ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 918/2012 НА КОМИСИЯТА
от 5 юли 2012 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение във връзка с определенията, изчисляването на нетните къси позиции, покритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, прагове за уведомяване, прагове на ликвидност за отмяна на ограниченията, значителен спад в стойността на финансови инструменти и неблагоприятните събития
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1), и по-специално член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 13, параграф 4, член 23, параграф 7 и член 30 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат някои мерки във връзка с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение. Съгласно член 42 от Регламент (ЕС) № 236/2012 Комисията има правомощие да приема делегирани актове, допълващи разпоредбите на посочения регламент в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящият делегиран акт допълва и изменя определени несъществени елементи.
(2)
Разпоредбите на настоящия регламент са тясно свързани, тъй като праговете за уведомяване и публикуване и определянето на непокритите суапи за кредитно неизпълнение зависят от определенията и методите за изчисляване на къси позиции, докато разпоредбите за значителния спад в стойността на финансовите инструменти, за спада в ликвидността на пазарите на държавни дългови инструменти и определянето на неблагоприятните събития са неразривно свързани. С цел да се гарантира съгласуваност между различните разпоредби относно късите продажби, които следва да влязат в сила едновременно, е подходящо всички изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 разпоредби да се включат в един регламент.
(3)
В Регламент (ЕС) № 236/2012 се съдържат някои определения. За по-голяма яснота и правна сигурност е целесъобразно да се предвидят допълнителни разпоредби във връзка с определенията по член 2, параграф 1, и по-специално в случаите, когато се приема, че дадено физическо или юридическо лице притежава финансов инструмент за целите на определението за „къса продажба“, както и по-подробно уточняване кога дадено физическо или юридическо лице „притежава“ акция или дългов инструмент за целите на Регламент (ЕС) № 236/2012. Целта на подробните указания е да се гарантира, че Регламент (ЕС) № 236/2012 постига заложените в него резултати по последователен начин въпреки различните подходи, застъпени в законодателствата на държавите членки. Понастоящем понятията за собственост и притежание по отношение на ценните книжа в държавите членки не са хармонизирани, но се предвижда разпоредбите на Регламент (ЕС) № 236/2012 да се прилагат само за късите продажби и да не засягат бъдещите правни тенденции, като например хармонизирането на законодателството.
(4)
Регламент (ЕС) № 236/2012 налага ограничения и задължения (като например изисквания за уведомяване и публикуване) за физически или юридически лица, които притежават или откриват нетни къси позиции в акции и държавни дългови инструменти. Дългите и късите позиции в акции и държавни дългови инструменти могат да бъдат притежавани и остойностявани по различни начини. За да се гарантира последователен подход и желаното действие на мерките относно късите позиции в акции и държавни дългови инструменти, е необходимо допълнително да се уточни начинът на изчисляване на нетните къси позиции. Късите продажби могат да се извършват чрез единични инструменти или чрез портфейли от държавни дългови инструменти, поради което е необходимо да се определи как късите продажби чрез портфейл са включени в тези изчисления. С цел да се осигури солиден подход спрямо изчисляването на нетните къси позиции, е необходимо дългите позиции в акции да бъдат определени по по-ограничителен начин, отколкото късите позиции. Тъй като стойността на някои финансови инструменти зависи от колебанието в цените на базовите инструменти, е необходимо да се определи начин за отчитането на този фактор. Определя се моделът, коригиран с коефициента делта, тъй като той е широко приет в практиката.
(5)
Нетните къси позиции се изчисляват въз основа на дългите и късите позиции, притежавани от физическо или юридическо лице. Дългите и късите позиции обаче могат да бъдат притежание на различни субекти в група или в различни фондове, начело на които стои управител. Големите нетни къси позиции могат да се прикрият чрез разпределянето им сред субекти в група или между различни фондове. С цел да се ограничи неизпълнението на изискванията за уведомяване и докладване на къси позиции и да се гарантира, че по този начин се предоставят реални и представителни данни, са необходими по-подробни разпоредби, в които се посочва как да се извършва изчисляването на нетните къси позиции за субекти в група и за управители на фондове. С оглед прилагането на тези разпоредби е необходимо да се определи значението на понятието „инвестиционна стратегия“, за да се поясни късите позиции на кои субекти в група и на кои фондове следва да се сумират. Налага се също така да се определи понятието „управленски дейности“, за да се поясни късите позиции на кои фондове следва да се сумират. С цел да се гарантира извършването на уведомленията е необходимо да се определи за кои субекти в група или в различни фондове се изисква да извършват изчисленията и уведомленията.
(6)
По силата на Регламент (ЕС) № 236/2012 се налагат ограничения върху сключването на сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но се допускат сделки с покрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, сключени за целите на законното хеджиране. Могат да бъдат хеджирани множество активи и пасиви, като се използват суапи за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, но в редица случаи разграничението между законно хеджиране и спекулации може да се окаже трудно. Вследствие на това е необходимо подробно и допълнително уточнение относно случаите, в които може да бъде прието, че даден суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент е покрит. Когато е необходимо да се определи последователно количествен показател на корелация, следва да се използва прост, широко приет и разбираем показател, какъвто е корелационният коефициент на Пирсън (Pearson), изчислен като ковариация на две променливи, разделена на продукта на техните стандартни отклонения. Съчетанието на активи и пасиви с цел постигане на оптимално хеджиране на практика е трудно поради нееднаквите характеристики на различните активи и пасиви и честите колебания в техните стойности. Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква пропорционален подход към мерките и при определянето на непокрит суап за кредитно неизпълнение, поради което е необходимо да се определи как да се прилага пропорционален подход към активи и пасиви, хеджирани с покрит суап за кредитно неизпълнение. Макар че в Регламент (ЕС) № 236/2012 не се предписва конкретна степен на корелационна зависимост, необходима за покрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент, следва да се уточни, че тази зависимост следва да бъде значителна.
(7)
Съгласно Регламент (ЕС) № 236/2012 се изисква физическите или юридическите лица, притежаващи нетна къса позиция в държавен дългов инструмент, чийто размер надвишава определен праг, да уведомят съответния компетентен орган за тази позиция. Поради това е необходимо този праг да бъде съответно уточнен. За минималните стойности, които не биха оказали значително въздействие върху съответния пазар на държавни дългови инструменти, не следва да се изисква уведомяване, като наред с останалите елементи прагът следва да отчита ликвидността на всеки отделен пазар на облигации и размера на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти, както и целите на тази мярка.
(8)
Данните, необходими за изчисляването на прагове за уведомяване за нетните къси позиции, свързани с емитираните държавни дългови инструменти, няма да бъдат налични към датата на влизане в сила на настоящия регламент. Следователно двата критерия, използвани при определянето на първоначалните прагове за уведомяване към датата на публикуване, следва да бъдат на първо място общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавен дълг, и на второ - съществуването на ликвиден фючърсен пазар за тези инструменти. Преразгледаните прагови стойности следва да бъдат приети, когато са налице съответните данни по всички критерии.
(9)
Когато ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти падне под определен праг, ограниченията за инвеститорите, извършващи непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти, могат да бъдат временно отменени с цел да се насърчи ликвидността на този пазар. При наличието на значителен спад в стойността на даден финансов инструмент на място за търговия компетентните органи могат да забранят или ограничат късите продажби, или по друг начин да намалят сделките със съответния инструмент. Поради наличието на множество разнообразни инструменти е необходимо да се определи прагът за всеки отделен клас финансови инструменти, като се отчетат различията, като например тези между инструментите и колебанията в стойността им на съответните пазари.
(10)
В настоящия регламент не е посочен праг за значителен спад в стойността на цената на дял в ПКИПЦК, допуснат за търговия на организиран пазар, с изключение на търгувани на организиран пазар фондове, които са ПКИПЦК, тъй като, макар да е възможно цената да варира свободно на мястото за търговия, към нея се прилага правило, установено в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (2), което поддържа цените близо до стойността на нетните активи на ПКИПЦК. Не се посочва праг за значителен спад в стойността на деривати, различни от тези, които са определени в настоящия регламент.
(11)
В настоящия регламент са разяснени правомощията за намеса на съответните компетентни органи и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), който е учреден и изпълнява своите правомощия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3), по отношение на неблагоприятни събития или тенденции. Необходимо е съставянето на списък на тези събития, за да се осигури прилагането на последователен подход, като същевременно се позволи предприемането на подходящи действия при възникването на неблагоприятни събития или тенденции.
(12)
Поради съображения, свързани с правната сигурност, е необходимо настоящият регламент да влезе в сила в същия ден като Делегиран регламент (ЕС) № 919/2012 на Комисията (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни правила, допълващи следните членове от Регламент (ЕС) № 236/2012:
-
член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за собственост и къса продажба,
-
член 3, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробно случаите, в които се изчисляват нетните къси позиции и методите на изчисляването им, както и определението за притежание,
-
член 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение за непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и методите за изчисляване за групи и дейности по управление на фондове,
-
член 7, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага за уведомяване за значителни къси позиции в държавни дългови инструменти,
-
член 13, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на прага на ликвидност за отмяна на ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти,
-
член 23, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулира по-подробно определение на понятието за значителен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции,
-
член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, като се формулират по-подробни критерии и фактори, вземани предвид при определянето на случаи, в които възникват неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„група“ означава правните субекти, които са контролирани предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква е) от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), и отделното физическо или юридическо лице, което контролира такова предприятие;
б)
„наднационален емитент“ означава емитент по смисъла на член 2, параграф 1, буква г), подточки i), iv), v) и vi) от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА II
ДОПЪЛНИТЕЛНИ УКАЗАНИЯ ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЕНИЯТА ПО ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 2 И ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА а)
Член 3
Указания относно понятието „собственост“ и определяне на къса продажба
1. За целите на определянето на къса продажба при необходимост се преценява дали за дадено физическо или юридическо лице се смята, че притежава финансов инструмент при наличието на законно право на собственост или действително притежаване, като за целта се прилага действащото законодателство за късата продажба на съответната акция или дългов инструмент. Когато физически или юридически лица са действителните собственици на дадена акция или дългов инструмент, се смята, че съответните акция или дългов инструмент са собственост на крайния действителен собственик, включително когато акцията или дълговият инструмент се държат от представител. За целите на настоящия член действителният собственик е инвеститорът, който поема икономическия риск, свързан с придобиването на финансов инструмент.
2. За целите на член 2, параграф 1, буква б), подточки i), ii) и iii) от Регламент (ЕС) № 236/2012 понятието „къса продажба“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от същия регламент не включва:
а)
продажба на финансови инструменти, които са били прехвърлени съгласно споразумение за предоставяне на ценни книжа на заем или за репо сделка, при условие че ценните книжа или ще бъдат върнати, или прехвърлителят ще ги изземе обратно, така че сетълментът да може да се извърши на дължимата дата;
б)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е закупило финансовия инструмент преди продажбата, но към момента на нейното извършване не е получило финансовия инструмент, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент;
в)
продажба на финансов инструмент от страна на физическо или юридическо лице, което е упражнило опция или подобен иск върху него, при условие че инструментът ще бъде доставен в срок, позволяващ навременен сетълмент.
Член 4
Притежание
Смята се, че физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 236/2012 при следните обстоятелства:
а)
физическото или юридическото лице притежава акция или дългов инструмент в съответствие с член 3, параграф 1;
б)
налице е иск за принудително изпълнение за прехвърляне на собствеността върху акцията или дълговия инструмент на физическото или юридическото лице в съответствие с приложимия закон към съответната продажба.
ГЛАВА III
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ПО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА б)
Член 5
Нетни къси позиции в акции - дълги позиции
1. Притежанието на акция чрез дълга позиция в портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. Всяка експозиция чрез финансов инструмент, различен от акция, която предоставя финансово предимство в случай на нарастване на цената на акцията, както е посочено в член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, означава всяка експозиция към акционерен капитал чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 1.
Експозицията, посочена в първа алинея, зависи от стойността на акцията, по отношение на която трябва да бъде изчислена дадена нетна къса позиция и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на акцията.
Член 6
Нетни къси позиции в акции - къси позиции
1. Късата продажба на акция чрез къса продажба на портфейл от акции също се взема предвид във връзка с посочената акция до степента, в която тази акция е представена в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в приложение I, част 1, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на акцията, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
Член 7
Нетни къси позиции в акции - общи положения
За целите на нетните къси позиции, посочени в членове 5 и 6, се вземат предвид следните критерии:
а)
без значение е дали е бил договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи;
б)
късите позиции във финансови инструменти, даващи основание за иск за неемитирани акции, както и правата на записване, конвертируемите облигации и другите сравними инструменти, не се смятат за къси позиции при изчисляването на нетна къса позиция.
Член 8
Нетни къси позиции в държавен дългов инструмент - дълги позиции
1. За целите на настоящия член и на приложение II ценообразуване означава доходността или - когато няма печалба за някой от съответните активи или пасиви, или когато печалбата е неподходяща система за съпоставка между съответните активи или пасиви - цената. Притежаването на държавен дългов инструмент чрез дълга позиция в портфейл от държавни дългови инструменти на различни емитенти на държавен дълг се взема предвид във връзка с този държавен дългов инструмент до степента, в която посоченият инструмент е представен в този портфейл.
