РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 498/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 юни 2012 година
за разпределение на тарифните квоти, приложими към износа на дървен материал от Руската федерация към Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
Като взе предвид Решение 2012/105/ЕС на Съвета от 14 декември 2011 г. за подписване от името на Съюза и временно прилагане на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Руската федерация за управлението на тарифните квоти, прилагани по отношение на износа на дървен материал от Руската федерация за Европейския съюз, и на Протокола между Европейския съюз и правителството на Руската федерация относно техническите условия и ред по посоченото споразумение (1), и по-специално член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Като отчита икономическото значение, което вносът на необработен дървен материал има за Европейския съюз, както и значимостта на Руската федерация като доставчик на необработен дървен материал за Европейския съюз, Комисията договори с Руската федерация последната да поеме ангажименти за намаляване или премахване на прилаганите понастоящем от нея износни мита, включително по отношение на необработения дървен материал.
(2)
Тези ангажименти, които ще станат част от списъка на отстъпките на Руската федерация в рамките на Световната търговска организация (СТО) при присъединяването ѝ към СТО, включват тарифни квоти за износа на определени видове иглолистен дървен материал, дял от които е разпределен за износ за Съюза.
(3)
В контекста на преговорите за присъединяването на Руската федерация към СТО Комисията договори с Руската федерация от името на Съюза Споразумение под формата на размяна на писма за управлението на тези тарифни квоти, прилагани по отношение на износа на някои видове иглолистен дървен материал от Руската федерация за Съюза (наричано по-нататък „споразумението“).
(4)
Както е предвидено в споразумението, Съюзът и Руската федерация договориха подробни технически условия и ред за управлението на тарифните квоти, които са включени в споразумение под формата на протокол, договорен между Съюза и правителството на Руската федерация (наричан по-нататък „протоколът“).
(5)
В изпълнение на споразумението и протокола следва да се установят методи на разпределение на тарифните квоти в зависимост от датата на подаване на заявление от вносителите, както и правила и методи за определянето на правата на традиционните вносители за всеки квотен период и за всяка продуктова група.
(6)
Следва да се установят правила за непрекъснатостта на дейността с цел да се определи дали вносител, който претендира за статута на традиционен вносител, е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтните периоди, посочени в настоящия регламент.
(7)
Следва да бъдат определени правила и процедури във връзка с неизползваните разрешения за квоти.
(8)
Преходните правила, приложими през първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат установени във връзка с избора на референтни периоди за изчисляване на таваните на разрешенията за квоти за традиционните вносители.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището от Комитета по дървения материал, създаден с Решение 2012/105/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробни правила за разпределението на разрешенията за квота в съответствие с член 5, параграф 2 от протокола и се установяват други разпоредби, необходими за управлението от страна на Съюза на количествата по тарифните квоти, разпределени за износ за Съюза в изпълнение на споразумението и на протокола.
Член 2
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в член 1, параграф 3, член 2 и член 5, параграфи 3 и 4 от протокола.
Освен това се прилага и следното определение: „продуктова група“ е всяка от двете категории на обхванатите продукти в съответствие с класификацията на такива продукти съгласно тарифната и статистическа номенклатура, прилагана в Руската федерация, а именно смърч (тарифни позиции 4403 20 110 и 4403 20 190) и бор (тарифни позиции 4403 20 310 и 4403 20 390). Съответните тарифни кодове, прилагани в Руската федерация, и съответните кодове по Комбинираната номенклатура (2) („КН“) и кодове по ТАРИК са включени в приложение I.
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ НА РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ
Член 3
Методът на разпределение на тарифните квоти зависи от датата на подаване на заявлението от вносителя, както следва:
а)
за всяко заявление, подадено до 31 юли на всяка година (период, наричан по-нататък „първата част от квотния период“), Комисията разпределя тарифните квоти в съответствие с „традиционните“ или „новите“ категории вносители съгласно член 5, параграф 2, буква б) от протокола; и
б)
за всяко заявление, подадено от 1 август (период, наричан по-нататък „втората част от квотния период“), Комисията разпределя оставащите количества от тарифните квоти според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от компетентните органи на държавите членки (наричани по-нататък „служба(и) по издаване на разрешения“) за заявленията, подадени от отделните вносители в съответствие с член 5, параграф 2, буква а) от протокола.
Член 4
1. През първата част от квотния период:
а)
70 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за традиционните вносители (наричана по-нататък „квота за традиционни вносители“); и
б)
30 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за новите вносители (наричана по-нататък „квота за нови вносители“).
2. Квотата за новите вносители се разпределя според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от службите по издаване на разрешения за подадените от тези вносители заявления за разрешение за квоти.
