РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1176/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 6 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза следва да бъде развивана в контекста на общите насоки на икономическите политики и насоките за заетостта, съгласно предвиденото в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и следва да включва съблюдаването на ръководните принципи за ценова стабилност, стабилни и устойчиви публични финанси и парични условия и устойчивост на платежния баланс.
(2)
Необходимо е да се направят изводи от първото десетилетие на функционирането на икономическия и паричен съюз и по-специално за подобряване на икономическото управление в Съюза, което да се основава на по-силна национална ангажираност.
(3)
Постигането и поддържането на динамичен вътрешен пазар следва да се счита за елемент на правилното и безпрепятствено функциониране на икономическия и паричен съюз.
(4)
Подобрената рамка за икономическо управление следва да се основава на няколко взаимосвързани и съгласувани политики за устойчив растеж и заетост, а именно - стратегия на Съюза за растеж и работни места, отделяща особено внимание на развитието и укрепването на вътрешния пазар, насърчаването на международната търговия и конкурентоспособност, Европейски семестър за засилена координация на икономическите и бюджетните политики („Европейски семестър“), ефективна рамка за предотвратяване и коригиране на прекомерни бюджетни дефицити (Пакт за стабилност и растеж (ПСР), стабилна рамка за предотвратяване и коригиране на макроикономическите дисбаланси, минимални изисквания относно националните бюджетни рамки и засилено регулиране и надзор на финансовия пазар, включително макропруденциален надзор от Европейския съвет за системен риск (ЕССР).
(5)
Укрепването на икономическото управление следва да включва по-тясно и по-навременно участие на Европейския парламент и националните парламенти. Като отчита, че в рамката на диалога партньорите на Европейския парламент са съответните институции на Съюза и техните представители, компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, адресат на препоръка или решение на Съвета в съответствие с член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 или член 10, параграф 4 от настоящия регламент, възможността да вземе участие в размяна на мнения. Участието на държавата-членка в подобна размяна на мнения е доброволно.
(6)
Комисията следва да има по-значима роля в процедурата за засилено наблюдение по отношение на оценки, които са специфични за всяка държава-членка, мониторинг, мисии на място, препоръки и предупреждения.
(7)
По-специално, наблюдението на икономическите политики на държавите-членки следва да се разшири отвъд бюджетното наблюдение, така че да включва по-подробна и формализирана рамка, която да послужи за предотвратяване на прекомерните макроикономически дисбаланси и да помага на засегнатите държави-членки да изготвят планове за корективни действия, преди различията да се затвърдят. Такова разширяване на наблюдението на икономическите политики следва да се осъществява успоредно със задълбочаване на фискалното наблюдение.
(8)
За да се подпомогне коригирането на прекомерните макроикономически дисбаланси, е необходимо да се установи подробна процедура в законодателството.
(9)
Целесъобразно е процедурата за многостранно наблюдение, посочена в член 121, параграфи 3 и 4 ДФЕС да бъде допълнена с конкретни правила за откриване на макроикономически дисбаланси, както и за предотвратяване и коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в рамките на Съюза. От съществено значение е тази процедура да бъде приведена в съответствие с годишния цикъл на многостранното наблюдение.
(10)
Посочената процедура следва да установи механизъм за предупреждение за ранно откриване на възникващи макроикономически дисбаланси. Тя следва да се основава на използването на индикативно прозрачно табло с показатели, включващо индикативни прагове, в съчетание с икономическа преценка. Тази преценка следва да отчита, inter alia, номиналната и реалната конвергенция в рамките на еврозоната и извън нея.
(11)
За да функционира ефикасно като елемент от механизма за предупреждение, таблото с показатели следва да се състои от ограничен набор от икономически, финансови и структурни показатели, които са от значение за откриването на макроикономически дисбаланси, със съответни индикативни прагове. Когато е необходимо, показателите и праговете следва да бъдат приспособявани, за да се адаптират към променящия се характер на макроикономическите дисбаланси, inter alia, поради променящите се опасности за макроикономическата стабилност и за да се вземе предвид по-голямото наличие на съответни статистически данни. Показателите не следва да бъдат разглеждани като цели на икономическата политика сами по себе си, а като средства за отчитане на променящия се характер на макроикономическите дисбаланси в рамките на Съюза.
(12)
Комисията следва тясно да си сътрудничи с Европейския парламент и със Съвета при изготвянето на таблото с показатели и набора от макроикономически и макрофинансови показатели за държавите-членки. Комисията следва да представя предложения за коментар от компетентните комисии на Европейския парламент и Съвета относно планове за изработване и приспособяване на показателите и праговете. Комисията следва да информира Европейския парламент и Съвета относно всяка промяна в показателите и праговете и да обясни мотивите си за предлагането на подобни промени.
(13)
При разработване на таблото с показатели следва също така надлежно да се отчетат разнородните икономически обстоятелства, включително ефектите на „догонване“.
(14)
Преминаването на един или повече индикативни прагове не означава непременно възникване на макроикономически дисбаланси, тъй като икономическата политика следва да отчита взаимовръзките между макроикономическите променливи. Не следва да се правят заключения от автоматичния прочит на таблото с показатели: икономическата преценка следва да гарантира, че цялата налична информация, независимо дали от таблото с показатели или извън нея, е взета предвид и е част от цялостен анализ.
(15)
Въз основа на процедурата за многостранно наблюдение и механизма за предупреждение или в случай на неочаквани значими икономически събития, които изискват спешен анализ за целите на настоящия регламент, Комисията следва да идентифицира държавите-членки, които да бъдат подложени на задълбочен преглед. Задълбоченият преглед следва да бъде предприет без презумпцията, че съществува дисбаланс, и следва да включва обстоен анализ на източниците на дисбаланси в подложената на преглед държава-членка, като надлежно взема предвид специфичните за тази държава икономически условия и обстоятелства, както и по-широк набор от аналитични инструменти, показатели и неколичествена информация със специфичен за държавата характер. При извършване на задълбочения преглед от Комисията държавата-членка следва да оказва сътрудничество, за да гарантира, че предоставената на Комисията информация е възможно най-пълна и точна. Освен това Комисията следва надлежно да вземе под внимание всяка друга информация, която по мнение на съответната държава-членка има отношение към въпроса и която държавата-членка е изтъкнала пред Съвета и Комисията.
(16)
Задълбоченият преглед следва да бъде обсъден в Съвета и в Еврогрупата за държавите-членки, чиято парична единица е еврото. Когато е уместно, задълбоченият преглед следва да отчита отправените от Съвета препоръки или покани към подложените на преглед държави-членки, които са приети в съответствие с членове 121, 126 и 148 ДФЕС и съгласно членове 6, 7, 8 и 10 от настоящия регламент, както и намеренията на подложената на преглед държава-членка за провеждането на дадена политика, така, както са отразени в националните програми за реформи, и най-добрите международни практики по отношение на показателите и методиките. Когато в случай на значими и неочаквани икономически събития, изискващи спешен анализ, Комисията реши да извърши задълбочен преглед, тя следва да уведоми засегнатите държави-членки за това.
(17)
При оценката на макроикономическите дисбаланси следва да се отчитат тяхната тежест и възможните отрицателни икономически и финансови последици от тяхното разпространение, които засилват уязвимостта на икономиката на Съюза и представляват заплаха за безпрепятственото функциониране на икономическия и паричния съюз. Във всички държави-членки, особено в еврозоната, са необходими действия за справяне с макроикономическите дисбаланси и различията по отношение на конкурентоспособността. Въпреки това естеството, значението и неотложността на предизвикателствата пред политиката могат значително да се различават в зависимост от засегнатите държави-членки. Предвид уязвимостта и мащаба на изискваното приспособяване, необходимостта от политически действия е особено належаща в онези държави-членки, в които трайно се наблюдават голям дефицит по текущата сметка и загуба на конкурентоспособност. Освен това в държавите-членки, които натрупват голям излишък по текущата сметка, политиките следва да имат за цел набелязване и изпълнение на мерки, които да спомогнат за засилване на вътрешното търсене и на потенциала им за растеж.
(18)
Следва да се вземат предвид също и капацитетът на съответната държава-членка за икономическо приспособяване и нейните досегашни резултати в спазването на предишни препоръки, отправени съгласно настоящия регламент, и други препоръки, отправени съгласно член 121 ДФЕС като част от многостранното наблюдение, и по-специално общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза.
