РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1312/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета относно някои разпоредби, свързани с финансовото управление, за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната световна финансова криза и безпрецедентният икономически спад сериозно засегнаха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до значително влошаване на финансовите и икономическите условия в няколко държави-членки. По-специално някои държави-членки изпитват или са застрашени от сериозни затруднения, особено тези, отнасящи се до проблеми, свързани с техния икономически растеж и финансова стабилност, както и с влошаването на техните позиции по отношение на дефицита и дълга, което се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за противодействие на отрицателните въздействия на кризата, включително изменения в законодателната рамка, въздействието на финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси се увеличава и следва да бъдат предприети допълнителни стъпки сега, за да се облекчи този натиск чрез максимално и оптимално използване на финансирането от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
(3)
Въз основа на член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможност за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва затруднения или е сериозно застрашена от тежки затруднения, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (3) беше създаден такъв механизъм с цел запазване на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С решения за изпълнение 2011/77/ЕС (4) и 2011/344/ЕС (5) на Съвета на Ирландия и Португалия съответно беше предоставена такава финансова помощ от страна на Съюза. Гърция изпитваше сериозни трудности по отношение на своята финансова стабилност преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010 и получи финансова помощ, inter alia, от други държави-членки от еврозоната.
(5)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) беше създаден инструмент, който предвижда, че Съветът трябва да предостави средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, е в затруднение или е сериозно застрашена от трудности, свързани с платежния баланс.
(6)
С решения 2009/102/ЕО (7), 2009/290/ЕО (8) и 2009/459/ЕО (9) на Съвета такава финансова помощ бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(7)
Периодът, през който се предоставя финансова помощ на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е посочен в съответните решения на Съвета. Срокът за помощта за Унгария изтече на 4 ноември 2010 г.
(8)
Що се отнася до Гърция, Споразумението между кредиторите, сключено заедно с Кредитното споразумение, влезе в сила на 11 май 2010 г. В Споразумението между кредиторите е предвидено, че периодът на валидност ще изтече три години след датата на посоченото споразумение.
(9)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на европейски механизъм за стабилност (ЕМС). Този договор следва Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (10) В решението се предвижда до 2013 г. ЕМС да поеме задачите, които понастоящем се изпълняват от Европейския инструмент за финансова стабилност (EFSF) и Европейския механизъм за финансово стабилизиране (ЕМФС).
(10)
В своите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да засили синергиите между програмата за отпускане на заеми на Гърция и фондовете на Съюза, и подкрепи усилията за повишаване на възможностите на Гърция за усвояване на средства от Съюза с цел стимулиране на растежа и заетостта, чрез преместване на акцента върху повишаването на конкурентоспособността и създаването на работни места. Освен това Европейският съвет приветства и подкрепи изготвянето от Комисията, заедно с държавите-членки, на обща програма за техническа помощ за Гърция. Настоящото изменение на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (11) е принос към усилията за засилване на синергиите.
(11)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се подпомогне нарастването на инвестициите във въпросните държави-членки и райони и да се увеличи въздействието на финансирането върху икономиката, е необходимо да се разреши увеличаване на процентното участие от ЕЗФРСР до 95 % от допустимите публични разходи в районите по цел „Сближаване“ и увеличаване до 85 % от допустимите публични разходи в други райони, които са изправени пред сериозни затруднения, свързани с тяхната финансова стабилност.
(12)
В съответствие с общите принципи, които са приложими съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, увеличеният размер на съфинансирането може да се прилага само за плащания, извършвани след одобряване от страна на Комисията на съответните програми за развитие на селските райони, включително новите финансови планове. Следователно е необходимо също така да се определи процедурата, по която държавите-членки могат да използват тази възможност, както и механизмът, чрез който тя ще бъде осигурена.
(13)
Временното увеличение на размера на съфинансирането следва също така да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави-членки, като тези бюджетни ограничения следва да бъдат отразени по подходящ начин в общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, тъй като основната цел на механизма е да се справя със специфични текущи затруднения, прилагането му следва да се ограничи във времето до разходите на разплащателните агенции, извършени до 31 декември 2013 г.
(14)
Поради това Регламент (ЕО) № 1698/2005 следва да бъде съответно изменен.
(15)
Поради спешната необходимост от мерки във връзка с икономическата криза, настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 70 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 след параграф 4б се вмъква следният параграф:
„4в. Чрез дерогация от определените в параграфи 3, 4 и 5 тавани приносът на ЕЗФРСР може да бъде увеличен максимум до 95 % от допустимите публични разходи в районите, допустими по цел „Сближаване“, и в най-отдалечените райони и по-малките острови в Егейско море, и до 85 % от допустимите публични разходи в други райони. Тези проценти се прилагат за новодекларираните допустими разходи във всяка заверена декларация за разходи, направени през периода, в който дадена държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставена ѝ е финансова помощ съгласно Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (12) или ѝ е предоставена финансова помощ от други държави-членки от еврозоната преди влизането в сила на посочения регламент;
б)
предоставена ѝ е средносрочна финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (13);
в)
предоставена ѝ е финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на европейски механизъм за стабилност.
