РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 юли 2011 година
относно държавната помощ за финансиране на диагностиката на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, приведена в действие от Белгия (държавна помощ C 44/08 (ex NN 45/04)
(нотифицирано под номер C(2011) 5457)
(само текстовете на френски и нидерландски език са автентични)
(2011/678/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочения член (2),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
След получаването през януари и февруари 2004 г. на жалби Комисията започна предварително разследване на помощта, предоставена от Белгия за покриване на разходите за тестове за диагностика на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии по говедата (наричани по-долу „тестовете за СЕГ“).
(2)
Вследствие на тези жалби на 27 януари 2004 г. Комисията изпрати писмо до белгийските власти с искане за информация във връзка с въпросната мярка. В същото време белгийските власти изпратиха уведомление за мярка за помощ за финансирането на диагностиката на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по животните в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“) (с писмо от 23 януари 2004 г., заведено на 28 януари 2004 г.) и тази мярка беше вписана под номер N 54/04.
(3)
Белгийските власти изпратиха писмена информация на Комисията с писма от 6 февруари 2004 г. и 14 май 2004 г., заведени съответно на 11 февруари 2004 г. и 19 май 2004 г.
(4)
С писмо от 19 юли 2004 г. Комисията информира Белгия, че мярката е била прехвърлена към регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 45/04, тъй като е станало видно, че части от средствата са били вече изплатени.
(5)
На 1 септември 2004 г. се състоя неофициална среща между белгийските власти и службите на Комисията.
(6)
Допълнителна информация бе предоставена от белгийските власти с писма от 16 септември 2004 г. и 22 февруари 2007 г., заведени съответно на 20 септември 2004 г. и на 22 февруари 2007 г.
(7)
С писмо от 26 ноември 2008 г. Комисията уведоми Белгия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на тази мярка. Решението бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения относно въпросната мярка.
(8)
С писмо от 19 декември 2008 г., заведено на 26 декември 2008 г., Белгия поиска удължаване на срока за отговор. Това удължаване ѝ бе предоставено с писмо от 13 януари 2009 г. Белгия изпрати мнения с писмо от 25 февруари 2009 г., заведено на 6 март 2009 г.
(9)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(10)
С писмо от 17 юли 2009 г. Комисията зададе допълнителни въпроси на Белгия във връзка с мненията, представени от Белгия. С писмо от 4 септември 2009 г., заведено на 8 септември 2009 г., Белгия поиска удължаване на срока за отговор. Отговорът на Белгия бе получен от Комисията с писмо от 16 октомври 2009 г., заведено на 20 октомври 2009 г.
(11)
На 2 октомври 2009 г. и 30 октомври 2009 г. се състояха две срещи между белгийските власти и службите на Комисията.
(12)
След тези срещи допълнителна информация бе изпратена от Белгия на 14 декември 2009 г., заведена на 16 декември 2009 г. В резултат на едновременното разследване на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията, относно евентуални картелни споразумения между лабораториите на 21 януари 2010 г., 29 септември 2010 г. и 17 януари 2011 г. Белгия представи искания за удължаване на срока. Тези удължения на срока бяха предоставени от Комисията.
(13)
На 22 февруари 2011 г. Комисията изпрати последно искане за информация, на което белгийските власти отговориха с писмо от 6 април 2011 г. Комисията предостави допълнително удължаване на срока, за да даде възможност на Белгия да отговори на въпросите, докато чака резултатите от разследването на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията.
(14)
Белгийските власти отговориха с писмо от 19 май 2011 г., заведено на 25 май 2011 г.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Контекст (4)
(15)
През януари 2004 г. Комисията получи жалба относно проект на кралски декрет, предвиждащ въвеждането на парафискална такса за финансиране на тестовете за СЕГ.
(16)
Вследствие на тази жалба службите на Комисията поискаха обяснения от белгийските власти. В отговор на това искане на информация белгийските власти посочиха, че от 1 януари 2001 г. тестовете за СЕГ са задължителни за говедата на възраст над 30 месеца и за говедата на възраст над 24 месеца, заклани неотложно (5). Те освен това уведомиха относно проект на кралски декрет относно финансирането на диагностиката на ТСЕ по животните (наричан по-долу „кралският декрет за ТСЕ“). Този проект на кралски декрет бе заведен под номер N 54/04. Белгийските власти посочиха, че този нов проект на кралски декрет е изменение на проекта на кралски декрет, за който Белгия е уведомила през 2001 г. и който е одобрен от Комисията с решение N 21/02 от 13 февруари 2002 г. (6), както и на друг проект, обсъден неофициално с Комисията през 2003 г. Нито един от тези два проекта не е бил обаче реализиран и декретът, за който е изпратено уведомление през 2004 г., представлява тяхното преработване.
(17)
От предоставената от Белгия информация следва, че държавата е покривала, считано от 1 януари 2001 г. (7), разходите за тестове за СЕГ (т.е. разходите за вземане на проби и анализ). Считано от 1 януари 2002 г. разходите за тези тестове са били предварително финансирани от белгийската Служба за помощи и възстановяване (Bureau d’Intervention et de Restitution belge, наричана по-долу „BIRB“) в очакване на политическо решение за постоянна система на финансиране.
(18)
Вследствие на някои забележки, направени от службите на Комисията относно проекта на кралски декрет, за който тя бе уведомена (N 54/04), през май 2004 г. белгийските власти представиха нов проект на кралски декрет, в който се правеше опит да се отговори на забележките, формулирани от Комисията, и се предвиждаше система за заплащане на възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко говедо, което е изпратено за клане, считано от 1 януари 2003 г., и на което трябва да се извърши бърз тест за СЕГ. Белгийските власти заявиха, че тестовете, извършени и предварително финансирани през 2002 г., са били изцяло финансирани чрез непряка държавна помощ, т.е. чрез парафискални такси. От друга страна, белгийските власти посочиха, че сума в максимален размер до 40 EUR на тест е била финансирана, считано от 1 януари 2003 г., посредством парафискални такси. Белгийските власти представиха подробни таблици, описващи разходите за тестовете за СЕГ, считано от 2003 г., и прогноза за финансирането на тези тестове чрез парафискални такси и възнаграждения за услуги. Белгийските власти посочиха, че датите, предвидени за въвеждане на схемата на финансиране, са били 1 юли 2004 г. за възнагражденията за услуги и 1 януари 2005 г. за парафискалните такси.
(19)
Тъй като в проекта на кралски декрет, за който беше изпратено уведомление, се посочва, че вече е отпусната помощ и са събирани такси от 1 януари 2002 г., на 19 юли 2004 г. мярката бе регистрирана като мярка, за която не е изпратено уведомление, под номер NN 45/04. Що се отнася до уведомлението, заведено под номер N 54/04, то бе оттеглено от Белгия.
(20)
От информацията, представена от Белгия през 2004 г., следва, че основната цел е била да се извърши предварително финансиране на тестовете, чиято стойност е трябвало да бъде възстановена по-късно, като идеята е била част от сумата на таксите да се насочи за възстановяване на разходите за предварително финансираните тестове.
(21)
В писмото си от 16 септември 2004 г. белгийските власти говорят за нов проект на кралски декрет, в който идеята за възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко тествано говедо се запазва занапред. Цялата сума, посочена в този нов проект на кралски декрет, беше предназначена да послужи за финансиране на тестовете за СЕГ на говедата, които ще бъдат заклани след влизането в сила на този проект. Възстановяването на сумите над 40 EUR, разрешени от Насоките на Общността за държавна помощ за тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици (8) от 24 декември 2002 г. (наричани по-долу „Насоките за ТСE“), които са били предварително финансирани след 1 януари 2003 г., щеше да бъде предмет на друг проект, който да бъде представен на Комисията и да има за цел възстановяването на тези предварително финансирани суми. Този кралски декрет е приет на 15 октомври 2004 г. (9) и е влязъл в сила на 1 декември 2004 г.
(22)
Съгласно информацията, предоставена от белгийските власти, общият размер на предварително финансираните разходи над максимума от 40 EUR за периода от 1 януари 2003 г. (10) до 30 юни 2004 г. възлиза на 15 237 646 EUR. Според белгийските власти максималният размер от 40 EUR е спазван, считано от 30 юни 2004 г. (11)
(23)
В същото писмо от 16 септември 2004 г. белгийските власти представиха два формуляра с обобщена информация в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1/2004 на Комисията от 23 декември 2003 г. за прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към държавните помощи за малки и средни предприятия, които произвеждат, преработват и търгуват със селскостопански продукти (12).
(24)
Тези две мерки са предмет на две освобождавания под номера XA 53/04 и XA 54/04. Както е посочено в точка 19 и следващите от решението за откриване на официална процедура по разследване, освободената мярка под номер ХА 53/04 включва предварителното финансиране на тестовете за СЕГ (13) с максимален интензитет на помощта 40 EUR на тест и е въведена на 1 януари 2003 г. Правното основание на тази мярка е Законът от 27 декември 2002 г. относно общия бюджет на разходите за 2003 г. Освободената мярка под номер ХА 54/04 предвижда максимален интензитет на помощта 33,38 EUR на тест и е въведена на 15 октомври 2004 г. Тази мярка за помощ е с неопределен срок. Нейното правно основание е Законът от 27 декември 2003 г. относно общия бюджет на разходите за 2004 г.
(25)
В същото писмо от 16 септември 2004 г. и в отговор на въпросите, поставени от службите на Комисията, белгийските власти посочиха, че лабораториите, избрани за извършване на тестовете, трябва да отговарят на много стриктни условия, за да извършват въпросните анализи.
(26)
Скоро след писмата от 14 май 2004 г. и 16 септември 2004 г. белгийските власти изпратиха уведомление за два проекта на кралски декрети относно финансирането на дейностите на Федералната агенция за безопасност на храните в хранителната верига (Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire, наричана по-долу „AFSCA“). Тези мерки са имали за цел въвеждането на такса и на възнаграждение за услуга за дейностите на AFSCA. Те са предмет на Решение C(2005) 4203 от 9 ноември 2005 г. относно държавни помощи N 9/05 и N 10/05 (наричано по-долу „Решението N 9/05 и N 10/05“), посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване. Тези мерки са приети с кралски декрет от 10 ноември 2005 г., определящ таксите, посочени в член 4 от Закона от 9 декември 2004 г. относно финансирането на AFSCA (14), както и с кралски декрет от 10 ноември 2005 г. за възнагражденията за услуги, посочени в член 5 от Закона от 9 декември 2004 г. относно финансирането на AFSCA (15). Тези два кралски декрета са влезли в сила на 1 януари 2006 г. Кралският декрет за таксите предвижда отмяна на кралския декрет от 15 октомври 2004 г., цитиран в съображение 21.
(27)
По-конкретно кралският декрет относно възнагражденията за услуги предвижда задължението кланиците да плащат възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR за всяко тествано говедо или еднокопитно животно. Кралският декрет относно таксите предвижда, от своя страна, финансиране на част от тестовете за СЕГ и е възложен за изпълнение на различните сектори. Общата стойност на теста за СЕГ е 44,08 EUR, от които 12 EUR за вземане на проба (които се финансират в рамките на 10,70 EUR от кланицата по силата на кралския декрет относно възнагражденията за услуги и 1,30 EUR от таксата) и 32,08 EUR, които се финансират от таксата, като стойността се плаща пряко на лабораториите от AFSCA. В Решението N 9/05 и N 10/05 Комисията заключи, че финансирането на AFSCA от възнагражденията за услуги не представлява държавна помощ, че финансирането на общите проверки на случаен принцип от фиксираните такси не представлява държавна помощ, че финансирането на част от разходите за тестовете за СЕГ чрез таксите е съвместима държавна помощ и че финансирането на разходите за други тестове/проверки, свързани с производството/предлагането на пазара, е съвместима държавна помощ.
(28)
През декември 2006 г. Комисията изпрати нови въпроси на Белгия относно случая NN 45/04. Тези въпроси бяха свързани по-специално с възстановяването на сумите, изплатени като предварително финансиране след 1 януари 2003 г.
(29)
В отговора си от 22 февруари 2007 г. белгийските власти заявиха, че искат да извършат пълно възстановяване на всички разходи, свързани с анализите за СЕГ, в течение на период от 15 години. На практика посредством новата система за финансиране на AFSCA е създадена система за солидарно възстановяване. Считано от 1 януари 2006 г., всеки оператор заплаща вноска на AFSCA и част от тази такса отива за възстановяване на минали разходи, свързани с предварителното финансиране на тестовете за СЕГ. Всички действащи оператори, които са държали говеда през разглеждания период, участват също във финансирането на тази система.
2.2. Съдържание на жалбите, подадени срещу проекта на кралски декрет за ТСЕ
(30)
Според жалбите във връзка с проекта на кралски декрет за ТСЕ таксата се прилага към всички видове животни, заклани в белгийските кланици, и ще се налага и на вносните продукти. Един жалбоподател твърди, че значителен процент от животните, заклани в белгийските кланици, идва от други държави-членки. Според жалбоподателите таксата представлява дискриминация по отношение на внасяните животни, тъй като тези приходи се използват за възстановяване на разходите за тестове за СЕГ, извършвани на белгийските говеда.
2.3. Съмнения, изразени от Комисията в рамките на откриването на официална процедура по разследване
(31)
Като предварителна стъпка е необходимо да се уточни, че откриването на официалната процедура по разследване се отнася до помощта за финансиране на диагностиката на ТСЕ по животните в Белгия, считано от 1 януари 2001 г., и до механизмите за финансиране на тази помощ, с изключение на помощта, одобрена с решение на Комисията поради съвместимостта ѝ с вътрешния пазар. Конкретно това означава, че помощта, одобрена с Решението N 9/05 и N 10/05 (която се отнася до таксите и възнагражденията за услуги, предназначени за финансиране на AFSCA) няма да бъде оценявана по отношение на съвместимостта ѝ с разпоредбите в областта на държавната помощ, приложими към момента на отпускане на помощта. Настоящото решение се отнася следователно само до помощта за финансиране на тестовете за СЕГ през периода 2001-2006 г. и до нейната система за финансиране, тъй като помощта за тестовете за СЕГ през този период е била предварително финансирана и защото това предварително финансиране е предмет на възстановяване в течение на няколко години.
(32)
С оглед на повече яснота следва да се напомни терминологичната разлика между възнаграждение за услуга и такса: от една страна има дължими суми или възнаграждения за услуги, които покриват разходите за предоставена услуга. В настоящия случай те възлизат на 10,70 EUR и се налагат, считано от 1 декември 2004 г., въз основа на кралския декрет за ТСЕ и след това въз основа на кралския декрет за възнагражденията за услуги, предназначени за финансиране на AFSCA. От друга страна има налози или такси, които се налагат въз основа на кралския декрет от 10 ноември 2005 г., събират се от AFSCA и се дължат от стопанските единици, разположени на белгийска територия и разпределени в 7 сектора (вж. съображение 29 от Решението N 9/05 и N 10/05).
(33)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията установи, че мерките за помощ в полза на финансирането на тестове за СЕГ се финансират и са били финансирани в Белгия чрез субсидии и система за парафискални тежести, състоящи се едновременно от възнаграждения за услуги и от такси. Част от приходите от тези възнаграждения за услуги и такси се насочва, както се твърди, за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете.
(34)
Комисията изтъкна редица проблеми и посочи, че няма достатъчно информация, за да стигне до окончателна оценка на разглежданите мерки: първо, поставя се въпросът за наличие на предимство за получателите на услугите. Всъщност не е ясно дали възнагражденията за услуги за тестовете за СЕГ покриват частта от стойността на тестовете, която не е покрита от съвместима държавна помощ. Не бе известна нито точната стойност на тези тестове, нито източникът на допълнително финансиране, в случай че възнагражденията за услуги се окажат недостатъчни за покриване на общите разходи за тестовете за СЕГ. Не бе установено освен това дали условията, при които AFSCA е предоставяла услугите, са отговаряли на пазарните цени, по-специално поради факта, че белгийските власти не бяха посочили ясно, че подборът на лабораториите е бил извършен чрез открита и прозрачна процедура.
(35)
Второ, не беше ясен механизмът на налозите: по-специално, не бяха ясно определени получателите и вносителите и не беше изяснен механизмът на възстановяване на предварителното финансиране на разходите за тестовете за ТСЕ. Възникнаха допълнителни въпроси във връзка с условията, на които парафискалните такси трябва да отговарят, за да бъдат разглеждани като съответстващи на разпоредбите в областта на държавната помощ, по-специално относно изключването на вносните продукти от парафискалните такси, относно яснотата по въпроса дали изнасяните продукти са облагодетелствани от мярката за помощ, финансирана от таксите, и дали тежестите оказват въздействие върху цената на готовите продукти, доколкото същата се определя от измененията в предлагането и търсенето на свободния пазар.
3. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ БЕЛГИЯ
(36)
Мненията на Белгия в отговор на съмненията, изразени от Комисията в нейното решение за откриване на официална процедура по разследване, бяха получени от Комисията на 27 февруари 2009 г. Те могат да бъдат обобщени по следния начин:
3.1. Квалификация на финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ
(37)
На първо място, Белгия оспорва квалификацията като държавна помощ на финансирането на тестовете за СЕГ, направена от Комисията, поради задължителния характер на тези тестове. Всъщност Белгия твърди, че задължението за извършване на тестовете за СЕГ е възложено с Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (16), с оглед опазване на общественото здраве. В подкрепа на своята теза Белгия цитира две решения (17), в които Съдът на Европейския съюз е постановил, че разходите за проверките, извършени за опазване на общественото здраве, не могат да бъдат разглеждани като компенсация за предоставена услуга и че задължение на властите е да покрият тези разходи. Белгия признава, че въпросните решения се отнасят до свободното движение на стоки, а не до държавната помощ, но счита, че изложените съображения могат да бъдат приложени към областта на държавната помощ.
(38)
От друга страна, Белгия посочва, че тъй като Регламент (ЕО) № 999/2001 не изисква разходите за проверките да бъдат понесени от предприятията, всяка държава-членка може да избере „нормална“ система за финансиране на тестовете за СЕГ. Според Белгия критерият за избирателен характер на държавната помощ трябва следователно да се оценява по отношение на тази нормална система (18). За държавна помощ може да се говори само когато някои сектори или предприятия са облагодетелствани от специално третиране спрямо нормалната система, избрана от Белгия. Според Белгия Комисията, изглежда, счита, че е нормално разходите да бъдат понесени от земеделските производители, което обаче не следва от действащите разпоредби. Ако различни системи на финансиране на тестове за СЕГ могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, това трябва според Белгия да се реши чрез хармонизиране на законодателствата (19), но съвсем не е проблем на държавна помощ. Белгия цитира също решението по делото GEMO (20), но счита, че това не променя нейния подход в конкретния случай. В писмото си от 16 октомври 2009 г. Белгия повтаря, че не е съгласна с квалификацията на финансирането като държавна помощ, направена от Комисията в нейното решение за откриване на официална процедура по разследване. Въпреки това, в дух на сътрудничество, Белгия възприема логиката на Комисията, за да изясни въпросите, повдигнати в решението за откриване на официална процедура по разследване.
3.2. Квалификация на възнаграждението за услуга
(39)
Белгия счита, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо не следва да се счита за държавна помощ.
