РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2012 година
за освобождаване на производството и търговията на едро с електрическа енергия, произведена от конвенционални източници в Германия, от прилагането на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги
(нотифицирано под номер C(2012) 2426)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/218/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), и по-специално член 30, параграфи 5 и 6 от нея,
като взе предвид искането, подадено по електронен път на 26 октомври 2011 г. от Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (Федерална асоциация на отраслите енергетика и водоснабдяване), (наричана по-долу „BDEW“),
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 26 октомври 2011 г. BDEW изпрати по електронен път искане до Комисията съгласно член 30, параграф 5 от Директива 2004/17/ЕО. На 11 ноември 2011 г. Комисията уведоми германските органи за искането, като на 10 януари 2012 г. поиска по електронен път допълнителна информация от тях, а на 21 декември 2011 г., също по електронен път - от BDEW. Германските органи изпратиха допълнителна информация по електронен път на 14 декември 2011 г., а BDEW - на 17 януари 2012 г., 26 януари 2012 г. и 28 февруари 2012 г.
(2)
Съгласно съдържанието на искането, подадено от BDEW от името на възложителите в сектора, то се отнася до „изграждането, закупуването и експлоатацията (включително поддръжката) на всички видове електроцентрали, както и съответните съпътстващи дейности“ (2).
(3)
Към искането е приложено становище на Федералната служба за защита на конкуренцията (Bundeskartellamt) от 25 юли 2011 г. Посоченото становище (наричано по-долу „становището“) е издадено въз основа на съответното германско законодателство и разглежда въпроса дали дейността, която е обект на процедурата, е пряко изложена на конкуренция. Становището се базира на мащабно секторно проучване на съответните пазари.
II. ПРАВНА УРЕДБА
(4)
В член 30 от Директива 2004/17/ЕО е посочено, че поръчките за изпълнение на някоя от дейностите, за които се отнася директивата, не попадат под нейното действие, ако в съответната държава членка, където тя се осъществява, дейността е пряко изложена на конкуренция на пазари, до които достъпът не е ограничен. Прякото излагане на конкуренция се оценява въз основа на обективни критерии, като се отчитат характерните особености на съответния сектор. Достъпът се счита за неограничен, ако въпросната държава членка е изпълнила и приложила съответните разпоредби на правото на Общността относно отварянето на даден сектор или на част от него. Споменатото законодателство е посочено в приложение XI към Директива 2004/17/ЕО, което за електроенергийния сектор се позовава на Директива 96/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (3). Директива 96/92/ЕО бе заменена от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (4), която на свой ред бе заменена от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (5).
(5)
Германия е изпълнила и приложила не само Директива 96/92/ЕО, но също така директиви 2003/54/ЕО и 2009/72/ЕО. По тази причина и в съответствие с член 30, параграф 3, първа алинея се приема, че достъпът до пазара не е ограничен на цялата територия на Германия.
(6)
Прякото излагане на конкуренция следва да бъде оценено въз основа на различни показатели, никой от които не е задължително решаващ сам по себе си. По отношение на пазарите, засегнати от настоящото решение, един от критериите, които следва да бъдат взети предвид, е делът на основните участници на съответния пазар. Друг критерий е степента на концентрация, съществуваща на тези пазари. Предвид характеристиките на въпросните пазари следва да се отчетат и други критерии, като например функционирането на балансиращ електроенергиен пазар, ценовата конкуренция и степента на смяна на доставчика от страна на клиентите.
(7)
Настоящото решение не засяга прилагането на правилата за защита на конкуренцията.
III. ОЦЕНКА
(8)
Германският електроенергиен пазар се характеризира с голям брой централи, чиято експлоатация се осъществява от множество пазарни участници (6). По-голямата част от производствения капацитет принадлежи на четири големи енергийни дружества: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG и Vattenfall Europe AG. Поради факта обаче, че две от тези дружества - RWE и E.ON - са частни дружества (т.е. такива, върху които възлагащите органи не могат да упражняват пряко или непряко доминиращо влияние съгласно член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО), които не функционират в сектора на производството на електрическа енергия въз основа на специални или изключителни права по смисъла на член 2, параграф 3 от Директива 2004/17/ЕО, те не са възложители по смисъла на Директива 2004/17/ЕО. Следователно тяхното участие в процедури за възлагане на обществени поръчки за производство или продажба на електрическа енергия не е обект на разпоредбите на споменатата директива. Това ще рече, че по отношение на тези дейности те следва да се считат за конкуренти на възложителите, чиито обществени поръчки са обект на въпросната директива. По тази причина представеният в настоящия документ анализ е съсредоточен върху възложителите, когато се разглежда дали дейността е изложена на конкуренция на пазарите, до които достъпът не е ограничен.