3. На всеки нов вносител се предоставят максимум 1,5 % от количеството на тарифната квота за всяка продуктова група в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в параграф 2.
Член 5
През втората част от квотния период на всеки вносител се предоставят максимум 5 % от останалата част от тарифната квота за всяка продуктова група.
Член 6
1. През първата част от квотния период всеки традиционен вносител има право да поиска само разрешения за квота за определен дял от квотата за традиционни вносители за всяка продуктова група (наричан по-нататък „таван“), изчислен в съответствие с параграф 2. Всички разрешения за квота, предоставени на даден традиционен вносител през първата част от квотния период, се приспадат от таваните, приложими за този вносител.
2. Таванът за всяка продуктова група за даден традиционен вносител, приложим през определен квотен период (наричан по-нататък „квотен период n + 1“), се изчислява в съответствие със средната стойност за действителния внос на този вносител на обхванатите продукти през двата квотни периода, предшестващи годината на изчисляване на този таван, въз основа на следната формула:
Ci = T * (Īi/ ΣĪi)
където:
„Ci“ представлява таванът за съответната продуктова група (смърч или бор) за вносител i през квотен период n + 1;
„T“ представлява квотата за традиционни вносители, налична за съответната продуктова група през годината на изчисляване на тавана (наричана по-нататък „квотен период n“);
„Īi“ представлява средната стойност на действителния внос на традиционен вносител i от съответната продуктова група през двата квотни периода, предхождащи изчислението (наричани по-нататък съответно „квотен период n-2“ и „квотен период n-1“), както следва:
[(действителният внос на вносител i през квотен период n-2) + (действителният внос на вносител i през квотен период n-1)]/2
„ΣĪi“ представлява сумата от средната стойност на вноса на всички традиционни вносители Īi за съответната продуктова група.
Член 7
1. Всяка година Комисията изчислява таваните, приложими спрямо всеки традиционен вносител за следващия квотен период, в съответствие с метода, установен в член 6, параграф 2.
2. За целите на това изчисление службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията най-късно до 31 март на квотен период n обобщение на действителния внос на обхванатите продукти през квотен период n-1, съобщен им в съответствие с член 11, параграф 1. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение IV.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за актуализираните тавани в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, най-късно до 30 април от квотен период n.
ГЛАВА 3
НЕПРЕКЪСНАТОСТ НА ДЕЙНОСТТА
Член 8
1. Когато вносител, който претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 4 от протокола (наричан по-нататък „заявителят“), не предостави задоволителни доказателства, че е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2 (наричано по-нататък „предшественикът“), той предоставя на службата по издаване на разрешения необходимите доказателства, че е налице непрекъснатост между неговата дейност и дейността на предшественика.
2. Счита се, че е налице непрекъснатост на дейността, както е посочено в параграф 1, когато:
а)
заявителят и предшественикът са под контрола на едно и също юридическо лице по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (3); или
б)
икономическата дейност на предшественика по отношение на обхванатите продукти е законно прехвърлена на заявителя, например в резултат на сливане или придобиване по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004.
3. Вносители, които не предоставят доказателства за непрекъснатост на дейността, се считат за нови вносители.
Член 9
Разпоредбите на член 8 се прилагат mutatis mutandis, когато вносител претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 3 от протокола.
ГЛАВА 4
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 10
1. Заявленията за разрешенията за квота се подават в съответствие с формуляра, установен в приложение II. Ако предоставената в заявлението информация бъде счетена за неподходяща, службата по издаване на разрешения може да поиска допълнителни уточнения от заявителя.
2. Предоставянето на разрешения за квоти подлежи на изискването съответните продукти да претърпят обработка в рамките на митническата територия на Съюза, което означава, че тези продукти са с произход от Съюза в съответствие с член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (4).
3. Заявленията за разрешения за квота следва да бъдат придружени от клетвена декларация от заявителя, съдържаща ангажимент за:
а)
определяне на съответните продукти за предвидената обработка в срок от една година от датата, на която митническата декларация за допускане за свободно обращение, съдържаща точно описание на стоките и кодовете по ТАРИК, е приета от компетентните митнически органи;
б)
водене на надлежни регистри в държавата членка, където е предоставено разрешението, така че на службата по издаване на разрешения да се предостави възможност да извършва всякакви проверки, които счита за необходими, за да се гарантира, че продуктите действително са определени за предвидената обработка, и съхраняването на тези регистри; за целите на настоящата буква „регистри“ са данните, съдържащи цялата необходима информация и технически детайли, независимо на какъв носител, предоставящи възможност на службите по издаване на разрешения да извършват операции по надзор и контрол;
в)
предоставяне на възможност на службата по издаване на разрешения да проследи по удовлетворителен за нея начин съответните продукти в помещенията на съответното предприятие в процеса на тяхната обработка;
г)
уведомяване на службата по издаване на разрешения за всички фактори, които могат да повлияят на разрешението.