(40)
Според Белгия за държавна помощ може да става въпрос само когато се дава предимство в полза на едно или повече предприятия. Следователно в рамките на възнаграждението за услуга може да става въпрос за предимство само когато полученото предимство е по-голямо от изплатената сума. Ако част от тестовете за СЕГ се финансира от властите, окончателното предимство в полза на земеделския производител отговаря на стойността на теста след приспадане на изплатеното възнаграждение за услугата.
(41)
Белгия продължава тази линия на разсъждение, като твърди, че в случай на възстановяване това би означавало да се иска по-голямо общо плащане от страна на земеделския производител. В действителност, ако трябва да се възстанови цялата стойност на теста, това би означавало, че в крайна сметка към тази стойност се добавя сумата на възнаграждението за услугата, която е била вече изплатена.
(42)
Белгия подчертава, че в съдебната практика на Съда на Европейския съюз става въпрос за държавна помощ само когато приходите от таксите се използват в полза на специфична група и не облагодетелстват в еднаква степен всички, които са платили такса (21). В разглеждания случай възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо е задължително за икономическите оператори, които участват в производството на говеждо месо. Сумата от 10,70 EUR, използвана за теста, не представлява икономическо предимство за тях и не може следователно да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
(43)
Според Белгия Комисията е следвала подобна линия на разсъждение в Решението N 9/05 и N 10/05. Белгия посочва, че в това решение възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR не е било квалифицирано като държавна помощ (вж. съображение 98 от решението). Подобна е логиката в Решение N 21/02, където част от разходите за тестовете за СЕГ, финансирани частично от таксите на сектора, не са счетени за държавна помощ.
(44)
В писмото си от 16 октомври 2009 г. белгийските власти посочиха, че възнаграждението за услуга се е изплащало от земеделския производител и се е отнасяло до част от стойността на тестовете за СЕГ. В отговор на въпроса на Комисията дали размерът на възнаграждението за услуга отговаря на действителната стойност на услугите, извършени от лабораториите, Белгия отговори, че възнаграждението се е отнасяло само до част от разходите за тестовете за СЕГ, както е посочено в Решението N 9/05 и N 10/05. Разсъжденията на Комисията в същото решение, изложени в съображения 61-66 и стигащи до заключението за равностойност на разходите за предоставените услуги и размера на възнагражденията за услуги, се отнасят до услуги, различни от тестовете за СЕГ. Белгия повтаря, че що се отнася до тестовете за СЕГ, в Решението N 9/05 и N 10/05 се заключава, че услугата под формата на тестове за СЕГ наистина представлява държавна помощ, но че сумата на възнаграждението за услуга (т.е. 10,70 EUR) не представлява помощ и следва да бъде извадена от стойността на тестовете.
3.3. Липса на свръхкомпенсация и съответствие на цените на тестовете с пазарните цени
(45)
Белгия се позовава на точка 132 от Насоките на Общността за държавната помощ в сектора на земеделието и горското стопанство през 2007-2013 г. (22) (наричани по-долу „Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г.“), където е посочено, че 40 EUR на тест представлява„към настоящия момент най-ниската цена, предлагана в Общността“. Считано от юли 2005 г. цените, предлагани от AFSCA, са под 40 EUR. Това показва според белгийските власти, че цените в Белгия съответстват на пазарните цени. В Решението N 9/05 и N 10/05 Комисията признава, че лабораториите са подбирани чрез открити, прозрачни и недискриминационни процедури и че не може да се приеме, че доставчиците на услуги (т.е. лабораториите) получават държавна помощ. Междувременно положението остана непроменено. От друга страна, белгийските власти в областта на конкуренцията извършват понастоящем разследване относно ценови картели между лабораториите в рамките на тестовете за СЕГ. Според белгийските власти това показва ясно, че те не искат по никакъв начин да се заплаща допълнителна цена на лабораториите. В писмото си от 16 октомври 2009 г. белгийските власти посочиха, че ще бъде проучено евентуално картелно споразумение за цените между лабораториите и че това разследване следва по принцип да приключи през първото тримесечие на 2010 г.
3.4. Такса върху вноса и износа
(46)
Белгийските власти посочват, че таксите и възнагражденията за услуги не са били никога прилагани към вноса и износа. Само предприятията, установени в Белгия, са длъжни да заплащат такса и само за говедата, заклани в Белгия и на възраст над 30 месеца, се плаща възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR.
(47)
Белгия подчертава, че Комисията е проучила вече тези мерки в рамките на Решението N 9/05 и N 10/05 и е заключила, че таксите не са дискриминационни спрямо вносните или износните продукти и не противоречат на разпоредбите на Договора.
3.5. Липса на механизъм, чрез който кланиците да прехвърлят възнаграждението за услуга върху производителите или върху други участници на пазара
(48)
Белгийските власти посочват, че кланиците прехвърлят разходите за възнаграждения за услуги върху своите клиенти, както всяко нормално предприятие прехвърля направените разходи върху клиентите си. По този начин това прехвърляне се осъществява чрез нормалните пазарни механизми. От друга страна, фактът на отразяване на разходите за възнаграждението за услуга в отделна позиция във фактурите, издавани на производителите, представлява нормална практика. В това отношение Белгия цитира съображения 93 и 95 от Решението N 9/05 и N 10/05, където критериите, предвидени в точка 25 от Насоките за ТСE, се считат за изпълнени.
3.6. Квалификация на получателите като малки и средни предприятия (наричани по-долу „МСП“)
(49)
Белгия посочва, че всички земеделски производители в Белгия са МСП въз основа на следните обстоятелства: в тях работят по-малко от 250 лица, годишният им оборот не надвишава 40 милиона евро или общият годишен баланс не надвишава 27 милиона евро и 25 % или повече от предприятието не са собственост на друго предприятие или на други предприятия, които не са МСП.
3.7. Мнения относно съвместимостта на помощта през трите периода, определени в решението за откриване на официална процедура по разследване (2001-2003 г.; 2003-2007 г.; след 2007 г.)
(50)
Периодът от 1 януари 2001 г. до 1 януари 2003 г. не изисква особени мнения от страна на Белгия, тъй като самата Комисия е стигнала до заключение за вероятна съвместимост в съображение 80 от решението за откриване на официална процедура по разследване. Белгия посочва все пак, че помощта не е надвишавала 100 % от понесените разходи и е готова да представи допълнителна информация в това отношение, ако е необходимо.
(51)
Белгия изтъква обаче, че тази информация се предоставя само като допълнение, като се има предвид нейното първоначално становище, според което не може да става въпрос за държавна помощ в настоящия случай, тъй като право на Белгия е да избере как да финансира своите тестове за СЕГ.
(52)
Белгия посочва, че през периода от 1 януари 2003 г. до 1 януари 2007 г. не е изплащана помощ, надвишаваща 100 % от стойността на теста. Белгия се позовава на Решението N 9/05 и N 10/05, в което този въпрос е бил вече проучен.
(53)
Що се отнася до периода след 1 януари 2007 г., Белгия не е предоставяла помощ, надвишаваща 40 EUR, тъй като стойността на тестовете е била под 40 EUR.
(54)
В допълнение на своите мнения Белгия представя подробна хронология на мерките, предприети в рамките на финансирането на тестовете за СЕГ. Тъй като тези данни са включени в голямата си част в описателния раздел на настоящото решение, в настоящия раздел хронологията не се възпроизвежда изцяло. Някои елементи ще бъдат все пак представени и по-долу.
(55)
Хронологията на финансирането на тестовете за СЕГ може да бъде представена, както следва:
-
от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г.: финансиране в пълен размер на тестовете от държавата,
-
от 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г.: предварително финансиране на тестовете от BIRB. Общият размер на предварителното финансиране от BIRB възлиза на 67 156 527,65 EUR,
-
от 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г.: предварително финансиране от AFSCA,
-
от 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г.: възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо по силата на кралския декрет от 15 октомври 2004 г., към която е добавено финансиране от AFSCA от резервите на последната и от подлежащия на възстановяване аванс, предоставен ѝ от държавата,
-
след 1 януари 2006 г.: финансиране чрез възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо и такси, наложени на 7 различни сектора (23). Тези такси служат също за възстановяване на разходите за тестовете за СЕГ, които са били предварително финансирани, считано от 1 януари 2002 г. Впоследствие възнаграждението за услуга е било индексирано на 11,07 EUR, считано от 1 януари 2008 г.
(56)
Цените на тестовете за СЕГ са, както следва:
(В евро)
Период
Общи разходи за тестовете (24)
Размер на възнаграждението за услуга
1.1.2001 г. - 31.1.2001 г.
111,81
/
1.2.2001 г.-31.3.2001 г.
89,50
/
1.4.2001 г.-31.12.2001 г.
64,71
/
1.1.2002 г.-15.3.2002 г.
64,74
/
16.3.2002 г.-31.12.2003 г.
63,45
/
1.1.2004 г.-15.1.2004 г.
63,42
/
16.1.2004 г.-30.6.2004 г.
53,88
/
1.7.2004 г.-30.11.2004 г.
43,44
/
1.12.2004 г.-31.12.2004 г.
43,44
10,70
1.1.2005 г.-30.6.2005 г.
43,47
10,70
1.7.2005 г.-31.12.2005 г.
38,62
10,70
1.1.2006 г.-30.9.2006 г.
40,35
10,70
1.10.2006 г.-31.12.2006 г.
39,32
10,70
1.1.2007 г.-31.12.2007 г.
39,35
10,70
1.1.2008 г.-31.12.2008 г.
39,38
11,07
3.8. Отговори на допълнителните въпроси, поставени от Комисията
(57)
В писмото си от 16 октомври 2009 г. Белгия внесе редица уточнения в отговор на въпросите, поставени от Комисията на 24 юли 2009 г. вследствие на мненията, представени от Белгия. На първо място, Белгия потвърди своето становище, според което държавите-членки не са длъжни да изискват от икономическите оператори да покриват разходите за тестовете за СЕГ. Тъй като става въпрос за разходи за опазване на общественото здраве, разходите за проверките, наложени от публичните власти, не могат да бъдат разглеждани като насрещна престация за предоставена услуга и да бъдат наложени на икономическите оператори. Независимо от това, в интерес на сътрудничеството, Белгия предпочита да отговори на въпросите на Комисията, възприемайки логиката на решението за откриване на официална процедура по разследване.
(58)
Относно частта на финансирането от Общността Белгия потвърди, че то действително е включено в съобщените по-рано числени данни.
(59)
След това Белгия посочи, че що се отнася до финансирането през периода от 30 юни 2004 г. до 31 декември 2005 г., то е било извършено от AFSCA от източниците на финансиране, с които последната е разполагала и които е получила от предишните организации, на чиято база е основана. През този период не е имало парафискални такси.
(60)
Комисията бе поставила въпроси относно връзката между сумата от 15 237 646 EUR с тази от 67 156 527,65 EUR, посочена в мненията на Белгия (вж. съображение 55). Белгия отговори, че сумата от 15 237 646 EUR е включена изцяло в тази от 67 156 527,65 EUR. От друга страна, белгийските власти проявиха готовност да направят изчисления за проверка на точността на посочената сума.
(61)
Относно възнагражденията за услуги Белгия посочи, че те са били за сметка на земеделските производители и не могат да представляват държавна помощ. Белгия се позовава в това отношение на Решението N 9/05 и N 10/05, в което е посочено, че само 33,38 EUR от общата цена, възлизаща на 44,08 EUR, представляват държавна помощ. Сумата от 10,70 EUR не представлява помощ и затова е била извадена от цената на теста при оценката на съвместимостта с максималния интензитет от 40 EUR на тест.
(62)
За всеки случай Белгия твърди, че единствената разлика със системата, одобрена от Комисията в Решението N 9/05 и N 10/05, е индексирането на размера на възнаграждението за услуга, който от 10,70 EUR е станал 11,07 EUR.
(63)
В писмото си от 1 декември 2009 г. Белгия коригира числените данни, представени по-рано относно броя на извършените тестове. Тя посочи, че тези числени данни заменят дадените по-рано в писмата преди и след решението за откриване на официална процедура по разследване.
(64)
Тези изменения се основават на факта, че отчетеният по-рано брой на взетите проби е бил погрешен. Всъщност първите изчисления са се основавали на теоретичния брой от 3 проби на час, докато в действителност на място са били вземани 12 проби на час. Това увеличение на броя на тестовете на час е довело до по-ниска стойност на всяко вземане на проба, което се е отразило и на общата стойност на един тест, тъй като в стойността на тестовете влиза почасова ставка, която се оказва намалена поради по-големия брой вземания на проби за един час. Освен това общият брой на закланите животни през 2003 и 2004 година бе по-малък в сравнение с числените данни, представени по-рано. Числените данни, посочени в писмото на Белгия от 1 декември 2009 г., са данните за броя на говедата, заклани за консумация от човека, които са съобщени на Комисията за 2003 и 2004 година.
(В евро)
2003 г.
Лабораторни разходи
Почасова ставка: ветеринари
Разходи за вземане на проба
Разходи за тестов комплект
Общо разходи
Интервенция
над 40 EUR/тест
януари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
февруари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
март
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
април
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
май
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
юни
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
юли
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
август
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
септември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
октомври
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
ноември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
декември
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(В евро)
2004 г.
Лабораторни разходи
Почасова ставка: ветеринари
Разходи за вземане на проба
Разходи за тестов комплект
Общо разходи
Интервенция
над 40 EUR/тест
1-15 януари
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16-31 януари
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
февруари
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
март
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
април
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
май
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
юни
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
юли
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
август
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
септември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
октомври
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
ноември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
декември
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Въз основа на таблицата, дадена към съображение 64, Белгия заключи, че, считано от 1 юли 2004 г., общите разходи за тестовете за СЕГ са под 40 EUR.
(66)
На това основание белгийските власти предоставиха също корекция на таблицата, предоставена преди откриването на официалната процедура по разследване и поместена в съображение 25 от решението за откриване. Последните представени числени данни са реални цифри, а не прогнози, както е било преди това. От тази информация следва, че общият размер на предварителното финансиране възлиза не на 15 237 789,90 EUR, каквато е била първоначалната прогноза, а на 6 619 810,74 EUR.
Период
Цена на теста (EUR)
Брой на тестовете
Общо (EUR)
1.1.2003 г.-
15.1.2004 г.
Непряка държавна помощ
40,00
373 550
14 942 015,90
Стойност на теста 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Общо
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004 г.-
30.6.2004 г.
Непряка държавна помощ
40,00
160 551
6 422 043,10
Такси
22,02
160 551
860 286,19
Общо
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003 г.-
30.6.2004 г.
Общ предварително финансиран бюджет над максималната сума от 40 EUR
6 619 810,74
(67)
Белгия посочва също, че ако разследването на белгийските власти в областта на конкуренцията установи, че цените на тестовете за СЕГ, извършвани от лабораториите, са били завишени в резултат на евентуално неправомерно картелно споразумение между лабораториите, тя поема задължението да възстанови надплатената част от цената, ако е необходимо и чрез започване на съдебни процедури пред компетентните съдилища.
(68)
В писмото си от 6 април 2011 г. белгийските власти потвърдиха, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR е било предназначено само за заплащане на теста за СЕГ от получателя, който действително се е ползвал от него в този момент, а не служи за възстановяване на предварителното финансиране на извършени преди това тестове за СЕГ.
(69)
В същото писмо от 6 април 2011 г. белгийските власти посочиха, че общият размер на предварителното финансиране от BIRB е 67 156 527,65 EUR. AFSCA е възстановила част от тази сума, както следва:
Възстановени от AFSCA:
2005 г.
4 477 102 EUR
2006 г.
4 477 102 EUR
2007 г.
Няма възстановяване (удължаването на срока е поискано и получено при плащане на лихви)
2008 г.
194 901 EUR (лихви върху отложеното възстановяване)
От 2008 г. насетне
Без възстановяване на BIRB - Рамков закон от 22.12.2008 г.
Остават за възстановяване
58 202 323 EUR
(70)
Белгия посочи, че правителството е решило да спре възстановяването на предварителното финансиране на BIRB, така че получените суми ще бъдат включени в положителното салдо на AFSCA. Това салдо следва да се разглежда като възстановяване на разходите за тестовете за СЕГ.
(71)
Относно заплащането от производителя на разходите за тестовете за СЕГ Белгия потвърди, че няма специален режим, задължаващ кланиците да фактурират на производителя сумата на възнаграждението за услуга за теста за СЕГ, но че това се прави по тяхна инициатива. Белгия представи няколко примера на фактури, откъдето се вижда ясно, че фактурирането на сумата на възнаграждението за услуга е направено като отделна позиция във фактурите. Става въпрос за документ за покупка, който кланицата издава на производителя и в който сумата на възнаграждението за услуга е извадена от общата сума, платима от кланицата на производителя за покупката на животното. Според Белгия това е доказателство, че производителят е този, който в крайна сметка заплаща теста за СЕГ на AFSCA.
(72)
В последното си писмо от 25 май 2011 г. белгийските власти посочиха, че размерите на помощта могат да бъдат предмет на кумулативно прилагане на минималната помощ, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството (25), и на съвместимата помощ от 40 EUR на тест за периода, през който регламентът е бил в сила.
4. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ТРЕТИ СТРАНИ
(73)
В рамките на настоящата процедура Комисията не получи мнения от трети заинтересовани страни.
5. ОЦЕНКА
5.1. Преценка на наличието на помощ
(74)
Като предварителна стъпка Белгия посочи в мненията си относно решението за откриване на официална процедура по разследване, че според нея разходите за тестовете за СЕГ са финансирани от държавите-членки поради задължителния им характер и че няма общностна разпоредба, която да изисква разходите за проверките да се поемат от предприятията. От друга страна, Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. и практиката на Комисията ясно сочат, че различните равнища на разходите за тестовете може да предизвикат нарушаване на конкуренцията и че повечето държави предоставят помощ за покриване на цената на тестовете, следователно е необходимо регламентиране на интензитета, с цел да бъде ограничено нарушаването на конкуренцията, предизвикано от тази помощ. По-специално в Насоките за ТСE е ясно посочено, че помощта, предоставяна от държавите, създава рискове от нарушаване на конкуренцията. В точка 24 от Насоките за ТСE например се определя, че „считано от 1 януари 2003 г., по отношение на задължителните изследвания за СЕГ, извършвани при говеда, заклани за консумация от хората, общият размер на пряката и непряката публична помощ, включително плащанията от Общността, не може да надхвърля общо 40 EUR на тест. Задължението за извършване на изследвания може да се основава на общностното или националното законодателство.“ Тези насоки бяха представени на държавите-членки, които бяха призовани да предприемат подходящи мерки и да приведат своите режими в съответствие с тези насоки. Освен това в Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. квалификацията на тестовете за СЕГ като държавна помощ е изложена в точка 132, буква е) и следващите. От друга страна е важно да се подчертае, че Решението N 9/05 и N 10/05, където част от финансирането на тестовете за СЕГ е квалифицирано като помощ, не бе обжалвано от белгийските власти, което косвено означава, че белгийските власти са приели тази квалификация на помощта за финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ.
(75)
От гореизложеното може да се направи изводът, че оспорването от страна на Белгия на квалификацията на помощта за финансирането на тестовете за СЕГ като държавна помощ поради задължителния характер на тези тестове е неоснователно, като се имат предвид приложимите и прилагани от дълги години разпоредби.