(19)
За осъществяване на процедура за мониторинг и коригиране на неблагоприятни макроикономически дисбаланси, съдържаща предпазни и корективни елементи, са необходими усъвършенствани инструменти за наблюдение, които да се основават на тези, използвани в процедурата за многостранно наблюдение. Това може да включва мисии на Комисията за засилено наблюдение в държавите-членки във взаимодействие с Европейската централна банка (ЕЦБ) за държавите-членки, чиято парична единица е еврото, или за държавите-членки, участващи в Споразумението от 16 март 2006 г. между Европейската централна банка и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната за определяне на процедурата за работа на механизма на обменните курсове в третия етап от икономическия и паричен съюз (4) - валутния механизъм (ВМ II), както и допълнително докладване от страна на държавите-членки в случай на сериозни дисбаланси, включително дисбаланси, застрашаващи правилното функциониране на икономическия и паричен съюз. Когато е целесъобразно, социалните партньори и други заинтересовани лица на национално равнище следва да бъдат включвани в диалога.
(20)
Ако се установят макроикономически дисбаланси, до съответната държава-членка следва да се отправят препоръки, когато е уместно с участието на съответните комисии, с насоки за подходящи ответни мерки на политиката. Ответните мерки на политиката на съответната държава-членка следва да бъдат навременни и да използват всички налични инструменти на политиката под контрола на публичните власти. Когато е уместно, съответните заинтересовани страни на национално равнище, включително социалните партньори, следва също да бъдат включвани в съответствие с ДФЕС и с националните правни и политически механизми. Ответните мерки на политиката следва да бъдат съобразени със специфичната среда и обстоятелства в съответната държава-членка и следва да обхващат основните области на икономическата политика, включващи по възможност и фискалната политика, политиката по отношение на трудовите възнаграждения, трудовия пазар, пазарите на продукти и услуги и регулирането на финансовия сектор. Следва да се вземат под внимание ангажиментите, поети съгласно ВМ II.
(21)
Предупрежденията и препоръките от ЕССР до държавите-членки или до Съюза се отнасят до рискове от макрофинансов характер. Когато е уместно, те следва да дават основание и за подходящи последващи действия от страна на Комисията в контекста на наблюдението за макроикономическите дисбаланси. Независимостта и поверителността на ЕССР следва да бъдат безусловно зачитани.
(22)
Ако бъдат установени сериозни макроикономически дисбаланси, включително такива, застрашаващи правилното функциониране на икономическия и паричен съюз, следва да се започне процедура при прекомерен дисбаланс, която може да включва издаване на препоръки към съответната държава-членка, повишени изисквания за наблюдение и мониторинг, а по отношение на държавите-членки, чиято парична единица е еврото - възможност за принудителни мерки в съответствие с Регламент (ЕС) № 1174/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. относно принудителните мерки за коригиране на прекомерните макроикономически дисбаланси в еврозоната (5) в случай на продължаващо непредприемане на корективни мерки.
(23)
Всяка държава-членка, срещу която се води процедура при прекомерен дисбаланс, следва да приеме план за корективни действия, съдържащ подробна информация за нейната политика в изпълнение на препоръките на Съвета. Планът за корективни действия следва да включва график за изпълнение на предвижданите мерки. Той следва да бъде одобрен с препоръка от Съвета. Тази препоръка следва да се изпраща на Европейския парламент.
(24)
Правомощието за приемане на индивидуални решения, с които се установява неспазване на препоръките, приети от Съвета в рамките на плана за корективни действия, следва да се предостави на Съвета. Като част от извършваната в рамките на Съвета координация на икономическите политики на държавите-членки, предвидена в член 121, параграф 1 ДФЕС, тези индивидуални решения са неразделна част от последващите мерки за изпълнение на препоръките, приети от Съвета на основание член 121, параграф 4 ДФЕС в контекста на плана за корективни действия.
(25)
При прилагането на настоящия регламент, Съветът и Комисията следва изцяло да зачитат ролята на националните парламенти и на социалните партньори, както и различията в националните системи, като системите за определяне на трудовите възнаграждения.
(26)
Ако Съветът счете, че дадена държава-членка вече не е засегната от прекомерен макроикономически дисбаланс, процедурата при прекомерен дисбаланс следва да се прекрати, след като по препоръка на Комисията Съветът отмени съответните си препоръки. Тази отмяна следва да се основава на цялостен анализ на Комисията, показващ, че държавата-членка е действала съгласно съответните препоръки на Съвета и че установените в препоръката на Съвета за откриване на процедура при прекомерен дисбаланс първопричини и свързани с тях рискове вече не съществуват, като се вземат предвид, inter alia, макроикономическото развитие, перспективи и ефектите на разпространение. Прекратяването на процедурата при прекомерен дисбаланс следва да се оповести публично.
(27)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно установяването на ефективна рамка за откриването на макроикономически дисбаланси и предотвратяването и коригирането на прекомерни макроикономически дисбаланси, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, поради тесните търговски и финансови взаимовръзки между държавите-членки и ефектите от разпространение на националните икономически политики върху Съюза и еврозоната като цяло, и поради това може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват подробни правила за откриване на макроикономически дисбаланси, както и за предотвратяване и коригиране на прекомерни макроикономически дисбаланси в рамките на Съюза.
2. Настоящият регламент се прилага в контекста на Европейския семестър, предвиден в Регламент (ЕС) № 1175/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (6).
3. При прилагането на настоящия регламент се спазват изцяло разпоредбите на член 152 ДФЕС, а препоръките, отправени съгласно настоящия регламент, зачитат националните практики и институции за определяне на трудовото възнаграждение. Настоящият регламент взема предвид член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз и съответно не засяга правото на договаряне, сключване или прилагане на колективни договори или да предприемат колективни действия в съответствие с националното право и практики.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„дисбаланси“ означава всяка тенденция, пораждаща макроикономически промени, които оказват или могат потенциално да окажат неблагоприятно въздействие върху правилното функциониране на икономиката на дадена държава-членка или на икономическия и паричен съюз, или на Съюза като цяло.
2.
„прекомерни дисбаланси“ означава сериозни дисбаланси, включително такива, които застрашават или рискуват да застрашат правилното функциониране на икономическия и паричен съюз.
ГЛАВА II
ОТКРИВАНЕ НА ДИСБАЛАНСИТЕ
Член 3
Механизъм за предупреждение
1. Създава се механизъм за предупреждение, за да улесни ранното установяване и мониторинга на дисбалансите. Комисията изготвя годишен доклад с неколичествена икономическа и финансова оценка, основана на предвиденото в член 4 табло с набор от показатели, чиито стойности са отнесени към индикативните прагове. Годишният доклад, който съдържа стойностите на показателите от таблото, се публикува.
2. Годишният доклад на Комисията съдържа икономическа и финансова оценка, разглеждаща в контекст развитието по различните показатели и ползваща при необходимост и други съответни икономически и финансови показатели за оценка на развитието в дисбалансите. Не се правят заключения от механичен прочит на показателите от таблото. Оценката взема предвид развитието на дисбалансите в Съюза и в еврозоната. В доклада се посочва също така дали преминаването на праговете в една или повече държави-членки означава възможно възникване на дисбаланси. Оценяването на държави-членки с голям дефицит по текущата сметка може да се различава от това на държави-членки, които натрупват голям излишък по текущата сметка.
3. В годишния доклад се посочват държавите-членки, които според Комисията може да са засегнати или може да са изложени на риск от това, да бъдат засегнати от дисбаланси.
4. Комисията предава годишния доклад своевременно на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет.
5. Като част от многостранното наблюдение съгласно член 121, параграф 3 ДФЕС, Съветът обсъжда и извършва цялостна оценка на годишния доклад на Комисията. Еврогрупата обсъжда доклада, доколкото той се отнася до държави-членки, чиято парична единица е еврото.
Член 4
Табло с показатели
1. Таблото, съдържащо набора от показатели, се използва като средство за улесняване на ранното установяване и мониторинг на дисбалансите.
2. Таблото съдържа малък брой подходящи, практически, прости, измерими и налични макроикономически и макрофинансови показатели за държавите-членки. То дава възможност за ранно установяване на макроикономически дисбаланси, които възникват в краткосрочен план и на дисбаланси, които възникват поради структурни и дългосрочни тенденции.
3. Таблото, inter alia, включва показатели, които са полезни за ранното установяване на:
а)
вътрешни дисбаланси, включително такива, които могат да възникнат поради задлъжнялост на публичния и на частния сектор; промени на финансовите пазари и на пазарите за активи, включително на жилищния пазар; развитието на потока от кредити за частния сектор; и развитието на безработицата;
б)
външни дисбаланси, включително такива, които могат да възникнат вследствие развитието на текущата сметка и нетните инвестиционни позиции на държавите-членки; реалните ефективни валутни курсове; дяловете от експортния пазар; промените в цените и разходите; и неценовата конкурентоспособност, като се вземат предвид различните компоненти на производителността.
