РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 6. jūlijs)
par pasākumu C 40/07 (ex N 48/07), ko īsteno Rumānija attiecībā uz ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (kādreizējo Petrotub Roman S.A.)
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4492)
(Autentisks ir tikai teksts rumāņu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/516/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā VII pielikumu un VII pielikuma A papildinājumu protokolam par pārejas pasākumiem, kas pievienots Līgumam par Rumānijas pievienošanos,
aicinājusi ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1) un ņemot vērā to piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2007. gada 2. februāra vēstulē aicināja Rumāniju sniegt informāciju par parādsaistību pret valsti atlaišanu un parādsaistību pret valsti pārstrukturēšanu uzņēmumam Petrotub Roman S.A. (turpmāk “Petrotub”) saistībā ar tā privatizāciju 2003. gadā (pēc privatizācijas uzņēmums tika pārdēvēts par Mittal Steel Roman un pēc tam par ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) - turpmāk “AM Roman”).
(2)
Komisija 2007. gada 25. septembra vēstulē informēja Rumāniju, ka ir izlēmusi sākt procedūru, kas paredzēta Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktā (3), attiecībā uz iespējamu atbalstu, kas piešķirts Petrotub privatizācijā. Lēmums tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes par minēto pasākumu.
(3)
Rumānija savas piezīmes iesniedza 2007. gada 26. novembra vēstulē, kas reģistrēta tajā pašā datumā. ArcelorMittal (mātesuzņēmums) un AM Roman (meitasuzņēmums) 2008. gada 28. janvāra vēstulē, kas reģistrēta 2008. gada 29. janvārī, iesniedza savas piezīmes, kas 2008. gada 12. februārī tika paziņotas Rumānijai. Rumānija atbildēja ar 2008. gada 11. marta vēstuli, kas reģistrēta tajā pašā datumā.
(4)
Komisija 2009. gada 26. februāra, 2009. gada 8. oktobra un 2010. gada 29. janvāra vēstulē pieprasīja papildu informāciju. Rumānija atbildēja ar 2009. gada 27. aprīļa, 2009. gada 19. oktobra un 2010. gada 3. februāra vēstulēm, kas reģistrētas tajos pašos datumos.
II. FAKTU IZKLĀSTS
1. Uzņēmums
(5)
AM Roman ražo tērauda bezšuvju caurules; uzņēmums atrodas Romanā, Rumānijas reģionā, kas saņem atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu (5). Pirms privatizācijas 2003. gadā šis uzņēmums, ko toreiz sauca par Petrotub, ražoja tērauda bezšuvju caurules - karsti velmētas un auksti velmētas tērauda caurules ar diametru 6-620 mm un sienas biezumu 0,5-70 mm. Šos ražojumus dažādos veidos izmanto enerģētikas nozarē (naftas, gāzes, ķīmisko vielu enerģijas, kodolenerģijas un tradicionāli iegūtas enerģijas ražošanā), kā arī iekārtu rūpniecībā un būvniecības nozarē. Pēc privatizācijas uzņēmums turpināja darboties to pašu ražojumu tirgū. Šobrīd ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (kas ietilpst ArcelorMittal grupā) pieder 69,76 % daļa minētajā uzņēmumā (6).
2. Konkrētais pasākums
(6)
Rumānijas privatizācijas aģentūra APAPS (tagad AVAS) (7)2003. gada 23. jūlijā paziņoja par nodomu pārdot savu 70 % daļu uzņēmumā Petrotub. Privatizācija notika publiska konkursa veidā. 2003. gada 28. oktobrī tika parakstīts pārdošanas līgums ar LNM Holdings NV (tagad ArcelorMittal) par pirkuma cenu USD 6 miljoni (EUR 5,1 miljons (8)).
(7)
Privatizācijas kontekstā APAPS Rumānijas valsts vārdā piekrita dzēst parādsaistības pret valsti EUR 22,5 miljonu apmērā un pārstrukturēt atlikušās parādsaistības pret valsti.