(76)
Следователно Комисията разглежда въпросните мерки в светлината на член 107 от ДФЕС. Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че с изключение на дерогациите, предвидени от Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(77)
За да попадне дадена мярка в обхвата на приложение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва да са изпълнени едновременно следните четири условия: 1. мярката трябва да е финансирана от държавата или чрез използване на държавни ресурси и да може да бъде приписана на държавата; 2. трябва да се отнася избирателно за определени предприятия или производствени сектори; 3. трябва да осигурява икономическо предимство на предприятията получатели; 4. трябва да засяга търговията в рамките на Съюза и да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията.
(78)
В следващите съображения тези четири критерия ще бъдат приложени към мерките, които биха могли да представляват държавна помощ.
(79)
Както е посочено в съображение 55, за финансиране на разходите за тестовете за СЕГ са използвани различни системи на финансиране. В рамките на проучването на критерия за наличие на държавни ресурси, настоящото решение разграничава различните начини на финансиране на тестовете за СЕГ.
5.1.1. Наличие на държавни ресурси
5.1.1.1. От 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г.
(80)
През периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2001 г. разходите за тестовете за СЕГ са били финансирани изцяло от държавата. Няма съмнение, ч в този случай става въпрос за финансиране чрез използване на държавни ресурси.
5.1.1.2. От 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г.
(81)
През следващия период, т.е. от 1 януари 2002 г. до 30 юни 2004 г., тестовете са били предварително финансирани от BIRB, в очакване на структурно решение за финансирането на тестовете. BIRB е държавна федерална структура с юридическа правосубектност, създадена след преобразуване на предишната Белгийска служба за икономика и земеделие (Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture, OBEA) и отдел „Земеделие“ на предишната Централна служба за квоти и лицензи (Office Central des Contingents et Licences, OCCL). Това е парадържавна агенция от категория В, подчинена на министъра на земеделието и средните класи. BIRB е разплащателна агенция, одобрена в рамките на общата селскостопанска политика и финансирана от ФЕОГА (26). Тя може освен това да бъде натоварвана със задачи, произтичащи от селскостопанската политика на федералното правителство или на регионалните правителства. За да може да балансира своя административен бюджет, BIRB разполага с държавна субсидия, вписана в бюджета на нейните правомощия за надзор на федерално равнище (Service public fédéral Économie) (Държавна федерална служба „Икономика“), и с някои собствени приходи (приходи от някои възнаграждения за услуги и от ограничени инвестиции). С оглед на гореизложеното финансирането чрез използване на BIRB представлява финансиране от държавни ресурси.
5.1.1.3. От 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г.
(82)
От 1 юли 2004 г. до 30 ноември 2004 г. тестовете са били предварително финансирани от AFSCA. Според съществуващите тогава законодателни разпоредби (т.е. основно Закона от 4 февруари 2000 г. относно създаването на AFSCA (27) AFSCA се финансира по-специално от различни приходи, като дължими суми, такси и възнаграждения за услуги, административни глоби, случайни приходи, дарения, завещания и пр. (28) AFSCA е държавна структура с юридическа правосубектност, класифицирана в категория А, предвидена от Закона от 16 март 1954 г. относно контрола на някои органи от обществен интерес (29). От изложените съображения следва, че финансиранията, предоставени от AFSCA, представляват държавни ресурси и че отпускането им се решава от публичните власти, тъй като AFSCA е подчинена йерархично на министъра, отговарящ за общественото здраве.
5.1.1.4. От 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г.
(83)
Що се отнася до периода от 1 декември 2004 г. (дата на влизане в сила на кралския декрет от 15 октомври 2004 г.) до 31 декември 2005 г. (дата на влизане в сила на кралските декрети от 10 ноември 2005 г.), тестовете за СЕГ са били финансирани чрез възнаграждение за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо, към което е добавено финансиране от AFSCA от резервите на последната и от подлежащия на възстановяване аванс, предоставен на агенцията от държавата.
(84)
Частичното финансиране, осъществено от AFSCA и произхождащо от нейните собствени средства, представлява държавен ресурс (вж. съображение 82).
(85)
Що се отнася до това, дали възнагражденията за услуги представляват държавни ресурси, може да става дума за държавни ресурси, ако се окаже, че възнагражденията за услуги не покриват изцяло действителната стойност на услугите, която имат за цел да възстановят. В действителност, ако няма съответствие между стойността на предоставената услуга и възнаграждението за услугата, излишъкът представлява държавен ресурс, с който може да разполага държавната структура, на която е изплатено това възнаграждение. Ето защо е важно да се провери дали възнагражденията за услуги, изплатени на AFSCA за тестовете за СЕГ, представляват плащания за услугите на AFSCA, които действително са предоставени на предприятията, и дали те са били определяни на базата на пазарната цена (вж. съображение 54 от решението за откриване на официална процедура по разследване). Този въпрос е обсъден по-долу при разглеждането на понятието за предимство.
5.1.1.5. След 1 януари 2006 г.
(86)
Що се отнася до периода след влизането в сила на кралските декрети от 10 ноември 2005 г., т.е. до периода, започнал на 1 януари 2006 г., следва да се проучи дали възнагражденията за услуги и таксите, определени от тези декрети, представляват държавни ресурси. Този въпрос бе вече проучен в рамките на Решението N 9/05 и N 10/05. В съображение 44 от него бе посочено, че по принцип таксите представляват държавни ресурси и че възнагражденията за услуги може да представляват държавни ресурси, ако се окаже, че тези възнаграждения не покриват изцяло действителната стойност на услугите, която имат за цел да възстановят. В случая с тестовете за СЕГ същите са финансирани отчасти чрез възнаграждения за услуги и отчасти - чрез такси. В Решението N 9/05 и N 10/05 се заключава, че финансирането на част от стойността на тестовете за СЕГ посредством възнаграждения за услуги не представлява държавна помощ и че финансирането посредством такси е съвместима държавна помощ. Както е посочено в съображение 34 от решението за откриване на официална процедура по разследване, помощта, одобрена с решение на Комисията, не е предмет на настоящото решение и следователно няма да бъде проучвана отново тук.
(87)
От друга страна, в светлината на информацията, предоставена от Белгия след откриването на официалната процедура по разследване, се оказа, че приходите от таксите са били отчасти използвани през 2005 г. и 2006 г. за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете за СЕГ, надвишаващо 40 EUR през периода от 1 януари 2003 г. до 1 декември 2004 г. Това обаче не беше посочено в Решението N 9/05 и N 10/05. Следователно част от таксите е служила за финансиране на тестовете за СЕГ, извършени през периода от 1 януари 2003 г. до 1 декември 2004 г., като целта е била да бъдат възстановени солидарно от земеделските производители предварително финансираните разходи за задължителните тестове за СЕГ над максималния размер от 40 EUR.
(88)
Насочването на част от приходите от тези такси за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете не променя по никакъв начин квалификацията им като държавни ресурси, дадена в Решението N 9/05 и N 10/05.
5.1.2. Избирателно предимство за дадено предприятие
(89)
При разследването за наличие на предимство е важно да се направи разлика между мерките, финансирани чрез държавни ресурси, включително такси, от една страна, и мерките, финансирани чрез възнаграждения за услуги, от друга страна.
(90)
Относно мерките, финансирани чрез държавни ресурси, включително такси, Комисията винаги е считала (30), че ако държавата финансира разходите за задължителните проверки, свързани с производството или пускането на пазара на продукти, това следва да се разглежда като избирателно предимство за предприятията (31). В действителност държавата е облекчила тежести, които обикновено са включени в бюджета на дадено предприятие. От гореизложеното може да се заключи, че земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на тестове за СЕГ по силата на действащото през разглеждания период законодателство, осъществяват стопанска дейност и са се възползвали от държавна помощ чрез финансирането на тестовете за СЕГ от държавата, считано от 1 януари 2001 г.
(91)
Доводите, изложени от Белгия (вж. съображение 37 и следващите), че финансирането на тестовете за СЕГ е наложено с цел опазване на общественото здраве и че държавата-членка е тази, която избира нормалната система за финансиране на тестовете за СЕГ, не могат да бъдат приети поради основанията, посочени в съображение 74. В по-специфичния контекст на оценката на избирателността, Белгия изтъква довода, че за избирателност може да се говори само когато някои сектори или предприятия са облагодетелствани от специално третиране спрямо нормалната система. Фактът, че са налице разлики между отделните държави-членки относно финансирането на тестовете за СЕГ и че това може да доведе до нарушаване на конкуренцията, според Белгия не е въпрос на държавна помощ, а на хармонизиране на законодателствата.
(92)
Този довод обаче не може да бъде приет. Както е посочено в Решението N 9/05 и N 10/05, критерият за избирателност е изпълнен, когато предимството се дава само на някои предприятия или на даден сектор на дейност. В конкретния случай, на национално равнище финансирането на тестовете за СЕГ от държавата облагодетелства само един определен сектор, а именно сектора за отглеждане на животни, подлагани на тестове за СЕГ. На общностно равнище финансирането на тестовете за СЕГ в полза на белгийските предприятия от държавата или посредством държавни ресурси дава на тези предприятия предимство спрямо техните конкуренти от други държави, в които финансирането на задължителните тестове за СЕГ не се поема от държавата, нито от държавни ресурси. В преамбюла към Насоките за ТСE (точки 8 и 9) ясно е посочено, че извършваното хармонизиране, задължаващо сектора да покрие разходите, е бавно и че Комисията е решила поради това да поясни и да измени своята политика в областта на държавната помощ по отношение на разходите, породени от тестовете за СЕГ. Точка 24 от Насоките за ТСE определя от своя страна, че задължението за извършване на изследвания може да се основава на общностното или на националното законодателство. В тази точка е посочено ясно, че няма общностно хармонизиране по отношение на задължението за извършване на тестовете, което ще рече, че това може да доведе и до избирателна помощ, поставяща в по-благоприятно положение предприятията в определена държава-членка. В заключение, мерките, финансирани посредством използване на държавни ресурси, в това число такси, дават избирателно предимство на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти от говеда, подложени задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство, тъй като намаляват разходите на тези получатели. Тези предимства не се предоставят чрез преки плащания, а чрез поемане на разходите за тестовете за СЕГ от страна на публичните власти, заплащащи пряко стойността на тестовете на лабораториите, които ги извършват по искане на кланиците и фактурират разходите на AFSCA.
(93)
Относно мерките за помощ, финансирани чрез възнаграждения за услуги, е важно да се провери дали чрез тези възнаграждения се предоставя предимство. Както е посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване (в съображения 61 и 62), може да става дума за предимство само ако тези възнаграждения за услуги са по-малки от реалните разходи за услугите, действително предоставени от AFSCA на икономическите оператори. Важно е също да се провери дали таксите представляват плащания за услугите на AFSCA, действително предоставени на предприятията. По-конкретно, въпросът е да се разбере дали е било дадено предимство на кланиците и производителите, които са платили възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо през периода от 1 декември 2004 г. до 31 декември 2005 г., и дали същите действително са се възползвали от услугите, предоставяни от AFSCA.
(94)
Белгийските власти посочиха в отговора си на решението за откриване на официална процедура по разследване, че възнаграждението за услуга в размер на 10,70 EUR на тествано говедо е било единственият източник за финансиране на AFSCA за покриване на разходите за тестовете за СЕГ, с изключение на резервите на AFSCA и подлежащия на възстановяване аванс, предоставен от държавата. Заплащането на възнаграждението за услуга се извършва от кланиците. Белгийските власти заявиха, че кланиците не са били правно задължени да фактурират сумата на възнаграждението за услуга на своите клиенти, но че практиката на кланиците е да фактурират разхода за възнаграждението за услуга на производителите като отделна позиция. Това бе доказано от Белгия чрез няколко примера на фактури, откъдето се вижда ясно, че кланиците фактурират на производителите сумата на възнаграждението за услуга като отделна позиция. Според Белгия не е необходимо формално регламентиране на начина, по който кланиците прехвърлят на производителите или на други евентуални получатели на услугите изплащаното от тях възнаграждение за услуга, тъй като този разход се фактурира на производителите подобно на други разходи, възникващи при клането и фактурирани на производителите.
(95)
От гореизложеното може следователно да се заключи, че съмнението, изразено при откриването на официална процедура по разследване в съображение 44, че таксата за кланиците е значително по-висока, отколкото за други получатели на услугата, бе разсеяно от представената от Белгия информация относно фактурирането на производителите на това възнаграждение за услуга.
(96)
Колкото до въпроса дали цената на тестовете за СЕГ е пазарната цена, Белгия заяви пред Комисията, първо, че от юли 2005 г. цените, предлагани от AFSCA, са под 40 EUR, докато в Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. се посочва 40 EUR като най-ниската цена, предлагана в Общността по същото време. Това показва, че цените съответстват на цените, практикувани другаде в Европа през определения период. Второ, Белгия отговори на решението за откриване на официална процедура по разследване, че положението е същото, като положението, разглеждано в Решението N 9/05 и N 10/05, което заключи, че определянето на доставчиците на услуги е извършено чрез прозрачни и недискриминационни процедури (вж. съображение 82 от Решението N 9/05 и N 10/05). Трето, Комисията взема предвид поетия от Белгия ангажимент да предприеме всички възможни правни мерки, за да бъдат възстановени надплатените суми за цените на тестовете, в случай че разследванията на белгийските власти, отговарящи за конкуренцията, установят неправомерно картелно споразумение между лабораториите, което е довело до завишаване на цените на тестовете. Въз основа на тези съображения Комисията заключи, че възнагражденията за услуги не могат да се разглеждат като държавни ресурси, тъй като възнагражденията за услуги, изплатени на AFSCA за тестовете за СЕГ, представляват плащания за услугите на AFSCA, които действително са предоставени на предприятията, и са били определяни на базата на пазарната цена.
(97)
Може да се заключи, в съответствие с Решението N 9/05 и N 10/05, че чрез възнаграждението за услуга не е предоставено предимство нито на кланиците, нито на производителите, тъй като то представлява заплащане за услуга, от която се е ползвал дължащия възнаграждението, и тъй като цената на теста е определена на базата на пазарната цена. Това заключение позволява също да се заключи, че липсва финансиране чрез използването на държавни ресурси, тъй като цената на теста съответства на пазарната цена.
5.1.3. Нарушаване на конкуренцията и последици за търговията в Съюза
(98)
По отношение на останалите условия за прилагане на член 107, параграф 1 от ДФЕС мярката може да окаже въздействие върху позицията на Белгия в този сектор (32). Тъй като белгийските предприятия действат на силно конкурентен международен пазар, мярката нарушава или има опасност да наруши конкуренцията (33) и засяга търговията между държавите-членки.
5.1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(99)
В светлината на гореизложеното Комисията смята, че финансирането на тестовете за СЕГ чрез използване на такси и други държавни ресурси, като посочените по-горе, е предимство, финансирано от държавни ресурси. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като поставя в по-благоприятно положение определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Предимството се предоставя на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС. От друга страна, онази част от тестовете за СЕГ, които се финансират от възнаграждения за услуги, не представляват помощ, тъй като изплащащите възнаграждението за услуга получават услуги, доставени на пазарна цена.
5.2. Неправомерност на помощта
(100)
След 1 януари 2001 г. белгийските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС относно мерките за помощ, състоящи се във финансирането на тестовете за СЕГ. Помощта, попадаща в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1/2004, е освободена от задължението за уведомяване, ако спазва условията, предвидени в същия регламент. Следователно ако не са спазени посочените условия, тя е неправомерна.
5.3. Финансиране на помощта
(101)
По отношение на държавната помощ, финансирана частично чрез парафискална такса, тоест чрез таксата, Комисията трябва да проучи финансираните чрез помощта дейности, както и финансирането на самата помощ. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на дадена държавна помощ с вътрешния пазар би направила несъвместима и самата помощ, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(102)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавната помощ, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че да бъдат неразделна част от тази мярка (34). За да може дадена такса или част от такса да се счита за неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта съгласно приложимата национална правна уредба, в смисъл че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта (35). Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (36) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (37).
(103)
Необходимо е следователно да се проучи дали таксата, събирана от 1 юли 2004 г., отговаря на критериите, изложени в съображение 102, като се държи сметка за правните инструменти, приложими през различните периоди. Финансираната помощ е била предмет на освобождаване, но това освобождаване не включва системата на финансиране на помощта, така че трябва да се провери правомерността на системата на финансиране през целия разглеждан период.
5.3.1. От 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г.
(104)
През този период помощта е предварително финансирана от AFSCA и чрез възнаграждения за услуги по силата на кралския декрет от 15 октомври 2004 г. (последните не са обаче част от настоящия раздел, тъй като не става въпрос за помощ - вж. съображение 97). Следва да се провери дали системата на финансиране е неразделна част от мярката за помощ. От действащото законодателство не следва, че има задължителна връзка в предназначението между начина на финансиране на AFSCA и финансирането на тестовете за СЕГ, нито че приходите от таксата са насочвани непременно за финансиране на помощта. В действителност Законът от 4 февруари 2000 г. относно създаването на AFSCA предвижда различни източници на финансиране на AFSCA (вж. съображение 82). Освен това не може да се заключи, че приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта, тъй като тестовете са финансирани едновременно от възнагражденията за услуги и от AFSCA за надплатената сума. Следователно размерът на помощта, изплатена от AFSCA, варира в зависимост от цената на тестовете, а не в зависимост от таксите, плащани на AFSCA. В заключение, няма задължителна връзка в предназначението между приходите от таксите и възстановяването на предварителното финансиране.
5.3.2. След 1 януари 2006 г.
(105)
Считано от тази дата въпросът за таксите е уреден с кралския декрет относно таксите за финансиране на AFSCA. С Решението N 9/05 и N 10/05 беше проучена системата на финансиране посредством такси и беше достигнато до заключението, че начинът на финансиране на част от разходите, свързани с тестовете за СЕГ, не дискриминира вносните или износните продукти и не противоречи на разпоредбите на Договора (38). Както е посочено в съображение 31, настоящото решение не се отнася до мерките, които са одобрени по-рано. Независимо от това, тъй като Белгия посочи, че част от таксите е служила, считано от 1 януари 2006 г., за възстановяване на предварителното финансиране на предходните тестове за СЕГ, Комисията е в правото си да проучи системата на финансиране, доколкото таксите финансират възстановяването на предварителното финансиране на тестовете за СЕГ.
(106)
Белгия посочи, че системата на финансиране не се е променила, с изключение на индексирането на възнаграждението за услуга. Единственият променен елемент е използването на приходите от такси за възстановяване на предварителното финансиране на разходите за СЕГ през 2006 г.
(107)
Колкото до въпроса дали това финансиране е неразделна част от мярката за помощ, отговорът е отрицателен. Насочването на таксите след 2006 г. за възстановяване на предварителното финансиране на тестовете не е повлияло на размера на отпуснатата помощ. Освен това белгийските власти посочиха, че системата на възстановяване е система за солидарно възстановяване, при която всеки оператор заплаща вноска на AFSCA, като една част от тази такса отива за възстановяването на миналите разходи, свързани с предварителното финансиране на тестовете за СЕГ. Всички действащи оператори, които са държали говеда през разглеждания период, участват също във финансирането на тази система, но те не са единствените, които плащат такси. Следователно Комисията заключава, че финансирането на помощта не е неразделна част от разглежданата мярка за помощ.