4. Когато съответните продукти бъдат прехвърлени, заявителят следва да предостави достатъчно доказателства за тяхното определяне за предвидената обработка в съответствие с параграф 3, буква а).
5. Прилага се член 308г от Регламент (ЕИО) 2454/93 на Комисията (5).
6. Неспазването на задължението, посочено в параграф 3 от настоящия член, от вносителя или от всяко физическо или юридическо лице, на което вносителят впоследствие прехвърля такива продукти, се смята за еквивалентно на неизползвано разрешение за квота в съответствие с член 13 за съответното количество на продуктите.
7. Комисията публикува списък на службите по издаване на разрешения в Официален вестник на Европейския съюз и ако е необходимо, го актуализира.
ГЛАВА 5
ДОКАЗВАНЕ НА ДЕЙСТВИТЕЛНО ОСЪЩЕСТВЕНИЯ ВНОС
Член 11
1. Не по-късно от 15 календарни дни след края на всеки трети месец вносителите уведомяват службата по издаване на разрешения на държавата членка, от която са получили разрешение за квота, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази държава членка през последните три месеца. За тази цел вносителят предоставя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Когато количеството, записано в митническата декларация, се измерва без кората, а количеството, посочено в графа 9 от формуляра за разрешение за квота включва кората, вносителят представя на службата по издаване на разрешение в допълнение към информацията, предвидена в параграф 1, и в рамките на същия срок, правилна информация за количествата на вноса за всяка митническа декларация, при което се взема предвид и кората. Точните количества се установяват чрез прилагане на коефициентите за корекция, определени в приложение III.
ГЛАВА 6
НЕИЗПОЛЗВАНИ РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 12
1. Когато дадено разрешение за квота остане неизползвано след изтичането на 6 месеца от датата на издаването му, вносителят следва или да го върне на службата по издаване на разрешения, или да уведоми службата по издаване на разрешения за намерението си да го използва през останалата част от квотния период. Когато дадено разрешение за квота е било издадено преди началото на квотния период в съответствие с член 4 от протокола, 6-месечният срок се брои от 1 януари на годината, която съответства на квотния период.
2. Службите по издаване на разрешения незабавно уведомяват Комисията за всяко разрешение за квота, върнато от вносителите в съответствие с параграф 1. Остатъкът от таваните на традиционните вносители, налични за съответната продуктова група, следва да бъдат променени за съответното количество.
Член 13
1. Когато действителният внос от даден традиционен вносител на обхванатите продукти през квотен период n-1 е по-малко от 85 % от количествата, обхванати от всички разрешения за квоти, предоставени на този вносител през същия квотен период, таваните на вносителя и за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с размер, пропорционален на размера на липсващия действителен внос.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
където:
„ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на таваните за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, издадени на традиционен вносител i през квотен период n-1;
„Ii“ представлява действителният внос на обхванатите продукти на вносител i през квотен период n-1.
Член 14
1. Когато дадено разрешение за квота, което не е било върнато след изтичането на 6 месеца от издаването му съгласно член 12, остане неизползвано в края на квотен период n-1, таваните за внос на вносителя за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с два пъти сумата, пропорционална на размера на неизползваното разрешение за квота.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
където:
„Ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на тавана за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣUi“ представлява сумата от неизползваните разрешения за квоти, предоставени на вносител i през квотен период n-1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, предоставени на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n-1.
Член 15
Ако едновременно са изпълнени условията за намаляване на таваните на внос, предвидени в член 13 и в член 14, се прилага само по-голямото намаление (Ri или ri).
ГЛАВА 7
ПРЕХОДНИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ ПРЕЗ ПЪРВИТЕ ТРИ КВОТНИ ПЕРИОДА
Член 16
1. Методът на разпределение, посочен в член 4 от настоящия регламент, се прилага за целия първи квотен период от прилагането на настоящия регламент. През този квотен период не се прилагат разпоредбите на глава 6.
2. Членове 17-19 се прилагат през първите три квотни периода на прилагане на настоящия регламент.
Член 17
1. Референтният период, предвиден в член 5, параграф 4 от протокола, е, по избор на вносителя, 2004 г., 2007 г. или комбинация от двете години.
2. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, трябва да уточнят кой от трите варианта, предвидени в параграф 1, се използва за изчисляване на техните тавани в съответствие с член 6, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
3. Референтният период, използван от всеки вносител в съответствие с параграф 2, се прилага за всеки от първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент.