4. При извършване на икономическия прочит на таблото в рамките на механизма за предупреждение, Комисията обръща особено внимание на промените в реалната икономика, включително икономическия растеж, развитието на заетостта и безработицата, номиналната и реалната конвергенция в рамките на еврозоната и извън нея, промените в производителността и съответните ѝ фактори като научноизследователска и развойна дейност и чуждестранни и вътрешни инвестиции, както и на секторните промени, включително в енергетиката, които оказват влияние върху развитието на БВП и на текущата сметка.
В таблото се включват и индикативни прагове за показателите, които да служат като предупредителни нива. Подборът на показателите и на праговете допринася за насърчаване на конкурентоспособността в Съюза.
Таблото с показатели съдържа горни и долни прагове за предупреждение, освен когато не е подходящо, които се диференцират за държавите-членки от еврозоната и за тези извън нея, ако това е оправдано от специфичните характеристики на паричния съюз и съответните икономически обстоятелства. При разработване на таблото надлежно се отчитат разнородните икономически обстоятелства, включително ефектите на догонване
5. При изготвянето на показателите, отнасящи се до стабилността на финансовия пазар, надлежно се взема предвид работата на ЕССР. Комисията отправя покана към ЕССР да представи възгледите си за проекта на показатели, отнасящи се до стабилността на финансовия пазар.
6. Комисията публикува набора от показатели и праговете в таблото.
7. Комисията редовно оценява доколко таблото отговаря на своето предназначение, включително по отношение на състава на показателите, зададените прагове и използваната методология, и при необходимост ги приспособява или изменя. Комисията публикува измененията в използваната методология, съдържанието на таблото с показатели и съответните прагове.
8. Комисията актуализира стойностите на показателите в таблото поне веднъж годишно.
Член 5
Задълбочен преглед
1. Като надлежно отчита обсъжданията в рамките на Съвета и Еврогрупата, посочени в член 3, параграф 5, или в случай на неочаквани значими икономически промени, изискващи спешен анализ за целите на настоящия регламент, Комисията провежда задълбочен преглед за всяка държава-членка, за която смята, че може да е засегната или че може да е изложена на риск да бъде засегната от дисбаланси.
Задълбоченият преглед се основава на подробен анализ на специфичните за дадена държава-членка обстоятелства, включително различните изходни позиции на държавите-членки; той разглежда широк кръг икономически променливи и включва използването на аналитични инструменти и качествена информация от специфичен за държавата-членка характер. При него се отчитат националната специфика по отношение на трудовите правоотношения и социалния диалог.
Освен това Комисията надлежно взема под внимание всяка друга информация, която съответната държава-членка счита, че е от значение, и която държавата-членка е предоставила на Комисията.
Комисията провежда своя задълбочен преглед в съчетание с мисии за наблюдение в съответната държава-членка съгласно член 13.
2. Задълбоченият преглед на Комисията включва оценка дали въпросната държава-членка е засегната от дисбаланси и дали тези дисбаланси са прекомерни. В него се проучва произходът на откритите дисбаланси на фона на преобладаващите икономически обстоятелства, включително дълбоките търговски и финансови взаимовръзки между държавите-членки и ефектите на разпространение на националните икономически политики. В задълбочения преглед се анализират съответните промени, свързани със Стратегията на Съюза за растеж и работни места. Той също така разглежда доколко в случая имат отношение икономическите промени в Съюза и в еврозоната като цяло. Комисията взема под внимание по-специално следното:
а)
когато е целесъобразно - препоръките или поканите от страна на Съвета, отправени до подложените на преглед държави-членки, приети в съответствие с членове 121, 126 и 148 ДФЕС и съгласно членове 6, 7, 8 и 10 от настоящия регламент;
б)
намеренията на подложената на преглед държава-членка за провеждане на дадена политика, отразени в националните програми за реформи, и когато е уместно - в програмата ѝ за стабилност или програмата ѝ за конвергенция;
в)
всички предупреждения или препоръки от ЕССР относно системните рискове, отправени или отнасящи се до подложената на преглед държава-членка. Спазва се режимът на поверителност на ЕССР.
3. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за резултатите от задълбочения преглед, като публикува тези резултати.
Член 6
Предпазни действия
1. Ако въз основа на задълбочения преглед, посочен в член 5, Комисията смята, че в дадена държава-членка съществуват дисбаланси, тя информира за това Европейския парламент, Съвета и Еврогрупата. По препоръка на Комисията Съветът може да отправи необходимите препоръки към съответната държава-членка в съответствие с процедурата, предвидена в член 121, параграф 2 ДФЕС.
2. Съветът информира Европейския парламент за препоръката и я публикува.
3. Препоръките на Съвета и на Комисията изцяло спазват член 152 ДФЕС и вземат предвид член 28 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
4. Съветът преразглежда своята препоръка веднъж годишно в контекста на Европейския семестър и може да я приспособява при необходимост съгласно параграф 1.
ГЛАВА III
ПРОЦЕДУРА ПРИ ПРЕКОМЕРЕН ДИСБАЛАНС
Член 7
Откриване на процедурата при прекомерен дисбаланс
1. Ако въз основа на задълбочения преглед, посочен в член 5, Комисията смята, че съответната държава-членка е засегната от прекомерни дисбаланси, тя информира за това Европейския парламент, Съвета и Еврогрупата.
Комисията също така информира съответните европейски надзорни органи и ЕССР. ЕССР се приканва да предприеме стъпките, които счита за необходими.
2. По препоръка на Комисията Съветът може, в съответствие с член 121, параграф 4 ДФЕС, да приеме препоръка, с която установява наличието на прекомерен дисбаланс и препоръчва на съответната държава-членка да предприеме корективни действия.
В препоръката на Съвета се установява естеството на дисбалансите и техните последици и се посочва набор от препоръки по отношение на политиките, които да бъдат следвани, както и срок, в който съответната държава-членка трябва да представи план за корективни действия. Съветът може да публикува препоръката си, както е предвидено в член 121, параграф 4 ДФЕС.
Член 8
План за корективни действия
1. Всяка държава-членка, за която е открита процедура при прекомерен дисбаланс, представя на Съвета и Комисията план за корективни действия, основаващ се на препоръката на Съвета и в срока, определен в препоръката на Съвета, посочена в член 7, параграф 2. В плана за корективни действия се посочват специфичните мерки на политиката, които съответната държава-членка е осъществила или възнамерява да осъществи, и се съдържа график за изпълнението на тези мерки. Планът за корективни действия взема предвид икономическото и социалното въздействие на мерките на политиката и съответства на общите насоки за икономическите политики и насоките за заетостта.
2. Съветът оценява плана за корективни действия въз основа на доклад от Комисията и в срок от два месеца след представянето на този план. Ако въз основа на препоръка на Комисията Съветът прецени, че планът за корективни действия е достатъчен, Съветът одобрява плана с препоръка, в която се изброяват необходимите специфични действия и сроковете за осъществяването им и се установява график за наблюдение, като се обръща необходимото внимание на каналите за предаване и като се отчита, че между приемането на корективните действия и реалното преодоляване на дисбалансите може да измине значителен период от време.
3. Ако по препоръка на Комисията Съветът прецени, че мерките или графикът, предвиден за осъществяването им в плана за корективни действия, са недостатъчни, Съветът приема препоръка, адресирана към държавата-членка, да представи в срок от два месеца като правило нов план за корективни действия. Съветът разглежда новия план за корективни действия в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.
4. Планът за корективни действия, докладът на Комисията и препоръката на Съвета, посочени в параграфи 2 и 3, се публикуват.
Член 9
Мониторинг на корективните действия
1. Комисията извършва мониторинг на изпълнението на препоръката на Съвета, приета съгласно член 8, параграф 2. За тази цел държавата-членка редовно представя на Съвета и на Комисията доклади за напредъка, чиято честота се определя от Съвета в препоръката, посочена в член 8, параграф 2.
2. Съветът публикува докладите за напредъка на държавите-членки.
3. Комисията може да осъществява мисии за засилено наблюдение в съответната държава-членка, за да извършва мониторинг на изпълнението на плана за корективни действия, във взаимодействие с ЕЦБ, когато тези мисии се отнасят за държави-членки, чиято парична единица е еврото, или държави-членки, участващи във ВМ II. Когато е уместно, Комисията включва в диалога по време на тези мисии социалните партньори и другите заинтересовани страни на национално равнище.
4. При съответни съществени промени на икономическите обстоятелства Съветът по препоръка на Комисията може да измени препоръките, приети съгласно член 8, параграф 2, в съответствие с процедурата, предвидена в същия член. Когато е уместно, Съветът приканва съответната държава-членка да представи преработен план за корективни действия и оценява този преработен план за корективни действия в съответствие с процедурата, предвидена в член 8.
Член 10
Оценка на корективните действия
1. Въз основа на доклад на Комисията Съветът оценява дали съответната държава-членка е предприела препоръчаните корективни действия в съответствие с препоръката на Съвета, отправена съгласно член 8, параграф 2.