Всяка държава-членка, която желае да се възползва от дерогацията, предвидена в първа алинея, представя на Комисията искане за съответното изменение на своята програма за развитие на селските райони. Дерогацията се прилага, считано от одобрението от Комисията на изменението на програмата, като прилагането ѝ се преустановява, когато държавата-членка повече не отговаря на нито едно от условията, предвидени в първа алинея, буква а), б) или в). При всички случаи дерогацията се прилага единствено за разходите на разплащателните агенции, извършени до 31 декември 2013 г.
Когато предвидената в първата алинея дерогация престане да се прилага, държавата-членка изпраща на Комисията предложение за изменение на програмата, включително нов план за финансиране, който отговаря на изискванията за максималните проценти, които са били приложими преди дерогацията.
Ако дадена държава-членка не представи на Комисията предложение за изменение на своята програма за развитие на селските райони, включително нов план за финансиране, на датата, на която дерогацията престане да се прилага в съответствие с втора алинея, или ако представеният план за финансиране не отговаря на максималните проценти, определени в параграфи 3, 4 и 5, тези проценти се прилагат автоматично, считано от тази дата.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1312/2011
(2011. gada 19. decembris),
ar kuru Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 groza attiecībā uz konkrētiem noteikumiem, kas saistīti ar finanšu pārvaldību konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. un 43. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Nepieredzētā globālā finanšu krīze un nepieredzētā ekonomikas lejupslīde ir nopietni kaitējusi ekonomikas izaugsmei un finanšu stabilitātei un ir izraisījusi finanšu un ekonomikas apstākļu būtisku pasliktināšanos vairākās dalībvalstīs. Konkrēti, noteiktas dalībvalstis saskaras ar nopietnām grūtībām vai tām draud šādas grūtības, jo īpaši problēmas to ekonomikas izaugsmes un finanšu stabilitātes jomā un to deficīta un parāda stāvokļa pasliktināšanās, arī starptautiskās ekonomikas un finanšu vides dēļ.
(2)
Kaut arī ir jau veikti nozīmīgi pasākumi krīzes negatīvās ietekmes mazināšanai, tostarp grozījumi tiesību aktos, finanšu krīzes ietekme uz reālo ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem ir jūtama plašā apmērā. Spiediens uz valstu finanšu resursiem palielinās, un tagad būtu jāveic turpmāki pasākumi minētā spiediena mazināšanai, maksimāli un optimāli izmantojot Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (“ELFLA”) finansējumu.
(3)
Pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 122. panta 2. punktu, kurā paredzēta iespēja piešķirt Savienības finanšu palīdzību dalībvalstij, kura ir nonākusi grūtībās vai kuru nopietni apdraud lielas grūtības, ko izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus tā nevar ietekmēt, ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (2010. gada 11. maijs), ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (3), tika izveidots šāds mehānisms ar nolūku saglabāt Savienības finanšu stabilitāti.
(4)
Ar Padomes Īstenošanas lēmumiem 2011/77/ES (4) un 2011/344/ES (5) šāda Savienības finanšu palīdzība tika piešķirta attiecīgi Īrijai un Portugālei. Grieķija saskārās ar nopietnām grūtībām saistībā ar tās finanšu stabilitāti jau pirms Regulas (ES) Nr. 407/2010 stāšanās spēkā, un tā saņēma finanšu palīdzību inter alia no citām eurozonas dalībvalstīm.
(5)
Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (2002. gada 18. februāris), ar ko izveido vidēja termiņa finansiālās palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (6), tika izveidots instruments, paredzot, ka Padomei jāpiešķir vidēja termiņa finanšu palīdzība gadījumā, kad dalībvalsts, kurā nav ieviests euro, ir nonākusi grūtībās vai to nopietni apdraud grūtības attiecībā uz tās maksājumu bilanci.
(6)
Ar Padomes Lēmumiem 2009/102/EK (7), 2009/290/EK (8) un 2009/459/EK (9) šāda finanšu palīdzība tika piešķirta attiecīgi Ungārijai, Latvijai un Rumānijai.
(7)
Laikposms, kurā finanšu palīdzība ir pieejama Īrijai, Ungārijai, Latvijai, Portugālei un Rumānijai, ir noteikts attiecīgajos Padomes lēmumos. Palīdzības termiņš Ungārijai beidzās 2010. gada 4. novembrī.
(8)
Attiecībā uz Grieķiju Kreditoru nolīgums, kas tika noslēgts vienlaikus ar Aizdevumu mehānisma nolīgumu, stājās spēkā 2010. gada 11. maijā. Kreditoru nolīgumā ir paredzēts, ka pieejamības laikposmam jābeidzas trešajā gadadienā no minētā nolīguma datuma.
(9)
Septiņpadsmit eurozonas dalībvalstu finanšu ministri 2011. gada 11. jūlijā parakstīja Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma (ESM) izveidi. Minētais līgums seko Eiropadomes Lēmumam 2011/199/ES (2011. gada 25. marts), ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro (10). Paredzēts, ka līdz 2013. gadam ESM pārņems tos uzdevumus, kurus pašlaik pilda Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSI) un Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms (EFSM).