Член 18
1. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, уведомяват службата(ите) по издаване на разрешения на държавата(ите) членка(и), от която(които) те възнамеряват да поискат разрешения за квоти, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази(тези) държава(и) членка(и) през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2. С цел да обоснове тези твърдения за действително извършен внос вносителят представя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията, не по-късно от 35 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, обобщение за действителния внос на обхванатите продукти, за който са уведомени в съответствие с параграф 1 от настоящия член. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение V.
Член 19
1. Когато само една година е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява действителният внос на вносителя за съответната продуктова група през тази година.
2. Когато комбинацията от двете години - 2004-та и 2007-ма, е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява средната стойност на действителния внос на вносителя за съответната продуктова група за годините 2004-та и 2007-ма, изчислен, както следва:
[(действителният внос през 2004 г.) + (действителният внос през 2007 г.)]/2.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за таваните, получени в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, не по-късно от 65 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
4. В случай че таваните, посочени в член 6, не са били изчислени до временното прилагане на споразумението и протокола, тарифните квоти по продуктови групи се разпределят за всички вносители в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), докато Комисията уведоми службата по издаване на разрешения, че таваните са били установени и че процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), е приключила. За целите на настоящия параграф на всеки вносител се предоставят максимум 2,5 % от тарифната квота за всяка продуктова група.
ГЛАВА 8
Член 20
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той престава да се прилага от датата, на която приключи временното прилагане на протокола.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 юни 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 498/2012
(2012. gada 12. jūnijs)
par to tarifa likmes kvotu piešķiršanu, kas piemērojamas kokmateriālu eksportam no Krievijas Federācijas uz Eiropas Savienību
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2011. gada 14. decembra Lēmumu 2012/105/ES par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Krievijas Federāciju par to tarifa likmes kvotu pārvaldību, kas piemērojamas koksnes eksportam no Krievijas Federācijas uz Eiropas Savienību, un Protokolu starp Eiropas Savienību un Krievijas Federācijas valdību par tehnisko kārtību atbilstīgi minētajam nolīgumam (1), un jo īpaši tā 4. pantu,
tā kā:
(1)
Ņemot vērā to, cik svarīgs Eiropas Savienībai no ekonomiskā viedokļa ir kokmateriālu imports un cik svarīga Eiropas Savienībai ir Krievijas Federācija kā kokmateriālu piegādātāja, Komisija ir pārrunājusi ar Krievijas Federāciju tās saistības samazināt vai atcelt izvedmuitas nodokļus, ko tā piemēro pašlaik, tostarp attiecībā uz kokmateriāliem.
(2)
Minētās saistības, kas līdz ar Krievijas Federācijas iestāšanos Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO) kļūs par daļu no tās uzņemto PTO Preču koncesiju un saistību saraksta, ietver tarifa likmes kvotas konkrētu skujkoku kokmateriālu veidu eksportam, no kurām daļa ir piešķirta eksportam uz Savienību.
(3)
Sarunās par Krievijas Federācijas iestāšanos PTO Komisija Savienības vārdā ir pārrunājusi ar Krievijas Federāciju nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā par to tarifa likmes kvotu pārvaldību, kas piemērojamas skujkoku kokmateriālu eksportam no Krievijas Federācijas uz Savienību (turpmāk “Nolīgums”).
(4)
Kā paredzēts Nolīgumā, Savienība un Krievijas Federācija ir pārrunājušas sīku tehnisko kārtību tarifa likmes kvotu pārvaldībai, kas ietverta Nolīgumā tā Protokola veidā, par kuru notiek sarunas starp Savienību un Krievijas Federācijas valdību (turpmāk “Protokols”).
(5)
Īstenojot Nolīgumu un Protokolu, būtu jānosaka metodes tarifa kvotu piešķiršanai atkarībā no importētāju pieteikumu iesniegšanas datuma un noteikumi un metodes tradicionālo importētāju tiesību noteikšanai katram kvotas periodam un katrai produktu grupai.
(6)
Būtu jāparedz noteikumi par uzņēmējdarbības turpināšanu, lai noteiktu, vai importētājs, kas pieprasa tradicionālā importētāja statusu, ir tā pati fiziskā vai juridiskā persona, kas importējusi attiecīgos produktus pārskata periodos, kuri norādīti šajā regulā.
(7)
Būtu jāparedz noteikumi un procedūras saistībā ar neizmantotajām kvotas atļaujām.
(8)
Būtu jāparedz pārejas noteikumi, kas piemērojami šīs regulas piemērošanas pirmajos trijos kvotas periodos saistībā ar pārskata periodu izvēli kvotas atļauju robežvērtību aprēķinam tradicionālajiem importētājiem.