(8)
Petrotub 1998. gadā noslēdza līgumu par komerckredītu no Vācijas attīstības bankas Kreditanstalt für Wiederaufbau (turpmāk “KfW”) DEM [30-50] (9) miljonu [EUR 15-25 miljonu] apmērā ar termiņu līdz 2011. gadam, lai iegādātos jaunu velmētavu no Mannesmann AG. KfW finansējuma pakete tās dažādajās daļās tika garantēta ar valsts garantijām, ko piešķīra Vācija un Austrija, kā arī ar bankas garantiju no Rumānijas bankas Banca Comercială Română (BCR). Pret Vācijas valsts garantiju Rumānijas valsts izsniedza pretgarantiju. Rumānijas pretgarantija sedza 85 % no kopējā KfW kredīta DEM 30-50 miljonu apmērā. Rumānija no Petrotub iekasēja vienreizēju maksu [3-7 %] apmērā.
III. LĒMUMS SĀKT PROCEDŪRU
(9)
Lēmumā sākt procedūru Komisija informēja Rumāniju, ka oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanas pamatā ir Līguma par Rumānijas pievienošanos protokola VII pielikuma B daļa par tērauda rūpniecības restrukturizāciju (turpmāk “VII pielikums”) un ka, tā kā privatizācijas laikā nebija VII pielikuma konkrēto noteikumu par Rumānijas cauruļu ražotāju tiesisko situāciju, Komisija izmeklēs valsts atbalsta AM Roman esību un saderību uz šā pamata.
(10)
Komisija norādīja, ka pirkuma cena (EUR 5,1 miljons) nesedza zaudējumus, kuri valstij radās, dzēšot parādsaistības pret valsti EUR 22,5 miljonu apmērā, kam Rumānijas privatizācijas aģentūra APAPS piekrita privatizācijas kontekstā.
(11)
Pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanas Rumānija iesniedza neatkarīga konsultanta ziņojumu (10), lai apliecinātu, ka privatizācija ar šādiem nosacījumiem valstij bija visizdevīgākais risinājums.
(12)
Ziņojumā bija atzīts, ka privatizācija radīja Rumānijas valstij visizdevīgāko situāciju. Turpmāk sniegtajā tabulā salīdzinātas aprēķinātās summas, ko iegūtu katra valsts iestāde kreditore privatizācijas un likvidācijas gadījumos (11).
Privatizācija
Likvidācija
Sociālā nodrošinājuma fonds
EUR […] miljoni
EUR […] miljoni
Bezdarba fonds
EUR […] miljoni
EUR […] miljoni
Veselības aprūpes fonds
EUR […] miljoni
EUR […] miljoni
APAPS
EUR […] miljoni
(ieskaitot pirkuma cenu EUR 5,1 miljons)
0
Valsts kopā
EUR [4-9] miljoni
EUR [19-26] miljoni
(13)
Ziņojuma pamatā bija pieņēmums, ka likvidācijas gadījumā būtu jāizmanto 1998. gada garantija un valstij (ar Finanšu ministrijas starpniecību) būtu pienākums atmaksāt atlikušo 1998. gada KfW kredīta summu, t. i., EUR [15-25] miljonus. Citiem vārdiem sakot, likvidācijas gadījumā valsts galu galā saņemtu tikai EUR [2-9] miljonus, kas ir mazāk nekā EUR [4-9] miljonu kopsumma, kuru tā saņēma privatizācijas rezultātā.
(14)
Lēmumā sākt procedūru Komisija izvirzīja jautājumu, vai privatizācijas un likvidācijas scenāriju rezultātus vajadzēja aprēķināt par valsti kopumā, kā bija ieteikts speciālista ziņojumā, vai atsevišķi par katru valsts sektora kreditoru saskaņā ar HAMSA lietu (12).
(15)
Cita starpā Komisija arī apšaubīja to, vai EUR [15-25] miljonu zaudējumus 1998. gada garantijas izmantošanas dēļ var ņemt vērā, aprēķinot likvidācijas rezultātus. Saskaņā ar HYTASA lietu (13) un Gröditzer (14) lietu būtu jānošķir pienākumi, kas valstij jāuzņemas kā uzņēmuma daļu turētājai, un pienākumi, kas tai jāuzņemas, pildot valsts pārvaldes funkciju. No tā izriet, ka saistībā ar valsts pārvaldi sedzamās izmaksas nevar ņemt vērā, aprēķinot izmaksas, kas būtu varējušas rasties un rastos privātam daļu turētājam. Komisija to, ka Rumānijas Finanšu ministrija 1998. gadā piešķīra valsts garantiju Petrotub, uzskata par apliecinājumu, ka privāts daļu turētājs nebūtu varējis izsniegt šādu garantiju. To apliecina arī fakts, ka 1998. gada garantija tika piešķirta ar nosacījumiem, ko privātuzņēmums būtu varējis nepieņemt.
