РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 23 юли 2012 година
отправено към Испания и предвиждащо специални мерки за укрепване на финансовата стабилност
(2012/443/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 136, параграф 1, буква б) във връзка с член 126, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 136, параграф 1, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда възможността за разработване на насоки на икономическа политика, отнасящи се за държавите членки, чиято парична единица е еврото.
(2)
В своята Препоръка относно националната програма за реформи на Испания за 2012 г. и съдържаща становището относно програмата за стабилност на Испания за периода 2012-2015 г. (1) Съветът препоръчва Испания да предприеме действия „да осъществи реформата на финансовия сектор, по-специално като допълни текущото преструктуриране на банковия сектор с действия за справяне с положението на все още слабите институции, да изработи всеобхватна стратегия за ефективно справяне с наследените активи в счетоводните баланси на банките, и да определи ясна позиция относно финансирането и използването на защитни механизми“.
(3)
Възможността за получаване на външно финансиране в големи размери при ниски разходи през първото десетилетие на ХХ век доведе до нарастване на вътрешното търсене, стимулирано от кредитирането, и траен растеж на цените на активите в Испания, концентриран главно в областта на недвижимите имоти. Испанският банков сектор бе засегнат неблагоприятно от спукването на балона в сектора на недвижимите имоти и строителството и от последвалата икономическа рецесия. В резултат на това испанските банки, с изключение на няколко големи кредитни институции с диверсифицирана в международен план дейност, загубиха до голяма степен достъпа до пазарите за финансиране на едро при поносими условия и по този начин станаха силно зависими от рефинансирането от Евросистемата. Освен това капацитетът им за намиране на кредитиране бе сериозно ограничен поради въздействието на намаления рейтинг върху наличните обезпечения.
(4)
Мащабното свиване на икономиката през последните години, което се отразява много неблагоприятно върху заетостта и безработицата, значително влоши състоянието на бюджета в Испания. Според актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. бюджетният дефицит се очаква да бъде 6,3 % от БВП през 2012 г., което е сравнимо с очаквания дефицит от 5,3 % от БВП, посочен в програмата за стабилност от 2012 г. и в проектозакона за бюджета за 2012 г. Брутният публичен дълг нарасна до 68,5 % от БВП през 2011 г. и според актуализираната прогноза на службите на Комисията от пролетта на 2012 г. той ще достигне 80,9 % от БВП през 2012 г. и 86,8 % през 2013 г., при условие че политическият курс се запази, като превишава заложената в Договора референтна стойност през всички посочени години. Рисковете, свързани с макроикономическия сценарий и бюджетните цели, както и с допълнителните мерки за финансова помощ, могат да доведат до допълнително увеличаване на публичния дълг. Предвид тези тенденции на 10 юли 2012 г. Съветът отправи препоръка към Испания в рамките на процедурата при прекомерен дефицит да премахне съществуващия прекомерен дефицит до 2014 г.
(5)
Испанските власти предприеха редица важни мерки за решаване на проблемите в банковия сектор. Тези мерки включват изчистване на счетоводните баланси на банките, увеличаване на минималните капиталови изисквания, преструктуриране на сектора на спестовните банки и значително повишаване на изискванията за провизии на заемите, свързани със сектора на недвижимите имоти, и на активите, получени поради неизправност на длъжниците. Тези мерки обаче не бяха достатъчни за облекчаване на пазарния натиск.
(6)
През февруари 2011 г. испанските власти повишиха на 8 % минимално изискваното съотношение на капитала (капитала от първи ред) към рисково претеглените активи на банките и определиха на банките срок до септември 2011 г. да се съобразят с тази нова разпоредба. За банките, които са по-зависими от финансирането на едро и които имат ограничен достъп до пазара, минимално изискваното съотношение на капиталова адекватност бе увеличено на 10 %. През февруари и май 2012 г. бяха въведени нови законодателни изисквания за банките да въведат по-високи капиталови буфери и провизии срещу възможни загуби от обслужваните и необслужваните наследени заеми, свързани със сектора на строителството и недвижимите имоти. Очакваният общ обем на тези нови изисквани провизии възлизаше на около 84 милиарда евро.