2. Комисията публикува своя доклад.
3. Съветът извършва своята оценка в срока, определен от Съвета в неговите препоръки, приети в съответствие с член 8, параграф 2.
4. Когато прецени, че държавата-членка не е предприела препоръчаните корективни действия, Съветът, по препоръка на Комисията, приема решение, с което установява неспазването на препоръката, като едновременно с това приема и препоръка, в която се определят нови срокове за предприемане на корективни действия. В този случай Съветът информира Европейският съвет и публикува заключенията от мисиите за наблюдение, посочени в член 9, параграф 3.
Препоръката на Комисията за установяване на неспазване, се счита за приета от Съвета, освен ако той не приеме решение с квалифицирано мнозинство за отхвърляне на препоръката в срок от десет дни от приемането ѝ от Комисията. Съответната държава-членка може да поиска свикване на заседание на Съвета в рамките на посочения срок, за да се гласува решението.
5. Ако Съветът прецени въз основа на доклада от Комисията, посочен в параграф 1, че държавата-членка е предприела корективните действия, препоръчани в съответствие с член 8, параграф 2, се счита, че процедурата при прекомерен дисбаланс протича съгласно предвиденото и тя се спира. Независимо от това мониторингът продължава в съответствие с графика, установен в препоръката съгласно член 8, параграф 2. Съветът публикува основанията си за спиране на процедурата и за признаване на корективните действия на политиката, предприети от съответната държава-членка.
Член 11
Прекратяване на процедурата при прекомерен дисбаланс
Съветът по препоръка на Комисията отменя препоръките, отправени съгласно членове 7, 8 или 10 веднага след като прецени, че съответната държава-членка вече не е засегната от прекомерни дисбаланси, както е изложено в препоръката, посочена в член 7, параграф 2. Съветът прави публично изявление, което отразява този факт.
Член 12
Гласуване в Съвета
По отношение на мерките, посочени в членове 7-11, Съветът действа, без да взема предвид гласа на члена на Съвета, който представлява съответната държава-членка.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Мисии за наблюдение
1. Комисията осигурява постоянен диалог с органите на държавите-членки в съответствие с целите на настоящия регламент. За тази цел Комисията по-специално провежда мисии с цел да се оцени икономическото състояние в държавата-членка и да се установят евентуални рискове или трудности при изпълнението на целите на настоящия регламент.
2. Комисията може да предприеме мисии на засилено наблюдение по отношение на държави-членки, адресати на препоръка, относно наличието на прекомерен дисбаланс по член 7, параграф 2, за целите на мониторинга на място.
3. Когато съответната държава-членка е държава-членка, чиято парична единица е еврото или която участва във ВМ II, Комисията може да покани по целесъобразност представители на Европейската централна банка, да участват в мисиите за наблюдение.
4. Комисията докладва на Съвета за резултатите от мисиите, посочени в параграф 2, и ако това е целесъобразно, може да реши да публикува констатациите си.
5. При организиране на мисиите, посочени в параграф 2, Комисията изпраща предварителните си констатации на съответната държава-членка за коментар.
Член 14
Икономически диалог
1. За да се насърчи диалогът между институциите на Съюза, по-специално Европейския парламент, Съвета и Комисията, и за да се гарантира по-голяма прозрачност и отчетност, компетентната комисия на Европейския парламент може да отправя покани до председателя на Съвета, Комисията и когато е уместно, председателя на Европейския съвет или председателя на Еврогрупата, да се явят пред комисията за обсъждане на:
а)
информацията, предоставена от Съвета относно общите насоки на икономическите политики съгласно член 121, параграф 2 ДФЕС;
б)
общите насоки за държавите-членки, определени от Комисията в началото на годишния цикъл на наблюдение;
в)
заключенията на Европейския съвет относно насоките за икономическите политики в контекста на Европейския семестър;
г)
резултатите от многостранното наблюдение, проведено съгласно настоящия регламент;
д)
заключенията на Европейския съвет относно насоките за многостранното наблюдение и резултатите от него;
е)
прегледа на провеждането на многостранното наблюдение в края на Европейския семестър;
ж)
препоръките, приети съгласно член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 и член 10, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Компетентната комисия на Европейския парламент може да предложи на държавата-членка, адресат на препоръка или решение на Съвета съгласно член 7, параграф 2, член 8, параграф 2 или член 10, параграф 4, възможността да участва в размяна на мнения.
3. Съветът и Комисията редовно информират Европейския парламент за резултатите от прилагането на настоящия регламент.
Член 15
Годишно докладване
Комисията ежегодно докладва относно прилагането на настоящия регламент, включително относно актуализиране на таблото с показатели съгласно член 4 и представя своите заключения на Европейския парламент и на Съвета в контекста на Европейския семестър.
Член 16
Преглед
1. До 14 декември 2014 г. и на всеки пет години след това Комисията извършва преглед и докладва относно прилагането на настоящия регламент.
В тези доклади се оценява, inter alia:
а)
ефективността на настоящия регламент,
б)
напредъкът при осигуряването на по-тясна координация на икономическите политики и устойчива конвергенция на икономическите показатели на държавите-членки в съответствие с ДФЕС.
По целесъобразност тези доклади се придружават от предложение за изменение на настоящия регламент.
2. Комисията изпраща докладите, посочени в параграф 1, на Европейския парламент и на Съвета.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1176/2011
(2011. gada 16. novembris)
par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 6. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Dalībvalstu ekonomikas politikas koordinēšana Savienībā būtu jāpilnveido kontekstā ar ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un nodarbinātības pamatnostādnēm, kā paredzēts Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD), un tai būtu jāatbilst stabilu cenu, saprātīgas un ilgtspējīgas publisko finanšu un monetārās sistēmas un noturīgas maksājumu bilances pamatprincipiem.
(2)
Ir jāizdara secinājumi par Ekonomikas un monetārās savienības darbības pirmajos desmit gados gūto pieredzi, un jo īpaši ir jāuzlabo Savienības ekonomikas pārvaldība, to balstot uz valstu lielāku atbildību.
(3)
Dinamiska iekšējā tirgus izveide un saglabāšana būtu jāuzskata par elementu, kas ļaus pareizi un netraucēti darboties Ekonomikas un monetārajai savienībai.
(4)
Uzlabotās ekonomikas pārvaldības sistēmas pamatā vajadzētu būt vairākām savstarpēji saistītām un saskaņotām ilgtspējīgas izaugsmes un nodarbinātības politikas nostādnēm, jo īpaši pievēršot uzmanību iekšējā tirgus attīstībai un nostiprināšanai, starptautiskās tirdzniecības un konkurences veicināšanai, Eiropas pusgadam ekonomikas un budžeta politikas pastiprinātai koordinācijai (Eiropas pusgads), efektīvai sistēmai pārmērīgu valsts budžeta deficītu novēršanai un koriģēšanai (Stabilitātes un izaugsmes pakts (SIP)), stabilai sistēmai makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai un koriģēšanai, prasību minimumam attiecībā uz valstu budžeta sistēmām un stingrākam finanšu tirgus regulējumam un uzraudzībai, ietverot makrouzraudzību, ko veic Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK).
(5)
Ekonomikas pārvaldības pastiprināšanai būtu jāietver Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu ciešāka un agrīnāka iesaistīšana. Atzīstot, ka šajā dialogā Eiropas Parlamenta partneri ir attiecīgās Savienības iestādes un to pārstāvji, Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var piedāvāt iespēju piedalīties viedokļu apmaiņā dalībvalstij, uz kuru attiecas Padomes ieteikums vai lēmums saskaņā ar šīs regulas 7. panta 2. punktu, 8. panta 2. punktu vai 10. panta 4. punktu. Dalībvalsts piedalīšanās šādā viedokļu apmaiņā ir brīvprātīga.
(6)
Komisijai vajadzētu būt spēcīgākai lomai pastiprinātas uzraudzības procedūrā attiecībā uz katras dalībvalsts konkrētu izvērtējumu, uzraudzību, apmeklējumiem uz vietas, ieteikumiem un brīdinājumiem.
(7)
Jo īpaši būtu jāpaplašina dalībvalstu ekonomikas politikas uzraudzība papildus budžeta uzraudzībai, lai ietvertu sīkāk izstrādātu un oficiālāku sistēmu pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai un palīdzētu tās skartajām dalībvalstīm izstrādāt korektīvo pasākumu plānus pirms šo noviržu nostiprināšanās. Ekonomikas politikas uzraudzības paplašināšanai būtu jānoris vienlaikus ar fiskālās uzraudzības padziļināšanu.