5.4. Оценка на съвместимостта на мерките за помощ
(108)
Когато помощта представлява държавна помощ и попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, целесъобразно е да се проучи дали тя може да се счита за съвместима с вътрешния пазар по силата на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(109)
С оглед на разглежданата мярка може да е приложим само член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, който предвижда, че като съвместими с вътрешния пазар могат да се приемат помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(110)
По силата на точка 23.3 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделския сектор (39) за периода 2000-2006 г. (наричани по-долу „Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г.“) и на Известието на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на незаконосъобразната държавна помощ (40) всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (41) трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента на предоставяне на помощта. През 2002 г. Комисията прие Насоките за ТСE. Тези Насоки бяха в сила от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г. (42) В точка 44 от Насоките за ТСE се определя, че с изключение на случаите, отнасящи се по-специално до тестовете за СЕГ, неправомерната помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 ще бъде проучвана в съответствие с правилата и насоките, приложими към момента на предоставяне на помощта. Тъй като помощта е била предоставена през периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2005 г., Насоките за ТСE представляват подходящата рамка за проучването на тази помощ.
(111)
В съответствие с точка 194, буква в) от Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г., Комисията няма да прилага вече Насоките за ТСE, считано от 1 януари 2007 г., освен за неправомерната помощ, определена в точка 43 и следващите от Насоките за ТСE.
(112)
В зависимост от приложимостта на различните правни разпоредби могат да бъдат обособени два периода.
5.4.1. Период от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г.: приложимост на точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., на които се позовава точка 45 от Насоките за ТСE
(113)
Точка 45 от Насоките за ТСE предвижда, че относно неправомерната държавна помощ, имаща за цел да покрие разходите, свързани с тестовете за СЕГ, и отпусната преди датата на влизане в сила на Насоките за ТСE (т.е. 1 януари 2003 г.), Комисията ще оценява съвместимостта на тази помощ в съответствие с точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г. и със своята практика от 2001 г. насетне да приема такава помощ в размер до 100 %.
(114)
В съответствие с точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., за да бъде разглеждана като съвместима:
-
мярката трябва да се вписва в рамките на съответна програма на общностно, национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или ликвидиране на въпросната болест (точка 11.4.2),
-
мярката трябва да бъде насочена към предотвратяване или обезщетение, или към комбинация от двете (точка 11.4.3),
-
мярката трябва да бъде съвместима както с целите, така и със специфичните разпоредби, предвидени от ветеринарното и фитосанитарното законодателство на Общността (точка 11.4.4),
-
интензитетът на помощта не следва да превишава 100 % от приемливите разходи (точка 11.4.5).
Когато помощта се предоставя в рамките на общностни и/или национални, и/или регионални схеми за помощ, Комисията ще изисква да се представи доказателство, че няма риск от прекомерни обезщетения поради евентуално натрупване на мерки, предвидени от няколко схеми за помощ. Когато дадена общностна помощ бъде одобрена, трябва да се посочат датата и данните на съответното решение на Комисията.
(115)
По отношение на първите три условия още решението за откриване на официална процедура по разследване заключи, че те са изпълнени (вж. съображение 80 на посоченото решение за откриване). Белгийските власти потвърдиха впрочем този подход в своите мнения относно решението за откриване на официална процедура по разследване. В действителност СЕГ е заразна болест и представлява заплаха за здравето на човека. Става въпрос за болест по животните, чието първично огнище трябва да бъде обявено пряко пред Комисията и пред другите държави-членки (43). Целта на мярката за помощ е да се бори срещу СЕГ чрез изследване на закланите и на мъртвите животни. Компенсацията на разходите, понесени от земеделските производители, трябва да гарантира, че мерките се прилагат ефективно. Всички мерки се вземат в съответствие с общностното право или са препоръчани от него (44).
(116)
По отношение на четвъртото условие информацията, предоставена от Белгия, посочва финансиране на тестове за СЕГ в размер, вариращ през този период от 111,81 EUR до 63,45 EUR (вж. съображение 56). Тези разходи включват лабораторния анализ, разходите за вземане на проби от ветеринар и стойността на тестовия комплект. Комисията счита, че тези разходи са в съответствие с посочените в точка 11.4.5 от Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., които наред с другите, посочват като действителни разходи санитарния контрол, тестовете и други мерки за диагностика.
(117)
В заключение помощта, предоставена през периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г., е съвместима.
5.4.2. Период от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2005 г.: приложимост на точка 21 и следващите от Насоките за ТСE
(118)
В съответствие с точка 23 от Насоките за ТСE Комисията реши да продължи да разрешава помощи, които покриват до 100 % от разходите, свързани с тестовете за СЕГ, съгласно принципите, изложени в точка 11.4 от Насоките за земеделския сектор 2007-2013 г. (вж. съображение 114).
(119)
Освен това съгласно Насоките за ТСE трябва да са изпълнени и следните условия:
-
считано от 1 януари 2003 г., по отношение на задължителното изследване за СЕГ на говедата, заклани за консумация от човека, помощта, в това число плащанията от Общността, не може на надвишава 40 EUR на тест (вж. точка 24 от Насоките за ТСE),
-
държавната помощ за покриване на разходите за тестове за СЕГ се изплаща на оператора на мястото, където трябва да се вземат проби за тестовете. Ако помощта се изплаща на лабораториите, трябва да се докаже, че цялата сума на помощта се предоставя на оператора (точка 25 от Насоките за ТСE).
(120)
Както е посочено в съображения 115 и 116, четирите условия, съдържащи се в Насоките за земеделския сектор 2000-2006 г., са изпълнени.
(121)
Във връзка с условието, отнасящо се до максималния размер от 40 EUR на тест, Комисията отбелязва, че този максимален размер е бил надвишен през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. Според информацията, предоставена от Белгия, общата сума на това надвишаване през този период е възлизала на 6 619 810,74 EUR. Считано от 1 юли 2004 г. общите разходи за теста са над 40 EUR (вж. съображение 64). Белгийските власти посочиха, че тези суми включват националните плащания и плащанията от Общността (вж. съображение 58).
(122)
Относно условието, че помощта трябва да се изплаща на оператора на мястото, където се вземат проби за тестовете, и че ако помощта се изплаща на лабораториите, трябва да се докаже, че цялата сума на държавната помощ се предоставя на оператора (точка 25 от Насоките за ТСE), Комисията заключи, че това условие е изпълнено.
(123)
Както е посочено в решението за откриване на официална процедура по разследване, белгийските власти заявиха, че разходите за тестовете за СЕГ се изплащат пряко на лабораториите. Операторите не трябва да плащат никакви лабораторни разходи за тестовете за СЕГ, извършвани на говедата. Тази оценка съответства на това, което беше решено за аналогичната система в Решението N 9/05 и N 10/05 (съображение 95). Както вече бе посочено, единственият разход, прехвърлен върху производителите, е този за възнаграждението за услуга (вж. съображение 93 и следващите), но тази част от финансирането на теста за СЕГ не представлява помощ. Следователно на оператора се предоставя целият размер на помощта.
5.4.3. След 1 януари 2006 г.
(124)
Относно периода след 1 януари 2006 г. Комисията се позовава на Решението N 9/05 и N 10/05, тъй като настоящото решение няма за цел да се връща към помощта, одобрена в посоченото решение.
5.4.4. Заключение
(125)
В заключение, помощта, предоставена за финансирането на тестовете за СЕГ, която надвишава размера от 40 EUR на тест през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. и чиято обща сума възлиза на 6 619 810,74 EUR, е несъвместима с вътрешния пазар.
5.5. Възстановяване на предварително финансирания бюджет
(126)
Както бе посочено по-горе, тестовете са били финансирани чрез държавни ресурси за сумата над максимума от 40 EUR на тест през периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г.
(127)
Белгия реши да извърши възстановяване на тази надплатена сума посредством таксите, събирани за финансирането на AFSCA след 1 януари 2006 г., което първоначално беше разсрочено за период от 15 години, но изоставено по-късно. Според белгийските власти причината за този общ подход е трудността да се осъществи на практика възстановяване поотделно от операторите, тъй като някои от тях са починали или са прекратили дейността си.
(128)
В последващо писмо от 6 април 2011 г. белгийските власти посочиха, че през периода 2005-2006 г. AFSCA е предприела възстановяване посредством средства на AFSCA.
(129)
Предложената система на възстановяване не съответства обаче на изискванията в областта на възстановяването на неправомерна и несъвместима помощ. В действителност, според съдебната практика възстановяването има за цел да възстанови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на съответната помощ. Целта за възстановяване на предходното състояние е постигната, когато неправомерната и несъвместимата с вътрешния пазар помощ бъде възстановена от получателя и последният загуби предимството, от което се е ползвал на пазара спрямо своите конкуренти, като по този начин се възстанови положението преди изплащането на помощта (45). Помощта, която трябва да се възстанови, включва лихви с подходящ процент, фиксиран от Комисията; лихвата е дължима от датата, на която неправомерната помощ е била на разположение на получателя, до датата на нейното възстановяване (46). В съответствие с Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (47) лихвите се изчисляват с натрупване, което в случая не е така. Освен това член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 предвижда, че съответната държава-членка трябва да предприеме всички необходими стъпки за незабавното и ефективно изпълнение на решението на Комисията. Възстановяването, както то е предложено и частично осъществено от Белгия, не отговаря на гореизложените изисквания и не може да се счита за възстановяване по смисъла на член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(130)
Комисията заключава, че финансирането на тестовете за СЕГ посредством възнаграждения за услуги не представлява помощ.
(131)
Комисията заключава, че финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси представлява помощ в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ по силата на действащото законодателство. Тази помощ е съвместима за периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г. и от 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г. Тя е несъвместима за периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. Несъвместимата част на помощта се състои от сумата, надхвърляща 40 EUR на тест, и се оценява от Белгия на 6 619 810,74 EUR.
(132)
Комисията констатира, че Белгия неправомерно е привела в действие помощта за финансирането на тестовете за СЕГ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС през периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2004 г. Считано от 1 януари 2003 г. помощта е била в обхвата на регламент за освобождаване, но тъй като условията на този регламент за освобождаване не са били изпълнени, помощта е неправомерна.
(133)
Неправомерната и несъвместимата помощ, надвишаваща максимума от 40 EUR на тест, трябва да бъде възстановена, с изключение на помощта, предоставена на конкретни проекти, които към момента на предоставяне на тази помощ са изпълнявали всички условия, определени в приложимия регламент de minimis,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Мерките, финансирани посредством възнаграждения за услуги, не представляват помощ.
2. Финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси представлява помощ, съвместима с вътрешния пазар, в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ за периода от 1 януари 2001 г. до 31 декември 2002 г. и за периода от 1 юли 2004 г. до 31 декември 2005 г.
3. Финансирането на тестовете за СЕГ посредством използване на държавни ресурси за периода от 1 януари 2003 г. до 30 юни 2004 г. представлява помощ, съвместима с вътрешния пазар, в полза на земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на изследване за СЕГ, за сумите под 40 EUR на тест. Сумите над 40 EUR на тест са несъвместими с вътрешния пазар и трябва да бъдат възстановени, с изключение на помощта, предоставена на конкретни проекти, които към момента на предоставяне на тази помощ са изпълнявали всички условия, определени в приложимия регламент de minimis.
4. Белгия неправомерно е привела в действие помощта за финансирането на тестовете за СЕГ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС през периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2004 г.
Член 2
1. Белгия предприема необходимите мерки за възстановяване от получателите на неправомерната и несъвместимата помощ, посочена в член 1, параграфи 3 и 4.
2. Помощта, която следва да се възстанови, включва лихви, изчислени от датата, на която помощта е била предоставена на получателите, до датата на нейното възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с разпоредбите на глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Възстановяването се извършва незабавно и в съответствие с процедурите, предвидени от националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на настоящото решение.
Член 3
Възстановяването на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4, се извършва незабавно и ефективно.
Белгия осигурява изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 4
1. В срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение Белгия предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателите;
в)
подробно описание на вече предприетите или планираните мерки за спазване на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Белгия уведомява Комисията за напредъка, постигнат вследствие на предприетите национални мерки за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1, параграфи 3 и 4.
3. След изтичане на двумесечния срок, посочен в параграф 1, при обикновено искане от страна на Комисията Белгия предава доклад относно вече предприетите или планираните мерки за спазване на настоящото решение. Този доклад предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 27. jūlijs)
par valsts atbalstu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga liellopiem finansēšanai, kuru īstenojusi Beļģija (valsts atbalsts C 44/08 (ex NN 45/04))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 5457)
(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā)
(2011/678/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),
pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar iepriekš minēto pantu (2),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Pēc 2004. gada janvārī un februārī saņemtajām sūdzībām Komisija uzsāka iepriekšēju pārbaudi attiecībā uz atbalstu, kuru Beļģija piešķīrusi, lai segtu izmaksas par transmisīvās sūkļveida encefalopātijas skrīninga testiem liellopiem (turpmāk “GSE testi”).
(2)
Pēc šīm sūdzībām Komisija Beļģijas iestādēm 2004. gada 27. janvārī nosūtīja vēstuli, pieprasot tām informāciju par attiecīgo pasākumu. Tajā pašā laikā Beļģijas iestādes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) 108. panta 3. punktu paziņoja par tā atbalsta pasākumu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga dzīvniekiem finansēšanai (2004. gada 23. janvāra vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 28. janvārī), kas reģistrēts ar numuru N 54/04.
(3)
Beļģijas iestādes Komisijai iesniedza rakstveida informāciju 2004. gada 6. februāra un 2004. gada 14. maija vēstulēs, kas reģistrētas attiecīgi 2004. gada 11. februārī un 2004. gada 19. maijā.
(4)
Ar 2004. gada 19. jūlija vēstuli Komisija informēja Beļģiju par to, ka pasākums ir pārcelts uz nepaziņoto atbalstu reģistru ar numuru NN 45/04, jo izrādījās, ka daļa finansējuma jau ir izmaksāta.
(5)
Beļģijas iestāžu un Komisijas dienestu neoficiālā sanāksme notika 2004. gada 1. septembrī.
(6)
Beļģijas iestādes ir sniegušas papildu informāciju 2004. gada 16. septembra un 2007. gada 22. februāra vēstulēs, kas reģistrētas attiecīgi 2004. gada 20. septembrī un 2007. gada 22. februārī.
(7)
Komisija 2008. gada 26. novembra vēstulē informēja Beļģiju par savu lēmumu attiecībā uz šo pasākumu uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Šo lēmumu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus par attiecīgo pasākumu.
(8)
Beļģija 2008. gada 19. decembra vēstulē, kas reģistrēta 2008. gada 26. decembrī, lūdza pagarināt termiņu atbildes sniegšanai. Šis pagarinājums tika piešķirts ar 2009. gada 13. janvāra vēstuli. Beļģija nosūtīja komentārus 2009. gada 25. februāra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 6. martā.
(9)
No ieinteresētajām personām Komisija apsvērumus nav saņēmusi.
(10)
Komisija 2009. gada 17. jūlija vēstulē uzdeva Beļģijai papildu jautājumus saistībā ar Beļģijas iesniegtajiem apsvērumiem. Beļģija 2009. gada 4. septembra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 8. septembrī, lūdza pagarināt termiņu atbildes sniegšanai. Komisija Beļģijas atbildi saņēma 2009. gada 16. oktobra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 20. oktobrī.
(11)
Divas Beļģijas iestāžu un Komisijas dienestu tikšanās notika 2009. gada 2. oktobrī un 2009. gada 30. oktobrī.
(12)
Pēc šīm tikšanās reizēm Beļģija nosūtīja papildu informāciju 2009. gada 14. decembrī, kas reģistrēta 2009. gada 16. decembrī. Pēc Beļģijas konkurences iestāžu papildu izmeklēšanas par iespējamu aizliegtu vienošanos starp laboratorijām Beļģija 2010. gada 21. janvārī, 2010. gada 29. septembrī un 2011. gada 17. janvārī iesniedza pieprasījumus pagarināt termiņus. Komisija piešķīra šos termiņu pagarinājumus.
(13)
Pēdējo informācijas pieprasījumu Komisija nosūtīja 2011. gada 22. februārī, uz kuru Beļģijas iestādes atbildēja 2011. gada 6. aprīļa vēstulē. Komisija piešķīra papildu termiņa pagarinājumu, lai ļautu Beļģijai atbildēt uz jautājumiem, gaidot Beļģijas konkurences iestāžu izmeklēšanas rezultātus.
(14)
Beļģijas iestādes atbildēja 2011. gada 19. maija vēstulē, kura reģistrēta 2011. gada 25. maijā.
2. APRAKSTS
2.1. Vēsturiskā informācija (4)
(15)
Komisija 2004. gada janvārī saņēma sūdzību par karaļa dekrēta projektu, kura mērķis bija ieviest parafiskālu maksājumu, lai finansētu GSE testus.
(16)
Pēc šīs sūdzības Komisijas dienesti Beļģijas iestādēm pieprasīja paskaidrojumus. Atbildot uz šo informācijas pieprasījumu, Beļģijas iestādes norādīja, ka kopš 2001. gada 1. janvāra GSE testi ir obligāti liellopiem, kas vecāki par 30 mēnešiem, un liellopiem, kas vecāki par 24 mēnešiem, kuri nokaujami steidzamības kārtā (5). Tās arī paziņoja par karaļa dekrēta projektu attiecībā uz TSE skrīninga dzīvniekiem finansēšanu (turpmāk “karaļa dekrēts par TSE”). Šis karaļa dekrēta projekts ir reģistrēts ar numuru N 54/04. Beļģijas iestādes norādīja, ka šis jaunais karaļa dekrēta projekts ir grozījums karaļa dekrēta projektam, par kuru Beļģija paziņoja 2001. gadā un Komisija to apstiprināja 2002. gada 13. februāra lēmumā N 21/02 (6), kā arī citam projektam, kas neoficiāli apspriests ar Komisiju 2003. gadā. Tomēr neviens no šiem diviem projektiem netika īstenots, un dekrēts, par kuru paziņots 2004. gadā, bija to pārstrādātā versija.
(17)
No Beļģijas iesniegtās informācijas izriet, ka Valsts kase kopš 2001. gada 1. janvāra (7) ir segusi GSE testu izmaksas (t. i., paraugu ņemšanas un analīžu izmaksas). Kopš 2002. gada 1. janvāra, gaidot politisko lēmumu par saglabājamo finansēšanas sistēmu, testu izmaksas priekšfinansējuma veidā sedza Beļģijas Intervences un kompensāciju birojs (turpmāk “BIRB”).
(18)
Pēc vairākām piezīmēm, kuras Komisijas dienesti izteica saistībā ar paziņoto karaļa dekrēta projektu (N 54/04), Beļģijas iestādes 2004. gada maijā iesniedza jaunu karaļa dekrēta projektu, kurā centās atbildēt uz Komisijas formulētajām piezīmēm un kurā bija paredzēta atlīdzības sistēma 10,70 euro apmērā par vienu liellopu, kas atvests kaušanai, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, un kuram ir jāveic GSE ātrais tests. Beļģijas iestādes norādīja, ka 2002. gada laikā veiktie un priekšfinansētie testi pilnībā tika finansēti, izmantojot netiešo valsts atbalstu, t. i., parafiskālus maksājumus. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, tika finansēta maksimālā summa 40 euro apmērā par vienu testu, izmantojot parafiskālus maksājumus. Beļģijas iestādes iesniedza sīkas tabulas, kurās izklāstītas GSE testu izmaksas, sākot ar 2003. gadu, un plānu šo testu finansēšanai, izmantojot parafiskālus maksājumus un atlīdzības. Beļģijas iestādes norādīja, ka paredzētie finansēšanas režīmu īstenošanas datumi bija 2004. gada 1. jūlijs atlīdzībām un 2005. gada 1. janvāris parafiskāliem maksājumiem.