(9)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Mežsaimniecības komiteja, kura izveidota ar Lēmumu 2012/105/ES,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. NODAĻA
DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Ar šo regulu paredz sīki izstrādātus noteikumus par kvotas atļauju piešķiršanu atbilstīgi Protokola 5. panta 2. punktam un pārējos noteikumus, kas vajadzīgi, lai Savienība, īstenojot Nolīgumu un Protokolu, varētu pārvaldīt eksportam uz Savienību piešķirto tarifa likmes kvotu daudzumus.
2. pants
Šajā regulā piemēro Protokola 1. panta 3. punktā, 2. pantā un 5. panta 3. un 4. punktā izklāstītās definīcijas.
Papildus piemēro šādu definīciju: “produktu grupa” ir katra no abām attiecīgo produktu kategorijām saskaņā ar šādu produktu klasifikāciju atbilstīgi tarifa un statistikas nomenklatūrai, ko piemēro Krievijas Federācija, proti, egle (tarifa pozīcijas 4403 20 110 un 4403 20 190) un priede (tarifa pozīcijas 4403 20 310 un 4403 20 390). Atbilstošie tarifa kodi, kurus piemēro Krievijas Federācijā un kuri atbilst Kombinētajai nomenklatūrai (2) (“KN”), un Taric kodi ir iekļauti I pielikumā.
2. NODAĻA
PIEŠĶIRŠANAS PRINCIPI
3. pants
Tarifa kvotas piešķiršanas metode ir atkarīga no importētāja pieteikuma iesniegšanas datuma:
a)
visiem pieteikumiem, kas iesniegti līdz katra gada 31. jūlijam (turpmāk “kvotas perioda pirmā daļa”), Komisija piešķir tarifa kvotas saskaņā ar “tradicionālo” vai “jauno” importētāju kategoriju, kā paredzēts Protokola 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā; un
b)
visiem pieteikumiem, kas iesniegti no 1. augusta (turpmāk “kvotas perioda otrā daļa”), Komisija tarifa kvotu atlikušo daudzumu piešķir hronoloģiskā secībā, kādā Komisija saņēmusi paziņojumus no ES dalībvalstu kompetentajām iestādēm (turpmāk “licencēšanas birojs(-i)”) par pieteikumiem, kas saņemti no individuāliem importētājiem saskaņā ar Protokola 5. panta 2. punkta a) apakšpunktu.
4. pants
1. Kvotas perioda pirmajā daļā:
a)
70 % katras tarifa kvotas katrai produktu grupai piešķir tradicionālajiem importētājiem (turpmāk “kvota tradicionālajiem importētājiem”); un
b)
30 % katras tarifa kvotas katrai produktu grupai piešķir jauniem importētājiem (turpmāk “kvota jaunajiem importētājiem”).
2. Kvotu jaunajiem importētājiem piešķir hronoloģiskā secībā, kādā Komisija saņēmusi paziņojumus no licencēšanas birojiem par šādu importētāju kvotas atļaujas pieteikumiem.
3. Katram jaunajam importētājam piešķir maksimāli 1,5 % tarifa kvotas katrai produktu grupai saskaņā ar 2. punktā minēto piešķiršanas procedūru.
5. pants
Kvotas perioda otrajā daļā katram importētājam piešķir maksimāli 5 % tarifa kvotas atlikušā daudzuma katrai produktu grupai.
6. pants
1. Kvotas perioda pirmajā daļā katram tradicionālajam importētājam ir tikai tiesības par katru produktu grupu pieprasīt kvotas atļaujas tradicionālo importētāju kvotas konkrētai daļai (turpmāk “robežvērtība”), ko aprēķina saskaņā ar 2. punktu. Visas kvotas atļaujas, kas kvotas perioda pirmajā daļā piešķirtas tradicionālajam importētājam, rēķina, ievērojot šāda importētāja robežvērtības.
2. Tādu robežvērtību tradicionālajam importētājam katrā produktu grupā, ko piemēro kvotu periodā (turpmāk “kvotas periods n+1”), aprēķina saskaņā ar šāda importētāja attiecīgo produktu faktiskajiem importa rādītājiem divos kvotas periodos pirms šādu robežvērtību aprēķināšanas gada, izmantojot šādu formulu:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
kur:
“Ci” ir robežvērtība attiecīgajai produktu grupai (egle vai priede) importētājam i kvotas periodā n+1;
“T” ir tradicionālajiem importētājiem pieejamā kvota attiecīgajai produktu grupai robežvērtības aprēķināšanas gadā (turpmāk “kvotas periods n”);
“Īi” ir tradicionālā importētāja i faktisko importa rādītāju vidējā vērtība attiecīgajā produktu grupā divos kvotas periodos pirms aprēķināšanas (turpmāk attiecīgi “kvotas periods n-2” un “kvotas periods n-1”) pēc šādas formulas:
[(importētāja i faktiskie importa rādītāji kvotas periodā n-2) + (importētāja i faktiskie importa rādītāji kvotas periodā n-1)]/2
“ΣĪi” ir visu tradicionālo importētāju importa rādītāju vidējo vērtību Īi summa attiecīgajā produktu grupā.