(8)
Lai palīdzētu risināt šo pārmērīgo makroekonomisko nelīdzsvarotību, tiesību aktos jānosaka sīki izstrādāta procedūra.
(9)
LESD 121. panta 3. un 4. punktā minēto daudzpusējo uzraudzību ir lietderīgi papildināt ar īpašiem noteikumiem, lai atklātu makroekonomisko nelīdzsvarotību, kā arī lai novērstu un koriģētu pārmērīgu makroekonomisko nelīdzsvarotību Savienībā. Ir būtiski saskaņot šo procedūru ar ikgadējo daudzpusējās uzraudzības ciklu.
(10)
Ar minēto procedūru būtu jāievieš brīdināšanas mehānisms, lai laikus atklātu veidojošos makroekonomisko nelīdzsvarotību. Tas būtu jābalsta uz indikatīvu un pārredzamu rādītāju kopsavilkumu, kurā iekļautu indikatīvas robežvērtības, apvienojot ar ekonomikas novērtējumu. Šajā novērtējumā inter alia būtu jāņem vērā nominālā un faktiskā konverģence eurozonā un ārpus tās.
(11)
Lai rādītāju kopsavilkums būtu efektīvs brīdināšanas mehānisma elements, tas būtu jāveido no ierobežota ekonomikas, finanšu un strukturālo rādītāju kopuma ar attiecīgām indikatīvām robežvērtībām, lai atklātu makroekonomisko nelīdzsvarotību. Rādītāji un robežvērtības vajadzības gadījumā būtu jākoriģē tā, lai pielāgotos makroekonomiskās nelīdzsvarotības mainīgumam, ko inter alia izraisa draudi makroekonomiskajai stabilitātei, un lai ņemtu vērā uzlabotas attiecīgās statistikas pieejamību. Rādītāji nebūtu jāsaprot kā ekonomikas politikas mērķi, bet kā instrumenti, lai ņemtu vērā makroekonomiskās nelīdzsvarotības mainīgo dabu Savienībā.
(12)
Tādēļ, gatavojot rādītāju kopsavilkumu un dalībvalstu makroekonomikas un makrofinansiālo rādītāju kopumu, Komisijai būtu cieši jāsadarbojas ar Eiropas Parlamentu un Padomi. Komisijai ieteikumi par rādītāju un robežvērtību noteikšanu un pielāgošanu būtu jāiesniedz Eiropas Parlamenta kompetentajām komitejām un Padomei komentāru izteikšanai. Komisijai būtu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par jebkurām izmaiņām rādītājos un robežvērtībās un jāsniedz pamatojums, kāpēc šādas izmaiņas ierosinātas.
(13)
Veidojot rādītāju kopsavilkumu, pienācīga uzmanība būtu jāpievērš arī tam, lai tiktu ņemti vērā atšķirīgie ekonomiskie apstākļi, tostarp ekonomiskās iedzīšanas radītās sekas.
(14)
Vienas vai vairāku robežvērtību pārsniegšana ne vienmēr norāda uz makroekonomiskās nelīdzsvarotības rašanos, jo ekonomikas politikas veidošanā būtu jāņem vērā savstarpējās saiknes starp makroekonomikas rādītājiem. Secinājumus nevajadzētu izdarīt no rādītāju kopsavilkuma automātiskas nolasīšanas - ekonomiskajam novērtējumam būtu jānodrošina tas, lai tiktu ņemta vērā visa rādītāju kopsavilkuma un cita informācija un tā kļūtu par neatņemamu vispusīgas analīzes daļu.
(15)
Balstoties uz daudzpusējās uzraudzības procedūru un brīdināšanas mehānismu vai negaidītu un nozīmīgu ekonomisko norišu gadījumā, kurām nepieciešama steidzama analīze, piemērojot šo regulu, Komisijai būtu jāidentificē tās dalībvalstis, par kurām jāveido padziļināts pārskats. Padziļinātais pārskats būtu jāsagatavo bez pieņēmuma, ka nelīdzsvarotība jau pastāv, un tajā būtu jāietver pamatīga nelīdzsvarotības cēloņu analīze pārskata dalībvalstī, pienācīgi ņemot vērā ekonomiskos nosacījumus un apstākļus, kas specifiski valstij, un plašāku analītisko instrumentu kopumu, rādītājus un kvalitatīvo informāciju, kas specifiska valstij. Kad Komisija veic padziļināto pārskatu, dalībvalstij būtu jāsadarbojas, lai nodrošinātu to, ka Komisijai pieejamā informācija ir pēc iespējas pilnīga un pareiza. Turklāt Komisijai būtu pienācīgi jāņem vērā jebkura cita informācija, kuru attiecīgā dalībvalsts uzskata par būtisku un kuru dalībvalsts ir paziņojusi Padomei un Komisijai.
(16)
Padziļinātais pārskats būtu jāapspriež Padomē un attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro - Eurogrupā. Attiecīgā gadījumā padziļinātājā pārskatā būtu jāņem vērā Padomes ieteikumi vai pārskata dalībvalstīm adresēti aicinājumi, kas pieņemti saskaņā ar LESD 121., 126. un 148. pantu un šīs regulas 6., 7., 8. un 10. pantu, un pārskata dalībvalsts plānotie politikas pasākumi, kā tas atspoguļots valstu reformu programmās, kā arī starptautiskā paraugprakse attiecībā uz rādītājiem un metodoloģijām. Ja negaidītu un nozīmīgu ekonomisko norišu gadījumā, kurām nepieciešama steidzama analīze, Komisija nolemj veikt padziļinātu pārskatu, tai būtu jāinformē attiecīgās dalībvalstis.
(17)
Izvērtējot makroekonomiskās nelīdzsvarotības, būtu jāņem vērā to nopietnība un to iespējamā negatīvā ekonomiskā un finansiālā ietekme, kas ir nelabvēlīga Savienības ekonomikas stabilitātei un apdraud Ekonomiskās un monetārās savienības raitu darbību. Visās dalībvalstīs ir vajadzīgi pasākumi, lai novērstu makroekonomisko nelīdzsvarotību un konkurētspējas novirzes, īpaši eurozonā. Tomēr politikas problēmu raksturs, svarīgums un steidzamība atkarībā no attiecīgajām dalībvalstīm var ievērojami atšķirties. Ņemot vērā vajadzīgā pielāgojuma vārīgumu un apjomu, politikas rīcība ir īpaši steidzami vajadzīga dalībvalstīs ar pastāvīgi lielu tekošā konta deficītu un konkurētspējas zudumu. Turklāt dalībvalstīs, kuras uzkrāj lielus tekošā konta pārpalikumus, politikas mērķim vajadzētu būt noteikt un īstenot pasākumus, kas palīdz stiprināt iekšzemes pieprasījumu un izaugsmes potenciālu.
(18)
Būtu jāņem vērā arī attiecīgās dalībvalsts ekonomisko korekciju iespējas un tas, cik sekmīgi pildīti iepriekšējie ieteikumi, kas izdoti saskaņā ar šo regulu, un citi ieteikumi, kas izdoti saskaņā ar LESD 121. pantu kā daļa no daudzpusējās uzraudzības, jo īpaši vispārējās pamatnostādnes dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai.
(19)
Nevēlamas makroekonomiskās nelīdzsvarotības uzraudzības un korekcijas procedūrai ar preventīviem un korektīviem elementiem būs vajadzīgi pastiprināti uzraudzības instrumenti, līdzīgi tiem, kurus izmanto daudzpusējā uzraudzības procedūrā. Tas varētu ietvert biežākas Komisijas uzraudzības misijas dalībvalstīs, kuru naudas vienība ir euro vai dalībvalstīs, kad piedalās 2006. gada 16. marta Nolīgumā starp Eiropas Centrālo banku (ECB) un ārpus euro zonas dalībvalstu centrālajām bankām, ar ko nosaka Ekonomikas un monetārās savienības trešā posma valūtas kursa mehānisma darbības procedūras (VKM II) (4) un papildu ziņošanu no dalībvalstu puses, ja ir konstatēta nopietna nelīdzsvarotība, tostarp nelīdzsvarotība, kas apdraud Ekonomikas un monetārās savienības pienācīgu darbību. Attiecīgā gadījumā dialogā būtu aktīvi jāiesaista sociālie partneri un citas ieinteresētās personas valstī.