(7)
Към април 2012 г. общата брутна финансова помощ от испанската държава (с изключение на обезпеченията по емитирани облигации) възлезе на около 15 милиарда евро. Капиталовата помощ бе предоставена чрез Фонда за организирано преструктуриране на банките (ФОПБ), който разполага с капитал от 15 милиарда евро, от които 9 милиарда евро вече са изплатени. Държавата също така предостави гаранции за емисии на облигации с първостепенен ранг от страна на банките в размер около 86 милиарда евро (от които около 58 милиарда евро не са погасени). Въпреки че ФОПБ все още разполага с капацитет, тройно по-голям от своя капитал, публичните средства за оказване на помощ няма да са достатъчни, за да се осигури достатъчно голям предпазен марж за провеждане на необходимото изчистване на балансите на банките в целия сектор.
(8)
Опасенията за необходимостта от допълнителна рекапитализация на банковия сектор допринесоха за нарастващия пазарен натиск върху испанските държавни облигации. Доходността на държавните облигации достигна равнища от над 500 базисни пункта в края на юни 2012 г. и началото на юли 2012 г., което увеличи разходите за финансиране на испанската държава. Нарастващата тежест на лихвените разходи затруднява допълнително консолидирането на публичните финанси в Испания и коригирането на прекомерния дефицит. Следователно цялостното преструктуриране на банковия сектор и рекапитализацията са важни фактори за намаляването на натиска върху публичните финанси.
(9)
На 25 юни 2012 г. испанските власти поискаха официално външна финансова подкрепа в контекста на текущото преструктуриране и рекапитализация на испанския банков сектор. Помощта бе поискана при условията за отпускане на финансова помощ за рекапитализация на финансовите институции от Европейския инструмент за финансова стабилност. Предоставената помощ е обвързана с определени условия за финансовия сектор съгласно предвиденото в меморандума за разбирателство, договорен между испанското правителство и Комисията, съгласувано с Европейската централна банка (ЕЦБ) и Европейския банков орган (ЕБО), с техническата помощ на Международния валутен фонд (МВФ). Тези условия ще включват както конкретни условия за всяка банка, в съответствие с правилата за държавна помощ, така и хоризонтални условия. Успоредно с това Испания ще трябва да изпълни изцяло своите ангажименти и задължения съгласно процедурата при прекомерен дефицит, както и препоръките за справяне с макроикономическите дисбаланси в рамките на европейския семестър.
(10)
Повишаването на дългосрочната устойчивост на испанския банков сектор е от критично значение за запазването на финансовата стабилност в Испания и за ограничаването на преминаването на финансовите проблеми към други икономики от еврозоната, а следователно и за предотвратяването на отрицателните ефекти за правилното функциониране на икономиката и Икономическия и паричен съюз. Взетите досега значими мерки за разрешаване на тези проблеми не бяха напълно достатъчни. Поради това са необходими допълнителни мерки. По-конкретно Испания следва да предприеме още специални мерки за успешно справяне с наследените активи, за възстановяване на финансирането на пазарни принципи и за понижаване на зависимостта на банките от подкрепата за поддържане на ликвидността, получавана от централната банка, както и за осигуряване на по-ефективни механизми за откриване на рисковете и управление на кризите.
(11)
Като част от общата стратегия е много важно действително да бъде разрешен проблемът с наследените активи, като се наложи ясно отделяне на проблемните активи на подпомаганите банки от счетоводните им баланси. Това следва да се приложи особено за заемите, свързани със сектора на недвижимите имоти, и активите, придобити поради неизправност на длъжниците. Това отделяне би довело до отхвърляне на оставащите евентуални съмнения за състоянието на балансите на банките, като им се позволи да извършват по-добре дейността си по финансово посредничество.