IV. RUMĀNIJAS UN IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
(16)
Rumānija 2007. gada 27. novembrī iesniegtā dokumentā pamatā apgalvoja, ka Petrotub privatizācija 2003. gada oktobrī nesniedza nekādas priekšrocības Petrotub vai tā pircējam un ka tādēļ tās ietvaros nav sniegts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(17)
Rumānija, pirmkārt, uzsvēra, ka Petrotub tika pārdots atklātā, pārredzamā un beznosacījumu konkursa procedūrā, un tas, kā uzskatīja Rumānijas iestādes, apliecināja, ka Petrotub tika pārdots par tirgus cenu un ka pircējs no pirkuma neguva nekādas priekšrocības. Otrkārt, Rumānija uzskatīja, ka ir rīkojusies tāpat, kā būtu rīkojies jebkurš privāts pārdevējs: izšķiroties starp privatizāciju un likvidāciju, valsts izvēlējās scenāriju, kas bija visizdevīgākais, vadoties tikai pēc finanšu kritērijiem un neņemot vērā tādus nekomerciālus vai politikas apsvērumus, kas būtībā raksturīgi valsts pārvaldes funkciju izpildei.
(18)
Saistībā ar otro argumentu Rumānija pierādīja, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem privatizācijas aģentūrai AVAS bija pienākums un pilnvaras aprēķināt un salīdzināt privatizācijas un likvidācijas rezultātus attiecībā uz valsts budžetu kopumā. Citiem vārdiem sakot, privatizācijas aģentūra izvēlējās valsts budžetam kopumā visizdevīgāko scenāriju, tāpat kā darītu liels mātesuzņēmums ar vairākiem kreditoriem. Raugoties no šādas perspektīvas, valsts - pretēji Komisijas uzskatiem - nevarēja (un tai nevajadzēja) aprēķināt privatizācijas un likvidācijas rezultātus par katru iesaistīto valsts iestādi atsevišķi
(19)
Turklāt valstij, aprēķinot likvidācijas rezultātus, bija tiesības ņemt vērā zaudējumus, kas saistīti ar 1998. gada garantijas izmantošanu, jo attiecīgajos apstākļos šādu garantiju Petrotub būtu sniedzis arī privāts investors. Uzņēmumam garantijas piešķiršanas laikā nebija grūtību, un par garantiju no Petrotub iekasētā riska prēmija bija pienācīga atlīdzība par daļu turētāja garantiju, kas izsniegta uzņēmumam, kurš tolaik bija labā stāvoklī.
(20)
Turklāt 1998. gada garantija jāvērtē, spriežot pēc attiecīgajiem tolaik spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem. Tolaik piemērojamā Komisijas paziņojumā par īstermiņa eksporta kredītu garantijām ilgtermiņa eksporta kredītu garantijas bija izslēgtas no LESD 107. panta 1. punkta (toreizējā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. panta 1. punkta) piemērošanas jomas (15). Rumānija uzsvēra arī to, ka 1998. gadā, kad garantija tika izsniegta, Petrotub ražoja caurules un tāpēc uz to neattiecās EOTK tērauda definīcija un Eiropas līguma 2. protokola par EOTK tēraudu noteikumi.
(21)
AM Roman un tā mātesuzņēmums ArcelorMittal pilnīgi atbalstīja Rumānijas argumentus. Uzņēmumi uzsvēra arī to, ka saskaņā ar tolaik piemērojamiem Rumānijas tiesību aktiem un saskaņā ar Eiropas līguma noteikumiem par valsts atbalstu 1998. gadā valsts izsniegtā garantija Petrotub neietvēra valsts atbalstu. Turklāt 1998. gada garantija bija skaidrs, izpildāms komerciāls pienākums, ko uzņēmās valsts kā attiecīgā uzņēmuma daļu vairākuma turētāja, un tāpēc to varēja iekļaut likvidācijas izmaksu aprēķinā. ArcelorMittal arī uzsvēra, ka par Petrotub pirkšanu tas samaksāja tirgus cenu un tādēļ jebkādas privatizācijas radītas iespējamas priekšrocības - quod non - jebkurā gadījumā būtu valstij kā pārdevējai.