(20)
Ja dalībvalstī ir konstatēta makroekonomiskā nelīdzsvarotība, tai būtu jānosūta ieteikumi, iesaistot vajadzības gadījumā attiecīgās komitejas, lai sniegtu norādes par veicamajiem politikas pasākumiem. Attiecīgajai dalībvalstij politikas pasākumi būtu jāveic laikus un būtu jāizmanto visi pieejamie valsts iestāžu kontrolē esošie politikas instrumenti. Vajadzības gadījumā būtu jāiesaista attiecīgās ieinteresētās personas valstī, tostarp sociālie partneri, saskaņā ar LESD un valsts tiesisko un politisko kārtību. Politiskā rīcība būtu jāpieskaņo attiecīgās dalībvalsts videi un apstākļiem, un tai būtu jāaptver galvenās ekonomikas politikas jomas, iespējams, ietverot arī fiskālā un atalgojuma politiku, darba tirgu, produktu un pakalpojumu tirgu un finanšu sektora regulējumu. Būtu jāņem vērā saistības saskaņā ar VKM II.
(21)
ESRK brīdinājumi un ieteikumi dalībvalstīm vai Savienībai attiecas uz makrofinansiāla rakstura riskiem. Tiem attiecīgā gadījumā vajadzētu būt par pamatu atbilstīgai Komisijas rīcībai makroekonomiskās nelīdzsvarotības uzraudzības kontekstā. Būtu stingri jāievēro ESRK neatkarības un konfidencialitātes prasības.
(22)
Ja ir konstatēta nopietna makroekonomiskā nelīdzsvarotība, to skaitā nelīdzsvarotība, kas apdraud Ekonomikas un monetārās savienības pienācīgu darbību, būtu jāuzsāk pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, kas var ietvert ieteikumu izdošanu dalībvalstij, pastiprinātas uzraudzības un pārraudzības prasības un - attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, - izpildes iespējas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1174/2011 (2011. gada 16. novembris) par izpildes pasākumiem pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšanai eurozonā (5), ja ilgstoši netiek veikti korektīvie pasākumi.
(23)
Dalībvalstij, kurai piemērota pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, būtu jāizveido korektīvo pasākumu plāns, kurā sīki izklāstīta politika, kuras mērķis ir ieviest Padomes ieteikumus. Korektīvo pasākumu plānā būtu jāietver termiņi, kādos paredzēts ieviest pasākumus. To būtu jāapstiprina ar Padomes ieteikumu. Minētais ieteikums būtu jānosūta Eiropas Parlamentam.
(24)
Padomei būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt atsevišķus lēmumus, ar kuriem konstatē, ka nav ievēroti Padomes pieņemtie ieteikumi, kuros atbilstīgi korektīvo pasākumu plānam noteikti politikas pasākumi. Kā daļa no dalībvalstu ekonomikas politikas koordinēšanas, ko īsteno Padome, kā paredzēts LESD 121. panta 1. punktā, šādi atsevišķi lēmumi ir pašsaprotams turpinājums ieteikumiem, kurus Padome pieņēmusi, pamatojoties uz LESD 121. panta 4. punktu korektīvā pasākumu plāna kontekstā.
(25)
Piemērojot šo regulu, Padomei un Komisijai būtu pilnībā jāievēro dalībvalstu parlamentu un sociālo partneru loma, kā arī atšķirības starp valstu sistēmām, piemēram, atalgojuma noteikšanas sistēmām.
(26)
Ja Padome uzskata, ka dalībvalstī vairs nepastāv pārmērīga makroekonomiskā nelīdzsvarotība, pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra būtu jāizbeidz pēc tam, kad Padome pēc Komisijas ieteikuma atceļ savus attiecīgos ieteikumus. Minētā atcelšana būtu jāveic, balstoties uz vispusīgu Komisijas analīzi, kas rāda, ka dalībvalsts ir rīkojusies saskaņā ar attiecīgiem Padomes ieteikumiem un vairs nepastāv cēloņi un saistītie riski, kuri norādīti Padomes ieteikumā, ar ko ievada pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, inter alia ņemot vērā makroekonomiskās norises, perspektīvas un netiešās ietekmes efektu. Pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras izbeigšana būtu jādara zināma atklātībai.
(27)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, efektīvas sistēmas izveidošanu makroekonomiskās nelīdzsvarotības konstatēšanai un pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai un labošanai, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo starp dalībvalstīm pastāv cieši savstarpēji tirdznieciski un finansiāli sakari un valstu ekonomikas politika netieši ietekmē Savienību un eurozonu kopumā, un to, ka šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
1. Šajā regulā paredzēti sīki izstrādāti noteikumi, lai atklātu makroekonomisko nelīdzsvarotību, kā arī novērstu un koriģētu pārmērīgu makroekonomisko nelīdzsvarotību Savienībā.
2. Šo regulu piemēro kontekstā ar Eiropas pusgadu, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1175/2011 (2011. gada 16. novembris), ar ko groza Padomes Regulu (EK)Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (6).
3. Šo regulu piemēro, pilnībā ņemot vērā LESD 152. pantu, un ieteikumos, ko izdod saskaņā ar šo regulu, ņem vērā valstu praksi un atalgojuma noteikšanas sistēmas. Šajā regulā ņem vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantu, tādējādi tā neskar tiesības apspriest, slēgt vai īstenot koplīgumus, vai arī rīkot protesta akcijas atbilstīgi valstu tiesību aktiem un praksei.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā:
1)
“nelīdzsvarotība” ir jebkura tendence, kura rada makroekonomikas norises, kas nelabvēlīgi ietekmē vai var nelabvēlīgi ietekmēt dalībvalsts ekonomikas vai Ekonomikas un monetārās savienības, vai visas Savienības stabilu darbību;
2)
“pārmērīga nelīdzsvarotība” ir nopietna nelīdzsvarotība, tostarp tāda, kas apdraud vai var apdraudēt Ekonomikas un monetārās savienības pienācīgu darbību.
II NODAĻA
NELĪDZSVAROTĪBAS NOTEIKŠANA
3. pants
Brīdināšanas mehānisms
1. Izveido brīdināšanas mehānismu, lai veicinātu nelīdzsvarotības agrīnu identificēšanu un uzraudzību. Komisija sagatavo gada ziņojumu, kurā iekļauj kvalitatīvu ekonomikas un finanšu novērtējumu, balstoties uz rādītāju kopsavilkumu, kuru vērtības salīdzina ar to indikatīvajām robežvērtībām, kā paredzēts 4. pantā. Ikgadējo ziņojumu, kurā iekļautas kopsavilkumā ietverto rādītāju vērtības, dara zināmu atklātībai.
2. Komisijas ikgadējais ziņojums ietver ekonomikas un finanšu izvērtējumu, kurš sniedz priekšstatu par rādītāju dinamiku un kurā, izvērtējot nelīdzsvarotības izmaiņas, vajadzības gadījumā izmantoti arī citi attiecīgi ekonomikas un finanšu rādītāji. Secinājumus neizdara, vien mehāniski nolasot kopsavilkuma rādītājus. Izvērtējumā ņem vērā nelīdzsvarotības veidošanos Savienībā un eurozonā. Ziņojumā arī norāda, vai robežvērtību pārkāpšana vienā vai vairākās dalībvalstīs liecina par iespējamu nelīdzsvarotības parādīšanos. To dalībvalstu izvērtējums, kurām ir liels tekošā konta deficīts, var atšķirties no to dalībvalstu izvērtējuma, kurām ir liels tekošā konta pārpalikums.
3. Ikgadējā ziņojumā norāda dalībvalstis, kuras pēc Komisijas ieskatiem var skart vai apdraudēt nelīdzsvarotība.
4. Komisija ikgadējo ziņojumu laicīgi nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai.
5. Kā daļu no daudzpusējās uzraudzības saskaņā ar LESD 121. panta 3. punktu Padome apspriež Komisijas ikgadējo ziņojumu un veic tā vispārēju izvērtējumu. Eurogrupa apspriež ziņojumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro.
4. pants
Rādītāju kopsavilkums
1. Rādītāju kopsavilkumu, kas sastāv no rādītāju kopuma, izmanto kā instrumentu, lai veicinātu nelīdzsvarotības agrīnu identificēšanu un uzraudzību.
2. Rādītāju kopsavilkums sastāv no neliela skaita atbilstīgiem, praktiskiem, vienkāršiem, izmērāmiem un dalībvalstīm pieejamiem makroekonomikas un makrofinansiāliem rādītājiem. Tas dod iespēju agrīni identificēt makroekonomisko nelīdzsvarotību, kas rodas īstermiņā, un nelīdzsvarotību, kas rodas strukturālo un ilgtermiņa tendenču rezultātā.
3. Rādītāju kopsavilkumā inter alia iekļauj rādītājus, kas ir noderīgi agrīnai šādu problēmu identificēšanai:
a)
iekšējā nelīdzsvarotība, tostarp nelīdzsvarotība, ko var izraisīt valsts un privātā sektora parāds, izmaiņas finanšu un aktīvu tirgos, tostarp nekustamā īpašuma tirgū; izmaiņas privātā sektora kredītu plūsmā; un izmaiņas nodarbinātībā;
b)
ārējā nelīdzsvarotība, tostarp nelīdzsvarotība, ko var izraisīt izmaiņas tekošajā kontā un dalībvalstu ieguldījumu neto pozīcijās, reālie valūtas maiņas kursi; eksporta tirgus sadalījums; cenu un izmaksu izmaiņas un ārpuscenu konkurētspēja, ņemot vērā ražīguma rādītāju veidojošās daļas.