(12)
Освен това повишаването на прозрачността на балансите на банките по този начин може да улесни организираното намаляване на експозициите им по отношение на сектора на недвижимите имоти, да възстанови финансирането на пазарни принципи и да понижи зависимостта на банките от подкрепата за поддържане на ликвидността, получавана от централната банка.
(13)
За осигуряването на надеждна рамка за испанския банков сектор е необходимо усъвършенстване на механизмите за откриване на рисковете и управление на кризите. Ефективната стратегия следва да включва промени, целящи въвеждането на по-строга нормативна и надзорна уредба, като се отчита опитът от финансовата криза. Освен това корпоративното управление следва да се подобри съгласно най-добрите практики в международен план,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Комисията, като се консултира с ЕЦБ, ЕБО и МВФ, договори с испанските власти свързаните с финансовата помощ конкретни условия относно политиката във финансовия сектор. Тези условия са изложени в меморандум за разбирателство, който ще бъде подписан от Комисията и испанските власти. Подробните финансови условия ще бъдат посочени в споразумение за финансова помощ.
Испания рекапитализира адекватно банковата си система и я преструктурира изцяло. Във връзка с това Испания, като си сътрудничи с Комисията и се консултира с ЕЦБ, разработва стратегия за бъдещата структура, функциониране и жизнеспособност на испанските банки, в която ще определи как да се осигури способността им да работят без допълнителна държавна помощ. Тази стратегия ще бъде доуточнена в меморандум за разбирателство, в който ще се разработят допълнително условията относно политиката, залегнали в настоящото решение.
2. Главните компоненти на тази стратегия са реформа на слабите части на испанския банков сектор и въвеждането на по-строга нормативна и надзорна уредба за сектора.
3. Реформата на слабите части на испанския банков сектор се състои от следните три елемента:
а)
набелязване на потребностите от капитал на отделните банки чрез всеобхватен анализ на качеството на активите на банковия сектор и извършване на тест за устойчивост за всяка банка поотделно въз основа на посочения анализ на качеството на активите. Въз основа на резултатите от теста за устойчивост банките, които се нуждаят от вливане на капитал, ще бъдат разделени на три отделни групи. Всяка група ще има задължението да представи планове за преструктуриране и контролирано оздравяване, както и всички допълнителни и последващи мерки, съгласно предвиденото в меморандума за разбирателство;
б)
рекапитализация, преструктуриране и/или контролирано оздравяване на слабите банки въз основа на планове за преодоляване на евентуален недостиг на капитал, установен чрез тестовете за устойчивост. Тези планове ще се основават на принципите за жизнеспособност, намаляване на разходите за данъкоплатците (поделяне на тежестта) и ограничаване на случаите на нарушаване на конкуренцията. За тази цел Испания ще приеме законодателство за i) допускане прилагането на процедури за непривилегировани задължения, включително задължителни форми на поделяне на тежестта, и ii) подобряване на рамката за контролирано оздравяване на банките с оглед на включването на съответните правомощия за това за ФОПБ и Фонда за гарантиране на влоговете (ФГВ), и като се вземе предвид регулаторното предложение на ЕС за управление на кризите и оздравяване на банките, включително специални инструменти за преструктуриране на нежизнеспособни банки;
в)
разделяне на активите в банките, които получават държавна помощ за рекапитализация, и прехвърляне на обезценените активи към външно дружество за управление на активи с цел реализиране на дългосрочната им стойност. Като провежда тесни консултации с Комисията, ЕЦБ и ЕБО, и с техническата помощ на МВФ Испания ще изготви всеобхватна законодателна рамка за учредяването и функционирането на дружеството за управление на активи, така че до ноември 2012 г. то да се превърне в напълно работеща структура.