V. NOVĒRTĒJUMS
1. Piemērojamie tiesību akti un Komisijas pilnvaras
(22)
Šī procedūra attiecas uz notikumiem pirms Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai (2007. gada 1. janvārī). Petrotub tika privatizēts 2003. gada oktobrī. 1998. gadā Rumānijas valsts izsniedza Petrotub garantiju saistībā ar DEM [30-50] miljonu kredītu no KfW jaunas velmētavas iegādei. 1998. gada garantija ir saistīta ar privatizāciju 2003. gadā tādā ziņā, ka saskaņā ar Rumānijas argumentiem, novērtējot 2003. gada privatizāciju tirgus ekonomikas dalībnieka pārbaudē, jāņem vērā tās izmaksas likvidācijas gadījumā.
(23)
Principā LESD 107. un 108. pants neattiecas uz pasākumiem, kas veikti pirms pievienošanās un kas pēc tam vairs nav piemērojami (16). Atkāpjoties no šā vispārējā noteikuma un līdz ar to izņēmuma kārtā, Komisijai ir pilnvaras pārbaudīt valsts atbalstu, ko Rumānija pirms pievienošanās sniegusi saistībā ar tās tērauda rūpniecības restrukturizāciju, pamatojoties uz Līguma par Rumānijas pievienošanos VII pielikumu (17).
(24)
VII pielikumā ietverti noteikumi, kuri ļauj Rumānijai pabeigt tās tērauda rūpniecības restrukturizāciju, kas sākta pirms pievienošanās. Pirms pievienošanās sāktā Rumānijas tērauda rūpniecības restrukturizācija tika veikta, pamatojoties uz Eiropas līgumam pievienoto 2. protokolu par EOTK tēraudu (turpmāk “2. protokols”), kas paplašināts ar 2002. gada 23. oktobrī parakstīto papildprotokolu (turpmāk “papildprotokols”).
(25)
Saskaņā ar 2. protokolu Rumānijai tika atvēlēts 5 gadu pagarinājuma periods no 1993. gada līdz 1998. gada beigām tās EOTK tērauda rūpniecības restrukturizācijai sakarā ar pievienošanos. Ar papildprotokolu, kas apstiprināts ar Padomes 2002. gada 29. jūlija lēmumu un parakstīts 2002. gada 23. oktobrī, pagarinājuma periods tika pagarināts līdz 2004. gada beigām. Kopējā pagarinājuma perioda laikā, t. i., no 1993. gada līdz 2004. gada beigām, Rumānija drīkstēja sniegt restrukturizācijas atbalstu tērauda rūpniecības nozarei, ievērojot 2. protokola (kas paplašināts ar papildprotokolu) noteikumus un izmantojot restrukturizācijas valsts programmu (turpmāk “RVP”), par ko panākta vienošanās ar Kopienu. Rumānijas RVP Padome apstiprināja 2005. gada 18. jūlijā (18).
(26)
VII pielikums ir “drošības mehānisms”, kas ļauj Komisijai pēc 2007. gada 1. janvāra (pievienošanās dienas) pārraudzīt atbalstu, ko Rumānija piešķīrusi tērauda rūpniecības nozarei pirms pievienošanās, pamatojoties uz 2. protokolu (kas paplašināts ar papildprotokolu) un izmantojot RVP. VII pielikums arī pilnvaro Komisiju atgūt atbalstu, kas sniegts, pārkāpjot 2. protokola un RVP noteikumus. Līdz ar to VII pielikums ir lex specialis, kas - izņēmuma kārtā un atkāpjoties no vispārējā režīma - ļauj retroaktīvi pārraudzīt un pārbaudīt valsts atbalstu, ko Rumānija sniegusi tās tērauda rūpniecībai pirms pievienošanās. Nesenos spriedumos par valsts atbalstu, ko pirms pievienošanās saņēma Polijas tērauda rūpniecības uzņēmumi (19), Vispārējā tiesa apstiprināja Līguma par Polijas pievienošanas 8. protokola lex specialis; šajā protokolā ietverti noteikumi, kas līdzvērtīgi VII pielikuma noteikumiem.
