РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 март 2011 година
за изменение на Решение 2010/221/ЕС във връзка с одобряването на национални мерки за предотвратяване на разпространението на ostreid herpesvirus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr) в някои части на Ирландия и Обединеното кралство
(нотифицирано под номер C(2011) 1825)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/187/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/88/ЕО на Съвета от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни (1), и по-специално член 43, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Решение 2010/221/ЕС на Комисията от 15 април 2010 г. за одобряване на национални мерки за ограничаване на въздействието на някои болести по аквакултурите и дивите водни животни в съответствие с член 43 от Директива 2006/88/ЕО на Съвета (2) определени държави-членки могат да наложат ограничения върху пускането на пазара и вноса на пратки с тези животни, за да се предотврати разпространението на някои болести на тяхната територия, при условие че са доказали, че територията им или някои обособени части от нея са свободни от тези болести или при условие че са изготвили програма за ликвидирането на тези болести.
(2)
От 2008 г. насам в няколко части на Ирландия, Франция и Обединеното кралство се наблюдава повишена смъртност при тихоокеанските стриди (Crassostrea gigas). При направените през 2009 г. епидемиологични изследвания бе установено, че основна причина за повишената смъртност е новоописан щам на ostreid herpesvirus-1 (OsHV-1), наречен OsHV-1 μνаr.
(3)
За предотвратяване на по-нататъшното разпространение на OsHV-1 μνаr бе приет Регламент (ЕС) № 175/2010 на Комисията от 2 март 2010 г. за прилагане на Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на мерките за борба с повишената смъртност при стридите от вида Crassostrea gigas във връзка с откриването на Ostreid herpesvirus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr) (3). С регламента, който се прилага до 30 април 2011 г., бяха въведени мерки за контролиране на разпространението на тази болест.
(4)
На 27 октомври 2010 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно повишената смъртност при тихоокеанските стриди Crassostrea gigas (4) (наричано по-долу „становището на ЕОБХ“). В това становище ЕОБХ заключава, че OsHV-1 - както референтният щам, така и новият вариант μ (μνаr) на този херпесвирус при стридите - е свързан с високата смъртност при хайвера на тихоокеанските стриди и младите екземпляри от този вид и въз основа на наличните факти може да се предположи, че причината за това е инфекция с OsHV-1, но сама по себе си тази инфекция не е достатъчна, тъй като значение имат и други фактори. В становището на ЕОБХ се заключава също така, че OsHV-1 μνаr, изглежда, е бил доминантният вирусен щам при повишената смъртност през 2008-2010 г., въпреки че не е ясно дали това е вследствие на повишена вирулентност или други епидемиологични фактори.
(5)
През 2010 г. Ирландия, Испания, Нидерландия и Обединеното кралство изготвиха програми за ранно идентифициране на OsHV-1 μνаr и въведоха необходимите мерки за ограничаване на движението, предвидени в Регламент (ЕС) № 175/2010. Според резултатите от надзора, който тези държави-членки извършиха като част от програмите си за ранно идентифициране, части от Съюза са свободни от OsHV-1 μνаr.
(6)
Ирландия и Обединеното кралство представиха за одобрение на Комисията програми за надзор в съответствие с Директива 2006/88/ЕО (наричани по-долу „програмите за надзор“). Целта на програмите за надзор е да се покаже, че териториите, на които не е открит OsHV-1 μνаr, са свободни от този вирус, и да се предотврати появата му на тези територии.
(7)
В контекста на програмите си за надзор Ирландия и Обединеното кралство ще приложат основни мерки за биологична сигурност срещу OsHV-1 μνаr, еквивалентни на посочените в Директива 2006/88/ЕО, и ще упражняват целенасочен надзор. Освен това те ще въведат ограничения върху движението на тихоокеанските стриди на всички територии, обхванати от програмите за надзор.
(8)
Ограниченията върху движението, посочени в програмите за надзор, ще се отнасят единствено за тихоокеанските стриди, предназначени за райони за отглеждане и повторно полагане и за центрове за изпращане, пречиствателни центрове или подобни дейности, които не са оборудвани със системи за отпадни води, намаляващи риска от пренасяне на болести към естествените води до приемливо ниво.
(9)
От заключенията в становището на ЕОБХ и епидемиологичните данни за 2010 г. може да се предположи, че има вероятност разпространението на OsHV-1 μνаr в свободните от вируса територии да доведе до повишаване на смъртността и до последващи големи загуби за промишлеността на тихоокеанските стриди.