2. За целите на член 3, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 всяка експозиция чрез инструмент, различен от държавен дългов инструмент, която дава финансово предимство в случай на повишаване на цената на държавния дългов инструмент, означава всяка експозиция чрез един или повече от инструментите, изброени в приложение I, част 2, при условие че тяхната стойност зависи от стойността на държавния дългов инструмент, по отношение на които трябва да се изчисли дадена нетна къса позиция, и която предоставя финансово предимство в случай на повишаване на цената или стойността на държавния дългов инструмент.
3. При условие че има висока корелация в съответствие с член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и с параграфи 4 и 5, всички нетни притежания на държавен дългов инструмент на даден емитент на държавен дълг, който е във висока корелация с ценообразуването на държавния дългов инструмент във всяка къса позиция, се включват в изчисляването на дългата позиция. Не се включват държавните дългови инструменти от емитенти, намиращи се извън Съюза.
4. За активи с ликвидна пазарна цена високата корелация между цената на дългов инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на задължението на съответния емитент на държавни дългови инструменти се измерва посредством данните за минали периоди, като се използват ежедневно претеглени данни, събрани за 12-месечния период, предхождащ позицията в държавния дългов инструмент. За активи, за които няма ликвиден пазар, или когато ценовите данни обхващат период, по-малък от 12 месеца, се използва подходящ начин на измерване с подобна продължителност.
5. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се приема, че дългов инструмент и емитиран държавен дългов инструмент имат висока корелация, когато корелационният коефициент на Пирсън (Pearson) е най-малко 80 % между цената на дълговия инструмент на друг емитент на държавни дългови инструменти и цената на дадения държавен дългов инструмент за съответния период.
6. Ако впоследствие позицията изгуби високата си корелация въз основа на непрекъснат 12-месечен срок, тогава държавният дългов инструмент на емитент, чиито държавни дългови инструменти преди са имали висока корелация, вече не може да бъде отчитан при изчисляването на дълга позиция. Независимо от това не се счита, че позициите губят високата си корелация, когато е налице временен спад в нивото на корелация на държавните дългови инструменти за не повече от 3 месеца под нивото, посочено в параграф 4, при условие че през този 3-месечен период коефициентът на корелация е най-малко 60 %.
7. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 9
Нетни къси позиции в държавни дългови инструменти - къси позиции
1. Късата продажба на държавен дългов инструмент чрез продажба на портфейл от държавни дългови инструменти също се взема предвид във връзка с посочения инструмент до степента, в която този инструмент е представен в портфейла.
2. За целите на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2012 когато дадена позиция във финансов инструмент, включително посочените в член 8, параграф 2, предоставя финансово предимство в случай на намаление на цената или стойността на държавния дългов инструмент, тази позиция се взема предвид при изчисляването на късата позиция.
3. Всички суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързани с емитент на такива инструменти, се включват в изчислението на нетните къси позиции в посочените държавни дългови инструменти. Продажбите на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се смятат за дълги позиции, а покупките на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти - за къси позиции.
4. Ако позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва за хеджирането на риск, различен от свързания с държавния дългов инструмент риск, стойността на хеджирания риск не може да се разглежда като дълга позиция, когато се изчислява дали физическо или юридическо лице има нетна къса позиция в емитираните държавни дългови инструменти на емитент на такива инструменти.
5. При изчисляването на нетните къси позиции е без значение дали е договорен паричен сетълмент или физическа доставка на базовите активи.
Член 10
Метод за изчисляване на нетните къси позиции във връзка с акции
1. За целите на изчисляването на нетните къси позиции в акции съгласно член 3, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се използва моделът, коригиран с коефициента делта, за акциите, посочен в приложение II.
2. При всички извършени от физическо или юридическо лице изчисления на дълга и къса позиция по отношение на едни и същи акции се използват едни и същи методи.
3. При изчисляването на нетните къси позиции се отчитат сделките с всички финансови инструменти - без значение дали са извършени на мястото за търговия или извън него - които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или стойността на акцията.
Член 11
Изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. За целите на член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетните къси позиции в държавни дългови инструменти се изчисляват, като се вземат предвид сделките с всички финансови инструменти, които предоставят финансово предимство в случай на промяна в цената или доходността на държавния дългов инструмент. Използва се коригираният с коефициента делта модел за държавни дългови инструменти, установен в приложение II.
2. В съответствие с член 3, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012 позициите се изчисляват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, по отношение на който дадено физическо или юридическо лице притежава къса позиция.
ГЛАВА IV
НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ ВЪВ ФОНДОВЕ ИЛИ ГРУПИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3, ПАРАГРАФ 7, БУКВА в)
Член 12
Метод за изчисляване на позициите при дейности, свързани с управлението на няколко фонда или портфейла
1. Съгласно член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 изчисляването на нетните къси позиции по отношение на даден емитент се извършва поотделно за всеки фонд, без оглед на правната му форма, и за всеки управляван портфейл.
2. За целите на членове 12 и 13 се прилагат следните определения:
а)
„инвестиционна стратегия“ означава стратегия, която управляващият субект следва по отношение на даден емитент и с която цели откриването на нетна къса позиция или нетна дълга позиция чрез сделки с различни финансови инструменти, емитирани от съответния емитент или свързани с него;
б)
„дейности по управление“ означава управление на фондове без оглед на тяхната правна форма и управление на портфейли в съответствие с мандата, предоставен от клиенти, въз основа на преценка за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
в)
„управляващ субект“ означава юридическо лице или субект, включително подразделение, звено или отдел, който управлява по своя преценка фондове или портфейли съгласно предоставения му мандат.
3. Управляващият субект сумира нетните къси позиции в управляваните от него фондове и портфейли, за които се следва една и съща инвестиционна стратегия по отношение на даден емитент.
4. При прилагането на горепосочения метод управляващият субект:
а)
отчита позициите във фондове и портфейли, чието управление му е възложено от трета страна;
б)
изключва позициите във фондове и портфейли, чието управление е възложено на трета страна.
Управляващият субект докладва и, когато това се изисква, оповестява нетната къса позиция, получена в резултат от прилагането на параграфи 3 и 4, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
5. Когато един и същ правен субект извършва дейности по управление наред с дейности, несвързани с управление, той прилага описания в параграфи 1-3 метод само към дейностите по управление, като докладва и оповестява нетните къси позиции, получени в резултат от прилагането на този метод.
6. За несвързаните с управление дейности, в резултат на които правен субект придобива нетни къси позиции за своя сметка, той извършва изчислението на нетната къса позиция по отношение на даден емитент в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012, докладва и оповестява получените нетни къси позиции.
Член 13
Метод за изчисляване на позиции за правни субекти в състава на група, които имат дълги или къси позиции по отношение на даден емитент
1. За всеки правен субект, влизащ в състава на група, изчислението на нетната къса позиция се извършва в съответствие с член 3, параграф 7, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 236/2012. Конкретният правен субект или, от негово име - групата, в чийто състав влиза, докладва и оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли прага за уведомяване или оповестяване. Когато един или повече правни субекти, влизащи в състава на група, се явяват управляващи субекти, те прилагат метода, описан в член 12, параграфи 1-4, във връзка с дейностите по управление на фондове и портфейли.
2. Нетните къси и дълги позиции на всички правни субекти, влизащи в състава на група, се сумират и прихващат, с изключение на позициите на управляващите субекти, които извършват дейности по управление. Групата докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция по отношение на даден емитент, когато тя достигне или надхвърли съответния праг за уведомяване или оповестяване.
3. Когато нетна къса позиция достигне или премине прага за уведомяване по член 5 или прага за оповестяване по член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2012, правният субект, влизащ в състава на група, докладва и оповестява в съответствие с членове 5-11 от Регламент (ЕС) № 236/2012 нетната къса позиция по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 1, при условие че на равнището на групата нито една нетна къса позиция, изчислена съгласно параграф 2, не достига или не преминава прага за уведомяване или оповестяване. Определеният за тази цел правен субект докладва и, когато е необходимо, оповестява нетната къса позиция на равнището на групата по отношение на даден емитент, изчислена съгласно параграф 2, когато:
i)
нито един правен субект, влизащ в състава на групата, не е достигнал или преминал прага за уведомяване или оповестяване;
ii)
прагът за уведомяване или оповестяване е достигнат или преминат едновременно от самата група и от някой от влизащите в състава ѝ правни субекти.
ГЛАВА V
ПОКРИТИ ПОЗИЦИИ В СУАПИ ЗА КРЕДИТНО НЕИЗПЪЛНЕНИЕ ПО ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 2
Член 14
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи:
а)
по отношение на хеджирането за целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 236/2012 суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 и служи за хеджиране срещу риска от спад в стойността на активите или пасивите, който е в корелация с риска от спад в стойността на държавните дългови инструменти, към които се отнася суапът за кредитно неизпълнение, и когато тези активи или пасиви се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в същата държава членка;
б)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до субекти от обществения или от частния сектор в държавата членка, с чиито дългови инструменти е свързан суапът за кредитно неизпълнение, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка, включително нейно министерство, агенция или дружество със специално предназначение, или когато държавата членка е федерална държава - един от членовете, съставящи федерацията;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18;
в)
позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, където активите или пасивите се отнасят до емитент на държавни дългови инструменти, когато емитентът на държавните дългови инструменти, свързани със суапа за кредитно неизпълнение, е гарант или акционер, не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012, когато тя:
i)
се отнася до държава членка;
ii)
се използва за хеджиране на активи или пасиви, които отговарят на критерия за корелация, посочен в член 18.
2. За целите на параграф 1, буква а) трябва да е налице корелация между стойността на хеджирания актив или пасив и стойността на държавните дългови инструменти, с които е свързан, както е посочено в член 18.
Член 15
Случаи, които не представляват непокрити позиции в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато длъжникът е установен в повече от една държава членка или активите или пасивите се намират в повече от една държава членка
1. Когато длъжникът или контрагентът по даден актив или пасив е установен в повече от една държава членка, позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
дружеството майка е установено в една държава членка, дъщерното дружество е установено в друга държава членка и заемът е отпуснат на дъщерното дружество. Когато е налице експлицитна или имплицитна подкрепа от страна на дружеството майка за кредитирането на дъщерното дружество, се допуска суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти да се купуват в държавата членка, където е установено дружеството майка, а не в държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
б)
холдинг майка притежава или контролира оперативно дъщерно дружество в друга държава членка. Ако емитент на облигацията е дружеството майка, а хеджираните активи и приходи са собственост на дъщерното дружество, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към държавата членка, където е установено дъщерното дружество;
в)
за хеджиране на експозиция към дружество в една държава членка, което е инвестирало в държавни дългови инструменти на втора държава членка до такава степен, че би било сериозно засегнато при значителен спад в стойността на държавните дългови инструменти на втората държава членка, при условие че това дружество е установено в двете държави членки. Когато корелацията между риска и дълговите инструменти на втората държава членка е по-голяма от корелацията между риска и дълговите инструменти на държавата членка, в която е установено дружеството, се допуска да се купуват суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се към втората държава членка.
2. Позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012 в следните случаи, при условие че критерият за корелация по член 18 от настоящия регламент е изпълнен за всеки отделен случай:
а)
когато длъжникът или контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е дружество с дейност на цялата територия на Съюза, или експозицията, която се хеджира, се отнася до Съюза или до държавите членки, чиято валута е еврото, се допуска тази експозиция да се хеджира с подходящ европейски индекс или индекс на еврозоната, който отразява суапите за кредитно неизпълнение по държавни облигации;
б)
когато контрагентът по актив или пасив, който се хеджира, е наднационален емитент, се допуска рискът от контрагента да се хеджира с подходящо избрано портфолио от суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, отнасящи се до гарантите или акционерите на този субект.
Член 16
Обосновка на непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
По искане на компетентния орган всяко физическо или юридическо лице, което открива позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти:
а)
обосновава пред компетентния орган кои от изброените в член 15 случаи са били изпълнени към момента на откриване на позицията;
б)
доказва пред компетентния орган, че през целия период, в който държи суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, критерият за корелация по член 18 и изискванията за пропорционалност по член 19 са изпълнени по отношение на съответната позиция в този суап.