(27)
Šajā procedūrā Komisijai jānovērtē, vai 23.-26. apsvērumā aprakstītās pilnvaras izņēmuma kārtā retroaktīvi veikt kontroli attiecas arī uz pasākumiem, ko Rumānija attiecībā uz cauruļu ražotājiem veica pirms pievienošanās. Šajā nolūkā jāinterpretē lietai piemērojamais tiesiskais pamats, ko veido VII pielikums kopā ar 2. protokolu un papildprotokolu, lai noteiktu, vai to noteikumi attiecas uz pasākumiem, kas veikti attiecībā uz Rumānijas cauruļu ražotājiem pirms pievienošanās.
(28)
Saskaņā ar vispāratzītu tieslietu principu lex specialis noteikumi, kas atkāpjas no vispārējā režīma, jāinterpretē šauri. Minētā tiesiskā pamata šaura interpretācija (sk. 29.-43. apsvērumu) liek secināt, ka Komisijas pilnvaras izņēmuma kārtā retroaktīvi veikt kontroli attiecas tikai uz (iespējamu) pirms pievienošanās sniegtu atbalstu EOTK ražotājiem un līdz ar to neietver (iespējamu) atbalstu cauruļu ražotājiem.
(29)
VII pielikuma 12. un 17. punktā noteiktas Komisijas pilnvaras veikt pārraudzību un retroaktīvu kontroli attiecībā uz pirms pievienošanās sniegtu atbalstu Rumānijas tērauda rūpniecībai. Minētā pielikuma 12. punktā Komisijai un Padomei piešķirtas pilnvaras pārraudzīt Rumānijas RVP īstenošanu pirms pievienošanās un pēc tās līdz 2009. gadam. 17. punktā Komisijai piešķirtas pilnvaras atgūt valsts atbalstu, kas sniegts, pārkāpjot VII pielikuma 1.-3. punktu (kā norādīts šā lēmuma 30.-32. apsvērumā).
(30)
VII pielikuma 1. punktā noteikts, ka valsts atbalsts, ko Rumānija sniegusi “konkrētu tās tērauda rūpniecības daļu” restrukturizācijai no 1993. gada līdz 2004. gadam, uzskatāms par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja: “.. līdz 2005. gada 31. decembrim tiek pagarināts laikposms, kas noteikts 9. panta 4. punktā 2. protokolā par EOTK ražojumiem, kas pievienots Eiropas Līgumam”; ir ievēroti RVP noteikumi; pēc 2005. gada 1. janvāra netiek piešķirts vai izmaksāts nekāds valsts atbalsts uzņēmumiem, uz kuriem attiecas RVP; un “pēc 2004. gada 31. decembra netiek piešķirts vai izmaksāts nekāds valsts atbalsts Rumānijas tērauda rūpniecības nozares restrukturizācijai”. Tajā arī noteikts: “Šajos noteikumos un šā pielikuma A papildinājumā valsts atbalsts restrukturizācijai nozīmē jebkuru pasākumu, kurš attiecas uz tērauda rūpniecības uzņēmumiem, kurš ir valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. punkta nozīmē un kuru nevar uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu saskaņā ar parastajiem Kopienā piemērotajiem noteikumiem.”
(31)
VII pielikuma 2. punktā noteikts, ka valsts atbalstu no 1993. gada līdz 2004. gadam ir tiesīgi saņemt tikai tie uzņēmumi, kas ietilpst RVP saņēmēju sarakstā (uzskaitīti arī VII pielikuma A papildinājumā).
(32)
VII pielikuma 6. punktā noteikts, ka uzņēmumi, kas nav uzskaitīti kā RVP saņēmēji, “negūst valsts atbalstu restrukturizācijai vai jebkāda cita veida atbalstu”, un tiem arī neprasa samazināt ražošanas jaudu.
(33)
VII pielikuma 1. punkta 1. daļa tieši atsaucas uz 9. panta 4. punktu 2. protokolā, kas paplašināts ar 2002. gada 23. oktobrī parakstīto papildprotokolu. 2. protokols attiecas tikai uz EOTK tēraudu, un tā pielikumā pat uzskaitīti EOTK tērauda ražojumi. Minētajā pielikumā ietverts tas pats EOTK ražojumu saraksts, kas EOTK līguma I pielikumā, kurā no EOTK tērauda definīcijas tieši izslēgtas tērauda caurules (“caurules (bezšuvju vai metinātās) (..) pulēti stieņi un dzelzs lējumi (caurules, cauruļvadi un savienotājelementi, kā arī citi dzelzs lējumi”).