(9)
Електрическата енергия се продава на едро на борсите, т.е. спот и форуърдните пазари на European Energy Exchange AG (EEX) и European Power Exchange S.E. (EPEX), или извън борсите - в рамките на преки сделки. Цената на енергийните борси обикновено служи за референтна цена при преките сделки. Производствените дружества оптимизират експлоатацията на своите електроцентрали в съответствие с резултатите от търговията на спот пазара на борсите. По принцип се експлоатират само електроцентрали, чиито пределни разходи са под пазарната цена.
(10)
В Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (7) (закон за приоритетa на възобновяемите енергийни източници, наричан по-долу „EEG“) са определени правилата за електрическата енергия, произведена от възобновяеми енергийни източници (8), която, наред с електрическата енергия от конвенционални източници (9), изпълнява все по-важна роля на германския пазар. Според изменения EEG, който влезе в сила в началото на 2012 г., делът на възобновяемите енергийни източници в електроснабдяването следва да се увеличи на 35 % до 2020 г., на 50 % до 2030 г. и на 80 % до 2050 г.
(11)
В края на 2010 г. 160,5 GW генериращи мощности бяха свързани към мрежите на операторите на преносни системи (TSO) (77,6 GW) и операторите на разпределителни системи (DSO) (82,9 GW). Това представлява увеличение от около 7,8 GW спрямо 2009 г. (152,7 GW). Възобновяемите енергийни източници представляват 54,2 GW от общите мощности. Около 50,7 GW от възобновяемите енергийни източници се заплащат по тарифите, предвидени в EEG. Това означава, че възобновяемите енергийни източници представляват приблизително 34 % от общите мощности (10).
(12)
Що се отнася до подаването, през 2010 г. са подадени общо 531,2 TWh в системите на TSO (367,5 TWh) и DSO (163,7 TWh). Подаденият обем от възобновяеми източници е 93,7 TWh, от които 80,7 TWh са заплатени в съответствие с EEG. Това означава, че подаването от възобновяеми енергийни източници представлява приблизително 18 % от общия подаден обем, и следователно този дял е под 34 % от общите генериращи мощности, отчетени от тези източници (11). Разликата се дължи на факта, че периодът на ползване на възобновяемите източници през годината е по-кратък от този на конвенционалните източници.
(13)
Друга характеристика на германския пазар на електрическа енергия се отнася до неотдавнашното решение на националните органи за затваряне на 8 ядрени електроцентрали с обща мощност от 8 400 MW (12), което е следствие от ядрената катастрофа в Япония в началото на 2011 г. Също така бе решено до 2022 г. да бъдат затворени и останалите ядрени електроцентрали в Германия. В краткосрочен план това промени съотношението между вноса и износа по такъв начин, че от нетен износител на електрическа енергия до 2010 г., през 2011 г. Германия се превърна в нетен вносител.
(14)
В съответствие с прецедентите на Комисията (13) в електроенергийния сектор могат да бъдат разграничени следните съответни продуктови пазари: i) производство и доставки на едро, ii) пренос, iii) разпределение и iv) доставки на дребно. Макар че някои от тези пазари могат допълнително да бъдат подразделяни, в досегашната практика на Комисията (14) е отхвърляно разграничението между пазар на производство на електрическа енергия и пазар на снабдяване на едро, тъй като производството е само първата стъпка от веригата на стойността, а произведените обеми електрическа енергия се предлагат посредством пазара на едро.
(15)
Искането на BDEW се отнася до производството и търговията на едро с електрическа енергия. В становището си Федералната служба за защита на конкуренцията определя продуктовия пазар като „първичен пазар за продажба на електрическа енергия“ (15), който обхваща първоначалните продажби на всички доставчици на електрическа енергия от собственото им производство и нетния внос на електрическа енергия, но не включва последващата търговия между участниците на пазара. Освен това Федералната служба за защита на конкуренцията счита, че производството и предлагането на пазара на електрическа енергия, която се регулира от EEG (наричана по-долу „електрическа енергия по EEG“), не е част от този пазар.
(16)
Федералната служба за защита на конкуренцията счита, че пазарът на електрическа енергия по EEG представлява отделен пазар, що се отнася до първата ѝ продажба. Електрическата енергия по EEG обикновено не се продава направо на пазара на едро, а първо се купува от оператори на преносни мрежи срещу законоустановена цена. След това, като втора стъпка, те я продават на пазара на едро.
(17)
Заключението на Федералната служба за защита на конкуренцията е, че производството и предлагането на пазара на електрическа енергия по EEG не е организирано на конкурентна основа и че електрическата енергия по EEG не зависи от търсенето и ценовите показатели (16). Това заключение се базира по-специално на следните факти:
(18)
Електрическата енергия по EEG се ползва с приоритетно подаване. По тази причина производството на електрическа енергия по EEG е изцяло независимо от търсенето. Производството и подаването не зависят също така от цените, тъй като операторите имат право на законоустановено плащане. Електрическата енергия по EEG се предлага от TSO на спот пазара в съответствие със законоустановени разпоредби, без каквато и да било възможност за промени.