Член 17
Хеджирани активи и пасиви
Ако са изпълнени условията, посочени в членове 15 и 18 от Регламент (ЕС) № 236/2012, активите и пасивите могат да се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в следните случаи:
а)
дълга позиция в държавни дългови инструменти на съответния емитент;
б)
всяка позиция или всеки портфейл, които се използват във връзка с хеджиране на експозиции към емитент на държавни дългови инструменти, отнасящи се до суапи за кредитно неизпълнение;
в)
всички активи и пасиви, които се отнасят до субекти от обществения сектор в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Това обхваща експозиции към централната, регионалната и местната администрация, към субектите от обществения сектор или всяка експозиция, гарантирана от съответния субект, и може да включва финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
г)
експозиции към субекти от частния сектор, установени в държавата членка, към чиито дългови инструменти се отнася суапът за кредитно неизпълнение. Въпросните експозиции включват, но не се ограничават до заеми, кредитен риск от контрагента (включително потенциална експозиция, когато за нея се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Активите и пасивите включват, но не се ограничават до финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се използва като инструмент за управление на риска от контрагента за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори;
д)
всички непреки експозиции към някой от горепосочените субекти, които се дължат на експозиция към индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
Член 18
Критерии за корелация
1. Посоченият в настоящата глава критерий за корелация се счита за изпълнен в един от следните случаи:
а)
критерият за количествена корелация е изпълнен, когато корелационният коефициент на Пирсън за цената на активите и пасивите и цената на държавните дългови инструменти, изчислен въз основа на изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, непосредствено предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, достигне стойност от 70 %;
б)
критерият за качествена корелация е изпълнен, когато се достигне значима корелация, която се основава на подходящи данни за изминал период и показва зависимост, която не е от временен характер. Корелацията се изчислява въз основа на данните за изминал период, като се използват данните от дните за търговия най-малко за 12-те месеца, предхождащи датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, и се сравняват с текущия период. Ако се установи, че преобладаващите през съответния период условия са сходни с условията към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, или с условията, които биха могли да настъпят през периода на хеджиране на експозицията, се използва различен период. При активите, за които няма ликвидна пазарна цена или достатъчно данни за сравнение с изминали периоди, се използва подходящо приближение.
2. Критерият за корелация по параграф 1 се счита за изпълнен, ако може да се докаже, че:
а)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чийто собственик е емитентът на държавни дългови инструменти, до предприятие, в което емитентът притежава мнозинство от акциите с право на глас, или до предприятие, чиито дългове се гарантират от емитента на държавни дългови инструменти;
б)
експозицията, която се хеджира, се отнася до регионална, местна или общинска администрация на държава членка;
в)
експозицията, която се хеджира, се отнася до предприятие, чиито парични потоци в значителна степен зависят от поръчки от страна на емитент на държавни дългови инструменти или от проект, който е изцяло или в значителна степен финансиран или поет от емитент на държавни дългови инструменти, като например инфраструктурен проект.
3. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава факта, че критерият за корелация е бил изпълнен към датата, на която е открита позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Член 19
Пропорционалност
1. Когато при определяне на това, дали размерът на позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти отговаря на размера на хеджираните експозиции, не е възможно пълно хеджиране, не се изисква точно съответствие и се допуска ограничено завишаване съгласно параграф 2. По искане на компетентния орган съответната страна обосновава защо не е възможно да се постигне точно съответствие.
2. Когато това е оправдано от естеството на активите и пасивите, които се хеджират, и тяхното отношение към размера на задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, които задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение, за хеджиране на дадения размер на експозициите се задържа по-голям размер от суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Това обаче се позволява, само когато се установи, че за компенсиране на степента на риска, свързан със съответния портфейл, е необходим по-голям размер на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, като се отчетат следните фактори:
а)
размер на номиналната позиция;
б)
коефициент на чувствителност на експозициите към задълженията на емитента на държавни дългови инструменти, когато тези задължения попадат в обхвата на суапа за кредитно неизпълнение;
в)
динамичен или статичен характер на избраната стратегия за хеджиране.
3. Лицето, което държи съответната позиция, е длъжно да гарантира, че неговата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти винаги е пропорционална и че нейното времетраене, доколкото това е възможно предвид преобладаващите пазарни правила и ликвидността, максимално съответства на времетраенето на експозициите, които се хеджират, или на периода, за който лицето възнамерява да държи експозицията. Ако експозициите, които се хеджират чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение, са ликвидирани или откупени, те трябва да се заменят с еквивалентни експозиции или позицията в суапа за кредитно неизпълнение трябва да се намали или да се отстрани по друг начин.
4. Ако позицията в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е била покрита в момента на откриването ѝ, тя впоследствие не се разглежда като непокрита, ако преобразуването ѝ в непокрита позиция се дължи единствено на движение в пазарната стойност на хеджираните експозиции или на стойността на суапа за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
5. При всички случаи, когато страните приемат, че дадена позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти е резултат от техните задължения като членове на централен контрагент, който извършва клиринг на сделки със суапове за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както и от действието на правилата на този централен контрагент, такава позиция се разглежда като недоброволно открита от съответната страна позиция, поради което не се счита за непокрита позиция по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
Член 20
Метод за изчисляване на непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Позицията на физическо или юридическо лице в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти представлява неговата нетна позиция.
2. При изчисляване на размера на допустимите рискове, които са хеджирани или предстои да бъдат хеджирани чрез позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, се прави разграничение между статични и динамични стратегии за хеджиране. При статично хеджиране, като преки експозиции към държава или към органи от нейния обществен сектор, като мярка се използва размерът на загубата в случай на внезапно неизпълнение от страна на субекта, към който има експозиции лицето, държащо съответната позиция. Получената стойност се сравнява с нетната условна стойност на позицията в суапа за кредитно неизпълнение.
3. При изчисляване на размера на рисковете, коригирани според пазарната стойност, за които се изисква динамична стратегия за хеджиране, изчисленията трябва да се правят с отчитане на риска, а не въз основа на условни стойности, като се взема предвид степента, до която дадена експозиция може да нарасне или да спадне през своето времетраене, както и относителната променливост на активите и пасивите, които се хеджират, както и на съответните държавни дългови инструменти. Ако активът или пасивът, хеджиран чрез позицията в суап за кредитно неизпълнение, е различен от референтния актив на суапа за кредитно неизпълнение, се прилага корекция с коефициент бета.
4. Непреките експозиции към рискове, например посредством индекси, фондове, дружества със специално предназначение, както и към позиции в суапи за кредитно неизпълнение, се отчитат пропорционално на степента, в която референтният актив, пасив или суап за кредитно неизпълнение е представен в индекса, фонда или в друг механизъм.
5. Стойността на допустимия портфейл от активите или пасивите, които трябва да бъдат хеджирани, се изважда от стойността на държаната нетна позиция в суапи за кредитно неизпълнение. Ако получената стойност е положителна, позицията се счита за непокрита позиция в суапи за кредитно неизпълнение по смисъла на член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
ГЛАВА VI
ПРАГОВЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ОТНОСНО НЕТНИ КЪСИ ПОЗИЦИИ В ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 7, ПАРАГРАФ 3
Член 21
Прагове за уведомяване относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти
1. Стойността на прага, при който се изисква уведомяване на съответния компетентен орган относно нетни къси позиции в емитирани държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, представлява процент от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
2. Прагът за докладване се изразява в парична стойност. Тази парична стойност се определя, като към емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитента на държавни дългови инструменти се прилага процентен праг и получената стойност се закръглява на най-близкото цяло число в милиони евро.
3. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, се преразглежда и актуализира на всяко тримесечие, за да се отразят промените в общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
4. Паричната стойност, отговаряща на процентния праг, и общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти се изчисляват в съответствие с метода за изчисляване на нетни къси позиции в държавни дългови инструменти.
5. Първоначалният размер и последователните нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти се определят въз основа на следните фактори:
а)
праговете не налагат уведомяване относно нетни къси позиции с минимална стойност по отношение на който и да било емитент на държавни дългови инструменти;
б)
общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на държаните от участници на пазара позиции в емитирани държавни дългови инструменти на този емитент на държавни дългови инструменти;
в)
ликвидността на пазара на държавни дългови инструменти за всеки емитент на държавни дългови инструменти, включително, когато е необходимо, ликвидността на фючърсния пазар за конкретните държавни дългови инструменти.
6. Като се отчетат изложените в параграф 5 фактори, съответните прагове за уведомяване относно началния размер, които трябва да се отчитат за всеки емитент на държавни дългови инструменти, представляват процент, който се равнява на 0,1 % или 0,5 % от общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти. Процентът, който следва да се прилага за всеки емитент на държавни дългови инструменти, се определя чрез описаните в параграф 5 критерии, така че за всеки емитент на държавни дългови инструменти се установява един от двата процентни прага, използвани за изчисляването на паричните стойности, които са от значение за уведомлението.
7. В деня на влизане в сила на настоящия регламент важат следните две категории начални прагове:
а)
начален праг от 0,1 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е от 0 до 500 милиарда евро;
б)
праг от 0,5 %, който се прилага тогава, когато общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти е над 500 милиарда евро или когато за конкретните държавни дългови инструменти съществува ликвиден фючърсен пазар.
8. Последователните нарастващи равнища се определят на 50 % от началните прагове и са:
а)
всеки 0,05 % над началния праг за уведомяване от 0,1 %, като се започва от равнище 0,15 %;
б)
всеки 0,25 % над началния праг за уведомяване от 0,5 %, като се започва от равнище 0,75 %.
9. Емитентът на държавни дългови инструменти преминава в подходящата прагова група, когато това е обосновано от промяна в пазара на държавни дългови инструменти на емитентa на държавни дългови инструменти и промяната е наблюдавана най-малко в продължение на една календарна година, като се прилагат посочените в параграф 5 фактори.
ГЛАВА VII
ПАРАМЕТРИ И МЕТОДИ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПРАГА НА ЛИКВИДНОСТ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА ОГРАНИЧЕНИЯТА ВЪРХУ КЪСИ ПРОДАЖБИ НА ДЪРЖАВНИ ДЪЛГОВИ ИНСТРУМЕНТИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 13, ПАРАГРАФ 4
Член 22
Методи за изчисляване и определяне на прага на ликвидност за преустановяване на ограниченията върху къси продажби на държавни дългови инструменти
1. Стойността за ликвидността на емитираните държавни дългови инструменти, която следва да се използва от всеки компетентен орган, е отношението между оборота, който се определя като обща номинална стойност на търгуваните държавни дългови инструменти, и кошница от базови показатели с различен матуритет.
2. Временно преустановяване на ограниченията върху непокрити къси продажби на държавни дългови инструменти може да последва тогава, когато оборотът за даден месец спадне под петия процентил на месечния обем на сделките за предходните дванадесет месеца.
3. За извършване на тези изчисления всеки компетентен орган използва налични представителни данни от едно или повече места за търговия, от извънборсова търговия или от двата посочени източника и информира ЕОЦКП за използваните данни.
4. Преди компетентните органи да упражнят правомощието си да преустановят ограниченията върху късите продажби на държавни дългови инструменти, те гарантират, че значителният спад в ликвидността не е следствие от сезонни въздействия.
ГЛАВА VIII
ЗНАЧИТЕЛЕН СПАД В СТОЙНОСТТА НА ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ЛИКВИДНИ АКЦИИ, СЪГЛАСНО ЧЛЕН 23
Член 23
Значителен спад в стойността на финансови инструменти, различни от ликвидни акции
1. При акция, различна от ликвидна акция, значителен спад в стойността в рамките на един ден за търговия в сравнение с цената на затваряне в предходния ден за търговия означава:
а)
намаление на цената на акцията с 10 % или повече, когато акцията е включена в основния национален индекс на дяловите ценни книжа и е базов финансов инструмент за дериватен договор, допуснат до търговия на място за търговия;
б)
намаление на цената на акцията с 20 % или повече, когато цената на акцията е равна на или по-висока от 0,50 EUR или еквивалента в местна валута;
в)
намаление на цената на акцията с 40 % или повече във всички останали случаи.
2. За значителен спад в стойността на държавна облигация се счита увеличение на доходността със 7 % или повече по цялата крива на доходност в рамките на един ден за търговия по отношение на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
3. За значителен спад в стойността на корпоративна облигация се счита увеличение на доходността на тази корпоративна облигация с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия.
4. За значителен спад в стойността на инструмент на паричния пазар се счита намаление на цената на този инструмент с 1,5 % или повече в рамките на един ден за търговия.
5. За значителен спад в стойността на фонд, търгуван на организиран пазар, включително фондове, търгувани на организиран пазар, представляващи предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), се счита намаление на цената на този фонд, търгуван на организиран пазар, с 10 % или повече в рамките на един ден за търговия. Фонд, търгуван на организиран пазар, който използва заети средства, се коригира със съответния коефициент на задлъжнялост, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства. Фонд, търгуван на организиран пазар, който е обратен на борсовия индекс, се коригира с коефициент от -1, за да се отрази спад от 10 % в цената на еквивалентния пряк фонд, търгуван на организиран пазар, който не използва заети средства.
6. Когато дериват, включително финансови договори за разлики, се търгува на място за търговия и има за базов финансов инструмент единствено финансов инструмент, за който в настоящия член и в член 23, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 236/2012 е посочен значителен спад в цената, се счита, че значителният спад в цената на този дериватен инструмент е настъпил тогава, когато значително е спаднала цената на базовия финансов инструмент.