(19)
Paziņotajā karaļa dekrēta projektā bija norādīts, ka atbalsts jau ir bijis piešķirts un maksājumi iekasēti kopš 2002. gada 1. janvāra, pasākums 2004. gada 19. jūlijā tika reģistrēts kā nepaziņots ar numuru NN 45/04. Savukārt Beļģija atsauca paziņojumu, kas reģistrēts ar numuru N 54/04.
(20)
No informācijas, kuru Beļģija iesniedza 2004. gadā, izriet, ka galvenais nolūks bija veikt testu priekšfinansēšanu, kuras summa pēc tam būtu jāatmaksā, būtībā daļu iemaksu summas piesaistot priekšfinansēto testu izmaksu atmaksai.
(21)
Savā 2004. gada 16. septembra vēstulē Beļģijas iestādes paziņoja par jaunu karaļa dekrēta projektu, kurā doma par atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu ir palikusi spēkā arī nākotnei. Kopējā summa, kas norādīta šajā jaunajā karaļa dekrēta projektā, tiktu izlietota, lai finansētu GSE testus liellopiem, kas tiks nokauti, sākot ar dienu, kurā šis projekts stāsies spēkā. To summu atlīdzināšana, kas pārsniedz 40 euro, kuri atļauti 2002. gada 24. decembra Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu attiecībā uz TSE izmeklējumiem, dzīvniekiem, kas ir nobeigušies, un kautuvju atkritumiem (8) (turpmāk “TSE pamatnostādnes), un kuras ir bijušas priekšfinansētas pēc 2003. gada 1. janvāra, attiecās uz citu projektu, kurš tiks iesniegts Komisijai un kurā būs paredzēta priekšfinansējumu atmaksāšana. Šo karaļa dekrētu pieņēma 2004. gada 15. oktobrī, (9) un tas stājās spēkā 2004. gada 1. decembrī.
(22)
Saskaņā ar Beļģijas iestāžu iesniegto informāciju to priekšfinansēto izmaksu kopsumma, kuras pārsniedz maksimālo summu 40 euro apmērā, laikposmā no 2003. gada 1. janvāra (10) līdz 2004. gada 30. jūnijam bija 15 237 646 euro. Saskaņā ar Beļģijas iestāžu sniegto informāciju, sākot ar 2004. gada 30. jūniju, maksimālā summa 40 euro apmērā tika ievērota (11).
(23)
Tajā pašā 2004. gada 16. septembra vēstulē Beļģijas iestādes iesniedza divus informācijas kopsavilkums saskaņā ar 19. pantu Komisijas 2003. gada 23. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2004 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību (12).
(24)
Uz šiem diviem pasākumiem attiecās divi atbrīvojumi - XA 53/04 un XA 54/04. Kā ir norādīts lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 19. punktā un turpmākajos punktos, pasākums, kam piemērojams atbrīvojums ar numuru XA 53/04, attiecas uz GSE testu priekšfinansēšanu (13) ar maksimālo atbalsta intensitāti 40 euro apmērā par vienu testu, un tas īstenots 2003. gada 1. janvārī. Šā pasākuma juridiskais pamats ir 2002. gada 27. decembra likums par vispārīgo izdevumu budžetu 2003. gadam. Pasākums, kam piemērojams izņēmums numur XA 54/04, paredz maksimālo atbalsta intensitāti 33,38 euro apmērā par vienu testu, un ir īstenots 2004. gada 15. oktobrī. Šim atbalsta pasākumam ir nenoteikts termiņš. Tā juridiskais pamats ir 2003. gada 27. decembra likums par vispārīgo izdevumu budžetu 2004. gadam.
(25)
Tajā pašā 2004. gada 16. septembra vēstulē, atbildot uz Komisijas dienestu uzdotajiem jautājumiem, Beļģijas iestādes norādīja, ka laboratorijām, kas izvēlētas testu īstenošanai, ir jāatbilst ļoti precīziem nosacījumiem, lai varētu veikt attiecīgās analīzes.
(26)
Drīz pēc 2004. gada 14. maija un 2004. gada 16. septembra vēstulēm Beļģijas iestādes paziņoja par diviem karaļa dekrētu projektiem par Pārtikas aprites nekaitīguma federālās aģentūras (turpmāk “AFSCA”) darbību finansēšanu. Šo pasākumu mērķis bija īstenot iemaksas un atlīdzības, kas segtu AFSCA darbības. Attiecībā uz tām tika pieņemts 2005. gada 9. novembra lēmums C(2005) 4203 par valsts atbalstu N 9/05 un N 10/05 (turpmāk “lēmums N 9/05 un N 10/05”), kas minēti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Šie pasākumi tika pieņemti saskaņā ar 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu, kas paredz iemaksas, kuras paredzētas 2004. gada 9. decembra lēmuma par AFSCA finansēšanu 4. pantā (14), kā arī saskaņā ar 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu par atlīdzībām, kuras paredzētas 2004. gada 9. decembra lēmuma par AFSCA finansēšanu 5. pantā (15). Abi šie karaļa dekrēti ir stājušies spēkā 2006. gada 1. janvārī. Karaļa dekrēts par iemaksām paredzēja atcelt 21. apsvērumā minēto 2004. gada 15. oktobra karaļa dekrētu.
(27)
Konkrēti, karaļa dekrēts par atlīdzībām paredz lopkautuvēm pienākumu samaksāt atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu vai nepārnadzi. Karaļa dekrētā par iemaksām ir paredzēts finansēt daļu GSE testu, un to sedz dažādas nozares. GSE testa kopējās izmaksas ir 44,08 euro, no kuriem 12 euro par paraugu ņemšanu (kurus saskaņā ar karaļa dekrētu par atlīdzībām līdz 10,70 euro finansē lopkautuve, un 1,30 euro no iemaksas) un 32,08 euro finansē no iemaksas, un AFSCA maksā tieši laboratorijām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 Komisija secināja, ka AFSCA finansēšana ar atlīdzībām nav valsts atbalsts, ka vispārīgu kontroļu izlases veidā finansēšana ar vienotas likmes iemaksām nav valsts atbalsts, ka daļas GSE testu izmaksu finansēšana no iemaksām ir saderīgs valsts atbalsts un ka citu, ar ražošanu/tirdzniecību saistītu testu kontroļu finansēšana ir saderīgs valsts atbalsts.
(28)
Komisija 2006. gada decembrī nosūtīja Beļģijai jaunus jautājumus par lietu NN 45/04. Šie jautājumi attiecās lielākoties uz to summu atmaksu, kuras kopš 2003. gada 1. janvāra samaksātas kā priekšfinansējums.
(29)
Savā 2007. gada 22. februāra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja vēlmi 15 gadu laikposmā īstenot pilnīgu visu to izdevumu atmaksu, kas saistīti ar GSE analīzēm. Praktiski tika īstenota solidāra atgūšanas sistēma, izmantojot jauno AFSCA finansēšanas sistēmu. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri, katrs uzņēmējs veica iemaksu AFSCA un viena daļa šīs iemaksas tika novirzīta to iepriekšējā laikposma izmaksu atmaksai, kuras saistītas ar GSE testu priekšfinansējumu,. Šajā sistēmā ieguldījumu veica arī visi aktīvie uzņēmēji, kuriem attiecīgajā laikposmā bija liellopi.
2.2. To sūdzību saturs, kuras iesniegtas pret karaļa dekrēta par TSE projektu
(30)
Saskaņā ar sūdzībām par karaļa dekrēta par TSE projektu iemaksu piemēro visu veidu dzīvniekiem, kurus kauj Beļģijas lopkautuvēs, un to piemēros arī importētajiem produktiem. Kāds sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ievērojams procentuālais apjoms Beļģijas lopkautuvēs nokauto dzīvnieku ir no citām dalībvalstīm. Sūdzību iesniedzēji uzskata, ka iemaksa bija diskriminējoša attiecībā pret ievestajiem dzīvniekiem, jo šos ieņēmumus izmanto, lai atgūtu izmaksas par GSE testiem, kas veikti Beļģijas liellopiem.
2.3. Komisijas izteiktās šaubas oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas ietvaros
(31)
Pirmkārt, ir jāprecizē, ka oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšana attiecas uz atbalstu TSE skrīninga veikšanai dzīvniekiem Beļģijā kopš 2001. gada 1. janvāra, kā arī šā atbalsta finansēšanas mehānismiem, izņemot atbalstu, kas ir apstiprināts saskaņā ar Komisijas lēmumu sakarā ar to, ka ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Konkrēti, tas nozīmē, ka atbalstu, kas apstiprināts saskaņā ar lēmumu N 9/05 un N 10/05 (kurš saistīts ar iemaksām un atlīdzībām, ar ko finansē AFSCA) neizvērtēs attiecībā uz atbilstību atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamajiem noteikumiem saistībā ar valsts atbalstu. Tādēļ šis lēmums ir saistīts vienīgi ar atbalstu, kurš finansē GSE testus laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam, kā arī ar tā finansēšanas sistēmu, ņemot vērā to, ka GSE testu atbalsts šajā laikposmā tika priekšfinansēts un, ka šis priekšfinansējums ir atmaksājums vairāku gadu laikā.
(32)
Skaidrības labad ir jāatgādina terminoloģiskā atšķirība starp atlīdzību un iemaksu: pirmkārt, ir nodevas jeb atlīdzības, kas sedz izmaksas par sniegtu pakalpojumu. Šajā gadījumā tie ir 10,70 euro, un tie tiek iekasēti kopš 2004. gada 1. decembra, pamatojoties uz karaļa dekrētu par TSE, un vēlāk - pamatojoties uz karaļa dekrētu par atlīdzībām AFSCA finansēšanai. Otrkārt, ir nodevas jeb iemaksas, kuras iekasē, pamatojoties uz karaļa 2005. gada 10. novembra dekrētu, tās iekasē AFSCA, un tās ir jāmaksā uzņēmumiem, kas atrodas Beļģijas teritorijā un darbojas septiņās nozarēs (sk. lēmuma N 9/05 un N 10/05 29. apsvērumu).
(33)
Komisija savā lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu konstatēja, ka atbalsta pasākumus GSE testu finansēšanai Beļģijā finansē un finansēja, izmantojot subsīdijas un parafiskālu maksājumu sistēmu, ko veido gan atlīdzības, gan iemaksas. Daļa šo atlīdzību un iemaksu ienākumu bija paredzēta testu priekšfinansējuma atmaksai.
(34)
Komisija uzsvēra vairākas problēmas un norādīja, ka tai trūkst informācijas, lai varētu pabeigt attiecīgo pasākumu galīgo novērtējumu: pirmkārt, rodas jautājumi par to, ka pastāv priekšrocības pakalpojumu saņēmējiem. Patiesībā nav skaidrs, vai atlīdzības par GSE testiem sedza testu izmaksu daļu, kuru nesedza saderīgais valsts atbalsts. Nav zināmas ne šo testu precīzas izmaksas, ne papildu finansējuma avots gadījumā, ja atlīdzības nebija pietiekamas, lai segtu GSE testu kopējās izmaksas. Tāpat nav noskaidrots, vai nosacījumi, ar kādiem AFSCA sniedza pakalpojumus, atbilda tirgus cenai, jo īpaši tādēļ, ka Beļģijas iestādes nebija skaidri norādījušas, vai laboratoriju izvēle tikusi veikta atklātā un pārredzamā procedūrā.
(35)
Otrkārt, nav skaidrs nodevu mehānisms: proti, nav skaidri noteikti saņēmēji un maksātāji, kā arī nav skaidrs mehānisms, kā atmaksājams GSE testu izmaksu priekšfinansējums. Vēl rodas papildu jautājumi par nosacījumiem, kuriem ir jāatbilst parafiskāliem maksājumiem, lai tos varētu uzskatīt par atbilstīgiem noteikumiem saistībā ar valsts atbalstu, jo īpaši attiecībā uz importēto produktu izslēgšanu no parafiskāliem maksājumiem, attiecībā uz jautājumu par to, vai par eksportētiem produktiem ir saņemti atbalsta pasākumi, kurus finansē no nodokļiem, un vai nodevas ietekmē galaproduktu cenas, ņemot vērā to, ka to nosaka pieprasījuma un piedāvājuma izmaiņas brīvajā tirgū.
3. BEĻĢIJAS SNIEGTIE APSVĒRUMI
(36)
Beļģijas apsvērumi, atbildot uz Komisijas izteiktajām šaubām lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu, Komisijai tika iesniegti 2009. gada 27. februārī. Tos var apkopot šādi:
3.1. GSE testu finansēšanas kā valsts atbalsta kvalificēšana
(37)
Vispirms Beļģija apstrīd to, ka Komisija GSE testu finansēšanu kvalificē kā valsts atbalstu, jo šie testi bija obligāti. Beļģija norāda, ka pienākums veikt GSE testus ir noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (16) ar mērķi aizsargāt sabiedrības veselību. Pamatojot savu tēzi, tā citē divus spriedumus (17), kuros Eiropas Savienības Tiesa ir lēmusi, ka sabiedrības veselības aizsardzības labā veiktu kontroļu izmaksas nevar uzskatīt par kompensāciju par pakalpojumu un ka iestādei pašai ir jāsedz šīs izmaksas. Beļģija atzina, ka attiecīgie spriedumi attiecās uz preču brīvu apriti, nevis uz valsts atbalstu, bet tā uzskata, ka pamats ir attiecināms arī uz valsts atbalstu.
(38)
Turklāt Beļģija norāda, ka, tā kā Regulā (EK) Nr. 999/2001 nav noteikts, ka kontroles izmaksas ir jāsedz uzņēmumiem, dalībvalsts var lemt par GSE testu finansēšanas “parasto” sistēmu. Beļģija uzskata, ka valsts atbalstam raksturīgie selektivitātes kritēriji savukārt ir jāizvērtē attiecībā pret parasto sistēmu (18). Runa par valsts atbalstu var būt vienīgi tiktāl, ciktāl dažas nozares vai uzņēmumi saņem labvēlīgāku attieksmi, salīdzinot ar parasto sistēmu, kuru ir izvēlējusies Beļģija. Beļģija norāda, ka Komisija, šķiet, uzskata, ka normai ir jābūt tādai, ka izmaksas sedz lauksaimnieki, taču no piemērojamajiem tiesību aktiem tas neizriet. Ja atšķirīgas GSE testu finansēšanas sistēmas var izraisīt konkurences kropļošanu, Beļģija uzskata, ka tas būtu jārisina, veicot tiesību aktu saskaņošanu (19), bet tas nekādā veidā nav saistīts ar valsts atbalsta problēmu. Beļģija citēja arī spriedumu lietā GEMO (20), taču uzskatīja, ka tas nemaina tās pieeju konkrētajā gadījumā. Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģija atkārtoja, ka tā nepiekrīt tam, ka Komisija savā lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu to ir kvalificējusi kā valsts atbalstu. Tomēr sadarbības labad Beļģija centās izprast Komisijas loģisko pamatojumu, lai paskaidrotu punktus, kas ierosināti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu.
3.2. Atlīdzības kvalificēšana
(39)
Beļģija uzskata, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu nav uzskatāma par valsts atbalstu.
(40)
Beļģija norāda, ka jautājums par valsts atbalstu var būt vienīgi tiktāl, ciktāl tiek piešķirtas priekšrocības par labu vienam vai vairākiem uzņēmumiem. Tātad atlīdzības gadījumā jautājums par priekšrocību var rasties vienīgi gadījumā, ja saņemtā priekšrocība ir augstāka par maksāto summu. Ja vienu daļu GSE testu finansē iestādes, galīgā priekšrocība, kuru saņem lauksaimnieks, atbilst testa izmaksām pēc samaksātās atlīdzības atskaitīšanas.
(41)
Beļģija šo argumentāciju virza vēl tālāk, apgalvojot, ka atgūšanas gadījumā lauksaimniekam nāktos pieprasīt augstāku kopējo maksājumu. Patiesībā, ja ir jāatmaksā kopējās testa izmaksas, tas nozīmē, ka beigās šīm izmaksām ir jāpieskaita atlīdzības summa, kura jau ir samaksāta.
(42)
Beļģija uzsver, ka tiesas praksē jautājums par valsts atbalstu ir vienīgi tiktāl, ciktāl ienākumus no maksām izmanto par labu īpašai grupai, nevis lai vienlīdzīgi sniegtu labumu visiem, kas ir veikuši maksājumus (21). Konkrētajā gadījumā atlīdzība 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu ir piemērota uzņēmumiem, kas saistīti ar liellopu gaļas ražošanu. 10,70 euro, kurus izmanto testa veikšanai, nav nekāda ekonomiska priekšrocība, un tādēļ tā nav uzskatāma par valsts atbalstu LESD 107. panta nozīmē.
(43)
Beļģija uzskata, ka Komisija savā lēmumā N 9/05 un N 10/05 to ir pamatojusi līdzīgi. Beļģija norāda, ka šajā lēmumā atlīdzība 10,70 euro apmērā netika uzskatīta par valsts atbalstu (sk. lēmuma 98. apsvērumu). Līdzīga argumentācija ir ievērota arī lēmumā N 21/02, kur daļa GSE testu izmaksu, kuras daļēji sedz no nozares maksājumiem, netika uzskatīta par valsts atbalstu.
(44)
Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka atlīdzība bija jāmaksā lauksaimniekiem, un attiecās uz daļu GSE testu saimniecisko izmaksu. Atbildot uz Komisijas uzdoto jautājumu par to, vai atlīdzības summa atbilda laboratoriju sniegto pakalpojumu reālajām saimnieciskajām izmaksām, Beļģija atbildēja, ka atlīdzība bija saistīta tikai ar daļu GSE testu izmaksu, kā ir norādīts lēmumā N 9/05 un N 10/05. Komisijas argumentācija tajā pašā lēmumā, 61. līdz 66. apsvērumā, un kurā tika izdarīti secinājumi par līdzvērtību starp sniegtajiem pakalpojumiem un atlīdzību summu, bija saistīta ar citiem pakalpojumiem, nevis GSE testiem. Beļģija atkārto, ka attiecībā uz GSE testiem lēmumā N 9/05 un N 10/05 ir secināts, ka pakalpojums GSE testu veidā gan ir valsts atbalsts, bet ka atlīdzības summa (t. i., 10,70 euro) nav atbalsts, un tādēļ ir jāatņem no testu izmaksām.