7. pants
1. Komisija katru gadu aprēķina robežvērtības, ko piemēro katram tradicionālajam importētājam nākamajam kvotas periodam, saskaņā ar metodi, kas noteikta 6. panta 2. punktā.
2. Šādas aprēķināšanas veikšanai licencēšanas biroji vēlākais līdz kvotas perioda n 31. martam iesniedz Komisijai kopsavilkumu par attiecīgā produkta faktiskajiem importa rādītājiem kvotas periodā n-1, kas licencēšanas birojiem paziņoti saskaņā ar 11. panta 1. punktu. Šādu kopsavilkumu iesniedz elektroniski tabulrēķinu formātā saskaņā ar paraugu IV pielikumā.
3. Komisija līdz kvotas perioda n 30. aprīlim informē licencēšanas birojus par atjauninātajām robežvērtībām, kas izriet no aprēķiniem, kuri veikti saskaņā ar 6. panta 2. punktu.
3. NODAĻA
UZŅĒMĒJDARBĪBAS TURPINĀŠANA
8. pants
1. Ja importētājs, kas pieprasa tradicionālā importētāja statusu saskaņā ar Protokola 5. panta 4. punktu (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”), nesniedz pietiekamus pierādījumus, ka tas ir tā pati fiziskā vai juridiskā persona, kura importējusi attiecīgos produktus noteiktajā pārskata periodā saskaņā ar 17. panta 2. punktu (turpmāk “priekšgājējs”), tas sniedz licencēšanas birojam pierādījumus, kas vajadzīgi, lai apliecinātu, ka tas turpina priekšgājēja uzņēmējdarbību.
2. Uzskata, ka 1. punktā minētā uzņēmējdarbības turpināšana notiek, ja:
a)
pieteikuma iesniedzēju un priekšgājēju kontrolē tā pati juridiskā persona Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (3) nozīmē; vai
b)
priekšgājēja ekonomiskā darbība saistībā ar attiecīgajiem produktiem ir juridiski nodota pieteikuma iesniedzējam, piemēram, apvienošanās vai iegādes rezultātā Regulas (EK) Nr. 139/2004 nozīmē.
3. Importētājus, kuri nesniedz pierādījumus par uzņēmējdarbības turpināšanu, uzskata par jauniem importētājiem.
9. pants
Ja importētājs pieprasa tradicionālā importētāja statusu saskaņā ar Protokola 5. panta 3. punktu, 8. panta noteikumus piemēro mutatis mutandis.
4. NODAĻA
PIETEIKUMI KVOTAS ATĻAUJU SAŅEMŠANAI
10. pants
1. Pieteikumus kvotas atļauju saņemšanai iesniedz saskaņā ar II pielikuma paraugu. Ja pieteikumā sniegto informāciju uzskata par neatbilstošu, licencēšanas birojs drīkst pieprasīt pieteikuma iesniedzējam sīkāku informāciju.
2. Kvotas atļaujas piešķir saskaņā ar prasību, ka attiecīgos produktus pārstrādā Savienības muitas teritorijā, kas piešķir Savienības izcelsmi saskaņā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (4) 24. pantu.
3. Kvotas atļauju pieteikumiem pievieno pieteikuma iesniedzēja ar zvērestu apliecinātu rakstveida liecību, kurā tas apņemas:
a)
nodot attiecīgos produktus paredzētajai pārstrādei gada laikā no datuma, kurā kompetentās muitas iestādes pieņēma tādu muitas deklarāciju par laišanu brīvā apgrozībā, kurā iekļauts precīzs preču apraksts un Taric kodi;
b)
kārtot un saglabāt pienācīgu uzskaiti dalībvalstī, kurā tika piešķirta atļauja, kas ļautu licencēšanas birojam veikt pēc tā ieskatiem vajadzīgās pārbaudes, lai nodrošinātu to, ka preces patiešām tiek nodotas paredzētajai pārstrādei; šajā apakšpunktā “uzskaite” ir dati, kas satur visu vajadzīgo informāciju un sīku tehnisko informāciju jebkādā datu nesējā, kas ļauj licencēšanas birojiem pārraudzīt un pārbaudīt darbību;
c)
ļaut licencēšanas birojam tam pieņemamā veidā izsekot attiecīgajiem produktiem visā to pārstrādes laikā attiecīgā uzņēmuma telpās;
d)
paziņot licencēšanas birojam par visiem apstākļiem, kuri var ietekmēt atļauju.