ГЛАВА IX
НЕБЛАГОПРИЯТНИ СЪБИТИЯ ИЛИ ТЕНДЕНЦИИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 30
Член 24
Критерии и фактори, които следва да се отчитат, когато се определя в кои случаи са налице неблагоприятни събития или тенденции и възникват заплахи
1. За целите на членове 18-21 от Регламент (ЕС) № 236/2012 неблагоприятни събития или тенденции, които могат да представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава членка или в една или повече други държави членки по смисъла на член 30 от Регламент (ЕС) № 236/2012, включват всяко действие, резултат, факт или събитие, за което с основание се очаква или може да се очаква, че ще доведе до следното:
а)
сериозни финансови, парични или бюджетни проблеми, които могат да предизвикат финансова нестабилност, засягаща държава членка или банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, когато това може да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза;
б)
действие във връзка с кредитен рейтинг или неизпълнение на задължения от страна на държава членка или банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, което причинява или с основание може да се очаква да причини съществена несигурност по отношение на тяхната платежоспособност;
в)
значителен натиск върху продажбите или необичайна променливост, които предизвикват низходящи тенденции при всеки финансов инструмент, свързан с банки и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, които извършват дейност на територията на Съюза, както и емитенти на държавни дългови инструменти, според конкретния случай;
г)
значима повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да окаже неблагоприятно въздействие върху пазарите, и в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение;
д)
значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения в банка и други финансови институции, считани за важни за глобалната финансова система, като застрахователни дружества, доставчици на пазарни инфраструктури и дружества за управление на активи, или в държава членка.
2. За целите на член 27, когато преценява критериите по параграф 1, ЕОЦКП отчита възможността от разпространение или пренасяне на неблагоприятни явления към други системи или емитенти и, по-специално, наличието на самореализиращи се прогнози.
3. За целите на член 28, параграф 2, буква а) заплаха за нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или за стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея означава:
а)
всяка заплаха от сериозна финансова, парична или бюджетна нестабилност по отношение на държава членка или на финансовата система в рамките на държава членка, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
б)
вероятността държава членка или наднационален емитент да не изпълни финансовите си задължения;
в)
всяка сериозна повреда на физическата инфраструктура на важни финансови емитенти, пазарни инфраструктури, системи за клиринг и сетълмент и надзорни органи, която може да засегне сериозно трансграничните пазари, в частност, когато повредата се дължи на природно бедствие или терористично нападение, когато това може сериозно да застраши нормалното функциониране и целостта на финансовите пазари или стабилността на финансовата система в Съюза като цяло или на част от нея;
г)
всяко значимо смущение в платежна система или в процес на сетълмент, в частност, когато то е свързано с междубанкови операции и може съществено да възпрепятства или да забави плащания или сетълмент в платежните системи на Съюза, особено когато това може да предизвика разпространение на финансови или икономически сътресения във финансовата система в Съюза като цяло или в част от нея.
Член 25
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 ноември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 юли 2012 година.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 918/2012
(2012. gada 5. jūlijs),
ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem papildina attiecībā uz definīcijām, neto īso pozīciju aprēķināšanu, segtiem valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem, informēšanas sliekšņiem, likviditātes sliekšņiem, ko piemēro ierobežojumu apturēšanai, ievērojamiem finanšu instrumentu vērtības kritumiem un negatīviem notikumiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regulu (ES) Nr. 236/2012 par īso pārdošanu un dažiem kredītriska mijmaiņas darījumu aspektiem (1) un jo īpaši tās 2. panta 2. punktu, 3. panta 7. punktu, 4. panta 2. punktu, 7. panta 3. punktu, 13. panta 4. punktu, 23. panta 7. punktu un 30. pantu,
tā kā:
(1)
Regulā (ES) Nr. 236/2012 ir noteikti konkrēti pasākumi saistībā ar īso pārdošanu un kredītriska mijmaiņas darījumiem. Regulas (ES) Nr. 236/2012 42. pantā Komisijai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu ir piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, lai papildinātu minētās regulas noteikumus. Ar šo deleģēto aktu tiek papildināti un grozīti daži nebūtiski elementi.
(2)
Šīs regulas noteikumi ir savstarpēji cieši saistīti, jo informēšanas un publiskošanas sliekšņi un nesegto kredītriska mijmaiņas darījumu noteikšana ir atkarīga no īso pozīciju definīcijas un aprēķināšanas metodēm, bet noteikumi par finanšu instrumentu vērtības ievērojamu kritumu un likviditātes kritumu valsts parāda vērtspapīru tirgos ir nesaraujami saistīti ar negatīvu notikumu definējumu. Lai nodrošinātu saskaņotību starp minētajiem noteikumiem par īso pārdošanu, kuriem būtu jāstājas spēkā vienlaikus, ir lietderīgi visus Regulā (ES) Nr. 236/2012 prasītos noteikumus iekļaut vienā regulā.
(3)
Regulā (ES) Nr. 236/2012 ir ietvertas dažas definīcijas. Lielākas skaidrības un tiesiskās noteiktības labad ir lietderīgi paredzēt papildu noteikumus saistībā ar 2. panta 1. punktā iekļautajām definīcijām, jo īpaši to, kad īsās pārdošanas definēšanas nolūkos tiek uzskatīts, ka fiziskai vai juridiskai personai pieder finanšu instruments, un Regulas (ES) Nr. 236/2012 piemērošanai vajadzīgus turpmākus precizējumus par to, kad fiziska vai juridiska persona “tur” akciju vai parāda instrumentu. Šie precizējumi izvēlēti, lai konsekventi nodrošinātu Regulas (ES) Nr. 236/2012 plānoto ietekmi, neraugoties uz atšķirīgajām pieejām dalībvalstu tiesību aktos. Jēdzieni “īpašums” un “turējums” attiecībā uz vērtspapīriem dalībvalstīs patlaban nav saskaņoti, taču ir plānots, ka Regulas (ES) Nr. 236/2012 noteikumus piemēro tikai īsajai pārdošanai un tie neskar turpmākas norises likumdošanas jomā, piemēram, tiesību aktu harmonizēšanu.
(4)
Regulā (ES) Nr. 236/2012 ir noteikti ierobežojumi un pienākumi, tādi kā informēšanas un publiskošanas prasības, ko piemēro fiziskām vai juridiskām personām, kuras tur neto īsās pozīcijas akcijās un valsts parāda vērtspapīros vai iesaistās akciju un valsts parāda vērtspapīru īsajā pārdošanā. Garās un īsās pozīcijas akcijās un valsts parāda vērtspapīros var turēt un to vērtību var noteikt dažādos veidos. Lai garantētu konsekventu pieeju un nodrošinātu to, ka pasākumi, kuri saistīti ar īsajām pozīcijām akcijās un valsts parāda vērtspapīros, sasniegtu iecerēto mērķi, ir nepieciešams precizēt, kā būtu jāaprēķina neto īsās pozīcijas. Īsā pārdošana var attiekties uz vienu instrumentu vai valsts parāda vērtspapīru grozu, un tāpēc ir nepieciešams precizēt, kā šajos aprēķinos iekļaujama vērtspapīru groza īsā pārdošana. Lai nodrošinātu stabilu pieeju neto īso pozīciju aprēķināšanā, garo pozīciju noteikšanā ir jāpiemēro restriktīvāka pieeja nekā īso pozīciju noteikšanā. Tā kā dažu finanšu instrumentu vērtība ir atkarīga no pamatā esošo instrumentu cenas izmaiņām, ir nepieciešams precizēt, kā tas jāņem vērā. Ir sīki izklāstīta metodika koriģēšanai ar delta koeficientu, jo tā ir vispārpieņemtā prakse.
(5)
Neto īsās pozīcijas aprēķina, pamatojoties uz fiziskas vai juridiskas personas turētajām garajām un īsajām pozīcijām. Tomēr garās un īsās pozīcijas var turēt dažādas grupā ietilpstošas vienības vai dažādi fondi, kurus pārvalda fondu pārvaldnieks. Lielas neto īsās pozīcijas var noslēpt, sadalot tās starp grupas vienībām vai starp dažādiem fondiem. Lai mazinātu noteikumu apiešanu un nodrošinātu to, ka informēšana un ziņošana par īsajām pozīcijām rada pareizu un reprezentatīvu ainu, vajadzīgi sīkāk izstrādāti noteikumi, kuri precizē, kā būtu jāaprēķina grupas vienību un fondu pārvaldnieku neto īsās pozīcijas. Lai šie noteikumi darbotos efektīvi, ir jānosaka ieguldījumu stratēģijas nozīme, lai precizētu, kuru grupas vienību īsās pozīcijas un kuru fondu īsās pozīcijas būtu jāsummē. Turklāt ir jādefinē pārvaldības darbības, lai skaidri noteiktu, kuru fondu īsās pozīcijas būtu jāsummē. Lai nodrošinātu to, ka tiek sniegti paziņojumi, ir jāprecizē, kurām grupas vienībām vai dažādu fondu vienībām ir jāveic aprēķini un jāsniedz paziņojumi.
(6)
Regulā (ES) Nr. 236/2012 ir uzlikti ierobežojumi attiecībā uz iesaistīšanos nesegtos valsts kredītriska mijmaiņas darījumos, bet ir atļauti segti valsts kredītriska mijmaiņas darījumi likumīgiem riska ierobežošanas mērķiem. Ar valsts kredītriska mijmaiņas darījumiem var ierobežot daudzu un dažādu aktīvu un saistību risku, taču daudzos gadījumos likumīgu riska ierobežošanu var būt grūti atšķirt no spekulācijas. Tāpēc būtu papildus detalizēti jāprecizē gadījumi, kad valsts kredītriska mijmaiņas darījumu var uzskatīt par segtu. Ja konsekventi jānosaka kvantitatīvs korelācijas rādītājs, būtu jāizmanto vienkāršs, plaši akceptēts un saprasts rādītājs, tāds kā Pīrsona korelācijas koeficients, kuru aprēķina kā divu mainīgo kovariāciju, dalītu ar to standartnoviržu reizinājumu. Praksē ir grūti salāgot aktīvus un saistības, lai panāktu optimālu riska ierobežojumu, jo dažādiem aktīviem un saistībām piemīt atšķirīgas iezīmes un vērtības svārstīgums. Regulā (ES) Nr. 236/2012 ir paredzēta samērīga pieeja pasākumu noteikšanā, un tāpēc, definējot nesegtu kredītriska mijmaiņas darījumu, ir jāprecizē, kādai vajadzētu būt samērīgai pieejai attiecībā uz aktīviem un saistībām, kuru risks ir ierobežots ar segtu kredītriska mijmaiņas darījumu. Tā kā Regulā (ES) Nr. 236/2012 nav noteikta konkrēta korelācijas pakāpe, kas vajadzīga, lai pozīcija valsts kredītriska mijmaiņas darījumā būtu segta, ir lietderīgi precizēt, ka šādai korelācijai vajadzētu būt nozīmīgai.
(7)
Regulā (ES) Nr. 236/2012 noteikts, ka fiziskai vai juridiskai personai, kas tur neto īso pozīciju valsts parāda vērtspapīros, kura pārsniedz noteiktu slieksni, par šo pozīciju būtu jāinformē attiecīgā kompetentā iestāde. Tāpēc nepieciešams attiecīgi precizēt šo slieksni. Nevajadzētu informēt par minimālām vērtībām, kas neradītu nozīmīgu ietekmi uz attiecīgo valsts parāda vērtspapīru tirgu, un sliekšņa noteikšanā cita starpā būtu jāņem vērā katra atsevišķa obligāciju tirgus likviditāte un neizpirkto valsts parāda vērtspapīru apjoms, kā arī šā pasākuma mērķi.
(8)
Šīs regulas spēkā stāšanās dienā nebūs pieejami dati, kas vajadzīgi, lai aprēķinātu informēšanas sliekšņus, kurus piemēro neto īsajām pozīcijām, kas saistītas ar emitētiem valsts parāda vērtspapīriem. Tāpēc diviem kritērijiem, ko izmanto, lai noteiktu sākotnējos informēšanas sliekšņus publicēšanas dienā, pirmkārt, vajadzētu būt neizpirkto emitēto valsts parāda vērtspapīru kopējam apjomam un, otrkārt, attiecīgā valsts parāda vērtspapīra likvīda nākotnes līgumu tirgus pastāvēšanai. Kad būs pieejami attiecīgie dati par visiem kritērijiem, būtu jāpieņem pārskatīti sliekšņi.
(9)
Ja likviditāte valsts parāda vērtspapīru tirgū nokrītas zem konkrēta sliekšņa, ierobežojumus, kas uzlikti ieguldītājiem, kuri iesaistās valsts parāda vērtspapīru nesegtā īsajā pārdošanā, uz laiku var apturēt, lai veicinātu likviditāti attiecīgajā tirgū. Ja finanšu instrumenta vērtība tirdzniecības vietā ievērojami krītas, kompetentās iestādes var aizliegt vai ierobežot īso pārdošanu vai citādi ierobežot darījumus ar minēto instrumentu. Ir daudz dažādu instrumentu, tāpēc jāprecizē slieksnis katrai finanšu instrumentu kategorijai, ņemot vērā to atšķirības, piemēram, atšķirības starp instrumentiem un dažādo svārstīgumu to attiecīgajos tirgos.
(10)
Šajā regulā nav noteikts slieksnis biržas sarakstā iekļautu PVKIU, izņemot biržā tirgotus fondus, kas ir PVKIU, ieguldījumu apliecību cenas ievērojamam kritumam, jo, lai gan to cena tirdzniecības vietā var brīvi mainīties, uz to attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (2) noteikums, ka cena nevar būtiski atšķirties no PVKIU tīrās aktīvu vērtības. Papildus šajā regulā noteiktajiem sliekšņiem īpašs slieksnis atvasināto instrumentu vērtības ievērojamam kritumam nav noteikts.