3.3. Pārmērīgu kompensāciju neesība un testu cenu atbilstība tirgus cenām
(45)
Beļģija atsaucas uz 132. punktu Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.-2013. gadā (22) (turpmāk “lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam”), kur ir norādīts, ka 40 euro par vienu testu “atbilst izdevīgākajai Kopienā pašlaik piedāvātajai cenai”. Kopš 2005. gada jūlija AFSCA piedāvātās cenas ir zemākas par 40 euro. Beļģijas iestādes uzskata, ka tas nozīmē, ka Beļģijā praktizētās cenas ir atbilstošas tirgus cenām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 Komisija atzina, ka laboratorijas ir izvēlētas atklātās, pārredzamās un nediskriminējošās procedūrās un ka nevar uzskatīt, ka pakalpojumu sniedzēji (tas ir, laboratorijas) saņem valsts atbalstu. Kopš tā laika situācija nav mainījusies. Turklāt Beļģijas konkurences iestādes šobrīd veic izmeklēšanu par laboratoriju vienošanos par cenām saistībā ar GSE testiem. Beļģijas iestādes uzskata, ka tas skaidri liecina, ka tās nekādā veidā nevēlas laboratorijām maksāt augstākas cenas. Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka tiks veikta izmeklēšana saistībā ar iespējamu vienošanos starp laboratorijām par cenām un ka šai izpētei būtībā vajadzētu beigties 2010. gada pirmajā ceturksnī.
3.4. Izvedmuita un ievedmuita
(46)
Beļģijas iestādes norādīja, ka importam un eksportam iemaksas un atlīdzības nekad nav tikušas piemērotas. Iemaksas ir jāveic vienīgi uzņēmumiem, kas atrodas Beļģijā, un atlīdzības maksājumu 10,70 euro apmērā piemēro vienīgi attiecībā uz tiem liellopiem, kurus nokauj Beļģijā un kuri ir vecāki par 30 mēnešiem.
(47)
Beļģija uzsvēra, ka Komisija jau ir pārbaudījusi šos pasākumus lēmuma N 9/05 un N 10/05 ietvaros un ir secinājusi, ka iemaksas nav diskriminējošas attiecībā pret importētajiem vai eksportētajiem produktiem un nav pretrunā Līguma noteikumiem.
3.5. Nav mehānisma, saskaņā ar kuru lopkautuves atlīdzību pārnes uz ražotājiem vai citiem tirgus dalībniekiem
(48)
Beļģijas iestādes norāda, ka lopkautuves atlīdzību izmaksas pārnes uz saviem klientiem tāpat, kā jebkurš parasts uzņēmums pārnes radušos izdevumus uz saviem klientiem. Tādēļ šādai pārnešanai ir izmantojami parastie tirgus mehānismi. Turklāt tas, ka atlīdzības izmaksas tiek izdalītas kā atsevišķs punkts faktūrrēķinos, kurus iesniedz ražotājiem, ir ierasta prakse. Attiecībā uz to Beļģija citē lēmuma N 9/05 un N 10/05 93. un 95. apsvērumu, kur TSE pamatnostādņu 25. punktā paredzētie kritēriji ir uzskatīti par izpildītiem.
3.6. Saņēmēju kvalificēšana par maziem un vidējiem uzņēmumiem (turpmāk “MVU”)
(49)
Beļģija norāda, ka MVU Beļģijā ir visi lauksaimnieki, kas izpilda šādus nosacījumus: tie nodarbina mazāk par 250 cilvēkiem, to gada apgrozījums nepārsniedz 40 miljonu euro vai gada kopējā bilance nepārsniedz 27 miljonus euro, un uzņēmuma 25 % vai vairāk nav tāda cita uzņēmuma vai citu uzņēmumu īpašumā, kuri nav MVU.
3.7. Komentāri par atbalsta saderību trīs laikposmos, kas apzināti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (2001.-2003. gads; 2003.-2007. gads; pēc 2007. gada)
(50)
Par laikposmu no 2001. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 1. janvārim Beļģija nesniedz nekādus īpašus komentārus, jo Komisija pati ir izdarījusi secinājumus par iespējamu saderību lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 80. apsvērumā. Tomēr tā norāda, ka atbalsts nebija lielāks par 100 % no izmaksām, kas bija radušās, un piedāvāja vajadzības gadījumā par to sniegt vairāk informācijas.
(51)
Tomēr Beļģija uzstāj, ka šādu informāciju tā sniegtu vienīgi pakārtoti, jo tās sākotnējais uzskats ir tāds, ka šajā gadījumā nevar būt jautājuma par valsts atbalstu, jo Beļģija pati var izlemt, kādā veidā tā finansē GSE testus.
(52)
Beļģija norāda, ka laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 1. janvārim nav maksāts neviens atbalsts, kas pārsniegtu 100 % testa izmaksu. Beļģija atsaucas uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā šis jautājums jau ir izskatīts.
(53)
Attiecībā uz laikposmu, kas ir sācies 2007. gada 1. janvārī, Beļģija nekad nav piešķīrusi atbalstu, kas pārsniegtu 40 euro, ņemot vērā to, ka testu izmaksas bija zemākas par 40 euro.
(54)
Savu apsvērumu pielikumā Beļģija iesniedza to pasākumu detalizētu hronoloģiju, kas īstenoti saistībā ar GSE testu finansēšanu. Tā kā liela daļa šīs informācijas ir iekļauta šā lēmuma aprakstošajā daļā, šajā sadaļā hronoloģija nav plaši izklāstīta. Tomēr daži elementi turpmāk ir aprakstīti.
(55)
GSE testu finansēšanas hronoloģija ir šāda:
-
no 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim: pilnīga testu finansēšana no Valsts kases līdzekļiem,
-
no 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam: testu priekšfinansējums, ko veica BIRB. BIRB priekšfinansējuma kopsumma ir 67 156 527,65 euro,
-
no 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim: AFSCA veikts priekšfinansējums,
-
no 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim: atlīdzība 10,70 euro apmērā par katru izmeklēto liellopu, atbilstoši karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrētam, ko papildināja AFSCA finansējums no tās rezervēm un no atmaksājama avansa, ko tās rīcībā nodevusi Valsts kase,
-
sākot ar 2006. gada 1. janvāri: finansējums izmantojot atlīdzību 10,70 euro par katru izmeklēto liellopu un iemaksas, kas piemērotas septiņām dažādām nozarēm (23). Šīs iemaksas noder arī, lai atmaksātu izdevumus par GSE testiem, kas priekšfinansēti kopš 2002. gada 1. janvāra. No 2008. gada 1. janvāra atlīdzība tika indeksēta līdz 11,07 euro.
(56)
GSE testu cenas ir šādas:
(EUR)
Laikposms
Testu kopējās izmaksas (24)
Atlīdzības summa
1.1.2001.-31.1.2001.
111,81
/
1.2.2001.-31.3.2001.
89,50
/
1.4.2001.-31.12.2001.
64,71
/
1.1.2002.-15.3.2002.
64,74
/
16.3.2002.-31.12.2003.
63,45
/
1.1.2004.-15.1.2004.
63,42
/
16.1.2004.-30.6.2004.
53,88
/
1.7.2004.-30.11.2004.
43,44
/
1.12.2004.-31.12.2004.
43,44
10,70
1.1.2005.-30.6.2005.
43,47
10,70
1.7.2005.-31.12.2005.
38,62
10,70
1.1.2006.-30.9.2006.
40,35
10,70
1.10.2006.-31.12.2006.
39,32
10,70
1.1.2007.-31.12.2007.
39,35
10,70
1.1.2008.-31.12.2008.
39,38
11,07
3.8. Atbildes, kas sniegtas uz Komisijas papildjautājumiem
(57)
Beļģija 2009. gada 16. oktobra vēstulē, atbildot uz jautājumiem, kurus Komisija uzdeva 2009. gada 24. jūlijā pēc Beļģijas iesniegtajiem apsvērumiem, sniedza vairākus precizējumus. Pirmkārt, Beļģija atkārtoti norādīja uz savu viedokli, saskaņā ar kuru dalībvalstij nav pienākums GSE testu izmaksas likt apmaksāt uzņēmumiem. Attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzības izmaksām, kontroles izmaksas, kuras uzlikušas valsts iestādes, nevar uzskatīt par atlīdzību par pakalpojumu, un tās nevar uzlikt uzņēmumiem. Tomēr sadarbības labad tā nolēma atbildēt uz Komisijas jautājumiem, pieņemot argumentāciju, kas pausta lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu.
(58)
Attiecībā uz Kopienas finansējuma daļu Beļģija apliecināja, ka tas ir bijis iekļauts iepriekš paziņotajos skaitļos.
(59)
Pēc tam Beļģija norādīja, ka attiecībā uz finansējumu laikposmā no 2004. gada 30. jūnija līdz 2005. gada 31. decembrim to īstenoja AFSCA, pamatojoties uz tās rīcībā esošajiem finansējuma avotiem un tiem, ko tā pārņēma no iepriekšējām vienībām, no kurām tā veidojusies. Šajā laikposmā nebija parafiskālu maksājumu.
(60)
Komisija uzdeva jautājumus par 15 237 646 euro saistību ar 67 156 527,65 euro, kas minēta Beļģijas komentāros (sk. 55. apsvērumu). Beļģija atbildēja, ka 15 237 646 euro ir 67 156 527,65 euro neatņemama sastāvdaļa. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka vēlas veikt aprēķinus, lai pārbaudītu minētās summas pareizību.
(61)
Attiecībā uz atlīdzībām Beļģija norādīja, ka tās bija jāsedz lauksaimniekiem un ka tās nevarēja būt valsts atbalsts. Beļģija saistībā ar to atsaucās uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā bija norādīts, ka no kopējās cenas 44,08 euro apmērā valsts atbalsts ir tikai 33,38 euro. 10,70 euro nav valsts atbalsts, un tādēļ, novērtējot atbilstību maksimālajai intensitātei 40 euro apmērā par vienu testu, tie tika atskaitīti no testa cenas.
(62)
Ir lietderīgi atgādināt, ka Beļģija norādīja, ka vienīgā atšķirība, salīdzinot ar sistēmu, kuru Komisija apstiprināja lēmumā N 9/05 un N 10/05, ir atlīdzības summas indeksācija no 10,70 euro līdz 11,07 euro.
(63)
Savā 2009. gada 1. decembra vēstulē Beļģija sniedza labojumus skaitļiem, kurus iepriekš bija iesniegusi attiecībā uz veikto testu skaitu. Tā norādīja, ka šie skaitļi aizstāj tos, kuri bija sniegti iepriekš vēstulēs, kas sūtītas pirms un pēc lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu.
(64)
Izmaiņu pamatā ir tas, ka iepriekš vērā ņemtais paraugu skaits ir bijis kļūdains. Patiesībā pirmo aprēķinu pamatā ir bijis teorētisks skaits - trīs paraugi stundā, lai gan īstenībā uz vietas tika ņemti 12 paraugi stundā. Tas, ka pieauga testu skaits stundā, rezultātā samazināja katras paraugu ņemšanas izmaksas, kas savukārt ietekmēja kopējo izmaksu līmeni vienam testam, jo daļu testa izmaksu veidoja stundas izmaksas, kas samazinājās tādēļ, ka vienas stundas laikā tika ņemts vairāk paraugu. Turklāt, arī pārskatot 2003. un 2004. gadā nokauto dzīvnieku kopējo skaitu, tas izrādījās mazāks, salīdzinot ar skaitļiem, kas iesniegti iepriekš. Skaitļi, kas minēti Beļģijas 2009. gada 1. decembra vēstulē, ir skaitļi, kas paziņoti Komisijai par 2003. un 2004. gadu un attiecas uz liellopiem, kas nokauti lietošanai pārtikā.
(EUR)
2003
Laboratorijas izmaksas
Veterinārārstu stundas likme
Paraugu ņemšanas izmaksas
Testa komplekta izmaksas
Kopējās izmaksas
Intervence
EUR 40 par testu
janvāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
februāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
marts
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
aprīlis
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
maijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
jūnijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
jūlijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
augusts
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
septembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
oktobris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
novembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
decembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(EUR)
2004
Laboratorijas izmaksas
Veterinārārstu stundas likme
Paraugu ņemšanas izmaksas
Testa komplekta izmaksas
Kopējās izmaksas
Intervence
EUR 40 par testu
1.-15. janvāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16.-31. janvāris
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
februāris
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
marts
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
aprīlis
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
maijs
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
jūnijs
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
jūlijs
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
augusts
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
septembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
oktobris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
novembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
decembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Pamatojoties uz 64. apsvērumā norādīto tabulu, Beļģija secina, ka kopš 2004. gada 1. jūlija kopējās izmaksas par GSE testiem ir mazākas par 40 euro.
(66)
Tādēļ Beļģijas iestādes iesniedza arī labojumus tabulai, kas iesniegta pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas un iekļauta lēmuma par uzsākšanu 25. apsvērumā. Pēdējie iesniegtie skaitļi ataino reālo situāciju, nevis aplēses, kā tas bija iepriekš. No šīs informācijas izriet, ka kopējā priekšfinansētā summa ir nevis 15 237 789,90 euro, kā bija lēsts iepriekš, bet gan 6 619 810,74 euro.
Laikposms
Testa cena (EUR)
Testu skaits
Kopā (EUR)
1.1.2003.-
15.1.2004.
Netiešs valsts atbalsts
40,00
373 550
14 942 015,90
Testa izmaksas EUR 40
31,08
373 550
5 759 524,54
Kopā
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004.-
30.6.2004.
Netiešs valsts atbalsts
40,00
160 551
6 422 043,10
Nodeva
22,02
160 551
860 286,19
Kopā
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003.-
30.6.2004.
Kopējais priekšfinansētais budžets virs maksimālās summas EUR 40
6 619 810,74
(67)
Tāpat Beļģija norāda, ka tad, ja Beļģijas konkurences iestāžu izmeklēšana atklās, ka laboratoriju veikto GSE testu cenas bija paaugstinātas iespējamas nelikumīgas laboratoriju savstarpējas vienošanās dēļ, tā apņemas atgūt pārmaksātos līdzekļus, nepieciešamības gadījumā uzsākot tiesvedības procedūras kompetentajās tiesās.
(68)
Savā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes atkārtoti apstiprināja, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā bija paredzēta vienīgi tam, lai GSE testu apmaksātu saņēmējs, kas to saņēma konkrētajā brīdī, un tas nebija kā iepriekšējo GSE testu priekšfinansējuma atmaksa.
(69)
Tajā pašā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka BIRB priekšfinansētā kopējā summa bija 67 156 527,65 euro. AFSCA daļu šo summas atmaksāja šādi:
AFSCA atmaksātais:
2005
4 477 102 euro
2006
4 477 102 euro
2007
Netika veikta atmaksa (tika pieprasīts un saņemts pagarinājums, veicot procentu maksājumus)
2008
194 901 euro (procenti par atlikto atmaksu)
Sākot ar 2008. gadu
Vairs nav maksājumu BIRB - 2008. gada 22. decembra ilgtermiņa programma
Vēl jāatlīdzina
58 202 323 euro
(70)
Beļģija norādīja, ka valdība ir nolēmusi atlikt priekšfinansējuma atmaksu BIRB un ka tā rezultātā atgūtās summas tiks iekļautas AFSCA pozitīvajā bilancē. Šī bilance ir uzskatāma par GSE testu atmaksu.
(71)
Attiecībā uz GSE testu izmaksām, kuras sedz ražotāji, Beļģija vēlreiz apstiprināja, ka nav īpašas sistēmas, kas noteiktu lopkautuvēm par pienākumu izrakstīt ražotājiem faktūrrēķinus par atlīdzības summu par GSE testu, bet, ka tas tiek darīts pašiniciatīvas kārtā. Beļģija iesniedza dažus rēķinu piemērus, no kuriem skaidri izriet, ka atlīdzības summas faktūrkreditēšana tiek veikta kā atsevišķa sadaļa faktūrrēķinā. Tā ir pirkuma pavadzīme, ko lopkautuve izsniedz ražotājam, un atlīdzības summa tajā ir atvilkta no kopējās summas, kas kautuvei ir jāmaksā ražotājam par dzīvnieka iegādi. Beļģija norāda, ka tas ir pierādījums tam, ka ražotājs ir galīgā persona, kam jāatlīdzina GSE testu izmaksas AFSCA.
(72)
Pēdējā - 2011. gada 25. maija - vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka atbalsta summas varētu būt veidotas, piemērojot de minimis atbalsta kumulēšanu, kā paredzēts Komisijas 2004. gada 6. oktobra Regulā (EK) Nr. 1860/2004 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības un zivsaimniecības nozarē (25), ar saderīgu atbalstu 40 euro apmērā par vienu testu laikposmā, kurā regula bija piemērojama.
4. TREŠO PERSONU IESNIEGTIE KOMENTĀRI
(73)
Šīs procedūras ietvaros Komisija no ieinteresētām trešām personām nevienu komentāru nav saņēmusi.
5. NOVĒRTĒJUMS
5.1. Atbalsta esamības pārbaude
(74)
Beļģija vispirms savos komentāros par lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru norādīja, ka tā uzskata, ka GSE testu izmaksas ir jāfinansē dalībvalstīm, jo tie ir obligāti, un ka neviens Kopienas tiesību akts neparedz, ka kontroles izmaksas ir jāsedz uzņēmumiem. Tomēr lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam un Komisijas prakse skaidri liecina, ka testu dažādie izmaksu līmeņi var radīt konkurences izkropļojumus un ka lielākā daļa dalībvalstu piešķir atbalstu, lai segtu šo testu izmaksas, tādēļ ir nepieciešams reglamentēt to intensitāti, lai ierobežotu konkurences izkropļošanu, ko izraisījis atbalsts. Proti, TSE pamatnostādnēs ir skaidri noteikts, ka valstu piešķirtie atbalsti rada konkurences izkropļošanas risku. Piemēram, TSE pamatnostādņu 24. punktā ir minēts, ka “sākot ar 2003. gada 1. janvāri attiecībā uz obligātajām GSE pārbaudēm liellopiem, kurus kauj lietošanai pārtikā, tiešais un netiešais valsts atbalsts, tostarp Kopienas maksājumi, kopumā nedrīkst pārsniegt 40 euro par vienu testu. Pienākums veikt pārbaudi var būt balstīts uz Kopienas vai valsts tiesību aktiem.” Dalībvalstis tika iepazīstinātas ar šīm pamatnostādnēm un aicinātas veikt lietderīgus pasākumus, lai to shēmas būtu atbilstīgas pamatnostādnēm. Tāpat, attiecībā uz lauksaimniecības pamatnostādnēm 2007.-2013. gadam, valsts atbalsta kvalificēšana attiecībā uz GSE testiem ir iekļauta 132. punkta f) un turpmākajos apakšpunktos. Turklāt ir svarīgi uzsvērt, ka Beļģijas iestādes nepārsūdzēja lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā daļa GSE testu finansējuma tika kvalificēta kā atbalsts, kas netieši nozīmē, ka Beļģijas iestādes pieņēma to, atbalsts GSE testu finansēšanai tika kvalificēts kā valsts atbalsts.
(75)
No šiem faktiem var secināt, ka tam, ka Beļģija apstrīd to, ka atbalsts GSE testu finansēšanai tiek kvalificēts kā valsts atbalsts tādēļ, ka šie testi ir obligāti, nav nekāda pamata, ņemot vērā jau daudzus gadus piemērojamos un piemērotos tiesību aktus.
(76)
Tādēļ Komisija attiecīgos pasākumus pārbauda saskaņā ar LESD 107. pantu. LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka, ja vien Līgums neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(77)
Lai uz pasākumu attiektos LESD 107. panta 1. punkts, ir jābūt kumulatīvi izpildītiem četriem nosacījumiem: 1) pasākums ir jāfinansē valstij vai no valsts līdzekļiem un tam jābūt attiecināmam uz valsti; 2) tam izlases veidā ir jāattiecas uz konkrētiem uzņēmumiem vai ražošanas nozarēm; 3) tam ir jārada ekonomiska priekšrocība uzņēmumiem, kas to saņem; 4) tam ir jāiespaido tirdzniecība Savienībā un jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumu.