(34)
EOTK līgums zaudēja spēku 2002. gada 23. jūlijā. No šīs dienas valsts atbalstam tērauda rūpniecībai piemēro vispārējo EK režīmu. Tad tika nolemts paplašināt Eiropas tērauda rūpniecības nozares definīciju, lai iekļautu cauruļu ražotājus. Izmaiņas tika kodificētas 27. pantā un B pielikumā Lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincipos (20), kur ES tērauda rūpniecības nozare definēta kā tāda, kas ietver bezšuvju caurules un lielas velmētas caurules (ar diametru virs 406,4 mm). Tērauda rūpniecības nozares paplašinātā definīcija pēc tam tika iekļauta I pielikumā Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.-2013. gadam (21) un Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (22) 2. panta 29. punktā.
(35)
Taču ne 2. protokols, ne papildprotokols netika skaidri grozīti, lai iekļautu ES tērauda rūpniecības nozares paplašināto definīciju, kas ietver cauruļu ražotājus. 2. protokols zaudēja spēku 1997. gada 31. decembrī. Papildprotokols pagarināja 2. protokola spēkā esamības periodu no 1998. gada 1. janvāra vēl uz 8 gadiem vai līdz Rumānijas pievienošanās dienai (kas būtu agrāk). Papildprotokolā vispārīgi minēti “tērauda ražojumi”, taču tā piemērošanas joma ir arī tieši saistīta ar 2. protokola 9. panta 4. punktu, kas attiecas tikai uz EOTK ražojumiem. Precīzāk, papildprotokola 2. pantā 2. protokola darbības termiņa pagarināšanai tika paredzēts nosacījums, ka Rumānijai jāiesniedz Komisijai RVP un uzņēmumu restrukturizācijas plāni, kuri attiecas uz RVP saņēmējiem, atbilst “Eiropas nolīguma 2. protokola 9. panta 4. punkta prasībām un kurus novērtējusi un pieņēmusi Rumānijas valsts atbalsta iestāde (Konkurences padome)”.
(36)
Tādēļ būtu jāsecina, ka VII pielikuma 17. punkts, to interpretējot saskaņā ar VII pielikuma 1., 2. un 6. punktu, kopā ar 2. protokolu un papildprotokolu, nesniedz Komisijai pilnvaras kontrolēt atbalstu, kas sniegts Rumānijas cauruļu ražotājiem pirms pievienošanās, jo īpaši laikposmā no 1993. gada līdz 2004. gadam.
(37)
Komisija ne vien veica attiecīgā tiesiskā pamata (t. i., VII pielikuma, 2. protokola un papildprotokola - sk. 29.-36. apsvērumu) piemērošanas jomas juridisko interpretāciju, bet arī izpētīja, vai Eiropas līguma un 2. protokola valsts atbalsta noteikumu īstenošanas noteikumi, ko Kopiena un Rumānija pieņēma 2001. gadā (turpmāk “īstenošanas noteikumi” (23)), ir jāņem vērā, nosakot Komisijas retroaktīvās kontroles pilnvaru piemērošanas jomu attiecībā uz (iespējamu) pirms pievienošanās sniegtu atbalstu Rumānijas cauruļu ražotājiem.
(38)
Principā īstenošanas noteikumi ietver procedūras noteikumus, kas jānošķir no Eiropas līguma un 2. protokola materiālajiem valsts atbalsta noteikumiem. Taču jānorāda, ka īstenošanas noteikumi ietver arī konkrētus nosacījumus par kritērijiem, ar ko nosaka atbalsta saderību ar Eiropas līgumu un ar 2. protokolu.
(39)
Īstenošanas noteikumu 2. panta 1. punkta pirmajā teikumā paredzēts: “Atsevišķu atbalsta piešķīrumu un programmu saderību ar Eiropas līgumu, kā noteikts šo noteikumu 1. pantā, novērtē, izmantojot kritērijus, kas izriet no Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. panta noteikumu piemērošanas, ieskaitot pašreizējos un turpmākos sekundāros tiesību aktus, shēmas, pamatnostādnes un citus saistītus administratīvus aktus, kas spēkā Kopienā, kā arī Pirmās instances tiesas un Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru un jebkādus lēmumus, kurus Asociācijas padome pieņēmusi saskaņā ar 4. panta 3. punktu.” Šajā teikumā noteikts vispārējais princips, ka materiālie kritēriji, ar ko novērtē valsts atbalsta vispārēju saderību ar Eiropas līgumu “attīstās”, proti, ietver jebkādas jaunas ES tiesību aktu un judikatūras pārmaiņas/attīstību.