(11)
Attiecībā uz negatīviem notikumiem vai negatīvu attīstību šajā regulā ir sīkāk izklāstītas iejaukšanās pilnvaras, kas piešķirtas gan attiecīgajām kompetentajām iestādēm, gan Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI), kura izveidota un īsteno savas pilnvaras saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (3). Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju, vienlaikus atļaujot piemērotu rīcību, kas jāveic neparedzētu negatīvu notikumu vai negatīvas attīstības gadījumos, ir vajadzīgs šādu notikumu saraksts.
(12)
Tiesiskās noteiktības labad šai regulai jāstājas spēkā tajā pašā dienā, kad Komisijas Deleģētajai regulai (ES) Nr. 919/2012 (4),
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Šajā regulā ir paredzēti sīki izstrādāti noteikumi, kas šādi papildina turpmāk norādītos Regulas (ES) Nr. 236/2012 pantus:
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 2. panta 2. punktu, sīkāk precizējot jēdzienu “īpašums” un “īsā pārdošana” definīciju,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 7. punktu, sīkāk precizējot gadījumus, kādos ir neto īsā pozīcija, un šādas pozīcijas aprēķināšanas metodi, un jēdziena “turējums” definīciju,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 2. punktu, sīkāk precizējot nesegtas pozīcijas valsts kredītriska mijmaiņas darījumos un aprēķināšanas metodes, ko piemēro grupām un fondu pārvaldības darbībām,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 7. panta 3. punktu, sīkāk precizējot informēšanas slieksni, ko piemēro nozīmīgām īsajām pozīcijām valsts parāda vērtspapīros,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 13. panta 4. punktu, sīkāk precizējot likviditātes slieksni, ko piemēro, lai apturētu ierobežojumus attiecībā uz valsts parāda vērtspapīru īso pārdošanu,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 23. panta 7. punktu, sīkāk precizējot, kas ir nozīmīgs vērtības kritums finanšu instrumentiem, kuri nav likvīdas akcijas,
-
Regulas (ES) Nr. 236/2012 30. pantu, sīkāk precizējot kritērijus un faktorus, kuri jāņem vērā, nosakot, kādos gadījumos rodas Regulas (ES) Nr. 236/2012 18.-21. pantā un 27. pantā minētie negatīvie notikumi vai negatīva attīstība un 28. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētie apdraudējumi.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
a)
“grupa” ir tādas juridiskas vienības, kas ir kontrolēti uzņēmumi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/109/EK (5) 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta nozīmē, un vienīgā fiziskā vai juridiskā persona, kas kontrolē šādu uzņēmumu;
b)
“pārvalstisks emitents” ir emitents Regulas (ES) Nr. 236/2012 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta i), iv), v) un vi) punkta nozīmē.
II NODAĻA
DEFINĪCIJU PRECIZĒJUMS SASKAŅĀ AR 2. PANTA 2. PUNKTU UN 3. PANTA 7. PUNKTA a) APAKŠPUNKTU
3. pants
Termina “īpašums” precizēšana un īsās pārdošanas definēšana
1. Lai definētu, kas ir īsā pārdošana, attiecīgā gadījumā saskaņā ar attiecīgajai akcijas vai parāda instrumenta īsajai pārdošanai piemērojamiem tiesību aktiem nosaka, vai fiziskai vai juridiskai personai pieder finanšu instruments, ja uz šo instrumentu pastāv juridiskas īpašumtiesības vai patiesā labuma guvēja tiesības. Ja fiziskas vai juridiskas personas ir akcijas vai parāda instrumenta patiesā labuma guvēji, uzskata, ka minētā akcija vai parāda instruments pieder galīgajam patiesā labuma guvējam, arī tad, ja attiecīgo akciju vai parāda instrumentu tur nominālais turētājs. Šā panta piemērošanas vajadzībām patiesā labuma guvējs ir ieguldītājs, kurš uzņemas ekonomisko risku, iegādājoties finanšu instrumentu.
2. Regulas (ES) Nr. 236/2012 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta i), ii) un iii) punkta piemērošanas vajadzībām “īsā pārdošana” Regulas (ES) Nr. 236/2012 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē neietver:
a)
tādu finanšu instrumentu pārdošanu, kuru pārvedums veikts saskaņā ar vērtspapīru aizdevuma līgumu vai līgumu par vērtspapīru pārdošanu ar atpirkšanu, ja vērtspapīri tiek atdoti atpakaļ vai pārvedējs tos pieprasa atpakaļ, lai minēto norēķinu varētu veikt tā izpildes termiņā;
b)
finanšu instrumenta pārdošanu, ko veic fiziska vai juridiska persona, kura ir iegādājusies finanšu instrumentu pirms tā pārdošanas, bet pārdošanas brīdī minētais finanšu instruments nav piegādāts, ja minētais finanšu instruments tiks piegādāts tādā laikā, lai minēto norēķinu varētu veikt tā izpildes termiņā;
c)
finanšu instrumenta pārdošanu, ko veic fiziska vai juridiska persona, kura ir realizējusi iespēju līgumu vai līdzvērtīgu prasījumu attiecībā uz minēto finanšu instrumentu, ja minētais finanšu instruments tiks piegādāts tādā laikā, lai minēto norēķinu varētu veikt tā izpildes termiņā.
4. pants
Turējums
Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām fizisku vai juridisku personu uzskata par akcijas vai parāda instrumenta turētāju šādos gadījumos:
a)
fiziskajai vai juridiskajai personai pieder akcija vai parāda instruments saskaņā ar 3. panta 1. punktu;
b)
saskaņā ar attiecīgajai pārdošanai piemērojamajiem tiesību aktiem pastāv izpildāms prasījums nodot fiziskajai vai juridiskajai personai īpašumtiesības uz akciju vai parāda instrumentu.
III NODAĻA
NETO ĪSĀS POZĪCIJAS SASKAŅĀ AR 3. PANTA 7. PUNKTA b) APAKŠPUNKTU
5. pants
Neto īsās pozīcijas akcijās - garās pozīcijas
1. Ja akciju tur, izmantojot garo pozīciju akciju grozā, tad attiecībā uz minēto akciju ņem vērā arī tās turējumu tādā mērā, kādā attiecīgā akcija ir pārstāvēta minētajā grozā.
2. Riska darījums, kas saistīts ar finanšu instrumentu, kurš nav akcija, un kas piešķir finansiālu priekšrocību akcijas cenas palielināšanās gadījumā, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 2. punkta b) apakšpunktā, ir riska darījums ar akciju kapitālu, kas saistīts ar vienu vai vairākiem I pielikuma 1. daļā uzskaitītajiem instrumentiem.
Pirmajā daļā minētais riska darījums ir atkarīgs no tās akcijas vērtības, attiecībā uz kuru ir jāaprēķina neto īsā pozīcija, un piešķir finansiālu priekšrocību akcijas cenas vai vērtības palielināšanās gadījumā.
6. pants
Neto īsās pozīcijas akcijās - īsās pozīcijas
1. Ja akcijas īso pārdošanu veic, izmantojot akciju groza īso pārdošanu, tad attiecībā uz minēto akciju ņem vērā arī tās īso pārdošanu tādā mērā, kādā attiecīgā akcija ir pārstāvēta minētajā grozā.
2. Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 3. panta 3. punkta piemērošanas vajadzībām, ja pozīcija finanšu instrumentā, tostarp I pielikuma 1. daļā minētā instrumentā, piešķir finansiālu priekšrocību akcijas cenas vai vērtības pazemināšanās gadījumā, šo pozīciju ņem vērā īsās pozīcijas aprēķināšanā.
7. pants
Neto īsās pozīcijas akcijās - vispārīgi noteikumi
Attiecībā uz 5. un 6. pantā minētajām neto īsajām pozīcijām ņem vērā šādus kritērijus:
a)
nav svarīgi, vai ir vienošanās par naudas norēķinu par pamatā esošajiem aktīviem vai to fizisku piegādi;
b)
īsās pozīcijas finanšu instrumentos, no kuriem izriet prasījums pēc neemitētām akcijām, un parakstīšanās tiesībās, konvertējamās obligācijās un citos salīdzināmos instrumentos neuzskata par īsajām pozīcijām, kad tiek aprēķināta neto īsā pozīcija.
8. pants
Neto īsā pozīcija valsts parāda vērtspapīros - garās pozīcijas
1. Šā panta un II pielikuma piemērošanas vajadzībām ar “cenas noteikšanu” saprot ienesīgumu vai - ja vienam no attiecīgajiem aktīviem vai saistībām nav ienesīguma vai ja ienesīgums nav piemērots attiecīgo aktīvu vai saistību salīdzināšanas kritērijs - cenu. Ja valsts parāda instrumentu tur, izmantojot garo pozīciju dažādu valsts emitentu valsts parāda instrumentu grozā, tad attiecībā uz minēto valsts parāda vērtspapīru ņem vērā arī tā turējumu tādā mērā, kādā attiecīgais valsts parāda vērtspapīrs ir pārstāvēts minētajā grozā.
2. Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām riska darījums, kas saistīts ar instrumentu, kurš nav valsts parāda vērtspapīrs, un kas piešķir finansiālu priekšrocību valsts parāda vērtspapīra cenas palielināšanās gadījumā, ir riska darījums, kas saistīts ar vienu vai vairākiem I pielikuma 2. daļā uzskaitītajiem instrumentiem - vienmēr ar nosacījumu, ka to vērtība ir atkarīga no tā valsts parāda vērtspapīra vērtības, attiecībā uz kuru jāaprēķina neto īsā pozīcija, - un kas piešķir finansiālu priekšrocību valsts parāda vērtspapīra cenas vai vērtības palielināšanās gadījumā.
3. Vienmēr ar nosacījumu, ka pastāv cieša korelācija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 5. punktu un šā panta 4. un 5. punktu, visi tādu valsts emitenta valsts parāda vērtspapīru neto turējumi, kuru cenas noteikšana cieši korelē ar cenas noteikšanu valsts parāda vērtspapīriem jebkurā īsajā pozīcijā, tiek iekļauti garās pozīcijas aprēķināšanā. Valsts parāda instrumenti, kurus emitējuši emitenti, kas atrodas ārpus Savienības, netiek iekļauti.
4. Attiecībā uz aktīviem, kuriem ir cena likvīdā tirgū, ciešu korelāciju starp cita valsts emitenta parāda instrumenta cenas noteikšanu un konkrētā valsts emitenta parāda vērtspapīra cenas noteikšanu nosaka uz vēsturiska pamata, izmantojot ikdienas apkopotos svērtos datus par 12 mēnešu periodu pirms pozīcijas valsts parāda vērtspapīros. Attiecībā uz aktīviem, kuriem nav likvīda tirgus vai kuru cenu vēsture ir īsāka par 12 mēnešiem, izmanto piemērotu tuvināto vērtību ar līdzīgu ilgumu.
5. Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 5. punkta piemērošanas vajadzībām uzskata, ka parāda instruments un emitēts valsts parāda vērtspapīrs ir ciešā korelācijā, ja Pīrsona korelācijas koeficients, kas rāda korelāciju starp cita valsts emitenta parāda instrumenta cenas noteikšanu un konkrētā valsts parāda vērtspapīra cenas noteikšanu, attiecīgajā periodā ir vismaz 80 %.
6. Ja pozīcija pēc tam vairs nav ciešā korelācijā, pamatojoties uz datiem par “slīdošu” 12 mēnešu periodu, tad iepriekš ciešā korelācijā esošā valsts emitenta valsts parāda vērtspapīrus vairs neņem vērā garās pozīcijas aprēķināšanā. Tomēr tad, ja valsts parāda vērtspapīra korelācijas pakāpe uz laiku ne ilgāku par trim mēnešiem nokrītas zemāk par 4. punktā noteikto pakāpi, neuzskata, ka pozīcijas vairs nav ciešā korelācijā, ja korelācijas koeficients visā šajā triju mēnešu periodā ir vismaz 60 %.
7. Neto īsās pozīcijas aprēķināšanā nav svarīgi, vai ir vienošanās par naudas norēķinu par pamatā esošajiem aktīviem vai to fizisku piegādi.
9. pants
Neto īsās pozīcijas valsts parāda vērtspapīros - īsās pozīcijas
1. Ja valsts parāda vērtspapīra īso pārdošanu veic, izmantojot valsts parāda vērtspapīru grozu, attiecībā uz minēto valsts parāda vērtspapīru ņem vērā arī tā īso pārdošanu tādā mērā, kādā attiecīgais valsts parāda vērtspapīrs ir pārstāvēts minētajā grozā.
2. Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 3. panta 3. punkta piemērošanas vajadzībām, ja pozīcija instrumentā, tostarp 8. panta 2. punktā minētā instrumentā, piešķir finansiālu priekšrocību valsts parāda vērtspapīra cenas vai vērtības pazemināšanās gadījumā, šo pozīciju ņem vērā īsās pozīcijas aprēķināšanā.