(10)
Следователно е целесъобразно да се въведат ограничения върху движението на тихоокеански стриди на териториите, обхванати от програмите за надзор, за да се предотврати разпространението на OsHV-1 μνаr на тези територии. За по-голяма яснота и с цел опростяване на законодателството на Съюза съответните изисквания за пускането на пазара следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 1251/2008 на Комисията от 12 декември 2008 г. за прилагане на Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на условията и изискванията за сертифициране при пускането на пазара и вноса в Общността на аквакултури и продукти от тях и за установяване на списък с векторни видове (5).
(11)
Поради това програмите за надзор следва да бъдат одобрени.
(12)
Тъй като OsHV-1 μνаr е нова болест и около нея все още съществуват редица неясноти, с течение на времето следва да се направи преоценка на ограниченията върху движението, посочени в одобрените с настоящото решение програми за надзор, и на тяхната целесъобразност и необходимост. Поради това изискванията относно пускането на пазара, предвидени в настоящото решение, следва да се въведат само за ограничен период от време. Освен това Ирландия и Обединеното кралство следва да изпращат на Комисията годишни доклади за функционирането на ограниченията върху движението и извършвания надзор.
(13)
Всяко подозрение за наличието на OsHV-1 μνаr на териториите, обхванати от програмите за надзор, следва да бъде разследвано и по време на разследването е необходимо да се въведат някои ограничения върху движението, както е предвидено в Директива 2006/88/ЕО, за да се защитят други държави-членки, които разполагат с одобрени национални мерки срещу OsHV-1 μνаr. Освен това, за да се улесни преоценката на одобрените национални мерки, Комисията и останалите държави-членки следва да бъдат уведомявани по надлежния ред за всяко последващо потвърждение на болест.
(14)
Поради това Решение 2010/221/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2010/221/ЕС се изменя, както следва:
1.
Член 1 се заменя със следния текст:
„Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящото решение се одобряват националните мерки на изброените в приложения I, II и III към него държави-членки, с които се цели ограничаване на въздействието и разпространението на определени болести по аквакултурите и дивите водни животни в съответствие с член 43, параграф 2 от Директива 2006/88/ЕО.“
2.
Вмъква се следният член 3а:
„Член 3а
Одобряване на националните програми за надзор във връзка с ostreid herpesvirus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr)
1. Одобряват се програмите за надзор във връзка с ostreid herpes virus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr), които са приети от държавите-членки, изброени във втората колона на таблицата в приложение III, по отношение на областите в четвъртата колона на тази таблица (програми за надзор).
2. За периода до 30 април 2013 г. държавите-членки, изброени в таблицата в приложение III, могат да въведат изискването следните пратки, влезли на територия, посочена в четвъртата колона от това приложение, да изпълняват следните изисквания:
а)
пратките с тихоокеански стриди, предназначени за райони за отглеждане и повторно полагане, трябва да изпълняват изискванията за пускане на пазара, определени в член 8а от Регламент (ЕО) № 1251/2008;
б)
пратките с тихоокеански стриди трябва да спазват изискванията за пускане на пазара, определени в член 8б от Регламент (ЕО) № 1251/2008, когато тези пратки са предназначени за центрове за изпращане, пречиствателни центрове или подобни дейности преди консумация от човека, които не са оборудвани със сертифицирана от компетентен орган система за отпадни води, която:
i)
инактивира вирусите с обвивка; или
ii)
намалява риска от пренасяне на болести към природните води до приемливо ниво.“
3.
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Периодично докладване
1. Най-късно на 30 април всяка година държавите-членки, изброени в приложения I и II, предават на Комисията доклад относно одобрените национални мерки по членове 2 и 3.
2. Най-късно на 31 декември всяка година държавите-членки, изброени в приложение III, предават на Комисията доклад относно одобрените национални мерки по член 3а.
3. Докладите, посочени в параграфи 1 и 2, съдържат като минимално изискване обновена информация:
а)
за значителните рискове за здравето на аквакултурите или дивите водни животни, пораждани от болестите, спрямо които са приложими националните мерки, и за необходимостта и целесъобразността на тези мерки;
б)
за предприетите национални мерки за запазване на статута на свободна от болест територия, включително евентуално проведени тествания; информацията за подобни тествания трябва да бъде предоставена, като се използва образецът на доклад, съдържащ се в приложение VI към Решение 2009/177/ЕО на Комисията (6);
в)
за развитието по програмата за ликвидиране или надзор, включително евентуално проведени тествания; информацията за подобни тествания трябва да бъде предоставена, като се използва образецът на доклад, съдържащ се в приложение VI към Решение 2009/177/ЕО.