4. Ja attiecīgos produktus pārved, pieteikuma iesniedzējs sniedz pietiekamus pierādījumus par to, ka saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu tie tiek nodoti paredzētajai pārstrādei.
5. Piemēro Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (5) 308.d pantu.
6. Ja importētājs vai jebkura fiziska vai juridiska persona, kurai importētājs turpmāk nodod šādus produktus, neievēro šā panta 3. punktā minētās saistības, saskaņā ar 13. pantu uzskata, ka tas ir līdzvērtīgi neizmantotajām kvotas atļaujām par produktu attiecīgo daudzumu.
7. Komisija publicē licencēšanas biroju sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un atjaunina to pēc vajadzības.
5. NODAĻA
FAKTISKO IMPORTA RĀDĪTĀJU APLIECINĀJUMS
11. pants
1. Vēlākais 15 kalendārajās dienās pēc katra trešā mēneša beigām importētāji informē licencēšanas biroju dalībvalstī, kurā tie saņēma kvotas atļauju, par attiecīgo produktu faktisko importu šajā dalībvalstī, kas noticis pēdējos trijos mēnešos. Šajā nolūkā importētājs iesniedz licencēšanas birojam muitas deklarāciju eksemplāru par attiecīgo importu.
2. Ja muitas deklarācijā uzskaitīto daudzumu mēra bez mizas, bet kvotas atļaujas veidlapas 9. pozīcijā minētais daudzums ir ar mizu, importētājs - papildus 1. punktā paredzētajai informācijai un tajā pašā termiņā - iesniedz licencēšanas birojam pareizos importētos daudzumus par katru muitas deklarāciju, kurā ņem vērā mizu. Pareizos daudzumus nosaka, piemērojot korekcijas koeficientus, kas norādīti III pielikumā.
6. NODAĻA
NEIZMANTOTĀS KVOTAS ATĻAUJAS
12. pants
1. Ja kvotas atļauju neizmanto sešos mēnešos pēc tās izdošanas, importētājs to atdod licencēšanas birojam vai paziņo licencēšanas birojam par nodomu to izmantot atlikušajā kvotas periodā. Ja kvotas atļauja ir izdota pirms kvotas perioda sākuma saskaņā ar Protokola 4. pantu, šo sešu mēnešu termiņu skaita no kvotas periodam atbilstošā gada 1. janvāra.
2. Licencēšanas biroji nekavējoties informē Komisiju par visām kvotas atļaujām, ko importētāji atdevuši saskaņā ar 1. punktu. Tradicionālo importētāju robežvērtību bilanci, kas pieejamas attiecīgajai produktu grupai, koriģē par attiecīgo daudzumu.
13. pants
1. Ja tradicionālo importētāju attiecīgo produktu faktiskie importa daudzumi kvotas periodā n-1 ir mazāki par 85 % no daudzumiem, ko aptver visas kvotas atļaujas, kuras piešķirtas šādam importētājam tajā pašā kvotas periodā, importētāja importa robežvērtības abām produktu grupām kvotas periodā n+1 samazina par tādu daudzumu, kas ir proporcionāls faktiskā importa trūkstošiem daudzumiem.
2. Samazinājumu, kas minēts 1. punktā, aprēķina šādi:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
kur:
“ri” ir samazinājums, ko piemēro importētāja i importa robežvērtībām abām produktu grupām kvotas periodā n+1;
“ΣΑi” ir to kvotas atļauju summa, kas piešķirtas tradicionālajam importētājam i kvotas periodā n-1;
“Ii” ir importētāja i attiecīgo produktu faktiskie importa rādītāji kvotas periodā n-1.
14. pants
1. Ja kvotas atļauja, kas saskaņā ar 12. pantu nav atdota sešos mēnešos no tās izdošanas, līdz kvotas perioda n-1 beigām paliek neizmantota, importētāja importa robežvērtības abām produktu grupām kvotas periodā n+1 samazina divkārt par daudzumu, kas ir proporcionāls neizmantotās kvotas atļaujas apjomam.