4. Veicot rādītāju kopsavilkuma ekonomisko interpretāciju brīdināšanas mehānisma izmantošanas laikā, Komisija pievērš īpašu uzmanību izmaiņām reālajā ekonomikā, tostarp, ekonomikas izaugsmei, nodarbinātības un bezdarba rādītājiem, nominālajai un reālajai konverģencei eurozonā un ārpus tās, ražīguma izmaiņām un tā veidotājiem, piemēram, pētniecībai un izstrādei un ārvalstu un iekšzemes ieguldījumiem, kā arī izmaiņām nozarēs, tostarp enerģētikā, kas ietekmē IKP un tekošo kontu.
Rādītāju kopsavilkums ietver arī indikatīvas robežvērtības rādītājiem kā brīdinājuma līmeni. Rādītāju un robežvērtību izvēle sekmē konkurētspēju Savienībā.
Rādītāju kopsavilkumam, kad vien tas ir atbilstīgi, ir augstākās un zemākās brīdinājumu robežvērtības, kuras, ja to pamato monetārās savienības specifiskās īpašības un attiecīgie ekonomiskie apstākļi, ir atšķirīgas eurozonas dalībvalstīm un dalībvalstīm, kas neietilpst eurozonā. Veidojot rādītāju kopsavilkumu, pienācīgu uzmanību pievērš arī tam, lai tiktu ņemti vērā atšķirīgie ekonomiskie apstākļi, tostarp ekonomiskās iedzīšanas radītās sekas.
5. Sagatavojot rādītājus attiecībā uz finanšu tirgus stabilitāti, pienācīgi ņem vērā ESRK darbu. Komisija aicina ESRK paust nostāju par plānotajiem rādītājiem, kas raksturo finanšu tirgus stabilitāti.
6. Komisija kopsavilkumā ietveramo rādītāju kopumu un robežvērtības dara zināmas atklātībai.
7. Komisija regulāri izvērtē rādītāju kopsavilkuma atbilstību, tostarp rādītāju sastāvu, noteiktās robežvērtības un izmantoto metodoloģiju, un vajadzības gadījumā pielāgo vai groza tos. Komisija izmaiņas izmantotajā metodoloģijā, rādītāju kopsavilkuma saturā un saistītajās robežvērtībās dara zināmas atklātībai.
8. Komisija vismaz reizi gadā atjaunina kopsavilkumā iekļauto rādītāju vērtības.
5. pants
Padziļināts pārskats
1. Pienācīgi ņemot vērā 3. panta 5. punktā minēto Padomes un Eurogrupas apspriešanos vai, ja negaidītu un nozīmīgu ekonomisko norišu gadījumā šīs regulas nolūkā nepieciešama steidzama analīze, Komisija veic padziļinātu pārskatu par katru dalībvalsti, kuru pēc Komisijas ieskatiem var skart vai apdraudēt nelīdzsvarotība.
Padziļinātā pārskata pamatā ir sīki izstrādāta analīze par apstākļiem, kas ir specifiski valstij, tostarp par dalībvalstu atšķirīgo sākotnējo pozīciju; tajā pārbauda ekonomisko rādītāju plašu spektru, un tās veikšanai izmanto analītiskos instrumentus un kvalitatīvo informāciju, kas ir specifiska valstij. Pārskatā ņem vērā darba attiecību un sociālā dialoga īpatnības valstī.
Komisija pienācīgi ņem vērā arī jebkuru citu informāciju, ko attiecīgā dalībvalsts uzskata par atbilstīgu un ir paziņojusi Komisijai.
Komisija veic padziļināto pārskatu saistībā ar uzraudzības misijām attiecīgajā dalībvalstī saskaņā ar 13. pantu.
2. Komisijas padziļinātajā pārskatā ietver izvērtējumu par to, vai attiecīgajā dalībvalstī pastāv nelīdzsvarotība un vai šī nelīdzsvarotība ir pārmērīga. Tā izpēta atklātās nelīdzsvarotības izcelsmi, ņemot vērā dominējošos ekonomiskos apstākļus, tostarp ciešus savstarpējus tirdzniecības un finanšu sakarus starp dalībvalstīm un valstu ekonomikas politiku izraisīto netiešo ietekmi. Padziļinātajā pārskatā analizē attiecīgās pārmaiņas saistībā ar Savienības stratēģiju izaugsmes un nodarbinātības jomā. Tajā apsver arī ekonomisko norišu atbilstību Savienībā un eurozonā kopumā. Komisija jo īpaši ņem vērā:
a)
attiecīgā gadījumā Padomes ieteikumus vai aicinājumus, kas adresēti pārskata dalībvalstīm un kas pieņemti saskaņā ar LESD 121., 126. un 148. pantu un saskaņā ar šīs regulas 6., 7., 8. un 10. pantu;
b)
pārskata dalībvalsts plānotos politikas pasākumus, kas atspoguļoti tās valsts reformu programmās un, attiecīgā gadījumā, tās stabilitātes vai konverģences programmā;
c)
jebkādus ESRK brīdinājumus vai ieteikumus saistībā ar sistēmiskajiem riskiem, kurus mēģināts novērst vai kuri attiecas uz pārskata dalībvalsti. Ievēro ESRK konfidencialitātes prasības.
3. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par padziļinātā pārskata rezultātiem un dara tos zināmus atklātībai.
6. pants
Preventīvie pasākumi
1. Ja, balstoties uz 5. pantā minēto padziļināto pārskatu, Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv nelīdzsvarotība, tā attiecīgi informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Eurogrupu. Padome pēc Komisijas ieteikuma var nosūtīt attiecīgajai dalībvalstij nepieciešamos ieteikumus saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktā minēto procedūru.
2. Padome par ieteikumu paziņo Eiropas Parlamentam un dara to zināmu atklātībai.
3. Padomes un Komisijas ieteikumos pilnībā ievēro LESD 152. pantu un ņem vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 28. pantu.
4. Padome katru gadu saistībā ar Eiropas pusgadu pārskata savu ieteikumu, un attiecīgā gadījumā pielāgo to saskaņā ar 1. punktu.
III NODAĻA
PĀRMĒRĪGAS NELĪDZSVAROTĪBAS NOVĒRŠANAS PROCEDŪRA
7. pants
Pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras uzsākšana
1. Ja, balstoties uz 5. pantā minēto padziļināto pārskatu, Komisija uzskata, ka attiecīgajā dalībvalstī pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, tā informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Eurogrupu.
Komisija informē arī attiecīgās Eiropas uzraudzības iestādes un ESRK. ESRK tiek aicināta veikt darbības, ko tā uzskata par nepieciešamām.
2. Padome pēc Komisijas ieteikuma saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu var pieņemt ieteikumu, kurā konstatē, ka pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, un iesaka attiecīgajai dalībvalstij uzsākt korektīvus pasākumus.
Padomes ieteikumā izklāsta nelīdzsvarotības raksturu un sekas un norāda politikas ieteikumu kopumu, kas jāievēro, un termiņu, kādā attiecīgajai dalībvalstij jāiesniedz korektīvo pasākumu plāns. Padome saskaņā ar LESD 121. panta 4. punktu var darīt savu ieteikumu zināmu atklātībai.
8. pants
Korektīvo pasākumu plāns
1. Jebkura dalībvalsts, kurā ir uzsākta pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, iesniedz Padomei un Komisijai korektīvo pasākumu plānu, kas pamatojas uz Padomes ieteikumu, kas minēts 7. panta 2. punktā un kurā noteikts šā plāna iesniegšanas termiņš. Korektīvo pasākumu plānā minēti konkrēti politikas pasākumi, ko attiecīgā dalībvalsts ir veikusi vai plāno veikt, un to īstenošanas termiņi. Korektīvo pasākumu plānā ņem vērā šādu politikas pasākumu ekonomisko un sociālo ietekmi, un tas ir saskaņā ar ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un nodarbinātības pamatnostādnēm.
2. Padome, balstoties uz Komisijas ziņojumu, izvērtē korektīvo pasākumu plānu divu mēnešu laikā pēc tā iesniegšanas. Ja Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, uzskata korektīvo pasākumu plānu par pietiekamu, tā apstiprina to ieteikuma veidā, uzskaitot vajadzīgos konkrētos pasākumus un termiņus to veikšanai, un nosaka uzraudzības termiņu, pienācīgu uzmanību pievēršot nosūtīšanas kanāliem un atzīstot, ka ir iespējamas lielas laika atšķirības starp korektīvā pasākuma pieņemšanu un faktisko nelīdzsvarotības novēršanu.