4.
Вмъква се следният член 5а:
„Член 5а
Съмнение и установяване на ostreid herpesvirus 1 μνаr (OsHV-1 μνаr) на територии, обхванати от програми за надзор
1. Когато държава-членка, посочена в приложение III, има подозрения за наличието на OsHV-1 μνаr на територия, която фигурира в четвъртата колона от посоченото приложение, тази държава-членка предприема мерки, които са най-малкото равностойни на предвидените в член 28, член 29, параграфи 2, 3 и 4 и член 30 от Директива 2006/88/ЕО.
2. Когато епизоотичното проучване потвърди наличието на OsHV-1 μνаr на териториите, упоменати в параграф 1, засегнатата държава-членка уведомява Комисията и останалите държави-членки за това, както и за предприетите мерки за предотвратяване на разпространението на болестта.“
5.
Добавя се ново приложение III, чийто текст е посочен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение се прилага от 1 май 2011 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 март 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 24. marts),
ar kuru groza Lēmumu 2010/221/ES attiecībā uz valsts pasākumu apstiprinājumu, lai nepieļautu austeru herpesvīrusa 1 μνar (OsHV-1 μνar) ievešanu konkrētās Īrijas un Apvienotās Karalistes zonās
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 1825)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/187/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīvu 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (1) un jo īpaši tās 43. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas 2010. gada 15. aprīļa Lēmumu 2010/221/ES, ar ko apstiprina valsts pasākumus, lai ierobežotu konkrētu akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku slimību ietekmi saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/88/EK 43. pantu (2), konkrētām dalībvalstīm atļauts piemērot tirgū laišanas un importa ierobežojumus minēto dzīvnieku sūtījumiem, lai nepieļautu konkrētu slimību ievešanu to teritorijā, ja dalībvalstis ir pierādījušas, ka to teritorija vai teritorijas konkrētas norobežotas zonas ir attiecīgo slimību neskartas, vai tās ir sagatavojušas izskaušanas programmu, lai iegūtu šādu statusu.
(2)
Kopš 2008. gada vairākās Īrijas, Francijas un Apvienotās Karalistes zonās ir konstatēta paaugstināta Klusā okeāna austeru (Crassostrea gigas) mirstība. Epidemioloģiskā izmeklēšana, ko veica 2009. gadā, liecina, ka paaugstinātajā mirstībā būtiska nozīme ir jaunam austeru herpesvīrusa 1 (OsHV-1) celmam, kas nesen identificēts, proti, OsHV-1 μνar.
(3)
Lai novērstu turpmāku OsHV-1 μνar izplatīšanos, tika pieņemta Komisijas 2010. gada 2. marta Regula (ES) Nr. 175/2010, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2006/88/EK attiecībā uz pasākumiem, lai kontrolētu Crassostrea gigas sugas austeru paaugstinātu mirstību saistībā ar austeru herpesvīrusa 1 μνar (OsHV-1 μνar) konstatēšanu (3). Ar to ieviesa pasākumus minētās slimības izplatīšanās kontrolei, un to piemēro līdz 2011. gada 30. aprīlim.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2010. gada 27. oktobrī pieņēma zinātnisku atzinumu par Klusā okeāna austeru Crassostrea gigas paaugstinātas mirstības gadījumiem (EFSA atzinums) (4). Atzinumā EFSA secina, ka OsHV-1 austeru herpesvīrusa standarta celms un arī jaunais celma μ variants (μνar) ir saistīti ar augstiem Klusā okeāna austeru ikru un austeru mazuļu mirstības rādītājiem un ka pieejamie dati liecina, ka inficēšanās ar OsHV-1 ir neizbēgams mirstības cēlonis, taču tā var nebūt vienīgais iemesls, jo svarīgi ir arī citi faktori. EFSA atzinumā arī secināts, ka OsHV-1 μνar, šķiet, ir dominējošais vīrusa celms 2008.-2010. gada paaugstinātās mirstības uzliesmojumos, lai gan nav skaidrs, vai tas ir paaugstinātas virulences vai citu epidemioloģisku faktoru rezultāts.