(78)
Turpmākajos apsvērumos šie četri kritēriji tiek piemēroti pasākumiem, kas varētu būt uzskatāmi par valsts atbalstu.
(79)
Kā ir norādīts 55. apsvērumā, GSE testu izmaksu finansēšanai tika izmantotas vairākas finansēšanas sistēmas. Pārbaudot kritēriju par valsts līdzekļu esamību, šajā lēmumā ir aplūkoti dažādi GSE testu finansēšanas veidi.
5.1.1. Valsts līdzekļu esamība
5.1.1.1. No 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim
(80)
Laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim GSE testu izmaksas pilnībā finansēja Valsts kase. Šajā gadījumā nav nekādu šaubu, ka finansēšanai tika izmantoti valsts līdzekļi.
5.1.1.2. No 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam
(81)
Nākamajā laikposmā, t. i., no 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam, gaidot strukturālu risinājumu testu finansēšanai, testus priekšfinansēja BIRB. BIRB ir federāla valsts iestāde, kurai ir juridiskās personas statuss un kura izveidojusies, pārveidojot bijušo Beļģijas Ekonomikas un lauksaimniecības biroju (OBEA) un bijušā Centrālā kvotu un licenču biroja (OCCL) lauksaimniecības nodaļu. Tā ir B kategorijas daļēji valsts struktūra, kas atrodas lauksaimniecības un vidusšķiras ministra pakļautībā. BIRB ir maksājumu aģentūra kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros un to finansē ELVGF (26). Tam var uzdot uzdevumus, kas izriet no federālās valdības vai reģionālo valdību lauksaimniecības politikas. Lai varētu sabalansēt savu administratīvo budžetu, BIRB rīcībā ir valdības dotācija, kas iekļauta tās uzraudzības budžetā federālā līmenī (Ekonomikas federālais valsts dienests) un zināmi pašu ieņēmumi (ienākumi no dažām atlīdzībām un no ierobežotiem kapitāla ieguldījumiem). Ņemot vērā iepriekš minēto, finansējums ar BIRB starpniecību ir finansējums no valsts līdzekļiem.
5.1.1.3. No 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim
(82)
No 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim testus priekšfinansēja AFSCA. Tajā laikā spēkā esošajos tiesību aktos (t. i., galvenokārt 2000. gada 4. februāra likums par AFSCA dibināšanu (27) bija norādīts, ka AFSCA finansē galvenokārt dažādi ienākumi, piemēram, ienākumi no nodevām, nodokļiem un atlīdzībām, administratīvām sodanaudām, gadījuma ienākumi, ziedojumi, novēlējumi utt. (28). AFSCA ir valsts iestāde, kurai ir juridiskās personas statuss, kas klasificēta A kategorijā, kura paredzēta 1954. gada 16. marta likumā par noteiktu sabiedrisko organizāciju kontroli (29). No šiem apsvērumiem izriet, ka finansējumu, kuru piešķīrusi AFSCA, veido valsts līdzekļi un ka par to piešķiršanu lemj valsts iestāde - AFSCA, kas pakļauta par sabiedrības veselību atbildīgajam ministram.
5.1.1.4. No 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim
(83)
Attiecībā uz laikposmu no 2004. gada 1. decembra (datuma, kad stājās spēkā karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrēts) līdz 2005. gada 31. decembrim (datumam, kad stājās spēkā 2005. gada 10. novembra karaliskie dekrēti) GSE testus finansēja par atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru izmeklēto liellopu, ko papildināja AFSCA finansējums no tās rezervēm un no atmaksājama avansa, ko tās rīcībā nodeva Valsts kase.
(84)
AFSCA piešķirtais daļējais finansējums no pašas fondiem ir uzskatāms par valsts līdzekļiem (sk. 82. apsvērumu).
(85)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai atlīdzības ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem, runa par valsts līdzekļiem var būt tad, ja ir zināms, ka atlīdzības nesedz visas reālās izmaksas par pakalpojumiem, kuru segšanai tās paredzētas. Patiesībā, ja nav atbilstības starp sniegtā pakalpojuma izmaksām un atlīdzību, atlikums veido valsts līdzekļus, kuri var būt tās valsts struktūras rīcībā, kurai atlīdzība tiek samaksāta. Tādēļ ir svarīgi pārbaudīt, vai atlīdzības, kas samaksātas AFSCA par GSE testiem, ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas reāli sniegti uzņēmumiem, un vai tie ir balstīti uz tirgus cenām vai ne (sk. lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 54. apsvērumu). Šis jautājums ir apskatīts turpmāk, pārbaudot priekšrocību jēdzienu.
5.1.1.5. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri
(86)
Attiecībā uz laikposmu pēc 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu stāšanās spēkā, t. i., laikposmu, kas sākās 2006. gada 1. janvārī, ir jāpārbauda, vai atlīdzības un iemaksas, kuras noteica šie dekrēti, ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem. Šis jautājums jau ir pārbaudīts saistībā ar lēmumu N 9/05 un N 10/05. 44. apsvērumā ir vispārīgi norādīts, ka iemaksas ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem un ka atlīdzības varētu uzskatīt par valsts līdzekļiem, ja izrādītos, ka šīs atlīdzības nesedz visas reālās izmaksas par pakalpojumiem, kuru apmaksai tās ir paredzētas. GSE testu gadījumā tie daļēji ir finansēti no atlīdzībām un daļēji no iemaksām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 bija secināts, ka daļas GSE testu finansējums, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāms par valsts atbalstu, un ka finansējums, izmantojot iemaksas, ir saderīgs valsts atbalsts. Kā ir norādīts lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 34. apsvērumā, šis lēmums neattiecas uz atbalstu, kas apstiprināts Komisijas lēmumā, un tādēļ šeit netiks pārbaudīts atkārtoti.
(87)
Tomēr, ņemot vērā informāciju, kuru Beļģija sniedza pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, ir apstiprinājies, ka ienākumi no iemaksām daļēji ir izmantoti 2005. un 2006. gadā, lai atmaksātu GSE testu priekšfinansējumu, kas pārsniedza 40 euro laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 1. decembrim. Tomēr tas nav pieminēts lēmumā N 9/05 un N 10/05. Rezultātā daļa iemaksu tika izmantotas, lai finansētu GSE testus, kuri veikti laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 1. decembrim, ar mērķi no lauksaimniekiem neindividuāli atgūt obligāto GSE testu priekšfinansētās izmaksas, kas pārsniedz maksimālo summu 40 euro.
(88)
Daļas ieņēmumu no šīm iemaksām izmantošana, lai atmaksātu testu priekšfinansējumu, nekādā veidā nemaina valsts līdzekļu klasifikāciju, kāda tā ir lēmumā N 9/05 un N 10/05.
5.1.2. Uzņēmuma selektīvās priekšrocības
(89)
Pārbaudot priekšrocību esību, ir svarīgi, pirmkārt, izšķirt pasākumus, kas finansēti par valsts līdzekļiem, tostarp iemaksas, un pasākumus, kas finansēti par atlīdzībām.
(90)
Attiecībā uz pasākumiem, kas finansēti par valsts līdzekļiem, ieskaitot iemaksas, Komisija vienmēr ir uzskatījusi (30), ka tad, ja valsts finansē to obligāto kontroļu izmaksas, kas attiecas uz produktu ražošanu vai tirdzniecību, tā ir uzskatāma par selektīvu priekšrocību uzņēmumiem (31). Patiesībā valsts atvieglo finansiālo nastu, kas parasti ir iekļauta uzņēmuma budžetā. No iepriekš minētā var secināt, ka lauksaimnieki, lopkautuves un citas vienības, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem, kuriem saskaņā ar attiecīgajā laikposmā spēkā esošajiem tiesību aktiem obligātā kārtā ir veikti GSE testi, īsteno saimniecisko darbību un ir saņēmuši valsts atbalstu valsts finansējuma veidā GSE testiem jau kopš 2001. gada 1. janvāra.
(91)
Beļģijas sniegtos argumentus (sk. 37. un turpmākos apsvērumus), saskaņā ar kuriem GSE testu finansējums ir bijis paredzēts ar mērķi aizsargāt sabiedrības veselību, un saskaņā ar kuriem dalībvalstij pašai ir jālemj par GSE testu parasto finansēšanas sistēmu, nevar pieņemt 74. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. Konkrētākā selektivitātes novērtēšanas kontekstā Beļģija pauda viedokli, ka par selektivitāti var runāt vienīgi saistībā ar pasākumiem, kuros noteiktas nozares vai uzņēmumi gūst labvēlīgāku attieksmi, salīdzinot ar parasto sistēmu. Beļģija uzskata, ka tas, ka starp dažādām dalībvalstīm pastāvēja atšķirības GSE testu finansēšanā un ka tas varēja izraisīt konkurences kropļošanu, ir saistīts nevis ar jautājumu par valsts atbalstu, bet gan ar tiesību aktu saskaņošanu.
(92)
Tomēr šāds arguments nav pieņemams. Kā ir norādīts lēmumā N 9/05 un N 10/05, selektivitātes kritērijs ir izpildīts, tiklīdz priekšrocība ir paredzēta kādiem uzņēmumiem vai darbības nozarei. Šajā gadījumā valsts līmenī valsts finansējumu GSE testiem saņem noteikta nozare, kurā audzē dzīvniekus, kuriem tiek veikti GSE testi. Kopienas līmenī valsts finansējums Beļģijas uzņēmumiem GSE testu veikšanai vai finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, rada uzņēmumiem priekšrocības, salīdzinot ar to ārvalstu konkurentiem, kuru veikto obligāto GSE testu finansēšanu neuzņemas valsts vai kuri netiek segti no valsts līdzekļiem. TSE pamatnostādņu preambulā (8. un 9. punktā) bija skaidri norādīts, ka notiekošā saskaņošana, kas nozarei noteiktu pienākumu segt izdevumus, bija lēna, un ka tādēļ Komisija bija nolēmusi paskaidrot un grozīt savu politiku attiecībā uz valsts atbalstu saistībā ar izmaksām, kuras radīja GSE testi. Savukārt TSE pamatnostādņu 24. punktā ir norādīts, ka pienākums veikt pārbaudi varēja būt balstīts uz Kopienas vai valsts tiesību aktiem. Šajā punktā ir skaidri norādīts, ka pienākums veikt testus nav saskaņots Kopienas līmenī, kas nozīmē, ka selektīvs atbalsts, no kura labumu gūst noteiktas dalībvalsts uzņēmumi, varēja gadīties arī šā iemesla dēļ. Jāsecina, ka pasākumi, kurus finansē no valsts līdzekļiem, tostarp iemaksām, rada selektīvu priekšrocību lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kuras pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem un kuriem ir veiktas obligātas GSE pārbaudes saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem, jo tie atvieglo izmaksas, kas jāsedz to saņēmējiem. Šīs priekšrocības netiek piešķirtas, izmantojot tiešus maksājumus, bet gan valsts iestādēm uzņemoties GSE testu izmaksu segšanu, apmaksājot testu izmaksas tieši laboratorijām, kas tos veic pēc lopkautuvju pieprasījuma un rēķinus izraksta AFSCA.
(93)
Attiecībā uz atbalsta pasākumiem, kurus finansē no atlīdzībām, ir svarīgi pārbaudīt, vai ar šādu atlīdzību starpniecību tiek piešķirta priekšrocība. Kā ir norādīts lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (61. un 62. apsvērumā), runa par priekšrocību var būt vienīgi tad, ja šīs atlīdzības ir mazākas par reālajām tām pakalpojumu izmaksām, kurus AFSCA sniedz uzņēmējiem. Tāpat ir svarīgi pārbaudīt, vai atlīdzības ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas patiesi sniegti uzņēmumiem. Konkrētāk, rodas jautājums par to, vai priekšrocība tika piešķirta lopkautuvēm un ražotājiem, kas maksāja atlīdzību 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu laikposmā no 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim, un vai tie patiesi saņēma AFSCA sniegtos pakalpojumus.
(94)
Beļģijas iestādes atbildē uz lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu norādīja, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu bija vienīgais AFSCA finansējuma avots, lai segtu GSE testu izmaksas, izņemot AFSCA rezerves un atmaksājamus Valsts kases avansus. Atlīdzības maksājumu veica lopkautuves. Beļģijas iestādes minēja, ka lopkautuvēm nebija nekāda likumīga pienākuma faktūrrēķinus par atlīdzības summu izrakstīt saviem klientiem, taču lopkautuvju prakse ir ražotājiem izrakstīt atsevišķus faktūrrēķinus par atlīdzības summu. Beļģija to pierādīja, iesniedzot faktūrrēķinus, no kuriem ir skaidri saprotams, ka lopkautuves ražotājiem izrakstīja atsevišķus faktūrrēķinus par atlīdzības summu. Beļģija uzskata, ka nav pamata oficiāli reglamentēt veidu, kādā lopkautuves nosaka ražotājiem vai citiem potenciāliem pakalpojumu saņēmējiem atlīdzību, kuru tie maksā, ņemot vērā to, ka faktūrrēķins par šīm izmaksām tiek izrakstīts ražotājiem līdzīgi kā par citām izmaksām, kas rodas kaušanas laikā.
(95)
Tādēļ no iepriekš minētā var secināt, ka šaubas, kas, uzsākot oficiālo izmeklēšanas procedūru, paustas 44. apsvērumā, kurā ir norādīts, ka atlīdzība lopkautuvēm esot bijusi daudz lielāka nekā citiem pakalpojuma saņēmējiem, tika novērstas, kad Beļģija iesniedza informāciju par rēķina izrakstīšanu ražotājiem par šīs atlīdzības summu.
(96)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai GSE testu cena ir tāda pati kā tirgus cena, pirmkārt, Beļģija norādīja Komisijai, ka kopš 2005. gada jūlija AFSCA piedāvātās cenas ir zemākas par 40 euro, turpretī lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam paredz, ka 40 euro ir zemākā cena, kas šajā brīdī ir pieejama Kopienā. Tas liecina par to, ka cenas atbilst tām cenām, kādas noteiktajā laikposmā tiek praktizētas citur Eiropā. Otrkārt, Beļģija uz lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu atbildēja, ka šī situācija ir norādīta situācijā, kas pārbaudīta lēmumā N 9/05 un N 10/05, kurā ir secināts, ka pakalpojumu sniedzēju izvēle ir notikusi saskaņā ar atklātām un nediskriminējošām procedūrām (sk. lēmuma N 9/05 un N 10/05 82. apsvērumu). Treškārt, Komisija ņem vērā Beļģijas apņemšanos gadījumā, ja Beļģijas konkurences iestādes secinātu, ka starp laboratorijām ir pastāvējusi nelikumīga vienošanās ar mērķi paaugstināt testu cenas, veikt visus pieejamos juridiskos pasākumus, lai atgūtu summas, kas pārmaksātas par testiem. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija secina, ka atlīdzības nevar uzskatīt par valsts līdzekļiem, jo atlīdzības, kas samaksātas AFSCA par GSE testiem, ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas patiesi sniegti uzņēmumiem, un tie ir balstīti uz tirgus cenām.
(97)
Atbilstoši lēmumam N 9/05 un N 10/05 var secināt, ka izmantojot atlīdzības, nekāda veida priekšrocības netika sniegtas ne lopkautuvēm, ne ražotājiem, jo atlīdzības sedz maksājumus par pakalpojumiem, kurus ir saņēmis atlīdzības maksātājs, un ka testu cenas ir balstītas uz tirgus cenām. Tāpat tas ļauj secināt, ka nepastāv finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, jo testa cena ir atbilstoša tirgus cenai.
5.1.3. Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību Savienībā
(98)
Attiecībā uz citiem nosacījumiem, kas attiecas uz LESD 107. panta 1. punkta piemērošanu, pasākums var ietekmēt Beļģijas pozīciju šajā nozarē (32). Tā kā Beļģijas uzņēmumi darbojas starptautiskā tirgū, kurā valda spēcīga konkurence, pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus (33) un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
5.1.4. Secinājumi par atbalsta būtību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(99)
Komisija uzskata, ka, ņemot vērā iepriekš minēto, GSE testu finansēšana, izmantojot iemaksas un citus valsts līdzekļus, kā norādīts iepriekš, ir priekšrocība, ko finansē no valsts līdzekļiem. Šī priekšrocība izkropļo vai draud izkropļot konkurenci, radot labvēlīgus apstākļus atsevišķiem uzņēmumiem un atsevišķiem preču veidiem, tādējādi tas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Priekšrocība ir piešķirta lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātai GSE pārbaudei saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem. Tāpēc Komisija secina, ka uz šiem pasākumiem attiecas LESD 107. panta 1. punkts. Savukārt tā daļa GSE testu, kuru finansē no atlīdzībām, nav atbalsts, jo atlīdzības maksātāji saņem pakalpojumus, kas sniegti par tirgus cenām.
5.2. Atbalsta nelikumība
(100)
Kopš 2001. gada 1. janvāra Beļģijas iestādes saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu nav paziņojušas Komisijai par atbalsta pasākumiem, kas ietverti GSE testu finansēšanā. Regulā (EK) Nr. 1/2004 noteiktie atbalsta veidi ir atbrīvoti no paziņošanas pienākuma ar noteikumu, ka tie atbilst regulā paredzētajiem nosacījumiem. Tātad gadījumā, ja tie neatbilst minētajiem nosacījumiem, tie ir nelikumīgi.
5.3. Atbalsta finansēšana
(101)
Attiecībā uz valsts atbalstu, ko daļēji finansē ar parafiskālu maksājumu palīdzību, t. i., ar iemaksām, ar atbalstu finansētās darbības, kā arī paša atbalsta finansēšanas kārtība ir jāpārbauda Komisijai. Iespējama valsts atbalsta finansēšanas kārtības nesaderība ar iekšējo tirgu par nesaderīgu padara arī pašu atbalstu pat tad, ja, piešķirot atbalstu, ir ievēroti piemērojamie konkurences noteikumi.
(102)
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru LESD noteikumi par valsts atbalstu neattiecas uz nodokļiem, izņemot, ja tie ir atbalsta pasākuma maksāšanas veids un ir šā atbalsta neatņemama daļa (34). Lai nodokli vai daļu nodokļa varētu uzskatīt par atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, obligāti ir jāpastāv stingrai saiknei starp nodokli un atbalstu, atbilstoši saistītajiem valsts tiesību aktiem, tā, lai ienākumi no nodokļa obligāti būtu saistīti ar atbalsta finansējumu (35). Ja šāda saikne pastāv, ieņēmumi no nodokļa tieši ietekmē atbalsta lielumu (36) un attiecīgi šā atbalsta saderības ar iekšējo tirgu novērtējumu. (37)
(103)
Tādēļ ir jāizvērtē, vai iemaksa, kas iekasēta kopš 2004. gada 1. jūlija, atbilst 102. apsvērumā minētajiem kritērijiem, un tas jādara saskaņā ar tiesību aktiem, kas bijuši piemērojami dažādos laikposmos. Uz finansēto atbalstu attiecas izņēmums, taču šis izņēmums neietver atbalsta finansēšanas sistēmu, tādēļ ir jāpārbauda finansēšanas sistēmas likumība visā attiecīgajā laikposmā.