(19)
Федералната служба за защита на конкуренцията отбелязва също така, че по закон електрическата енергия по EEG може да се предлага директно на пазара и определен процент от операторите се възползват от тази възможност. В закона EEG е предвидено, че на първо число всеки месец операторите на инсталации по EEG могат да преминават от пряка продажба към получаване на тарифно плащане по EEG или обратно. Следователно всеки месец те могат да решават коя форма на продажба е най-добра за тях в зависимост от прогнозите за пазарната цена и от търсенето. В бъдеще обаче това директно предлагане на пазара няма да бъде от голямо значение.
(20)
Според изменения EEG, който влезе в сила в началото на 2012 г., операторите на инсталации по EEG, както е посочено по-горе, имат възможност сами да предлагат на пазара електрическата енергия, която произвеждат, като същевременно получават и премия за предлагането на пазара. Целта на тази премия е да компенсира разликата между фиксираното възнаграждение по EEG и средната месечна цена на борсата, определена ex post. Усвояването на премията за предлагане на пазара обаче не е задължително, т.е. всеки месец операторите на инсталации по EEG могат дали решат да останат в системата на фиксираното възнаграждение или да се върнат към нея. Очаква се обаче по-голямата част от електрическата енергия по EEG да се предлага на пазара посредством операторите на преносни мрежи. Освен това моделът с пазарна премия не променя факта, че общото равнище на възнаграждението за производителите на електрическа енергия по EEG не се определя основно от пазарните цени (17).
(21)
Следователно Федералната служба за защита на конкуренцията признава, че докато електрическата енергия по EEG оказва конкурентен натиск върху електрическата енергия, произведена от конвенционални източници, обратното положение не е валидно. По тази причина електрическата енергия по EEG не може да бъде включена в същия пазар като конвенционалната електрическа енергия, тъй като преобладаващите пазарни условия за първата продажба значително се различават при тези две форми на производство. Нещо повече, първата продажба на електрическа енергия по EEG най-често се осъществява посредством операторите на преносни мрежи. Следователно пазарът видимо се различава от пазара на едро на конвенционална електрическа енергия и от гледна точка на търсенето.
(22)
Предвид спецификата на германския пазар на електрическа енергия, с цел оценка на условията, определени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, и без да се засяга законодателството в областта на защитата на конкуренцията, в настоящия документ съответният продуктов пазар се определя като пазар на производство и първа продажба на електрическа енергия, произведена от конвенционални източници. Производството и първата продажба на електрическа енергия по EEG не е част от този пазар поради горепосочените причини и по-нататък ще се оценява отделно.
(23)
Според заявлението искането се отнася до дейности на територията на Федерална република Германия. Заявителят разглежда възможността за по-голям пазар, включващ Германия и Австрия, като се базира на някои тенденции по отношение на развитието на регулаторната рамка, равнището на вноса и на износа на електрическа енергия и процедурите за обвързване на пазари и управление на претоварването, но в крайна сметка се посочва, че „заявителят не може да направи окончателно заключение дали към момента германският пазар на едро на електрическа енергия и съответните пазари в съседните държави са интегрирани в достатъчна степен, за да се считат за един регионален пазар“.
(24)
Въз основа на извършеното секторно проучване Федералната служба за защита на конкуренцията приема, че съществува общ първичен пазар на електрическа енергия в Германия и Австрия. Това заключение се базира на липсата на пречки при граничните междусистемни връзки между двете държави и стандартната зона за предлагане на пазара и ценообразуване на European Power Exchange S.E. (EPEX).
(25)
В предишната си практика Комисията определя пазарите на електрическа енергия най-вече според обхвата като национални (18) или по-малки (19). В някои случаи е допускана възможността за по-големи пазари от националните (20).
(26)
Комисията счита, че за да се направи оценка на условията, определени в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, и без да се засяга законодателството в областта на защитата на конкуренцията, не е необходимо да се определя точният обхват на съответния географски пазар на производство и първа продажба на конвенционална електрическа енергия, тъй като при всяко алтернативно определяне на пазара резултатите от оценката биха били едни и същи.
(27)
Що се отнася до производството и първата продажба на електрическа енергия по EEG, географският обхват не би могъл да се простира извън територията на Германия, тъй като се базира на специфичните законови условия, определени в германския EEG.
а) Пазарни дялове и пазарна концентрация
(28)
Както е видно от постоянната практика (21) при решенията на Комисията съгласно член 30, Комисията счита, че по отношение на производството на електрическа енергия „показател за интензивността на конкуренцията на националните пазари е делът от общия пазар на тримата най-големи производители“.
(29)
Според становището на Федералната служба за защита на конкуренцията (22) общите пазарни дялове на тримата най-големи производители (измервани според подадена електрическа енергия) през 2007 г. са 74 %, през 2008 г. - 73 %, а през 2010 г. - 70 %. Следователно германският пазар на електрическа енергия се намира в средата на диапазона в сравнение с предишни решения за освобождаване съгласно член 30 от Директива 2004/17/ЕО (23).
(30)
Напомня се обаче, че двамата най-големи производители RWE и E.ON, които заедно имат общ пазарен дял от 58 % (24), не са обект на разпоредбите на законодателството в областта на възлагането на обществени поръчки.
(31)
Целта на настоящото решение е да се установи дали дейностите по производство и търговия на едро на електричество са изложени на такова равнище на конкуренция (на пазари, достъпът до които е свободен), че това да гарантира, че дори в отсъствието на дисциплината, осигурявана от подробните правила за обществени поръчки, предвидени в Директива 2004/17/ЕО, обществените поръчки за съответните дейности се осъществяват по прозрачен и недискриминационен начин, въз основата на критерии, позволяващи да се определи най-изгодното от икономическа гледна точка решение. Във връзка с това е важно да се има предвид, че при осъществяване на дейност на тези пазари дружествата, които не са обект на процедурите за възлагане на обществени поръчки (особено RWE и E.ON), имат възможност да окажат конкурентен натиск върху останалите участници на пазара. Това положение няма да се промени дори след включването на Австрия в съответния географския пазар, тъй като прогнозите сочат, че дори той да обхваща Австрия и Германия, понижението на пазарните дялове на най-големите производители би било по-скоро незначително (25).
(32)
По отношение на производството и търговията на едро с електрическа енергия от конвенционални източници горепосочените факти могат да се считат за признак за пряко излагане на конкуренция на участниците на пазара, които са обект на разпоредбите на законодателството в областта на възлагането на обществени поръчки.
(33)
Следва да се отбележи също така, че в публикувания през юни 2011 г. работен документ на службите на Комисията, озаглавен „Доклад за напредъка в създаването на вътрешен пазар за природен газ и електроенергия за периода 2009-2010 г.“ (26), се отбелязва намаляване на пазарната концентрация в Германия (27) в сравнение с предишните години, като германският пазар на електрическа енергия се поставя в категорията „умерено концентрирани пазари“ (28), т.е. пазари с индекс на Херфиндал-Хиршман (HHI) (29) за мощност между 750 и 1 800.
(34)
Що се отнася до горепосочените цифри, за целите на настоящото решение - без да се засягат разпоредбите на законодателството в областта на защитата на конкуренцията - може да се приеме, че по отношение на възложителите степента на концентрация на пазара може да се счита за признак за известна степен на излагане на конкуренция на производството и търговията на едро с електрическа енергия от конвенционални източници в Германия.
б) Други фактори
(35)
През последните години, и по-конкретно до март 2011 г., Германия бе нетен износител на електрическа енергия. Поради решението за постепенно преустановяване на производството на електрическа енергия от няколко ядрени централи държавата обаче се превърна в нетен вносител. Поради тази причина в момента пазарът се намира под конкурентен натиск в резултат на възможността за внос на електрическа енергия. Вследствие на това не могат да се правят инвестиции в електроенергийния сектор в Германия, без да бъдат взети предвид другите производители в съседните държави. Следователно посочените фактори не противоречат на заключението, че възложителите, функциониращи на германския пазар на производство от конвенционални източници, са изложени на конкуренция. Наред с това анализът на положението, свързано с преминаването на клиентите към други доставчици (30) и степента на ликвидност на пазара на едро (31), показва, че тези фактори не противоречат на заключението, че възложителите, които функционират на германския пазар на производство от конвенционални източници, са изложени на конкуренция. Накрая следва да се отбележи и че германският балансиращ електроенергиен пазар (32) и неговите основни характеристики (пазарно ценообразуване и ценова разлика между положителната и отрицателната балансираща енергия) не противоречат на заключението, че възложителите, функциониращи на германския пазар на производство от конвенционални източници, са изложени на конкуренция.
(36)
Електрическата енергия по EEG се ползва с приоритетно свързване към мрежата и приоритетно подаване по нея в сравнение с конвенционалната електрическа енергия, което означава, че производството на електрическа енергия по EEG не зависи от търсенето. Тъй като разходите за производството на електрическа енергия по EEG обикновено са по-високи от пазарната цена, е създадена система, посредством която електрическата енергия по EEG получава специално подпомагане. Операторите на инсталации по EEG (33) имат право да получават законоустановена цена от операторите на преносни мрежи за период от 20 години плюс годината на въвеждане в експлоатация. Тази цена позволява покриването на техните разходи, поради което е по-висока от пазарната. По тази причина те подават произвежданата от тях електрическа енергия към мрежата без оглед на цената на борсите (34).
(37)
Електрическата енергия по EEG обикновено не се продава направо на пазара на едро, а първо се купува от операторите на преносни мрежи на законоустановена цена. Операторите на преносни системи отговарят за предлагането на електрическата енергия по EEG на енергийния борсов спот пазар, от което следва, че понасят загуби. Тези разходи в крайна сметка се покриват от крайните потребители, които заплащат на своите доставчици на енергия допълнителна такса по EEG, която след това се предава на операторите на преносни мрежи. Доставчиците на енергия, които купуват над 50 % електрическа енергия по EEG, като минимум 20 % от нея е произведена от слънчево излъчване или вятър, се ползват с намаление при таксата по EEG.
(38)
Операторите на инсталации по EEG разполагат също така с възможност за „директно предлагане на пазара“ на произведената електрическа енергия. Това означава, че даден оператор на централа по EEG може да се откаже от законоустановената цена и да реши да продава електрическата енергия направо на спот пазара. Поради високите производствени разходи на електрическата енергия по EEG прякото предлагане на пазара извън законоустановените условия обикновено не е целесъобразно. В миналото този метод е бил използван в ограничена степен и най-вече в случаи, в които купувачите са успявали да си осигурят освобождаване от допълнителната такса по EEG чрез комбиниране на определено количество електрическа енергия по EEG, получена направо от производителя, с конвенционална електрическа енергия (35). Новият закон EEG, влязъл в сила в началото на 2012 г., ограничава възможностите за такова специално освобождаване, вследствие на което се очаква намаляване на този вид директно предлагане на пазара (36).
(39)
Новият закон предвижда нова възможност за директно предлагане на пазара, която обаче включва плащането на т.нар „пазарна премия“ на производителите на електрическа енергия по EEG, покриваща разликата между по-високите им разходи и средната пазарна цена (наричана по-долу „модел с пазарна премия“). Операторите на преносни системи изчисляват дела на продажбите по модела с пазарна премия общо на 15 % за всички видове възобновяема енергия през 2012 г. (37) Може да се заключи, че както в момента, така и в близкото бъдеще много по-голямата част от електрическата енергия по EEG ще се предлага на пазара при режима на законоустановени плащания и чрез операторите на преносни мрежи. Директното предлагане на пазара без субсидии ще изпълнява незначителна роля.
(40)
Поради горепосочените причини производството и първата продажба на електрическа енергия по EEG представляват част от регулирана система, в която производителите получават заплащане на базата на законоустановена цена. Те не са изложени на конкуренция, тъй като могат да подават своята електрическа енергия по EEG независимо от преобладаващата пазарна цена. Благодарение на приоритетното подаване те могат така също да продават цялата произведена електрическа енергия. Следователно не може да се заключи, че дейността на производителите на електрическа енергия по EEG е изложена на конкуренция. С оглед на горното не е необходимо да се оценяват други показатели, като например посочените в съображение 6.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(41)
С оглед на разгледаните по-горе фактори условието за пряко излагане на конкуренция, определено в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, следва да се счита за изпълнено от възложителите по отношение на производството и доставката на едро на електрическа енергия от конвенционални източници в Германия.
(42)
Наред с това, тъй като условието за неограничен достъп до пазара се счита за изпълнено, Директива 2004/17/ЕО не следва да се прилага нито когато възложителите възлагат поръчки, чието предназначение е да позволят производството и доставката на едро на електрическа енергия от конвенционални източници в Германия, нито когато те организират проектни конкурси за осъществяване на такава дейност във въпросния географски район.
(43)
Въпреки това условието за пряко излагане на конкуренция, определено в член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО, не следва да се счита за изпълнено от възложителите по отношение на производството и първата продажба на електрическа енергия по EEG в Германия.
(44)
Тъй като производството и първата продажба на електрическа енергия по EEG продължава да бъде обект на разпоредбите на Директива 2004/17/ЕО, се напомня, че договорите за възлагане на обществени поръчки, обхващащи няколко дейности, следва да се разглеждат в съответствие с член 9 от Директива 2004/17/ЕО. Това означава, че когато даден възложител участва в „смесена“ обществена поръчка, т.е. обществена поръчка, предназначена да подпомага изпълнението както на дейности, които са освободени от прилагането на Директива 2004/17/ЕО, така и на дейности, които не са освободени от нейното прилагане, следва да се отчете за коя от дейностите основно е предназначена поръчката. В случай на такава смесена обществена поръчка, чието основно предназначение е да способства за производството и търговията на едро с електрическа енергия по EEG, следва да се прилага разпоредбата на Директива 2004/17/ЕО. В случай че не е възможно да се определи обективно за коя дейност основно е предназначена поръчката, тя се възлага в съответствие с правилата, посочени в член 9, параграфи 2 и 3 от Директива 2004/17/ЕО. Настоящото решение се основава на правната и фактическата обстановка между октомври 2011 г. и февруари 2012 г., както е видно от информацията, предоставена от BDEW и от германските органи. То може да бъде преразгледано, ако вследствие на съществени промени в правната или фактическата обстановка престанат да бъдат изпълнявани условията за прилагането на член 30, параграф 1 от Директива 2004/17/ЕО по отношение на производството и доставката на едро на електрическа енергия от конвенционални източници.
(45)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Консултативния комитет по обществени поръчки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Директива 2004/17/ЕО не се прилага за поръчки, които са възложени от възложители на поръчки и чието предназначение е да позволят производството и първата продажба в Германия на електрическа енергия, произведена от конвенционални източници.
За целите на настоящото решение „електрическа енергия, произведена от конвенционални източници“ означава електрическа енергия, която не попада в обхвата на EEG. Освен това, по смисъла на EEG и предвидените в него условия „възобновяеми енергийни източници“ означава водна енергия, включително енергия на вълните, енергия на приливите и отливите, градиент на солеността и енергия на потока, вятърна енергия, слънчево излъчване, геотермална енергия, енергия от биомаса, включително биогаз, биометан, сметищен газ и газ от преработка на канални води, както и биоразградимата фракция на битови и промишлени отпадъци.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 24 април 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 24. aprīlis),
ar kuru elektroenerģijas ražošanai no tradicionāliem avotiem un šādas elektroenerģijas pārdošanai vairumtirdzniecībā Vācijā piemēro atbrīvojumu no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 2426)
(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/218/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (1), un jo īpaši tās 30. panta 5. un 6. punktu,
ņemot vērā Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (turpmāk “BDEW”) pieprasījumu, kas saņemts pa e-pastu 2011. gada 26. oktobrī,
tā kā:
I. FAKTI
(1)
2011. gada 26. oktobrīBDEW pa e-pastu nosūtīja Komisijai pieprasījumu atbilstīgi Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 5. punktam. Komisija Vācijas iestādes par pieprasījumu informēja 2011. gada 11. novembrī, pieprasīja papildu informāciju Vācijas iestādēm 2012. gada 10. janvāra e-pasta vēstulē un BDEW - 2011. gada 21. decembra e-pasta vēstulē. Vācijas iestādes nosūtīja papildu informāciju 2011. gada 14. decembra e-pasta vēstulē, un BDEW - 2012. gada 17. janvārī, 26. janvārī un 28. februārī.
(2)
Pieprasījums, ko BDEW iesniedza nozares līgumslēdzēju vārdā, attiecas uz “visu veidu elektrostaciju būvi, iegādi un ekspluatāciju (ieskaitot apkopi), kā arī uz attiecīgajām palīgdarbībām” (2).
(3)
Pieprasījumam ir pievienots Federālās konkurences iestādes (Bundeskartellamt) 2011. gada 25. jūlija atzinums. Šis atzinums (turpmāk “atzinums”) sagatavots, pamatojoties uz attiecīgajiem Vācijas tiesību aktiem, un tajā iztirzāts, vai uz procedūrā aplūkoto darbību attiecas tieša konkurence. Atzinuma pamatā ir plašs nozares apsekojums par konkrētajiem tirgiem.
II. TIESISKAIS REGULĒJUMS
(4)
Direktīvas 2004/17/EK 30. pantā noteikts, ka direktīva neattiecas uz līgumiem, kas paredzēti, lai dotu tiesības veikt kādu no darbībām, uz kurām attiecas direktīva, ja dalībvalstī, kurā attiecīgo darbību veic, uz to attiecas tieša konkurence tirgos, kuriem piekļuve nav ierobežota. To, vai uz kādu darbību attiecas tieša konkurence, novērtē, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, ņemot vērā attiecīgās nozares īpatnības. Piekļuvi tirgum uzskata par neierobežotu, ja dalībvalsts ir īstenojusi un piemērojusi attiecīgos Kopienas tiesību aktus, kas konkrēto nozari vai tās daļu atver konkurencei. Šie tiesību akti ir norādīti Direktīvas 2004/17/EK XI pielikumā, kurā attiecībā uz elektroenerģijas nozari ir atsauce uz Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīvu 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (3). Direktīva 96/92/EK tika atcelta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (4), kas savukārt tika aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvu 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (5).