4. За да се осигури надеждна рамка за банковия сектор, Испания въвежда освен това по-строга нормативна и надзорна уредба и засилва управлението. Стратегията и условията, които са указани изчерпателно в меморандума за разбирателство, включват наред с другото следните мерки:
а)
изискване испанските кредитни институции да повишат съотношението на базовия собствен капитал от първи ред до най-малко 9 % съгласно определението за капитал, въведено с процедурата на ЕБО по рекапитализация;
б)
изискване от 1 януари 2013 г. испанските кредитни институции да прилагат определението за капитал, въведено с Регламента за капиталовите изисквания;
в)
преразглеждане на нормативната уредба за провизиите срещу загуби по заеми. По-конкретно въз основа на опита от финансовата криза испанските власти представят предложения за изменения на тази уредба, като отчитат временните мерки, приети през последните месеци, както и нормативната уредба на ЕС в областта на счетоводството;
г)
допълнително засилване на оперативната независимост на централната банка (Banco de España); в съответствие с международните препоръки и стандарти правомощията на Министерството на икономиката по издаване на лицензи и налагане на санкции в банковия сектор се прехвърлят на Banco de España;
д)
допълнително усъвършенстване на процедурите за надзор от страна на Banco de España въз основа на вътрешен одит;
е)
преразглеждане на нормите за управлението на гаранционните органи във финансовия сектор (ФОПБ и ФГВ) с цел предотвратяване на възможни конфликти на интереси;
ж)
въвеждане на по-строги правила за управлението на спестовните банки и банките, притежавани от спестовни банки;
з)
изменение на законодателството за защита на потребителите и за ценните книжа с цел ограничаване на разпродажбата от страна на банки на инструменти за подчинен дълг (или инструменти без покритие от ФГП) на неквалифицирани клиенти на дребно, както и засилване на контрола върху спазването им от страна на властите;
и)
предприемане на действия за намаляване на разходите за данъкоплатците, свързани с преструктурирането на банките. След разпределяне на загубите към притежателите на собствен капитал испанските власти ще изискат мерки за поделяне на тежестта от притежателите на хибриден капитал и на подчинен дълг в банки, получаващи публичен капитал;
й)
поемане на ангажимент за налагане на горна граница за възнагражденията на членовете на изпълнителните и надзорните съвети на всички банки, получаващи държавна помощ;
к)
подобряване на публичния кредитен регистър.
5. Властите ще предоставят на Комисията, ЕЦБ, ЕБО и МВФ, при условия на строга поверителност, необходимите данни за наблюдение на банковия сектор.
6. Комисията, съгласувано с ЕЦБ и ЕБО, ще проверява периодично изпълнението на свързаните с финансовата помощ условия относно политиката чрез мисии и редовни доклади на испанските власти всяко тримесечие. Ще се провежда редовно наблюдение на дейностите на ФОПБ в контекста на програмата.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2012 година.
PADOMES LĒMUMS
(2012. gada 23. jūlijs),
kas adresēts Spānijai, par konkrētiem finanšu stabilitātes nostiprināšanas pasākumiem
(2012/443/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. panta 1. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 126. panta 6. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. panta 1. punkta b) apakšpunktā tiek paredzēta iespēja noteikt ekonomikas politikas pamatnostādnes attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro.
(2)
Ieteikumā par Spānijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas stabilitātes programmu 2012.-2015. gadam (1) Padome ieteica Spānijai veikt pasākumus ar nolūku “īstenot finanšu nozares reformu, konkrētāk, līdztekus notiekošajai banku sektora pārstrukturēšanai risināt problēmas ar grūtībās nonākušām iestādēm, nākt klajā ar visaptverošu stratēģiju, lai efektīvi risinātu problēmas saistībā ar vēsturiskajiem aktīviem banku bilancē, un ieņemt skaidru nostāju attiecībā uz finansējumu un rezerves mehānismu izmantošanu”.