3. Ja Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, korektīvo pasākumu plānā paredzētos pasākumus vai to īstenošanas termiņus uzskata par nepietiekamiem, tā pieņem ieteikumu dalībvalstij, aicinot iesniegt jaunu korektīvo pasākumu plānu, parasti divu mēnešu laikā. Padome jauno korektīvo pasākumu plānu pārbauda saskaņā ar šajā pantā minēto procedūru.
4. Korektīvo pasākumu plānu, Komisijas ziņojumu un 2. un 3. punktā minēto Padomes ieteikumu dara zināmu atklātībai.
9. pants
Korektīvo pasākumu uzraudzība
1. Komisija uzrauga, kā tiek īstenots Padomes ieteikums, kas pieņemts saskaņā ar 8. panta 2. punktu. Šajā nolūkā dalībvalsts regulāri nosūta Padomei un Komisijai progresa ziņojumus, kuru biežumu nosaka Padome 8. panta 2. punktā minētajā ieteikumā.
2. Padome dalībvalstu progresa ziņojumus dara zināmus atklātībai.
3. Lai uzraudzītu korektīvo pasākumu plāna īstenošanu, Komisija var īstenot pastiprinātas uzraudzības misijas attiecīgajā dalībvalstī, sadarbojoties ar ECB, ja šādas misijas attiecas uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro vai kuras piedalās VKM II. Minēto misiju laikā Komisija attiecīgā gadījumā iesaista dialogā sociālos partnerus un citas ieinteresētās personas valstī.
4. Ja attiecīgie ekonomiskie apstākļi būtiski mainās, Padome pēc Komisijas ieteikuma var grozīt saskaņā ar 8. panta 2. punktu pieņemto ieteikumu, ievērojot minētajā pantā noteikto procedūru. Attiecīgā gadījumā Padome attiecīgo dalībvalsti aicina iesniegt pārskatītu korektīvo pasākumu plānu un novērtē minēto pārskatīto korektīvo pasākumu plānu saskaņā ar 8. pantā noteikto procedūru.
10. pants
Korektīvo pasākumu izvērtējums
1. Pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, Padome izvērtē, vai attiecīgā dalībvalsts ir veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus, ievērojot Padomes ieteikumu, kas sniegts saskaņā ar 8. panta 2. punktu.
2. Komisija savu ziņojumu dara zināmu atklātībai.
3. Padome izvērtējumu veic termiņā, kas paredzēts tās ieteikumā, kurš pieņemts saskaņā ar 8. panta 2. punktu.
4. Ja Padome uzskata, ka dalībvalsts nav veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus, tā pēc Komisijas ieteikuma pieņem lēmumu, kurā konstatē neizpildi, līdz ar ieteikumu, kurā nosaka jaunu termiņu korektīvā pasākuma veikšanai. Šādā gadījumā Padome informē Eiropadomi un dara zināmus atklātībai 9. panta 3. punktā minēto uzraudzības misiju secinājumus.
Komisijas ieteikums par neizpildes konstatēšanu ir uzskatāms par pieņemtu Padomē, ja vien tā ar kvalificētu balsu vairākumu desmit dienu laikā pēc ieteikuma pieņemšanas Komisijā nav nolēmusi to noraidīt. Attiecīgā dalībvalsts var lūgt minētajā laikposmā sasaukt Padomes sanāksmi, lai nobalsotu par šo lēmumu.
5. Ja Padome, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, kas minēts 1. punktā, uzskata, ka dalībvalsts ir veikusi korektīvos pasākumu, kas ieteikts saskaņā ar 8. panta 2. punktu, tad uzskata, ka pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra tiek pareizi īstenota, un to uz laiku atliek. Tomēr uzraudzība turpinās, ievērojot termiņus, kas noteikti saskaņā ar 8. panta 2. punktu noteiktajā ieteikumā. Padome dara zināmus atklātībai iemeslus procedūras pagaidu atlikšanai un attiecīgās dalībvalsts veikto koriģējošo politikas pasākumu atzīšanai.
11. pants
Pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras izbeigšana
Padome pēc Komisijas ieteikuma atceļ ieteikumus, kas pieņemti saskaņā ar 7., 8. vai 10. pantu, līdzko tā uzskata, ka attiecīgajā dalībvalstī vairs nepastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, kā norādīts 7. panta 2. punktā minētajā ieteikumā. Padome nāk klajā ar publisku paziņojumu, atspoguļojot šo faktu.
12. pants
Balsošana Padomē
Attiecībā uz 7. līdz 11. pantā minētajiem pasākumiem Padome lemj, neņemot vērā tā Padomes locekļa balsi, kurš pārstāv attiecīgo dalībvalsti.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
13. pants
Uzraudzības misijas
1. Komisija saskaņā ar šīs regulas mērķiem nodrošina pastāvīgu dialogu ar dalībvalstu iestādēm. Šajā nolūkā Komisija jo īpaši veic misijas ar mērķi izvērtēt ekonomisko situāciju dalībvalstī un identificēt riskus vai grūtības šīs regulas mērķu sasniegšanai.
2. Komisija var īstenot pastiprinātas uzraudzības misijas attiecībā uz dalībvalstīm, uz kurām attiecas ieteikums par pārmērīgas nelīdzsvarotības stāvokļa esamību saskaņā ar 7. panta 2. punktu, lai veiktu uzraudzību uz vietas.
3. Ja attiecīgā dalībvalsts ir dalībvalsts, kuras naudas vienība ir euro vai kura piedalās VKM II, Komisija attiecīgos gadījumos var aicināt Eiropas Centrālās bankas pārstāvjus piedalīties uzraudzības misijās.
4. Komisija ziņo Padomei par 2. punktā minēto misiju rezultātiem un attiecīgā gadījumā var pieņemt lēmumu darīt savus apsvērumus zināmus atklātībai.
5. Gatavojot 2. punktā minētās misijas, Komisija attiecīgām dalībvalstīm nosūta pagaidu secinājumus, lai tās varētu izteikt komentārus.
14. pants
Dialogs par ekonomikas jautājumiem
1. Lai pastiprinātu dialogu starp Savienības iestādēm, jo īpaši Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, un lai nodrošinātu lielāku pārredzamību un pārskatatbildību, Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var uzaicināt Padomes, Komisijas un attiecīgā gadījumā Eiropadomes un Eurogrupas priekšsēdētāju piedalīties komitejas sanāksmē, lai apspriestu:
a)
Padomes iesniegto informāciju par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, ievērojot LESD 121. panta 2. punktu;
b)
Komisijas izstrādātās vispārējās norādes dalībvalstīm ikgadējā uzraudzības cikla sākumā;
c)
Eiropadomes secinājumus par ekonomikas politikas virzību Eiropas pusgada kontekstā;
d)
saskaņā ar šo regulu veiktās daudzpusējās uzraudzības rezultātus;
e)
Eiropadomes secinājumus par daudzpusējās uzraudzības virzību un rezultātiem;
f)
pārskatu par Eiropas pusgada beigās veikto daudzpusējo uzraudzību;
g)
ieteikumus, kas sagatavoti, ievērojot šīs regulas 7. panta 2. punktu, 8. panta 2. punktu un 10. panta 4. punktu.
2. Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var dot iespēju piedalīties viedokļu apmaiņā dalībvalstij, uz kuru attiecas Padomes ieteikums vai lēmums saskaņā ar 7. panta 2. punktu, 8. panta 2. punktu vai 10. panta 4. punktu.
3. Padome un Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu par šīs regulas piemērošanas rezultātiem.
15. pants
Ikgadējā ziņošana
Komisija katru gadu ziņo par šīs regulas piemērošanu, ietverot rādītāju kopsavilkuma atjauninājumu, kā noteikts 4. pantā, un iesniedz savus konstatējumus Eiropas Parlamentam un Padomei Eiropas pusgada kontekstā.
16. pants
Pārskatīšana
1. Līdz 2014. gada 14. decembrim un turpmāk reizi piecos gados Komisija veic pārskatu par šīs regulas īstenošanu un ziņo par to.
Minētajos ziņojumos inter alia sniedz izvērtējumu par:
a)
šīs regulas efektivitāti;
b)
progresu, kāds panākts nolūkā nodrošināt dalībvalstu ekonomikas politikas ciešāku koordinēšanu un dalībvalstu ekonomiskās darbības ilgtspējīgu konverģenci saskaņā ar LESD.
Vajadzības gadījumā minētajiem ziņojumiem pievieno priekšlikumu par šīs regulas grozīšanu.
2. Komisija 1. punktā minētos ziņojumus nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
17. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī