkrētajiem tirgiem nepārsniedz 20 %.
4. pants
Stingrie ierobežojumi
Atbrīvojums, kas paredzēts 2. pantā, neattiecas uz specializācijas nolīgumiem, kuru priekšmets tieši vai netieši, atsevišķi vai kopā ar citiem faktoriem, ko kontrolē puses, ir veikt jebkuru no sekojošām darbībām:
a)
noteikt produktu pārdošanas cenu attiecībā pret trešām pusēm, izņemot cenu noteikšanu, ko iekasē no tiešajiem patērētājiem, saistībā ar kopīgu izplatīšanu;
b)
ierobežot ražošanu vai tirdzniecību, izņemot:
i)
noteikumus par konkrētu produktu daudzumu saistībā ar vienpusējiem vai savstarpējiem specializācijas nolīgumiem vai vienošanās par ražošanas jaudu un apjomu saistībā ar kopīgas ražošanas nolīgumiem; un
ii)
pārdošanas mērķu noteikšanu saistībā ar kopīgu izplatīšanu;
c)
sadalīt tirgus vai patērētājus.
5. pants
Tirgus daļas ierobežojuma piemērošana
Lai piemērotu 3. pantā paredzēto tirgus daļas ierobežojumu, piemēro šādus noteikumus:
a)
tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz pārdotās produkcijas vērtību tirgū; ja dati par pārdotās produkcijas vērtību tirgū nav pieejami, var izmantot aprēķinus, kas balstīti uz pārējo ticamo tirgus informāciju, tostarp par pārdošanas apjomu tirgū, lai noteiktu attiecīgo pušu tirgus daļas;
b)
tirgus daļu aprēķina, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem;
c)
tirgus daļu, kas pieder 1. panta 2. punkta otrās daļas e) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem, līdzīgi sadala katram uzņēmumam, kuram ir minētās daļas a) apakšpunktā uzskaitītās tiesības vai pilnvaras;
d)
ja 3. pantā minētā tirgus daļa sākotnēji nepārsniedz 20 %, taču turpmāk pārsniedz šo līmeni, nepārsniedzot 25 %, 2. pantā noteikto atbrīvojumu turpina piemērot divus turpmākos kalendāros gadus pēc gada, kad pirmoreiz ir pārsniegta 20 % robeža;
e)
ja 3. pantā minētā tirgus daļa sākotnēji nepārsniedz 20 %, taču vēlāk palielinās, pārsniedzot 25 % robežu, 2. pantā noteikto atbrīvojumu turpina piemērot vienu kalendāro gadu pēc gada, kad pirmoreiz ir pārsniegta 25 % robeža;
f)
d) un e) punkta nosacījumus nedrīkst apvienot tā, ka atbrīvojuma ilgums pārsniedz divus kalendāros gadus.
6. pants
Pārejas posms
Līguma 101. panta 1. punktā noteikto aizliegumu nepiemēro no 2011. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim attiecībā uz nolīgumiem, kuri jau ir spēkā 2010. gada 31. decembrī un kuri neatbilst atbrīvojuma nosacījumiem, kas paredzēti šajā regulā, bet atbilst Regulā (EK) Nr. 2658/2000 paredzētajiem atbrīvojuma nosacījumiem.
7. pants
Spēkā esamības termiņš
Šī regula stājas spēkā 2011. gada 1. janvārī.
Tā ir spēkā līdz 2022. gada 31. decembrim.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 14. decembrī