3. Jebkuru valsts kredītriska mijmaiņas darījumu, kas atsaucas uz valsts emitentu, iekļauj aprēķinos, nosakot neto īsās pozīcijas minētajā valsts parāda vērtspapīrā. Valsts kredītriska mijmaiņas darījumu pārdošanu uzskata par garajām pozīcijām, un valsts kredītriska mijmaiņas darījumu pirkšanu uzskata par īsajām pozīcijām.
4. Ja ar valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīciju ierobežo risku, kas nav atsauces valsts parāda vērtspapīra risks, ierobežotā riska vērtību nevar ņemt vērā kā garo pozīciju, aprēķinot, vai fiziskai vai juridiskai personai ir neto īsā pozīcija valsts emitenta emitētos valsts parāda vērtspapīros.
5. Neto īso pozīciju aprēķināšanā nav svarīgi, vai ir vienošanās par naudas norēķinu par pamatā esošajiem aktīviem vai to fizisku piegādi.
10. pants
Aprēķināšanas metode, ko piemēro neto īsajām pozīcijām saistībā ar akcijām
1. Lai aprēķinātu neto īso pozīciju akcijās saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 4. punktu, izmanto akcijām piemērojamo delta korekcijas modeli, kas iekļauts II pielikumā.
2. Fiziskas vai juridiskas personas garās un īsās pozīcijas, kas saistītas ar tām pašām akcijām, aprēķina, izmantojot tās pašas metodes.
3. Neto īso pozīciju aprēķināšanā ņem vērā gan tirdzniecības vietā, gan ārpus tās veiktus darījumus ar visiem finanšu instrumentiem, kuri piešķir finansiālu priekšrocību akcijas cenas vai vērtības izmaiņu gadījumā.
11. pants
Neto īsās pozīcijas aprēķināšana attiecībā uz valsts parāda vērtspapīriem
1. Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 5. punkta piemērošanas vajadzībām neto īsās pozīcijas valsts parāda vērtspapīros aprēķina, ņemot vērā darījumus ar visiem finanšu instrumentiem, kuri piešķir finansiālu priekšrocību valsts parāda vērtspapīra cenas vai ienesīguma izmaiņu gadījumā. Izmanto valsts parāda vērtspapīriem piemērojamo delta korekcijas modeli, kas iekļauts II pielikumā.
2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 6. punktu pozīcijas aprēķina attiecībā uz katru valsts emitentu, kura vērtspapīros fiziska vai juridiska persona tur īso pozīciju.
IV NODAĻA
NETO ĪSĀS POZĪCIJAS FONDOS VAI GRUPĀS SASKAŅĀ AR 3. PANTA 7. PUNKTA c) APAKŠPUNKTU
12. pants
Pozīciju aprēķināšanas metode, ko piemēro pārvaldības darbībām, kuras saistītas ar vairākiem fondiem vai pārvaldītiem portfeļiem
1. Neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 7. punkta a) un b) apakšpunktu attiecībā uz katru atsevišķu fondu neatkarīgi no tā juridiskās formas un katru pārvaldīto portfeli.
2. Šīs regulas 12. un 13. panta piemērošanas vajadzībām izmanto šādas definīcijas:
a)
“ieguldījumu stratēģija” ir stratēģija, kuru pārvaldības struktūra ievēro attiecībā uz konkrētu emitentu un kuras mērķis ir neto īsā vai neto garā pozīcija, ko iegūst darījumos ar dažādiem finanšu instrumentiem, kurus emitējis minētais emitents vai kuri attiecas uz minēto emitentu;
b)
“pārvaldības darbības” ir fondu pārvaldīšana neatkarīgi no to juridiskās formas un portfeļu pārvaldīšana saskaņā ar klientu piešķirtu pilnvarojumu, ievērojot diskrecionāru un individuālu pieeju katram klientam, ja šādi portfeļi ietver vienu vai vairākus finanšu instrumentus;
c)
“pārvaldības struktūra” ir juridiska persona vai juridiska vienība, arī struktūrvienība, nodaļa vai departaments, kas diskrecionāri pārvalda fondus vai portfeļus saskaņā ar pilnvarojumu.
3. Pārvaldības struktūra summē neto īsās pozīcijas fondos un portfeļos, kurus tā pārvalda un attiecībā uz kuriem tā ievēro to pašu ieguldījumu stratēģiju saistībā ar konkrētu emitentu.
4. Piemērojot iepriekš izklāstīto metodi, pārvaldības struktūra:
a)
ņem vērā pozīcijas fondos un portfeļos, kuru pārvaldību ir deleģējusi trešā persona;
b)
neņem vērā pozīcijas fondos un portfeļos, kuru pārvaldību tā ir deleģējusi trešai personai.
Pārvaldības struktūra ziņo un vajadzības gadījumā publisko informāciju par neto īso pozīciju, kas izriet no 3. un 4. punkta piemērošanas, kad tā sasniedz vai pārsniedz attiecīgo informēšanas vai publiskošanas slieksni saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 5.-11. pantu.
5. Ja viena juridiskā vienība veic pārvaldības darbības kopā ar citām darbībām, kas nav pārvaldības darbības, tā 1.-3. punktā izklāstīto metodi piemēro tikai savām pārvaldības darbībām un ziņo un publisko informāciju par attiecīgi izrietošajām neto īsajām pozīcijām.
6. Attiecībā uz darbībām, kuras nav pārvaldības darbības un kuru rezultātā juridiskā vienība iegūst savā turējumā īsās pozīcijas uz sava rēķina, attiecīgā juridiskā vienība neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 7. punkta a) un b) apakšpunktu un ziņo un publisko informāciju par attiecīgi izrietošajām neto īsajām pozīcijām.
13. pants
Pozīciju aprēķināšanas metode, ko piemēro grupā ietilpstošām juridiskām vienībām, kurām ir garās vai īsās pozīcijas saistībā ar konkrētu emitentu
1. Neto īso pozīciju attiecībā uz katru juridisko vienību grupā aprēķina saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 3. panta 7. punkta a) un b) apakšpunktu. Attiecīgā juridiskā vienība vai grupa, pie kuras tā pieder, tās vārdā ziņo un publisko informāciju par neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros, kad tā sasniedz vai pārsniedz informēšanas vai publiskošanas slieksni. Ja viena vai vairākas juridiskās vienības, kas ietilpst grupā, ir pārvaldības struktūras, tās fonda un portfeļa pārvaldības darbībām piemēro metodi, kas izklāstīta no 12. panta 1. punkta līdz 12. panta 4. punktam.
2. Visu grupā ietilpstošo juridisko vienību neto īsās un garās pozīcijas tiek summētas un savstarpēji ieskaitītas, izņemot to pārvaldības struktūru pozīcijas, kuras veic pārvaldības darbības. Grupa ziņo un attiecīgā gadījumā publisko informāciju par neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros, ja tā sasniedz vai pārsniedz attiecīgo informēšanas vai publiskošanas slieksni.
3. Ja neto īsā pozīcija sasniedz vai pārsniedz informēšanas slieksni saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 5. pantu vai publiskošanas slieksni saskaņā ar tās 6. pantu, tad grupā ietilpstoša juridiskā vienība saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 5.-11. pantu ziņo un publisko informāciju par neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros, kas aprēķināta saskaņā ar 1. punktu, ja neviena neto īsā pozīcija, kas grupas līmenī aprēķināta saskaņā ar 2. punktu, nesasniedz vai nepārsniedz informēšanas vai publiskošanas slieksni. Šim nolūkam izraudzīta juridiskā vienība ziņo un attiecīgā gadījumā publisko informāciju par grupas līmenī saskaņā ar 2. punktu aprēķinātu neto īso pozīciju konkrēta emitenta vērtspapīros, ja:
i)
neviena juridiskā vienība grupā nav sasniegusi vai pārsniegusi informēšanas vai publiskošanas slieksni;
ii)
pati grupa un jebkura juridiskā vienība minētajā grupā vienlaikus ir sasniegušas vai pārsniegušas informēšanas vai publiskošanas slieksni.
V NODAĻA
SEGTI VALSTS KREDĪTRISKA MIJMAIŅAS DARĪJUMI SASKAŅĀ AR 4. PANTA 2. PUNKTU
14. pants
Gadījumi, kas nav nesegtas pozīcijas valsts kredītriska mijmaiņas darījumos
1. Pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumos neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu šādos gadījumos:
a)
attiecībā uz riska ierobežojumiem, kā minēts Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā, valsts kredītriska mijmaiņas darījumu neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu un izmanto, lai ierobežotu to aktīvu vai saistību vērtības pazemināšanās risku, kas korelē ar tā valsts parāda vērtspapīra vērtības samazināšanās risku, uz kuru atsaucas kredītriska mijmaiņas darījums, ja šie aktīvi vai saistības attiecas uz publiskā vai privātā sektora vienībām tajā pašā dalībvalstī;
b)
valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīciju, kurā aktīvi vai saistības attiecas uz publiskā vai privātā sektora vienībām tajā pašā dalībvalstī, uz kuru atsaucas kredītriska mijmaiņas darījums, neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu, ja tā:
i)
atsaucas uz dalībvalsti, tostarp jebkuru dalībvalsts ministriju, aģentūru vai īpašam nolūkam dibinātu sabiedrību, vai - ja dalībvalsts ir federāla valsts - uz vienu no federācijas locekļiem,
ii)
tiek izmantota, lai ierobežotu jebkādu aktīvu vai saistību risku, kas atbilst 18. pantā minētā korelācijas testa kritērijiem;
c)
valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīciju, kur aktīvi vai saistības atsaucas uz valsts emitentu un kredītriska mijmaiņas darījuma atsauces valsts emitents ir galvotājs vai akcionārs, neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu, ja tā:
i)
atsaucas uz dalībvalsti,
ii)
tiek izmantota, lai ierobežotu jebkādu aktīvu vai saistību risku, kas atbilst 18. pantā minētā korelācijas testa kritērijiem.
2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām starp to aktīvu vai saistību vērtību, kuru risks tiek ierobežots, un tā valsts parāda vērtspapīra vērtību, uz kuru tie atsaucas, pastāv korelācija, kā noteikts 18. pantā.
15. pants
Gadījumi, kas nav nesegtas pozīcijas valsts kredītriska mijmaiņas darījumos, ja debitors veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs vai aktīvu vai saistību atrašanās vieta ir vairākās dalībvalstīs
1. Ja aktīvu vai saistību debitors vai tā darījumu partneris veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs, pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumos neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu šādos gadījumos, ja katrā atsevišķā gadījumā ir panākta atbilstība šīs regulas 18. pantā minētā korelācijas testa kritērijiem:
a)
ja mātesuzņēmums atrodas vienā dalībvalstī un meitasuzņēmums - citā dalībvalstī un aizdevums ir izsniegts meitasuzņēmumam. Ja mātesuzņēmums sniedz meitasuzņēmumam tiešu vai netiešu kredītatbalstu, valsts kredītriska mijmaiņas darījumu iegāde drīzāk ir pieļaujama mātesuzņēmuma nekā meitasuzņēmuma dalībvalstī;
b)
ja mātesuzņēmums ir kontrolakciju sabiedrība, kurai pieder vai kura kontrolē meitasuzņēmumu, kas veic darbības, citā dalībvalstī. Ja mātesuzņēmums ir obligācijas emitents, bet aktīvi un ieņēmumi, kuru risks tiek ierobežots, pieder meitasuzņēmumam, ir pieļaujams pirkt valsts kredītriska mijmaiņas darījumus, kas atsaucas uz meitasuzņēmuma dalībvalsti;
c)
lai ierobežotu risku saistībā ar uzņēmumu vienā dalībvalstī, kas ir ieguldījis otras dalībvalsts valsts parāda vērtspapīros tādā mērā, ka minētais uzņēmums tiktu būtiski ietekmēts otrās dalībvalsts valsts parāda vērtspapīru vērtības ievērojamas pazemināšanās gadījumā, ja minētais uzņēmums veic uzņēmējdarbību abās dalībvalstīs. Ja korelācija starp šo risku un otrās dalībvalsts parādu ir ciešāka nekā korelācija starp šo risku un tās dalībvalsts parādu, kurā uzņēmums veic uzņēmējdarbību, ir pieļaujams pirkt valsts kredītriska mijmaiņas darījumus, kas atsaucas uz otro dalībvalsti.
2. Pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumos neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu šādos gadījumos, ja katrā atsevišķā gadījumā ir panākta atbilstība šīs regulas 18. pantā minētā korelācijas testa kritērijiem:
a)
ja aktīvu vai saistību, kuru risks tiek ierobežots, debitors vai tā darījumu partneris ir uzņēmums, kas veic operācijas visā Savienībā, vai ja risks, kas tiek ierobežots, ir saistīts ar Savienību vai dalībvalstīm, kuru valūta ir euro, ir pieļaujams to ierobežot ar atbilstošu Eiropas vai eurozonas valsts obligāciju kredītriska mijmaiņas darījumu indeksu;
b)
ja aktīvu vai saistību, kuru risks tiek ierobežots, darījumu partneris ir pārvalstisks emitents, ir pieļaujams ierobežot darījumu partnera risku ar atbilstoši izvēlētu valsts kredītriska mijmaiņas darījumu grozu, kas atsaucas uz šīs vienības galvotājiem vai akcionāriem.