(10)
Eiropadome 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi novērtēja Komisijas ieceri uzlabot sinerģiju starp aizdevuma programmu Grieķijai un Savienības līdzekļiem un atbalstīja visus centienus palielināt Grieķijas spēju apgūt Savienības līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, pievēršoties konkurētspējas uzlabošanai un nodarbinātības radīšanai. Turklāt Eiropadome atzinīgi novērtēja un atbalstīja to, ka Komisija kopā ar dalībvalstīm gatavo visaptverošu tehniskās palīdzības programmu Grieķijai. Šis grozījums Padomes Regulā (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (11) veicina šos sinerģijas centienus.
(11)
Lai atvieglotu Savienības līdzekļu pārvaldību, palīdzētu paātrināt ieguldījumus attiecīgajās dalībvalstīs un reģionos un palielinātu ekonomikā ieguldīto līdzekļu atdevi, ir nepieciešams atļaut ELFLA ieguldījumu likmes palielinājumu līdz 95 % no attaisnotajiem valsts izdevumiem reģionos, kas ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar konverģences mērķi, un palielinājumu līdz 85 % no attaisnotajiem valsts izdevumiem citos reģionos, kas saskaras ar nopietnām grūtībām saistībā ar to finanšu stabilitāti.
(12)
Saskaņā ar vispārējiem principiem, kas piemērojami atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1698/2005, paaugstinātās līdzfinansējuma likmes piemērojamas tikai maksājumiem, kas veicami pēc tam, kad Komisija apstiprinājusi attiecīgās lauku attīstības programmas, tostarp jaunos finanšu plānus. Tādēļ ir nepieciešams arī noteikt kārtību, kādā dalībvalstis var izmantot minēto iespēju, kā arī mehānismu, ar kuru tas tiks nodrošināts.
(13)
Līdzfinansējuma likmju pagaidu palielinājumā būtu jāņem vērā arī budžeta ierobežojumi, kas skar visas dalībvalstis, un minētajiem budžeta ierobežojumiem vajadzētu būt pienācīgi atspoguļotiem Eiropas Savienības vispārējā budžetā. Turklāt, tā kā mehānisma galvenais mērķis ir risināt konkrētas pašreizējās grūtības, tā piemērošanas termiņš būtu jāierobežo, attiecinot to uz izdevumiem, kas maksājumu aģentūrām radušies līdz 2013. gada 31. decembrim.
(14)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1698/2005.
(15)
Ņemot vērā neatliekamo nepieciešamību risināt problēmas saistībā ar ekonomikas krīzi, šai regulai būtu jāstājas spēkā tūlīt pēc tās publicēšanas,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 70. pantā pēc 4.b punkta iekļauj šādu punktu:
“4.c Atkāpjoties no 3., 4. un 5. punktā noteiktajiem robežlielumiem, ELFLA ieguldījumu var palielināt ne vairāk kā līdz 95 % no izmantojamiem valsts izdevumiem reģionos, kas ir tiesīgi tos saņemt saskaņā ar Konverģences mērķi, un attālākajos reģionos un Egejas jūras nelielajās salās un līdz 85 % no izmantojamiem valsts izdevumiem citos reģionos. Šīs likmes piemēro izmantojamiem izdevumiem, kas nesen deklarēti katrā apstiprinātajā izdevumu deklarācijā un kas radušies laikposmā, kad dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
finanšu palīdzību dalībvalstij dara pieejamu saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 (2010. gada 11. maijs), ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu (12), vai pirms minētās regulas stāšanās spēkā to dara pieejamu cita eurozonas dalībvalsts;
b)
vidēja termiņa finanšu palīdzību dalībvalstij dara pieejamu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 (2002. gada 18. februāris), ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (13);
c)
finanšu palīdzību dara pieejamu dalībvalstij saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
Dalībvalsts, kas vēlas izmantot pirmajā daļā paredzēto atkāpi, iesniedz lūgumu Komisijai attiecīgi pārveidot tās lauku attīstības programmu. Atkāpi piemēro, tiklīdz Komisija ir apstiprinājusi programmas pārveidi, un beidz piemērot, tiklīdz dalībvalsts vairs neatbilst nevienam no pirmās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem. Jebkurā gadījumā pirmajā daļā paredzēto atkāpi piemēro tikai izdevumiem, kas maksājumu aģentūrām radušies līdz 2013. gada 31. decembrim.
Kad pirmajā daļā paredzēto atkāpi beidz piemērot, dalībvalsts nosūta Komisijai priekšlikumu pārveidot programmu, tostarp jaunu finansējuma plānu, kas atbilst maksimālajiem apjomiem, kādi bija piemērojami pirms atkāpes.
Ja dalībvalsts nenosūta Komisijai savas lauku attīstības programmas pārveides priekšlikumu, tostarp jaunu finansējuma plānu, dienā, kad atkāpi saskaņā ar otro daļu beidz piemērot, vai arī ja paziņotais finansējuma plāns neatbilst 3., 4. un 5. punktā noteiktajiem maksimālajiem apjomiem, minētos apjomus automātiski piemēro no minētās dienas.
2. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. decembrī