(5)
2010. gadā Īrija, Spānija, Nīderlande un Apvienotā Karaliste izstrādāja programmu OsHV-1 μνar agrīnai konstatēšanai un piemēroja attiecīgos pārvietošanas ierobežojumus, kas paredzēti Regulā (ES) Nr. 175/2010. Saistībā ar minētajām programmām šajās dalībvalstīs veiktās uzraudzības rezultāti liecina, ka daļa no Savienības reģioniem ir OsHV-1 μνar neskarti.
(6)
Saskaņā ar Direktīvu 2006/88/EK (uzraudzības programmas) Īrija un Apvienotā Karaliste uzraudzības programmas iesniedza Komisijai apstiprināšanai. Uzraudzības programmu mērķis ir uzskatāmi parādīt, ka zonas, kurās OsHV-1 μνar nav konstatēts, ir šā vīrusa neskartas, un nepieļaut tā ievešanu šajās zonās.
(7)
Atbilstīgi uzraudzības programmām Īrija un Apvienotā Karaliste OsHV-1 μνar piemēros bioloģiskās drošības pamatpasākumus, kas ir līdzvērtīgi Direktīvā 2006/88/EK noteiktajiem pasākumiem, un mērķtiecīgu uzraudzību. Turklāt tās piemēros ierobežojumus Klusā okeāna austeru pārvietošanai uz visām zonām, uz kurām attiecas uzraudzības programmas.
(8)
Uzraudzības programmās noteiktie pārvietošanas ierobežojumi attieksies tikai uz Klusā okeāna austerēm, kas paredzētas nosūtīšanai uz audzēšanas un izklāšanas zonām un nosūtīšanas centriem, attīrīšanas centriem vai līdzīgiem uzņēmumiem, kuros nav ierīkota notekūdeņu attīrīšanas sistēma, kas līdz pieņemamam līmenim samazina risku, ka slimības varētu pārnest uz dabiskajiem ūdeņiem.
(9)
EFSA atzinuma secinājumi un 2010. gada epidemioloģiskie dati liecina, ka OsHV-1 μνar izplatīšanās vīrusa neskartās zonās varētu izraisīt austeru paaugstinātu mirstību un ar to saistītus zaudējumus Klusā okeāna austeru audzēšanas nozarē.
(10)
Tādēļ, lai novērstu OsHV-1 μνar ievešanu šajās zonās, ir lietderīgi noteikt ierobežojumus Klusā okeāna austeru pārvietošanai uz zonām, uz kurām attiecas uzraudzības programmas. Savienības tiesību aktu skaidrības un vienkāršības labad attiecīgās prasības laišanai tirgū ir jāiekļauj Komisijas 2008. gada 12. decembra Regulā (EK) Nr. 1251/2008, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2006/88/EK attiecībā uz nosacījumiem un sertifikācijas prasībām par akvakultūras dzīvnieku un to produktu laišanu tirgū un importu Kopienā un nosaka pārnēsātājsugu sarakstu (5).
(11)
Tādēļ uzraudzības programmas ir jāapstiprina.
(12)
Ņemot vērā to, ka OsHV-1 μνar ir jauna slimība, attiecībā uz kuru vēl ir daudz neskaidrību, ar šo lēmumu apstiprinātajās uzraudzības programmās noteiktie pārvietošanās nosacījumi ir jānovērtē atkārtoti, kā arī noteiktā laikā atkārtoti jāizvērtē to piemērotība un nepieciešamība. Tāpēc šajā lēmumā noteiktās prasības laišanai tirgū piemēro tikai uz ierobežotu laiku. Turklāt Īrijai un Apvienotajai Karalistei ir jāsūta Komisijai gada ziņojumi par pārvietošanas ierobežojumu izpildi un veiktajiem uzraudzības pasākumiem.
(13)
Jebkādu aizdomu gadījumā par inficēšanos ar OsHV-1 μνar zonās, uz kurām attiecas uzraudzības programmas, situācija ir jāizmeklē, un izmeklēšanas laikā jāpiemēro konkrēti pārvietošanas ierobežojumi, kas paredzēti Direktīvā 2006/88/EK, lai aizsargātu citas dalībvalstis, kurās noteikti apstiprināti valsts pasākumi attiecībā uz OsHV-1 μνar. Turklāt, lai atvieglotu apstiprināto valsts pasākumu atkārtoto novērtēšanu, jāpaziņo Komisijai un citām dalībvalstīm par jebkādiem turpmākiem slimības apstiprināšanas gadījumiem.
(14)
Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2010/221/ES.
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2010/221/ES groza šādi.
1.
Lēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo lēmumu apstiprina šā lēmuma I, II un III pielikuma sarakstā iekļauto dalībvalstu valsts pasākumus, lai ierobežotu konkrētu akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku slimību ietekmi un izplatību saskaņā ar Direktīvas 2006/88/EK 43. panta 2. punktu.”
2.
Lēmumam pievieno šādu 3.a pantu:
“3.a pants
Valsts uzraudzības programmu apstiprināšana attiecībā uz austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Uzraudzības programmas, ko pieņēmušas III pielikuma tabulas otrajā ailē iekļautās dalībvalstis saistībā ar austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar) attiecībā uz tabulas ceturtajā ailē iekļautajām zonām (uzraudzības programmas), ir apstiprinātas.
2. Laikposmā līdz 2013. gada 30. aprīlim III pielikuma tabulā iekļautās dalībvalstis var pieprasīt, lai šādi sūtījumi, kas ievesti zonās, kuras iekļautas minētā pielikuma ceturtajā ailē, atbilst šādām prasībām:
a)
Klusā okeāna austeru sūtījumiem, kas paredzēti audzēšanas zonām un izklāšanas zonām, ir jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1251/2008 8.a pantā noteiktajām prasībām laišanai tirgū;
b)
Klusā okeāna austeru sūtījumiem ir jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1251/2008 8.b pantā noteiktajām prasībām laišanai tirgū, ja šādi sūtījumi pirms lietošanas pārtikā ir paredzēti nosūtīšanas centriem, attīrīšanas centriem vai līdzīgiem uzņēmumiem, kuros nav ierīkota notekūdeņu attīrīšanas sistēma, ko apstiprinājusi kompetenta iestāde un kas:
i)
deaktivizē apvalka vīrusus; vai
ii)
līdz pieņemamam līmenim samazina risku, ka slimības varētu pārnest uz dabiskajiem ūdeņiem.”
3.
Lēmuma 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“4. pants
Ziņošana
1. Vēlākais līdz katra gada 30. aprīlim I un II pielikuma sarakstā iekļautās dalībvalstis iesniedz Komisijai ziņojumu par apstiprinātajiem valsts pasākumiem, kas minēti 2. un 3. pantā.
2. Vēlākais līdz katra gada 31. decembrim III pielikuma sarakstā iekļautās dalībvalstis iesniedz Komisijai ziņojumu par apstiprinātajiem valsts pasākumiem, kas minēti 3.a pantā.
3. Ziņojumos, kas paredzēti 1. un 2. punktā, iekļauj atjauninātu informāciju vismaz par:
a)
būtiskiem apdraudējumiem akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku veselības stāvoklim, kurus izraisa slimības, attiecībā uz kurām piemēro valsts pasākumus, kā arī informāciju par šādu pasākumu nepieciešamību un piemērotību;
b)
valsts pasākumiem, kas veikti, lai saglabātu slimības neskartas zonas statusu, tostarp par visiem veiktajiem testiem; informācija par minētajiem testiem jāsniedz, izmantojot Komisijas Lēmuma 2009/177/EK (6) VI pielikumā paredzēto veidlapas paraugu;
c)
izskaušanas vai uzraudzības programmas attīstību, tostarp par jebkādiem testiem, kas ir veikti; informācija par minētajiem testiem jāsniedz, izmantojot Lēmuma 2009/177/EK VI pielikumā paredzēto veidlapas paraugu.
4.
Lēmumam pievieno šādu 5.a pantu:
“5.a pants
Aizdomas par inficēšanos ar austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar) un tā konstatēšana zonās, kurām noteiktas uzraudzības programmas
1. Ja kādai III pielikuma sarakstā iekļautajai dalībvalstij rodas aizdomas par inficēšanos ar OsHV-1 μνar zonā, kas ietverta minētā pielikuma ceturtajā ailē, tad šī dalībvalsts veic pasākumus, kuri ir vismaz līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kas noteikti Direktīvas 2006/88/EK 28. pantā, 29. panta 2., 3. un 4. punktā un 30. pantā.
2. Ja epizootiskajā izmeklēšanā tiek apstiprināts, ka OsHV-1 μνar ir konstatēts 1. punktā minētajās zonās, attiecīgā dalībvalsts par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, kā arī tām sniedz informāciju par jebkādiem veiktajiem pasākumiem, lai ierobežotu minēto slimību.”
5.
Lēmumam pievieno jaunu III pielikumu, kura teksts izklāstīts šā lēmuma pielikumā.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. maija.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 24. martā