16. pants
Pamatojums attiecībā uz nesegtām pozīcijām valsts kredītriska mijmaiņas darījumos
Ikviena fiziska vai juridiska persona, kura iesaistās valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcijā, pēc kompetentās iestādes pieprasījuma:
a)
pamato minētajai kompetentajai iestādei, kuri no 15. pantā minētajiem gadījumiem bija spēkā brīdī, kad tā iesaistījās attiecīgajā pozīcijā;
b)
pierāda minētajai kompetentajai iestādei to, ka ir panākta atbilstība 18. pantā minētā korelācijas testa kritērijiem un 19. pantā minētajām proporcionalitātes prasībām attiecībā uz minēto pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumā jebkurā laikā, kamēr tā tur minēto pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumā.
17. pants
Aktīvi un saistības, kuru risks ir ierobežots
Ja ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 236/2012 15. un 18. pantā izklāstītie nosacījumi, turpmāk minētajos gadījumos aktīvu un saistību risku drīkst ierobežot ar pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumos:
a)
garā pozīcija attiecīgā emitenta valsts parāda vērtspapīros;
b)
jebkura pozīcija vai portfelis, ko izmanto, lai ierobežotu risku saistībā ar valsts emitentu, uz kuru atsaucas kredītriska mijmaiņas darījumi;
c)
jebkuri aktīvi vai saistības, kas atsaucas uz publiskā sektora vienībām dalībvalstī, uz kuras valsts parāda vērtspapīru atsaucas kredītriska mijmaiņas darījums. Tas ietver riska darījumus saistībā ar centrālo, reģionālo un vietējo administrāciju, publiskā sektora vienībām vai jebkuru riska darījumu, ko garantē norādītā vienība, un var ietvert finanšu līgumus, aktīvu vai finanšu saistību portfeli, procentu likmju vai valūtas mijmaiņas darījumus, attiecībā uz kuriem valsts kredītriska mijmaiņas darījumu izmanto kā darījumu partnera riska pārvaldības instrumentu, lai ierobežotu finanšu līgumu vai ārējās tirdzniecības līgumu risku;
d)
riska darījumi saistībā ar privātā sektora vienībām, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, uz kuru atsaucas valsts kredītriska mijmaiņas darījums. Minētie riska darījumi ietver ne tikai, bet arī aizdevumus, darījumu partnera kredītrisku (tostarp potenciālo risku gadījumā, kad šādam riska darījumam vajadzīgs pašu kapitāls), debitoru parādus un garantijas. Aktīvi un saistības ietver ne tikai, bet arī finanšu līgumus, aktīvu vai finanšu saistību portfeli, procentu likmju vai valūtas mijmaiņas darījumus, attiecībā uz kuriem valsts kredītriska mijmaiņas darījumu izmanto kā darījumu partnera riska pārvaldības instrumentu, lai ierobežotu finanšu līgumu vai ārējās tirdzniecības līgumu risku;
e)
jebkādi netieši riski, kas saistīti ar jebkuru no iepriekš minētajām vienībām un ko izraisījusi ietekme no indeksiem, fondiem vai īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām.
18. pants
Korelācijas tests
1. Atbilstība šajā nodaļā minētā korelācijas testa kritērijiem ir panākta ikvienā no šādiem gadījumiem:
a)
atbilstība kvantitatīvās korelācijas testa kritērijiem ir panākta, ja Pīrsona korelācijas koeficients starp aktīvu vai saistību cenu un valsts parāda vērtspapīra cenu, kas aprēķināta uz vēsturiska pamata, izmantojot datus par tirdzniecības dienām vismaz 12 mēnešu periodā, kurš sākas tieši pirms dienas, kad izveidota valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija, ir vismaz 70 %;
b)
atbilstība kvalitatīvās korelācijas testa kritērijiem ir panākta, ja ir pierādīta nozīmīga korelācija, t. i., korelācija, kas balstās uz atbilstošiem datiem un neliecina tikai par pārejošu sakarību. Korelāciju aprēķina uz vēsturiska pamata, izmantojot datus, kas svērti attiecībā pret jaunāko periodu, par tirdzniecības dienām 12 mēnešu periodā pirms dienas, kad izveidota valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija. Izmanto citu laikposmu, ja ir pierādīts, ka attiecīgajā periodā dominējošie apstākļi ir bijuši līdzīgi apstākļiem laikā, kad jāizveido valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija, vai apstākļiem, kas rastos riska ierobežošanas periodā. Aktīviem, kuriem nav cenas likvīdā tirgū vai nav pietiekami ilgas cenu vēstures, izmanto piemērotu tuvināto vērtību.
2. Atbilstību 1. punktā minētā korelācijas testa kritērijiem uzskata par panāktu, ja var pierādīt, ka:
a)
ierobežotais risks ir saistīts ar uzņēmumu, kurš pieder valsts emitentam vai kura balsstiesīgā pamatkapitāla lielākā daļa pieder valsts emitentam, vai kura parādus garantē valsts emitents;
b)
ierobežotais risks ir saistīts ar dalībvalsts reģionālo, vietējo valdību vai pašvaldību;
c)
ierobežotais risks ir saistīts ar uzņēmumu, kura naudas plūsmas ir ievērojamā mērā atkarīgas no līgumiem ar valsts emitentu vai no projekta, kuru finansē vai ievērojamā mērā finansē vai ir parakstījis valsts emitents, piemēram, infrastruktūras projekta.
3. Attiecīgā puse pēc attiecīgās kompetentās iestādes pieprasījuma pamato, ka atbilstība korelācijas testa kritērijiem ir bijusi panākta laikā, kad tika izveidota valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija.
19. pants
Proporcionalitāte
1. Nosakot, vai valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcijas lielums ir proporcionāls ierobežoto risku lielumam, gadījumos, kad perfekts riska ierobežojums nav iespējams, precīza atbilstība netiek prasīta un ir pieļaujams neliels nodrošinājuma pārsniegums saskaņā ar 2. punktu. Attiecīgā puse pēc kompetentās iestādes pieprasījuma pamato, kāpēc nebija iespējams panākt precīzu atbilstību.
2. Ja to pamato to aktīvu un saistību specifika, kuru risks tiek ierobežots, un to sakarība ar to valsts emitenta saistību vērtību, kas ietilpst kredītriska mijmaiņas darījuma darbības jomā, tiek turēti valsts kredītriska mijmaiņas darījumi ar lielāku vērtību, lai nodrošinātu konkrētu riska darījumu vērtību. Tomēr tas ir pieļaujams tikai tad, ja ir pierādīts, ka lielāka valsts kredītriska mijmaiņas darījumu vērtība ir nepieciešama, lai nodrošinātos pret attiecīgo riska apmēru, kas saistīts ar atsauces portfeli, ņemot vērā šādus faktorus:
a)
nominālās pozīcijas lielums;
b)
jutīguma rādītājs attiecībā uz risku, kas izriet no valsts emitenta saistībām, kuras ietilpst kredītriska mijmaiņas darījuma darbības jomā;
c)
tas, vai attiecīgā riska ierobežošanas stratēģija ir dinamiska vai statiska.
3. Pozīcijas turētāja uzdevums ir pārliecināties par to, ka viņa valsts kredītriska mijmaiņas darījumu pozīcija visu laiku ir proporcionāla un ka valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcijas ilgums - cik vien tas praktiski iespējams, ņemot vērā galvenos tirgus noteikumus un likviditāti, - ir saskaņots ar riska darījumu, kuru risks tiek ierobežots, ilgumu vai periodu, kurā persona plāno turēt riska darījumu. Ja riska darījumi, kuru risks tiek ierobežots ar kredītriska mijmaiņas darījuma pozīciju, tiek likvidēti vai izpirkti, tie jāaizstāj ar ekvivalentiem riska darījumiem vai kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija jāsamazina vai jālikvidē citādā veidā.
4. Ja valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcija bija segta brīdī, kad to izveidoja, to neuzskata par nesegtu, ja vienīgais iemesls tam, lai pozīcija kļūtu par nesegtu, ir riska darījumu, kuru risks tiek ierobežots, tirgus vērtības svārstības vai valsts kredītriska mijmaiņas darījuma tirgus vērtības svārstības.
5. Visos gadījumos, kad puses akceptē valsts kredītriska mijmaiņas darījuma pozīciju, jo tas izriet no to pienākumiem kā tāda centrālā darījumu partnera locekļiem, kas veic valsts kredītriska mijmaiņas darījumus, un no šā centrālā darījumu partnera noteikumu piemērošanas, šādu pozīciju uzskata par nebrīvprātīgu pozīciju, nevis par pozīciju, kurā puse iesaistījusies, un tāpēc to neuzskata par nesegtu pozīciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu.
20. pants
Nesegtas valsts kredītriska mijmaiņas darījumu pozīcijas aprēķināšanas metode
1. Aprēķinot fiziskas vai juridiskas personas pozīciju valsts kredītriska mijmaiņas darījumos, nosaka tās neto pozīciju.
2. Aprēķinot vērtību atbilstīgajiem riskiem, kas ir ierobežoti vai kas jāierobežo ar valsts kredītriska mijmaiņas darījumu pozīciju, nošķir statiskās un dinamiskās riska ierobežošanas stratēģijas. Attiecībā uz statisku riska ierobežošanu, piemēram, tiešiem riska darījumiem saistībā ar valsts emitentu vai šā valsts emitenta publiskā sektora struktūrām, izmantotais mērs ir zaudējums, kas rodas pēkšņas saistību neizpildes gadījumā, ja vienība, ar kuru ir saistīts pozīcijas turētāja riska darījums, neizpilda saistības. Iegūto vērtību tad salīdzina ar kredītriska mijmaiņas darījuma pozīcijas neto nosacīto vērtību.
3. Aprēķinot vērtību riskiem, kas koriģēti ar tirgus vērtību un kam vajadzīga dinamiska riska ierobežošanas stratēģija, aprēķini jāveic, izmantojot ar risku koriģēto, nevis nosacīto vērtību, ņemot vērā apmēru, kādā riska darījuma risks varētu palielināties vai samazināties darījuma laikā, un to aktīvu un saistību, kuru risks tiek ierobežots, un to valsts parāda vērtspapīru, uz kuriem atsaucas riska darījums, relatīvo svārstīgumu. Beta koeficientu izmanto, ja aktīvi vai saistības, kuru riska ierobežošanai izmanto kredītriska mijmaiņas darījumu pozīciju, atšķiras no kredītriska mijmaiņas darījuma atsauces aktīva.
4. Tādu netiešu riska darījumu risku, kas saistīti, piemēram, ar indeksiem, fondiem, īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām, un ar kredītriska mijmaiņas darījumu pozīcijām, ņem vērā proporcionāli apmēram, kādā atsauces aktīvs, saistības vai kredītriska mijmaiņas darījums ir pārstāvēts indeksā, fondā vai citā mehānismā.
5. Tā atbilstīgā aktīvu vai saistību portfeļa vērtību, kura risks jāierobežo, atskaita no turētās neto kredītriska mijmaiņas darījumu pozīcijas vērtības. Ja iegūtais rezultāts ir pozitīvs skaitlis, pozīciju uzskata par nesegtu pozīciju kredītriska mijmaiņas darījumos saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 236/2012 4. panta 1. punktu.
VI NODAĻA
INFORMĒŠANAS SLIEKŠŅI, KO PIEMĒRO NETO ĪSAJĀM POZĪCIJĀM VALSTS PARĀDA VĒRTSPAPĪROS SASKAŅĀ AR 7. PANTA 3. PUNKTU
21. pants
Informēšanas sliekšņi, ko piemēro neto īsajām pozīcijām saistībā ar emitētiem valsts parāda vērtspapīriem
1. Attiecīgais mērs, kas norāda slieksni, kad attiecīgā kompetentā iestāde jāinformē par neto īso pozīciju valsts emitenta emitētos valsts parāda vērtspapīros, ir procentuālā daļa no katra valsts emitenta emitēto neizpirkto valsts parāda vērtspapīru kopējā apjoma.
2. Informēšanas slieksnis ir izteikts naudas summā. Šo naudas summu nosaka, piemērojot procentu slieksni neizpirktajiem valsts emitenta valsts parāda vērtspapīriem un noapaļojot to līdz tuvākajam miljonam euro.
3. Naudas summu, kas izriet no procentu sliekšņa piemērošanas, katru ceturksni pārskata un atjaunina, lai atspoguļotu izmaiņas katra valsts emitenta emitēto neizpirkto valsts parāda vērtspapīru kopējā apjomā.
4. Naudas summu, kas izriet no procentu sliekšņa piemērošanas, un neizpirkto emitēto valsts parāda vērtspapīru kopējo apjomu aprēķina saskaņā ar metodi, ar kuru aprēķina neto īsās pozīcijas valsts parāda vērtspapīros.