2. Samazinājumu, kas minēts 1. punktā, aprēķina šādi:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
kur:
“Ri” ir samazinājums, ko piemēro importētāja i importa robežvērtībai abām produktu grupām kvotas periodā n+1;
“ΣUi” ir to neizmantoto kvotas atļauju summa, kas piešķirtas importētājam i kvotas periodā n-1;
“ΣΑi” ir to kvotas atļauju summa, kas piešķirtas importētājam i abām produktu grupām kvotas periodā n-1.
15. pants
Ja importa robežvērtību samazinājuma nosacījumi, kas paredzēti 13. un 14. pantā, tiek izpildīti vienlaikus, piemēro tikai lielāko samazināju (Ri vai ri).
7. NODAĻA
PĀREJAS PASĀKUMI PIRMAJIEM TRIJIEM KVOTAS PERIODIEM
16. pants
1. Šīs regulas 4. pantā izklāstīto piešķiršanas metodi piemēro visam pirmajam šīs regulas piemērošanas kvotas periodam. Šajā kvotas periodā nepiemēro 6. nodaļas noteikumus.
2. Šīs regulas 17. līdz 19. pantu piemēro šīs regulas piemērošanas pirmajos trijos kvotas periodos.
17. pants
1. Protokola 5. panta 4. punktā paredzētais pārskata periods ir - pēc ražotāja izvēles - 2004. gads, 2007. gads vai šo abu gadu kombinācija.
2. Importētāji, kuri pieprasa tradicionālā importētāja statusu, vēlākais 20 kalendārajās dienās pēc šīs regulas stāšanās spēkā norāda, kuru no trijām 1. punktā minētajām iespējām izmanto, lai saskaņā ar 6. pantu aprēķinātu šo importētāju robežvērtības.
3. Pārskata periodu, kuru saskaņā ar 2. punktu izvēlējies katrs importētājs, piemēro visiem trijiem pirmajiem kvotas periodiem, kuros piemēro šo regulu.
18. pants
1. Importētāji, kuri pieprasa tradicionālā importētāja statusu, vēlākais 20 kalendārajās dienās pēc šīs regulas stāšanās spēkā informē tās/to dalībvalsts(-u) licencēšanas biroju(-us), no kuras(-ām) tie grasās pieprasīt kvotas atļaujas, par attiecīgo produktu faktiskajiem importa rādītājiem šajā(-ās) dalībvalstī(-īs) pārskata periodā, kas izvēlēts saskaņā ar 17. panta 2. punktu. Lai pamatotu apgalvojumus par šādiem faktiskajiem importa rādītājiem, importētājs iesniedz licencēšanas birojam muitas deklarāciju eksemplāru par attiecīgo importu.
2. Licencēšanas biroji vēlākais 35 kalendārajās dienās pēc šīs regulas stāšanās spēkā iesniedz Komisijai kopsavilkumu par attiecīgo produktu faktiskajiem importa rādītājiem, kas tiem paziņoti saskaņā ar šā panta 1. punktu. Šādu kopsavilkumu iesniedz elektroniski tabulrēķinu formātā saskaņā ar paraugu V pielikumā.
19. pants
1. Ja saskaņā ar 17. panta 2. punktu ir izvēlēts viens gads, 6. panta 2. punktā minētais mainīgais Īi attiecas uz importētāja produktu grupas faktiskajiem importa rādītājiem šādā gadā.
2. Ja saskaņā ar 17. panta 2. punktu ir izvēlēta 2004. un 2007. gada kombinācija, 6. panta 2. punktā minētais mainīgais Īi attiecas uz importētāja produktu grupas faktiskajiem importa rādītājiem 2004. un 2007. gadā, ko aprēķina šādi:
[(faktiskie importa rādītāji 2004. gadā) + (faktiskie importa rādītāji 2007. gadā)]/2.
3. Komisija vēlākais 65 kalendārajās dienās pēc šīs regulas stāšanās spēkā informē licencēšanas birojus par robežvērtībām, kas izriet no aprēķiniem, kuri veikti saskaņā ar 6. panta 2. punktu.
4. Ja līdz Nolīguma un Protokola provizoriskajai piemērošanai 6. pantā minētās robežvērtības vēl nav aprēķinātas, tarifa kvotas pēc produktu grupas piešķir visiem importētājiem saskaņā ar piešķiršanas procedūru, kas minēta 3. panta b) punktā, līdz Komisija ir paziņojusi licencēšanas birojiem, ka robežvērtības ir noteiktas un 3. panta b) punktā minētā piešķiršanas procedūra ir izbeigta. Šā punkta nolūkos katram importētājam piešķir maksimāli 2,5 % tarifa kvotas katrai produktu grupai.
8. NODAĻA
20. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Tā zaudē spēku dienā, kurā Protokolu beidz provizoriski piemērot.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 12. jūnijā