(40)
2. panta 1. punkta otrajā teikumā skaidri minēti 2. protokolā noteiktie saderības kritēriji: “Ja atbalsta piešķīrumi vai atbalsta programmas paredzētas ražojumiem, uz ko attiecas Eiropas līguma 2. protokols, šā punkta pirmo teikumu piemēro pilnīgi, vienīgi novērtējumu veic nevis saskaņā ar kritērijiem, kuri izriet no Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. panta noteikumu piemērošanas, bet gan saskaņā ar kritērijiem, kas izriet no Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma valsts atbalsta noteikumu piemērošanas.” Jānorāda, ka šā teikuma formulējums skaidri liecina, ka - pretstatā vispārēja atbalsta situācijai, uz ko attiecas 2. panta 1. punkta pirmais teikums (sk. 41. apsvērumu), - tāda atbalsta gadījumā, uz kuru attiecas 2. protokols, saderības kritēriji attīstās, salīdzinot ar EOTK līgumu. Nav konkrētu liecību par saderības kritēriju attīstību pēc EOTK līguma darbības beigām 2002. gadā.
(41)
Īstenošanas noteikumu 2. panta 2. un 3. punktā paredzēts mehānisms, ar ko Rumānijai jāiekļauj grozījumi attiecībā uz ES saderības kritērijiem. Precīzāk, Rumāniju informē par jebkādiem nepublicētiem grozījumiem Kopienas saderības kritērijos, un, “ja Rumānija trīs mēnešu laikā no oficiālas informācijas par grozījumiem saņemšanas neizsaka pret tiem iebildumus, tie kļūst par saderības kritērijiem, kā noteikts šā panta 1. punktā. Ja Rumānija pret šādiem grozījumiem izsaka iebildumus, kā arī ņemot vērā tiesību aktu tuvināšanu, kā noteikts Eiropas līgumā, tiek rīkota apspriešanās saskaņā ar šo noteikumu 7. un 8. pantu.”
(42)
Lai gan Rumānija trīs mēnešu laikā neizteica iebildumus pret tiem 2002. gadā ieviestajiem grozījumiem Kopienā lietotajā tērauda rūpniecības definīcijā, saskaņā ar kuriem definīcija ietvēra arī cauruļu ražotājus, šie Kopienas tiesību aktu grozījumi nevarēja kļūt piemērojami pasākumiem, kas neietilpst Eiropas līguma piemērošanas jomā, proti, tiem, uz ko neattiecas EOTK līgums. Turklāt, tā kā VII pielikums ir lex specialis, nosakot tā piemērošanas jomu, Komisija nevar paļauties uz ES tērauda definīcijas paplašināšanu, ietverot periodu pēc EOTK līguma darbības beigām. Tāpēc jāsecina, ka skaidri jānošķir, no vienas puses, to tiesību aktu tendence attīstīties, kuri saskaņā ar Eiropas līgumu piemērojami atbalstam, kas Rumānijā pirms pievienošanās sniegts tērauda rūpniecības nozarei, un, no otras puses, obligāti šaurā interpretācija attiecībā uz Komisijas pilnvarām retroaktīvi veikt kontroli, kas izriet no VII pielikuma, 2. protokola un papildprotokola.
VI. SECINĀJUMS
(43)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem (jo īpaši sk. 36. un 42. apsvērumu), Komisija secina, ka tai nav pilnvaru pārbaudīt atbalstu, kas pirms pievienošanās sniegts Rumānijas cauruļu ražotājiem, jo īpaši laikposmā no 1993. gada līdz 2004. gadam, pamatojoties uz VII pielikumu. Šī procedūra ir slēgta, atzīstot, ka Komisijai nav pilnvaru novērtēt attiecīgos aktus.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
LESD 108. panta 2. punktā paredzētā oficiālā izmeklēšanas procedūra, kas sākta ar Rumānijai adresētu 2007. gada 25. septembra vēstuli, ir slēgta, jo Komisijai saskaņā ar Līguma par Rumānijas pievienošanas VII pielikuma B daļas noteikumiem nav pilnvaru pārbaudīt pasākumus, ko veikusi Rumānija saistībā ar Petrotub Roman S.A privatizāciju 2003. gadā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Rumānijai.
Briselē, 2010. gada 6. jūlijā