5.3.1. No 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim
(104)
Šajā laikposmā atbalstu priekšfinansēja AFSCA un atlīdzības saskaņā ar karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrētu (pēdējās minētās tomēr neattiecas uz šo sadaļu, jo tās nav valsts atbalsts - sk. 97. apsvērumu). Ir svarīgi pārbaudīt, vai finansēšanas sistēma veido atbalsta pasākuma neatņemamu sastāvdaļu. No spēkā esošajiem tiesību aktiem neizriet ne tas, ka pastāv stingra saikne starp AFSCA finansēšanas veidu un GSE testu finansēšanu, ne tas, ka ieņēmumi no nodokļiem obligāti ir saistīti ar atbalsta finansēšanu. Patiesībā 2000. gada 4. februāra likumā par AFSCA dibināšanu ir paredzēti dažādi AFSCA finansēšanas avoti (sk. 82. apsvērumu). Turklāt nevar secināt, ka ieņēmumi no nodokļa tieši ietekmē atbalsta lielumu, ņemot vērā to, ka testi tiek finansēti gan no atlīdzībām, gan atlikumu finansē AFSCA. Tādēļ atbalsta summas, kuras maksā AFSCA, atšķiras atkarībā no testu cenām, nevis atkarībā no AFSCA veiktajām iemaksām. Tātad jāsecina, ka starp ieņēmumiem no iemaksām un priekšfinansējuma atmaksu nepastāv cieša saikne.
5.3.2. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri
(105)
Sākot ar šo datumu, iemaksu jautājumu reglamentēja karaļa dekrēts par iemaksām AFSCA finansēšanai. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 tika pārbaudīta finansēšanas sistēma, izmantojot iemaksas, un tika secināts, ka daļas to izmaksu finansēšanas metode, kuras saistītas ar GSE testiem, nav diskriminējoša attiecībā uz ievestajiem vai izvestajiem produktiem, un nav pretrunā Līguma noteikumiem (38). Kā norādīts 31. apsvērumā, šis lēmums neattiecas uz pasākumiem, kas iepriekš apstiprināti. Tomēr, tā kā Beļģija ir norādījusi, ka daļa iemaksu, sākot ar 2006. gada 1. janvāri, ir izmantotas, lai atmaksātu iepriekšējo GSE testu priekšfinansējumu, Komisijai ir tiesības pārbaudīt finansēšanas sistēmu saistībā ar to, ka no iemaksām tiek finansēta GSE testu priekšfinansējuma atmaksa.
(106)
Beļģija norādīja, ka finansēšanas sistēma palika nemainīga, izņemot atlīdzību indeksāciju. Vienīgais elements, kas tika mainīts, ir no iemaksām gūto ienākumu izmantošana, lai 2006. gadā veiktu GSE izmaksu priekšfinansējuma atmaksu.
(107)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai šis finansējums veido atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, atbilde ir noliedzoša. Iemaksu izlietošana pēc 2006. gada, lai atmaksātu testu priekšfinansējumu, nav ietekmējusi piešķirtā atbalsta summu. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka atmaksas sistēma bija solidāra, kur katrs uzņēmējs veica iemaksu AFSCA, un daļa šīs iemaksas tika izlietota, lai atmaksātu iepriekšējās izmaksas, kas saistītas ar GSE testu priekšfinansējumu. Šajā sistēmā ieguldījumu veica arī visi aktīvie uzņēmēji, kuri attiecīgajā laikposmā turēja liellopus, taču tie nebija vienīgie maksātāji. Tādēļ Komisija secina, ka atbalsta finansējums nav attiecīgā atbalsta pasākuma neatņemama daļa.
5.4. Atbalsta pasākumu saderības novērtējums
(108)
Tā kā atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, ir jāpārbauda, vai to var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 2. un 3. punktu.
(109)
Ņemot vērā attiecīgo pasākumu, piemērot var vienīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, kas paredz, ka par saderīgu ar iekšējo tirgu var uzskatīt atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm.
(110)
Saskaņā ar 23.3. punktu Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē (39) attiecībā uz laikposmu no 2000. līdz 2006. gadam (turpmāk “lauksaimniecības pamatnostādnes 2000.-2006. gadam”) un Komisijas paziņojumā par noteikumiem, kas piemērojami, novērtējot nelikumīgu valsts atbalstu (40), jebkurš nelikumīgais atbalsts 1. panta f) punkta nozīmē Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (41), ir jāpārbauda saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kuras ir spēkā brīdī, kad atbalsts piešķirts. Komisija 2002. gadā pieņēma TSE pamatnostādnes. Šīs pamatnostādnes bija piemērojamas laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim (42). TSE pamatnostādņu 44. punktā ir noteikts, ka, izņemot gadījumus, kas saistīti jo īpaši ar GSE testiem, nelikumīgais atbalsts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) punktu tiks pārbaudīts saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kas piemērojamas brīdī, kad atbalsts ir piešķirts. Tā kā atbalsts tika piešķirts laikā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim, šā atbalsta novērtēšanā ir jāņem vērā TSE pamatnostādnes.
(111)
Atbilstoši lauksaimniecības pamatnostādņu 2007.-2013. gadam 194. punkta c) apakšpunktam Komisija no 2007. gada 1. janvāra vairs nepiemēros TSE pamatnostādnes, izņemot saistībā ar nelikumīgu atbalstu, kas noteikts TSE pamatnostādņu 43. punktā un turpmākajos punktos.
(112)
Atkarībā no dažādu juridisko noteikumu piemērošanas var izšķirt divus laikposmus.
5.4.1. Laikposms no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim: jāpiemēro lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punkts, kurā ir atsauce uz TSE pamatnostādņu 45. punktu
(113)
TSE pamatnostādņu 45. punktā ir noteikts, ka attiecībā uz nelikumīgu valsts atbalstu, kas paredzēts, lai segtu GSE testu izmaksas, kuras radušās pirms datuma, kad bija piemērojamas TSE pamatnostādnes (t. i., pirms 2003. gada 1. janvāra), Komisija novērtēs šāda atbalsta saderību saskaņā ar lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktu un saskaņā ar savu praksi kopš 2001. gada pieņemt to, ka šāds atbalsts var būt līdz pat 100 %.
(114)
Saskaņā ar pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktu, lai pasākumu varētu uzskatīt par saderīgu:
-
tam ir jābūt iekļautam atbilstīgā Kopienas, valsts vai reģionālā līmenī izveidotā programmā attiecīgās slimības profilaksei, kontrolei vai apkarošanai (11.4.2. punkts),
-
pasākuma mērķim ir jābūt profilaksei vai kompensēšanai, vai abu kombinācijai (11.4.3. punkts),
-
pasākumam ir jābūt saderīgam gan ar īpašajiem mērķiem, gan noteikumiem, kas paredzēti Kopienas veterinārajos un fitosanitārajos tiesību aktos (11.4.4. punkts),
-
atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 100 % no attiecināmajām izmaksām (11.4.5. punkts).
Ja atbalstu piešķir saskaņā ar Kopienas un/vai valsts un/vai reģionālajām atbalsta shēmām, Komisija prasīs pierādījumus tam, ka dažādu shēmu summēšanās dēļ nepastāv pārmērīgas kompensācijas iespēja. Ja Kopienas atbalsts ir apstiprināts, ir jānorāda attiecīgā Komisijas lēmuma datums un atsauces.
(115)
Attiecībā uz trīs pirmajiem nosacījumiem lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu jau ir secināts, ka tie ir izpildīti (sk. minētā lēmuma par uzsākšanu 80. apsvērumu). Arī Beļģijas iestādes šo pieeju ir apstiprinājušas to komentāros par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru. Patiesi, GSE ir transmisīva slimība un tā rada apdraudējumu sabiedrības veselībai. Runa ir par dzīvnieku slimību, par kuras sākotnējo uzliesmojumu ir jāziņo tieši Komisijai un pārējām dalībvalstīm (43). Atbalsta pasākuma mērķis ir cīņa pret GSE, pārbaudot nokautos dzīvniekus un dzīvniekus, kas ir nobeigušies. Lauksaimnieku izdevumu kompensēšanai ir jānodrošina, lai pasākumi patiesi tiktu īstenoti. Visi pasākumi tiek īstenoti saskaņā ar Kopienas tiesībām vai tiek ieteikti saskaņā ar tām (44).
(116)
Attiecībā uz ceturto nosacījumu Beļģijas iesniegtā informācija liecina par to, ka šajā laikposmā GSE testu finansēšanas izmaksas svārstījās no 111,81 euro līdz 63,45 euro (sk. 56. apsvērumu). Šīs izmaksas sedz laboratorijas analīzes, izmaksas par parauga ņemšanu, ko veic veterinārārsts, un testa komplekta izmaksas. Komisija uzskata, ka šīs izmaksas ir atbilstīgas tām, kas minētas lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4.5. punktā, kur citu reālo izmaksu starpā ir minētas sanitārās kontroles, testi un citi skrīninga pasākumi.
(117)
Līdz ar to jāsecina, ka atbalsts, kas piešķirts laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, ir saderīgs.
5.4.2. Laikposms no 2003. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim: piemērojams TSE pamatnostādņu 21. punkts un turpmākie punkti
(118)
Atbilstoši TSE pamatnostādņu 23. punktam Komisija nolēma turpināt atļaut atbalstus, kuri sedz līdz pat 100 % izmaksu, kas saistītas ar GSE testiem saskaņā ar principiem, kuri izklāstīti lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktā (sk. 114. apsvērumu).
(119)
Turklāt saskaņā ar TSE pamatnostādnēm ir jābūt izpildītiem arī turpmāk minētajiem nosacījumiem:
-
sākot ar 2003. gada 1. janvāri, attiecībā uz GSE obligātajām pārbaudēm liellopiem, kuri nokauti lietošanai pārtikā, atbalsts, ieskaitot Kopienas maksājumus, nedrīkst pārsniegt 40 euro par vienu testu (sk. TSE pamatnostādņu 24. punktu),
-
valsts atbalstu, kas paredzēts, lai segtu izmaksas, kas radušās, veicot GSE testus, maksā uzņēmējam, kura uzņēmumā ir jāņem paraugi testu veikšanai. Ja atbalstu maksā laboratorijām, ir jāpierāda, ka visa atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam (TSE pamatnostādņu 25. punkts).
(120)
Kā norādīts 115. un 116. apsvērumā, visi četri nosacījumi, kas iekļauti lauksaimniecības pamatnostādnēs 2000.-2006. gadam, ir izpildīti.
(121)
Attiecībā uz nosacījumu par maksimālo summu 40 euro apmērā par vienu testu, Komisija norāda, ka laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam šī summa tika pārsniegta. Saskaņā ar Beļģijas iesniegto informāciju, kopējā pārsniegtā summa šajā laikposmā bija 6 619 810,74 euro. No 2004. gada 1. jūlija testa kopējās izmaksas ir zemākas par 40 euro (sk. 64. apsvērumu). Beļģijas iestādes norādīja, ka šīs summas sedz valsts un Kopienas maksājumus (sk. 58. apsvērumu).
(122)
Attiecībā uz nosacījumu par to, ka atbalsts ir jāmaksā uzņēmējam, kura uzņēmumā tiek ņemti paraugi testu veikšanai, un ka gadījumā, ja atbalsts tiek pārskaitīts laboratorijām, ir jāpierāda, ka visa valsts atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam (TSE pamatnostādņu 25. punkts), Komisija secina, ka šis nosacījums ir izpildīts.
(123)
Kā ir norādīts lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, Beļģijas iestādes ir norādījušas, ka maksa par GSE testiem tiek maksāta tieši laboratorijām. Uzņēmējiem nav jāmaksā laboratorijām nekāda maksa par GSE testiem, kurus veic liellopiem. Šis novērtējums atbilst tam, kāds lēmums bija pieņemts attiecībā uz līdzīgu sistēmu lēmuma N 9/05 un N 10/05 95. apsvērumā. Kā iepriekš norādīts, vienīgie izdevumi, kas rodas ražotājiem, ir atlīdzības (sk. 93. un turpmākos apsvērumus), bet šī GSE testa finansējuma daļa nav uzskatāma par atbalstu. Tātad jāsecina, visa atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam.
5.4.3. Kopš 2006. gada 1. janvāra
(124)
Attiecībā uz laikposmu pēc 2006. gada 1. janvāra Komisija atsaucas uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, ņemot vērā to, ka šis lēmums nav paredzēts, lai vēlreiz atgrieztos pie atbalsta, kas apstiprināts minētajā lēmumā.
5.4.4. Secinājums
(125)
Jāsecina, ka atbalsts, kurš laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam piešķirts GSE testu finansēšanai, pārsniedzot maksimālo summu 40 euro par vienu testu, un kas kopā veido summu 6 619 810,74 euro apmērā, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
5.5. Priekšfinansētā budžeta atmaksa
(126)
Kā jau iepriekš minēts, laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam testi tika finansēti no valsts līdzekļiem virs maksimālās summas 40 euro apmērā par vienu testu.
(127)
Beļģija no 2006. gada 1. janvāra nolēma veikt šīs pārmērīgās summas atmaksu, izmantojot iemaksas, kas paredzētas AFSCA finansēšanai, sākotnēji paredzot atmaksas laikposmu uz 15 gadiem, bet vēlāk to pārtraucot. Beļģijas iestādes skaidroja, ka vispārējs šīs pieejas iemesls ir tāds, ka praksē bija grūti īstenot individuālu atgūšanu, jo daži uzņēmēji nolēma izbeigt savu darbību vai arī jau bija to izbeiguši.
(128)
Savā pēdējā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka laikā no 2005. gada līdz 2006. gadam AFSCA veica atmaksu, izmantojot AFSCA līdzekļus.
(129)
Tomēr ierosinātā atgūšanas sistēma neatbilst prasībām saistībā ar nelikumīga vai nesaderīga atbalsta atgūšanu. Patiesi, saskaņā ar tiesu praksi, atgūšanas mērķis ir atjaunot stāvokli, kāds bija tirgū pirms attiecīgā atbalsta piešķiršanas. Iepriekšējās situācijas atgūšanas mērķis ir sasniegts tad, ja saņēmējs ir atmaksājis nelikumīgo vai ar iekšējo tirgu nesaderīgo atbalstu un viņš ir zaudējis priekšrocības, kas tam bija tirgū attiecībā pret saviem konkurentiem, tādā veidā atjaunojot situāciju, kāda bija pirms atbalsta maksājuma (45). Atbalsts, kas jāatgūst, ietver procentus, kas aprēķināti pēc atbilstīgas likmes, ko nosaka Komisija, kas piemērojami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts ir nodots saņēmēja rīcībā, līdz dienai, kad tas ir atmaksāts (46). Pamatojoties uz Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (47), procentu likmi piemēro gan parāda pamatsummai, gan procentiem; tas šajā gadījumā nav noticis. Turklāt Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nekavējoties un efektīvi īstenotu Komisijas lēmumu. Tāda veida atgūšana, kādu ir ierosinājusi un daļēji īstenojusi Beļģija, neatbilst iepriekš minētajām prasībām, un to nevar uzskatīt par tādu atgūšanu, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pantā.
6. SECINĀJUMS
(130)
Komisija secina, ka GSE testu finansēšana, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāma par atbalstu.
(131)
Komisija secina, ka GSE testu finansēšana, izmantojot valsts līdzekļus, ir uzskatāma par atbalstu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un kuri pakļauti obligātām pārbaudēm saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem. Šis atbalsts ir saderīgs laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un no 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim. Tas nav saderīgs laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam. Nesaderīgo atbalstu veido summa, par kādu pārsniegta noteiktā maksimālā summa - 40 euro par vienu testu - un kuras kopējais apmērs saskaņā ar Beļģijas novērtējumu ir 6 619 810,74 euro.
(132)
Komisija konstatē, ka Beļģija laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam ir nelikumīgi īstenojusi atbalstu GSE testu finansēšanai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. No 2003. gada 1. janvāra uz atbalstu attiecās izņēmuma regula, taču, tā kā šīs izņēmuma regulas nosacījumi netika izpildīti, atbalsts ir nelikumīgs.
(133)
Nelikumīgais un nesaderīgais atbalsts, kas pārsniedz maksimālo summu 40 euro apmērā par vienu testu, ir jāatmaksā, izņemot atbalstu, kas piešķirts konkrētiem projektiem, kuri šā atbalsta piešķiršanas brīdī izpildīja visus nosacījumus, kas paredzēti piemērojamajā de minimis regulā.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Pasākumi, kas finansēti, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāmi par atbalstu.
2. GSE testu finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, ir uzskatāms par atbalstu, kas saderīgs ar iekšējo tirgu par labu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātiem GSE testiem laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un laikposmā no 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim.
3. GSE testu finansējums, izmantojot valsts līdzekļus laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam, ir uzskatāms par atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu par labu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātiem GSE testiem, kas izmaksā mazāk par 40 euro par vienu testu. Summas, kas pārsniedz 40 euro par vienu testu, nav saderīgas ar iekšējo tirgu un ir jāatmaksā, izņemot atbalstu, kas piešķirts konkrētiem projektiem, kuri šā atbalsta piešķiršanas brīdī atbilda visiem nosacījumiem, kas paredzēti piemērojamajā de minimis regulā.
4. Beļģija laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam ir nelikumīgi īstenojusi atbalstu GSE testu īstenošanai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
2. pants
1. Beļģija veic vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu no saņēmējiem 1. panta 3. un 4. punktā minēto nelikumīgo un nesaderīgo atbalstu.
2. Atgūstamajā atbalstā ir iekļauti procenti, kurus aprēķina, sākot no dienas, kad atbalsts nodots saņēmēju rīcībā, līdz atbalsta atmaksāšanas dienai.
3. Procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti V nodaļā Regulā (EK) Nr. 794/2004.
4. Atgūšana notiek nekavējoties atbilstīgi valsts tiesību aktos noteiktajām procedūrām, ar nosacījumu, ka tās atļauj tūlītēju un faktisku šā lēmuma izpildi.
3. pants
Lēmuma 1. panta 3. un 4. punktā minētā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un faktiska.
Beļģija nodrošina, lai šis lēmums tiktu īstenots četros mēnešos pēc tā paziņošanas dienas.
4. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Beļģija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
to atbalsta saņēmēju saraksts, kuri saņēma 1. panta 3. un 4. punktā minēto atbalstu, kā arī atbalsta summa, kas nodota katra saņēmēja rīcībā;
b)
kopējā summa (pamatsumma plus atgūšanas procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmējiem;
c)
šā lēmuma izpildei jau pieņemto vai paredzēto pasākumu sīks apraksts;
d)
dokumenti, kas pierāda, ka saņēmēji ir brīdināti par atbalsta atmaksāšanu.
2. Beļģija informē Komisiju par to, kā tiek īstenoti valsts pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu šo lēmumu līdz 1. panta 3. un 4. punktā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai.
3. Pēc 1. punktā minētajiem diviem mēnešiem Beļģija pēc Komisijas pieprasījuma iesniedz ziņojumu par jau veiktajiem un plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei. Šajā ziņojumā norāda arī sīku informāciju par atbalsta summām un atgūšanas procentiem, ko atbalsta saņēmēji jau ir atmaksājuši.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei.
Briselē, 2011. gada 27. jūlijā