(3)
Plaši pieejams lētais ārējais finansējums 2000. gados Spānijā izraisīja iekšzemes kredītpieprasījuma un aktīvu uzplaukumu, jo īpaši nekustamo īpašumu sektorā. Nekustamā īpašuma un būvniecības cenu neatbilstošais kāpums un tam sekojošā ekonomikas recesija nelabvēlīgi ietekmējuši Spānijas banku sektoru. Tādējādi, izņemot dažas lielas starptautiska mēroga kredītiestādes, Spānijas bankas lielā mērā ir zaudējušas pieeju starpbanku finansējumam ar pieņemamiem nosacījumiem un tādējādi kļuvušas lielā mērā atkarīgas no eurosistēmas refinansējuma. Turklāt to kredītspēju krietni ierobežojis samazinātais kredītnodrošinājuma pieejamības reitings.
(4)
Ekonomikas pēdējo gadu būtiskais sarukums, kas ļoti nelabvēlīgi ietekmē nodarbinātību un bezdarbu, ir ievērojami pasliktinājis Spānijas budžeta situāciju. Pēc Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozes atjauninājuma vispārējās valdības budžeta deficīts 2012. gadā tiek prognozēts 6,3 % no IKP salīdzinājumā ar deficītu 5,3 % no IKP, kas tika prognozēts 2012. gada stabilitātes programmā un 2012. gada budžeta likumprojektā. Kopējais publiskais parāds 2011. gadā palielinājās līdz 68,5 % no IKP, un saskaņā ar Komisijas dienestu 2012. gada pavasara prognozes atjauninājumu paredzams, ka 2012. gadā tas pieaugs līdz 80,9 % no IKP, bet 2013. gadā - līdz 86,8 % no IKP nemainīgas politikas scenārijā, tādējādi visos gados pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību. Ar makroekonomisko scenāriju un budžeta mērķiem, kā arī ar papildu finanšu glābšanas pasākumiem saistītie riski var vēl palielināt publisko parādu. Šo norišu dēļ Padome 2012. gada 10. jūlijā izdeva ieteikumu Spānijai saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (PBDNP), lai līdz 2014. gadam novērstu esošo pārmērīgo deficītu.
(5)
Spānijas iestādes ir veikušas virkni svarīgu pasākumu, lai risinātu banku sektora problēmas. Šie pasākumi ietver banku bilanču sakārtošanu, minimālo kapitāla prasību palielināšanu, krājbanku sektora pārstrukturēšanu un banku uzkrājumu prasību būtisku palielināšanu aizdevumiem, kas saistīti ar nekustamā īpašuma attīstīšanu un ar atsavinātiem aktīviem. Tomēr šie pasākumi nebija pietiekami, lai mazinātu tirgū valdošo spriedzi.
(6)
Spānijas iestādes 2011. gada februārī palielināja minimālās kapitāla prasības (“kapitāla pamatsummu”) līdz 8 % no riska svērto aktīvu apjoma un deva bankām laiku līdz 2011. gada septembrim, lai pielāgotos jaunajām prasībām. Bankām, kas lielā mērā atkarīgas no starpbanku finansējuma un kam raksturīga ierobežota tirgus pieejamība, minimālās kapitāla prasības palielināja līdz 10 %. 2012. gada februārī un maijā jauni tiesību akti uzlika bankām prasību veidot lielākus uzkrājumus un kapitāla rezerves, lai segtu iespējamos zaudējumus no ienākumus nesošiem un ienākumus nenesošiem aizdevumiem, kas saistīti ar pārņemtajiem būvniecības un nekustamā īpašuma aktīviem. Šo jauno uzkrājumu prasību sagaidāmais kopējais apjoms ir apmēram EUR 84 miljardi.