5. Sākotnējās summas un papildu robežvērtības valsts emitentiem nosaka, pamatojoties uz šādiem faktoriem:
a)
sliekšņi, kas noteikti tā, lai nebūtu jāinformē par tādām neto īsajām pozīcijām valsts emitenta vērtspapīros, kuru vērtība ir minimāla;
b)
valsts emitenta emitēto neizpirkto valsts parāda vērtspapīru kopējā vērtība un vidējais pozīciju apjoms, kādu tur tirgus dalībnieki saistībā ar šā valsts emitenta valsts parāda vērtspapīriem;
c)
katra valsts emitenta valsts parāda vērtspapīru tirgus likviditāte, attiecīgā gadījumā arī nākotnes līgumu tirgus likviditāte saistībā ar minētajiem valsts parāda vērtspapīriem.
6. Ņemot vērā 5. punktā minētos faktorus, attiecīgie informēšanas sliekšņi, kas jānosaka attiecībā uz katru valsts emitentu, ir procentuālā daļa, kas ir vienāda ar 0,1 % vai 0,5 % no neizpirkto emitēto valsts parāda vērtspapīru kopējā apjoma. Attiecīgo procentuālo daļu, ko piemēro katram emitentam, nosaka, piemērojot 5. punktā minētos kritērijus, tā, lai katram valsts emitentam būtu piešķirts viens no diviem procentu sliekšņiem, ko izmanto, lai aprēķinātu naudas summas informēšanas vajadzībām.
7. Divas sākotnējās sliekšņu kategorijas šīs regulas spēkā stāšanās dienā ir:
a)
sākotnējais slieksnis 0,1 % apmērā, ko piemēro, ja neizpirkto emitēto valsts parāda vērtspapīru kopējā summa ir no 0 līdz 500 miljardiem euro;
b)
slieksnis 0,5 % apmērā, kuru piemēro, ja neizpirkto emitēto valsts parāda vērtspapīru kopējā summa pārsniedz 500 miljardus euro vai ja konkrētajiem valsts parāda vērtspapīriem ir likvīds nākotnes līgumu tirgus.
8. Papildu robežvērtības nosaka 50 % apmērā no sākotnējiem sliekšņiem, un tās ir:
a)
katri 0,05 % virs sākotnējā informēšanas sliekšņa 0,1 % apmērā, sākot no 0,15 %;
b)
katri 0,25 % virs sākotnējā sliekšņa 0,5 % apmērā, sākot no 0,75 %.
9. Valsts emitents pāriet uz attiecīgo sliekšņu kategoriju, ja ir bijušas izmaiņas minētā valsts emitenta valsts parāda vērtspapīru tirgū un, piemērojot 5. punktā minētos faktorus, šīs izmaiņas ir pastāvējušas vismaz vienu kalendāro gadu.
VII NODAĻA
PARAMETRI UN METODES, PĒC KURIEM APRĒĶINA LIKVIDITĀTES SLIEKSNI, KO PIEMĒRO, LAI APTURĒTU IEROBEŽOJUMUS ATTIECĪBĀ UZ VALSTS PARĀDA VĒRTSPAPĪRU ĪSO PĀRDOŠANU SASKAŅĀ AR 13. PANTA 4. PUNKTU
22. pants
Metodes, pēc kurām aprēķina un nosaka likviditātes slieksni, ko piemēro, lai apturētu ierobežojumus attiecībā uz valsts parāda vērtspapīru īso pārdošanu
1. Emitēto valsts parāda vērtspapīru likviditātes mērs, kas jāizmanto katrai kompetentajai iestādei, ir apgrozījums, ko definē kā tirgoto parāda instrumentu kopējo nominālo vērtību attiecībā pret dažāda termiņa etalona obligāciju grozu.
2. Ierobežojumus attiecībā uz valsts parāda vērtspapīru nesegtu īso pārdošanu var uz laiku apturēt, ja mēneša apgrozījums nokrīt zem piektās procentiles no mēneša tirdzniecības apjoma iepriekšējos divpadsmit mēnešos.
3. Lai veiktu šos aprēķinus, katra kompetentā iestāde izmanto jau pieejamus reprezentatīvus datus no vienas vai vairākām tirdzniecības vietām, no ārpusbiržas tirdzniecības vai abiem datu avotiem un pēc tam informē EVTI, kādus datus tās izmantojušas.
4. Pirms kompetentās iestādes īsteno pilnvaras apturēt ierobežojumus attiecībā uz valsts parāda vērtspapīru īso pārdošanu, tās pārliecinās par to, ka ievērojamais likviditātes kritums nav noticis sezonālu faktoru ietekmē.
VIII NODAĻA
IEVĒROJAMS VĒRTĪBAS KRITUMS FINANŠU INSTRUMENTIEM, KAS NAV LIKVĪDAS AKCIJAS, SASKAŅĀ AR 23. PANTU
23. pants
Ievērojams vērtības kritums finanšu instrumentiem, kas nav likvīdas akcijas
1. Attiecībā uz akciju, kas nav likvīda akcija, ievērojams vērtības kritums vienā tirdzniecības dienā salīdzinājumā ar noslēguma cenu iepriekšējā tirdzniecības dienā ir:
a)
akcijas cenas pazemināšanās par 10 % vai vairāk, ja akcija ir iekļauta valsts galvenajā kapitāla vērtspapīru indeksā un tā ir pamatā esošais finanšu instruments atvasinātajam līgumam, kura tirdzniecība atļauta tirdzniecības vietā;
b)
akcijas cenas pazemināšanās par 20 % vai vairāk, ja akcijas cena ir EUR 0,50 vai augstāka vai līdzvērtīga summa vietējā valūtā;
c)
akcijas cenas pazemināšanās par 40 % vai vairāk visos pārējos gadījumos.
2. Ienesīguma palielināšanos par 7 % vai vairāk ienesīguma līknē vienā tirdzniecības dienā attiecīgajam valsts emitentam uzskata par valsts obligācijas vērtības ievērojamu kritumu.
3. Korporatīvas obligācijas ienesīguma palielināšanos par 10 % vai vairāk vienā tirdzniecības dienā uzskata par korporatīvās obligācijas vērtības ievērojamu kritumu.
4. Naudas tirgus instrumenta cenas pazemināšanos par 1,5 % vai vairāk vienā tirdzniecības dienā uzskata par naudas tirgus instrumenta vērtības ievērojamu kritumu.
5. Biržā tirgota fonda cenas pazemināšanos par 10 % vai vairāk vienā tirdzniecības dienā uzskata par biržā tirgota fonda vērtības ievērojamu kritumu, tas attiecas arī uz biržā tirgotiem fondiem, kas ir PVKIU. Biržā tirgotu fondu ar sviras finansējumu koriģē ar attiecīgo sviras rādītāju, lai atspoguļotu 10 % cenas kritumu līdzvērtīgam biržā tieši tirgotam fondam bez sviras finansējuma. Biržā tirgotu fondu, ko pērk ar atpārdošanu, koriģē ar koeficientu -1, lai atspoguļotu 10 % cenas kritumu līdzvērtīgam biržā tieši tirgotam fondam bez sviras finansējuma.
6. Ja atvasinātais instruments, tostarp finanšu līgumi par starpībām, tiek tirgots tirdzniecības vietā un tā vienīgais pamatā esošais instruments ir finanšu instruments, kura vērtības ievērojams kritums ir noteikts šajā pantā un Regulas (ES) Nr. 236/2012 23. panta 5. punktā, uzskata, ka minētā atvasinātā instrumenta vērtība ir ievērojami kritusies tad, ja ir ievērojami kritusies minētā pamatā esošā finanšu instrumenta vērtība.
IX NODAĻA
NEGATĪVI NOTIKUMI VAI NEGATĪVA ATTĪSTĪBA SASKAŅĀ AR 30. PANTU
24. pants
Kritēriji un faktori, kas jāņem vērā, nosakot, kādos gadījumos ir negatīvi notikumi vai negatīva attīstība un apdraudējumi
1. Regulas (ES) Nr. 236/2012 18.-21. panta piemērošanas vajadzībām Regulas (ES) Nr. 236/2012 30. pantā minētie negatīvie notikumi vai attīstība, kas var būtiski apdraudēt finanšu stabilitāti vai uzticēšanos tirgum attiecīgajā dalībvalstī vai vienā vai vairākās citās dalībvalstīs, ietver jebkuru darbību, rezultātu, faktu vai notikumu, par kuru ir pamats uzskatīt, ka tas izraisa vai varētu izraisīt turpmāk minēto:
a)
nopietnas finansiālas, monetāras vai budžeta problēmas, kuras var izraisīt nestabilitāti, kas skar dalībvalsti vai banku un citas finanšu iestādes, kuras uzskata par nozīmīgām pasaules finanšu sistēmai, piemēram, apdrošināšanas sabiedrības, tirgus infrastruktūras pakalpojumu sniedzējus un aktīvu pārvaldības sabiedrības, kas darbojas Savienībā, ja tas var apdraudēt finanšu tirgu pareizu darbību un integritāti vai finanšu sistēmas stabilitāti Savienībā;
b)
kredītreitinga noteikšanas darbība vai saistību nepildīšana, kas attiecas uz jebkuru dalībvalsti vai bankām un citām finanšu iestādēm, kuras uzskata par nozīmīgām pasaules finanšu sistēmai, piemēram, apdrošināšanas sabiedrībām, tirgus infrastruktūras pakalpojumu sniedzējiem un aktīvu pārvaldības sabiedrībām, kas darbojas Savienībā, un kas izraisa vai par kuru ir pamats uzskatīt, ka tā varētu izraisīt lielu nedrošību par to maksātspēju;
c)
būtisks pārdošanas spiediens vai neparasts svārstīgums, kurš izraisa ievērojamas lejupejošas cenu spirāles jebkuram finanšu instrumentam, kas saistīts ar bankām un citām finanšu iestādēm, kuras uzskata par nozīmīgām pasaules finanšu sistēmai, piemēram, apdrošināšanas sabiedrībām, tirgus infrastruktūras pakalpojumu sniedzējiem un aktīvu pārvaldības sabiedrībām, kas darbojas Savienībā, un, attiecīgā gadījumā, valsts emitentiem;
d)
jebkādi nozīmīgi kaitējumi ievērojamu finanšu emitentu, tirgus infrastruktūru, mijieskaita un norēķinu sistēmu un uzraudzības iestāžu fiziskajām struktūrām, kuri var negatīvi ietekmēt tirgus, jo īpaši tad, ja šie kaitējumi rodas dabas katastrofas vai teroristu uzbrukuma rezultātā;
e)
jebkādi nozīmīgi pārtraukumi maksāšanas sistēmā vai norēķinu procesā, jo īpaši tad, ja tie saistīti ar starpbanku operācijām, kuri izraisa vai var izraisīt ievērojamus maksāšanas vai norēķinu traucējumus vai kavējumus Savienības maksāšanas sistēmās, jo īpaši tad, ja tie var veicināt finansiālas vai ekonomiskas krīzes izplatīšanos bankā vai citās finanšu iestādēs, kuras uzskata par nozīmīgām pasaules finanšu sistēmai, piemēram, apdrošināšanas sabiedrībās, tirgus infrastruktūras pakalpojumu sniedzējos un aktīvu pārvaldības sabiedrībās, vai dalībvalstī.
2. Piemērojot 27. pantu, EVTI 1. punktā minēto kritēriju izvērtēšanā ņem vērā iespējamu saistīto ietekmi uz citām sistēmām vai emitentiem vai iespējamo domino efektu un jo īpaši to, vai pastāv jebkāda veida paredzējumi, kas piepildās paši no sevis.
3. Piemērojot 28. panta 2. punkta a) apakšpunktu, finanšu tirgu pienācīgas darbības un integritātes apdraudējums vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitātes apdraudējums ir:
a)
jebkādi būtiskas finansiālās, monetārās vai budžeta nestabilitātes draudi, kas attiecas uz dalībvalsti vai finanšu sistēmu dalībvalstī, ja tas var nopietni apdraudēt finanšu tirgu pienācīgu darbību un integritāti vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitāti;
b)
dalībvalsts vai pārvalstiska emitenta saistību neizpildes iespēja;
c)
būtisks kaitējums, kas nodarīts svarīgu finanšu emitentu, tirgus infrastruktūru, mijieskaita un norēķinu sistēmu un uzraudzības iestāžu fiziskajām struktūrām un kas var būtiski ietekmēt pārrobežu tirgus, jo īpaši tad, ja šāds kaitējums rodas dabas katastrofas vai teroristu uzbrukuma rezultātā un ja tas var nopietni apdraudēt finanšu tirgu pienācīgu darbību un integritāti vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitāti;
d)
nozīmīgs pārtraukums jebkurā maksāšanas sistēmā vai norēķinu procesā, jo īpaši tad, ja tas saistīts ar starpbanku operācijām, kurš izraisa vai var izraisīt nozīmīgus maksāšanas vai norēķinu traucējumus vai kavējumus Savienības pārrobežu maksāšanas sistēmās, jo īpaši tad, ja tie var veicināt finansiālas vai ekonomiskas krīzes izplatīšanos visā Savienības finanšu sistēmā vai tās daļā.
25. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. novembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 5. jūlijā