(7)
Spānijas valsts bruto finansiālais ieguldījums (izņemot obligāciju emisijas garantijas) 2012. gada aprīlī sasniedza apmēram EUR 15 miljardus. Kapitāla atbalstu nodrošināja FROB (Fund for Orderly Bank Restructuring), kuram bija dotēts kapitāls EUR 15 miljardu apmērā, un no tiem EUR 9 miljardi jau bija saņemti. Valsts turklāt garantēja banku augstākās prioritātes obligāciju emisiju apmēram EUR 86 miljardu apmērā (no tiem garantijas apmēram EUR 58 miljardu apmērā vēl nebija izsniegtas). Lai gan FROB atlikusī finansējuma jauda bija trīs reizes lielāka par tās kapitāla uzkrājumu, pieejamais publiskā sektora atbalsts nebūs pietiekams, lai nodrošinātu vajadzīgā apmēra palīdzību, kas nepieciešama banku sektora sistēmiskai sakārtošanai.
(8)
Bažas par to, ka būs nepieciešama vēl lielāka banku sektora rekapitalizācija, radīja vēl lielāku spriedzi Spānijas valsts obligāciju tirgos. Valsts obligāciju ienesīgums 2012. gada jūnija beigās un jūlija sākumā krietni pārsniedza 500 bāzes punktu, tādējādi palielinot Spānijas valsts finansēšanas izmaksas. Publisko finanšu konsolidēšanas un pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas darbu vēl vairāk apgrūtina pieaugošais procentmaksājumu slogs. Tādēļ visaptverošai banku sektora pārstrukturēšanai un rekapitalizācijai ir liela nozīme, ja vēlas likvidēt spriedzi publisko finanšu jomā.
(9)
2012. gada 25. jūnijā Spānijas iestādes oficiāli pieprasīja finansiālu palīdzību saistībā ar uzsākto Spānijas banku sektora pārstrukturēšanu un rekapitalizāciju. Atbalstu pieprasīja saskaņā ar Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta Finanšu iestāžu rekapitalizācijas finansiālās palīdzības noteikumiem. Atbalstu sniedz, ja finanšu sektors atbilst konkrētiem nosacījumiem, kā paredzēts Saprašanās memorandā (SM), par ko sarunas risinātas starp Spānijas valdību un Komisiju sadarbībā ar Eiropas Centrālo banku (ECB) un Eiropas Banku iestādi (EBI), ar Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) sniegto tehnisko palīdzību. Tajā būs īpaši nosacījumi bankām atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem un horizontālajiem nosacījumiem. Vienlaikus Spānijai būs pilnībā jāizpilda tās saistības un pienākumi saskaņā ar PBDNP un ieteikumiem, lai saistībā ar Eiropas pusgadu risinātu makroekonomisko nelīdzsvarotību.
(10)
Spānijas banku sektora ilgtermiņa noturības spējas uzlabošanai ir izšķiroša nozīme, lai saglabātu finanšu stabilitāti Spānijā un ierobežotu finanšu jomas spriedzes kaitīgo ietekmi citās eurozonas valstīs un tādējādi novērstu nelabvēlīgu ietekmi uz valsts ekonomikas un ekonomikas un monetārās savienības nevainojamu darbību. Līdz šim veiktie būtiskie pasākumi šo problēmu risināšanai nav bijuši pilnīgi pietiekami. Tādēļ nepieciešami vēl citi pasākumi. It īpaši Spānijai būtu jāīsteno konkrēti papildu pasākumi, lai veiksmīgi pārvaldītu pārņemtos aktīvus, atgūtu spējas izmantot kapitāla tirgus finansējumu, mazinātu banku atkarību no centrālās bankas likviditātes finansējuma un uzlabotu risku identificēšanas un krīzes pārvaldības mehānismus.
(11)
Daļa no kopējās stratēģijas ir pārņemto aktīvu veiksmīga pārvaldīšana, ko var panākt, pieprasot bankām, kam sniedzama palīdzība, savās bilancēs nošķirt atsevišķi visus problemātiskos aktīvus. Tas it īpaši būtu jāattiecina uz aizdevumiem, kas saistīti ar nekustamā īpašuma attīstīšanu un ar atsavinātiem aktīviem. Šāda nošķiršana likvidētu jebkādas šaubas par banku bilanču ticamību, ļaujot tām labāk veikt finanšu starpnieka funkcijas.
(12)
Turklāt, šādā veidā uzlabojot banku bilanču pārredzamību, var palīdzēt pienācīgi mazināt banku risku nekustamo īpašumu jomā, atgūt spējas izmantot kapitāla tirgus finansējumu un mazināt banku atkarību no centrālās bankas likviditātes finansējuma.
(13)
Lai nodrošinātu Spānijas banku sektoram stabilu pamatu, jāuzlabo riska identificēšanas un krīzes pārvaldības mehānismi. Efektīvā stratēģijā būtu jāiekļauj izmaiņas, kuru mērķis ir uzlabot reglamentējošo un uzraudzības sistēmu, ņemot vērā finanšu krīzes laikā gūto pieredzi. Turklāt saskaņā ar starptautiska mēroga labu praksi jāuzlabo korporatīvā pārvaldība,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Komisija, apspriežoties ar ECB, EBI un SVF, ir vienojusies ar Spānijas iestādēm par konkrētiem finanšu sektora politikas nosacījumiem, kuriem tiek pakļauta finansiālā palīdzība. Minētie nosacījumi ir izklāstīti SM, kas jāparaksta Komisijai un Spānijas iestādēm. Sīki izklāstīti finansiālie noteikumi tiek noteikti finansiālās palīdzības līgumā.
Spānija veic banku sistēmas pienācīgu rekapitalizāciju un pilnīgu pārstrukturēšanu. Šim nolūkam Spānija sadarbībā ar Komisiju un apspriežoties ar ECB izstrādā stratēģiju attiecībā uz Spānijas banku nākotnes struktūru, darbību un izdzīvotspēju, kurā tiks noteikts, kā nodrošināt to darbību bez turpmāka valsts atbalsta. Šo stratēģiju sīkāk precizēs SM, izstrādājot politikas nosacījumus papildus šajā lēmumā noteiktajiem.
2. Šīs stratēģijas galvenās sastāvdaļas ir Spānijas banku sektora trūkumu novēršana un reglamentējošās un uzraudzības sistēmas uzlabošana.
3. Spānijas banku sektora trūkumu novēršana ietver trīs daļas:
a)
atsevišķo banku kapitāla vajadzību noteikšana, veicot banku sektorā vispārēju aktīvu kvalitātes pārbaudi un atsevišķu banku stresa testus, pamatojoties uz minēto kvalitātes pārbaužu rezultātiem. Pamatojoties uz stresa testu rezultātiem, bankas, kurām ir nepieciešams kapitāla ieguldījums, tiks iedalītas trijās dažādās grupās. Katrai grupai būs pienākums sniegt pārstrukturēšanas un likvidēšanas plānus, un tām tiks piemēroti papildu un turpmāki pasākumi, kā paredzēts SM;
b)
vājo banku rekapitalizācija, pārstrukturēšana un/vai pienācīga likvidēšana, pamatojoties uz plāniem, kā risināt stresa testā konstatēto kapitāla trūkumu. Šos plānus balstīs uz izdzīvotspējas, nodokļu maksātāju izmaksu mazināšanas (sloga sadale) un konkurences traucējumu ierobežošanas principiem. Šajā nolūkā Spānija pieņems tiesību aktus, lai: i) ļautu īstenot subordinētu atbildību, tostarp obligātas sloga sadales formas; un ii) uzlabotu banku likvidācijas sistēmu, lai iekļautu attiecīgas likvidēšanas pilnvaras FROB un Noguldījumu garantiju fondam (DGF) un ņemtu vērā ES reglamentējošo krīzes pārvaldības un banku likvidācijas priekšlikumu, tostarp īpašus dzīvotnespējīgu banku likvidēšanas līdzekļus;
c)
aktīvu nošķiršana tajās bankās, kas rekapitalizācijai saņem publisku atbalstu, un nedrošo aktīvu nodošana ārējam aktīvu pārvaldības uzņēmumam, lai noteiktu to ilgtermiņa vērtību. Spānija ciešā sadarbībā ar Komisiju, ECB un EBI un ar SVF sniegto tehnisko palīdzību sagatavos visaptverošu tiesisku regulējumu attiecībā uz aktīvu pārvaldības uzņēmuma izveidi un darbību, lai tas būtu pilnīgi darboties spējīgs, sākot ar 2012. gada novembri.
4. Lai nodrošinātu banku sektoram stabilu pamatu, Spānija turklāt uzlabo reglamentējošo un uzraudzības sistēmu, kā arī stiprina pārvaldību. Stratēģija un nosacījumi, kas visaptveroši ir precizēti SM, inter alia ietver šādus pasākumus:
a)
prasību Spānijas kredītiestādēm pirmā līmeņa kapitālu palielināt vismaz līdz 9 % saskaņā ar EBI veiktajā pārstrukturēšanā noteikto kapitāla definīciju;
b)
prasību Spānijas kredītiestādēm no 2013. gada 1. janvāra piemērot kapitāla prasību regulā noteikto kapitāla definīciju;
c)
tiesiskā regulējuma, kas reglamentē uzkrājumus nedrošajiem parādiem, atkārtotu izvērtēšanu. It īpaši, izmantojot finanšu krīzes laikā gūto pieredzi, Spānijas iestādes iesniedz priekšlikumus par to, kā uzlabot spēkā esošo tiesisko regulējumu par uzkrājumiem nedrošajiem parādiem, ievērojot pēdējo mēnešu laikā veiktos pagaidu pasākumus, kā arī ES tiesisko regulējumu grāmatvedības jomā;
d)
Banco de España operacionālās neatkarības turpmāku uzlabošanu; ievērojot starptautiskos ieteikumus un standartus, Ekonomikas ministrijas pārvaldībā esošo sankciju un licencēšanas pilnvaru attiecībā uz banku sektoru nodošanu Banco de España;
e)
Banco de España uzraudzības procedūru turpmāku uzlabošanu, izmantojot iekšējo revīziju;
f)
finanšu drošības tīkla aģentūru (FROB un DGF) pārvaldības procedūru pārskatīšanu, lai izvairītos no iespējamiem interešu konfliktiem;
g)
krājbanku sektora un krājbanku īpašumā esošo banku pārvaldības noteikumu uzlabošanu;
h)
patērētāju aizsardzības, vērtspapīrus reglamentējošo tiesību aktu grozīšanu, lai ierobežotu banku īstenoto subordinētu parādinstrumentu (vai instrumentu, kurus nesedz DGF) tirdzniecību nekvalificētiem mazumtirdzniecības klientiem, un iestāžu veiktās atbilstības uzraudzības uzlabošanu;
i)
pasākumu veikšanu, lai mazinātu banku pārstrukturēšanas rezultātā radītās nodokļu maksātāju izmaksas. Nosakot kapitāla turētāju zaudējumus, Spānijas iestādes pieprasīs to banku, kas saņem publisko kapitālu, kapitāla hibrīda turētājiem un subordinētā parāda turētājiem veikt sloga sadales pasākumus;
j)
apņemšanos noteikt atalgojuma līmeņu ierobežojumus visu to banku valdes un uzraudzības padomes locekļiem, kurām tiek piešķirts valsts atbalsts;
k)
publiskā kredītreģistra uzlabošanu.
5. Iestādes sniegs Komisijai, ECB, EBI un SVF, ievērojot stingrus konfidencialitātes nosacījumus, informāciju, kas vajadzīga bankas sektora pārraudzīšanai.
6. Komisija sadarbībā ar ECB un EBI regulāri reizi ceturksnī pārliecināsies, ka tiek pildīti politikas nosacījumi, kuriem tiek pakļauta finansiālā palīdzība, braucot misijās un saņemot Spānijas iestāžu regulārus ziņojumus. Regulāri tiks veikta FROB darbības pārraudzība saistībā ar programmu.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 23. jūlijā