(5)
Vācija ir īstenojusi un piemērojusi ne tikai Direktīvu 96/92/EK, bet arī Direktīvas 2003/54/EK un 2009/72/EK. Attiecīgi un saskaņā ar 30. panta 3. punkta pirmo daļu piekļuvi tirgum uzskata par neierobežotu visā Vācijas teritorijā.
(6)
Tas, vai uz kādu darbību attiecas vai neattiecas tieša konkurence, ir jānovērtē, pamatojoties uz dažādiem rādītājiem, no kuriem pats par sevi izšķirīgs nav neviens. Attiecībā uz tirgiem, uz kuriem attiecas šis lēmums, viens no vērā ņemamajiem kritērijiem ir galveno tirgus dalībnieku tirgus daļa attiecīgajā tirgū. Vēl viens kritērijs ir koncentrācijas līmenis attiecīgajos tirgos. Ievērojot attiecīgo tirgu īpašās iezīmes, būtu jāņem vērā arī citi kritēriji, piemēram, balansēšanas tirgus darbība, cenu konkurence un tas, cik daudz klientu maina piegādātāju.
(7)
Šis lēmums neskar konkurences noteikumu piemērošanu.
III. NOVĒRTĒJUMS
(8)
Vācijas elektroenerģijas tirgu raksturo liels skaits spēkstaciju, kuras ekspluatē daudzi tirgus dalībnieki (6). Lielākā daļa ražošanas jaudu pieder četriem lieliem energouzņēmumiem: “RWE” AG, “E.ON” AG, “EnBW” AG un “Vattenfall Europe” AG. Tomēr, tā kā divi no šiem uzņēmumiem - “RWE” un “E.ON” - ir privāti uzņēmumi (t. i., uzņēmumi, kuros līgumslēdzējām iestādēm nav tiešas vai netiešas dominējošas ietekmes, kā nosaka Direktīvas 2004/17/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunkts), kuri elektroenerģijas ražošanas nozarē nedarbojas ar īpašām un ekskluzīvām tiesībām Direktīvas 2004/17/EK 2. panta 3. punkta nozīmē, šie uzņēmumi nav līgumslēdzēji Direktīvas 2004/17/EK izpratnē. Tāpēc minētās direktīvas noteikumi neattiecas uz to veiktajiem iepirkumiem elektroenerģijas ražošanas vai pārdošanas vajadzībām; tādējādi attiecībā uz šīm darbībām tie uzskatāmi par to līgumslēdzēju konkurentiem, uz kuru iepirkumiem attiecas minētā direktīva. Tāpēc analīzē galvenā uzmanība pievērsta līgumslēdzējiem, proti, izvērtēts, vai uz to darbību attiecas konkurence tirgos, kuriem ir neierobežota piekļuve.
(9)
Vairumtirdzniecības līmenī elektroenerģiju tirgo enerģijas biržās, t. i., “European Energy Exchange” AG (EEX) un “European Power Exchange” S.E (EPEX) aktuāltirgos un nākotnes līgumu tirgos, vai arī ārpusbiržas tirgos. Enerģijas biržu cenu parasti izmanto par atsauces cenu ārpusbiržas darījumos. Ražošanas uzņēmumi optimizē savu spēkstaciju ekspluatāciju atkarībā no aktuāltirdzniecības rezultātiem biržās. Principā ekspluatētas tiek tikai tās spēkstacijas, kuru robežizmaksas ir mazākas par tirgus cenu.
(10)
Atjaunojamās enerģijas likumā (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien, turpmāk “EEG”) (7) paredzēti noteikumi attiecībā uz elektroenerģiju, kas ražota no atjaunojamiem enerģijas avotiem (8), kura Vācijas tirgū ieņem aizvien nozīmīgāku vietu līdzās elektroenerģijai, kas ražota no tradicionālajiem avotiem (9). Saskaņā ar grozīto EEG, kas stājās spēkā 2012. gada sākumā, atjaunojamās enerģijas īpatsvaram elektroapgādē jāsasniedz 35 % līdz 2020. gadam, 50 % līdz 2030. gadam un 80 % līdz 2050. gadam.
(11)
2010. gada beigās ražošanas jauda 160,5 GW apmērā bija pievienota pārvades sistēmu operatoru (PSO) tīkliem (77,6 GW) un sadales sistēmu operatoru (SSO) tīkliem (82,9 GW). Salīdzinājumā ar 2009. gadu (152,7 GW) tas ir pieaugums par aptuveni 7,8 GW. 54,2 GW no visas jaudas iegūst no atjaunojamiem energoavotiem. Par aptuveni 50,7 GW no atjaunojamās enerģijas maksā saskaņā ar EEG tarifiem. Tas nozīmē, ka atjaunojamā enerģija veido aptuveni 34 % no kopējās jaudas (10).
(12)
2010. gadā PSO sistēmām pievadīja 367,5 TWh un SSO sistēmām - 163,7 TWh elektroenerģijas (kopā 531,2 TWh). Pievadītās atjaunojamās enerģijas apjoms bija 93,7 TWh, no kuriem par 80,7 TWh atlīdzināts saskaņā ar EEG. Tas nozīmē, ka no visas pievadītās enerģijas atjaunojamā enerģija veido tikai aptuveni 18 %, kas ir mazāk par kopējo atjaunojamās elektroenerģijas ražošanas jaudu (34 %) (11). Šī starpība skaidrojama ar to, ka atjaunojamo energoresursu izmantošanas periods gadā ir īsāks nekā tradicionālajiem avotiem.
(13)
Cita Vācijas elektroenerģijas tirgus iezīme ir saistīta ar to, ka pēc 2011. gada kodolkatastrofas Japānā valsts iestādes nesen pieņēma lēmumu slēgt 8 AES, kuru kopējā jauda ir 8 400 MW (12). Bez tam tika nolemts līdz 2022. gadam slēgt visas pārējās AES Vācijā. Īstermiņā tas ir mainījis importa un eksporta līdzsvaru, proti, līdz 2010. gadam Vācija bija elektroenerģijas neto eksportētāja, bet 2011. gadā kļuva par neto importētāju.
(14)
Kā liecina līdzšinējie Komisijas lēmumi (13), elektroenerģijas nozarē var izšķirt šādus konkrētos ražojumu tirgus: i) elektroenerģijas ražošana un piegāde vairumtirdzniecībā; ii) elektroenerģijas pārvade; iii) elektroenerģijas sadale un iv) elektroenerģijas piegāde mazumtirdzniecībā. Lai gan dažus no šiem tirgiem var iedalīt vēl sīkākās kategorijās, līdzšinējā Komisijas praksē (14) nav nošķirts elektroenerģijas ražošanas tirgus no elektroenerģijas piegādes vairumtirgus, jo elektroenerģijas ražošana pati par sevi ir tikai pirmais vērtībķēdes posms, savukārt saražoto elektroenerģiju tirgo vairumtirgos.
(15)
BDEW pieprasījums attiecas uz elektroenerģijas ražošanu un vairumtirdzniecību. Federālā konkurences iestāde savā atzinumā produkta tirgu definējusi kā “elektroenerģijas pārdošanas primāro tirgu” (15), kurā ietilpst visu elektroenerģijas piegādātāju pašu saražotās enerģijas pārdošana un elektroenerģijas neto imports, bet neietilpst tālākie darījumi tirgus dalībnieku starpā. Bez tam Federālā konkurences iestāde uzskata, ka tādas elektroenerģijas ražošana un pārdošana, uz ko attiecas EEG (turpmāk “EEG elektroenerģija”), šajā tirgū neietilpst.
(16)
Federālā konkurences iestāde uzskata, ka EEG elektroenerģijas tirgus ir atsevišķs tirgus, ciktāl tas attiecas uz pirmo pārdošanu. EEG elektroenerģiju parasti nepārdod tieši vairumtirgos, bet to vispirms pērk pārvades tīklu operatori par likumā noteikto atlīdzību. Otrais posms ir šīs elektroenerģijas pārdošana vairumtirgū.
(17)
Federālā konkurences iestāde secina, ka EEG elektroenerģijas ražošana un pārdošana nav balstīta konkurencē un ka EEG elektroenerģija nav atkarīga no pieprasījuma un cenas rādītājiem (16). Secinājuma pamatā ir šādi apsvērumi.
(18)
EEG elektroenerģija tīkliem tiek pievadīta prioritārā kārtā; tas nozīmē, ka EEG elektroenerģijas ražošana ir pilnīgi neatkarīga no pieprasījuma. Ražošana un pievade nav atkarīga arī no cenas faktora, jo operatoriem ir tiesības saņemt likumā noteikto atlīdzību. EEG elektrību tirgo pārvades sistēmas operatori aktuāltirgū saskaņā ar likuma noteikumiem, un tiem nav iespēju manevrēt.
(19)
Bez tam Federālā konkurences iestāde atzīmēja, ka saskaņā ar likumu EEG elektroenerģiju var pārdot bez starpniekiem, un zināms skaits operatoru šo iespēju izmanto. EEG paredzēts, ka EEG iekārtu operatori var katra mēneša pirmajā dienā pāriet no tiešās pārdošanas uz EEG noteikto maksājumu saņemšanu pēc tarifa. Tātad atkarībā no tirgus cenas prognozēm un pieprasījuma EEG iekārtu operatori var katru mēnesi izlemt, kurš pārdošanas veids tiem ir izdevīgāks. Tomēr nākotnē tiešās tirdzniecības nozīme būs ļoti neliela.
(20)
Saskaņā ar grozīto EEG, kas stājās spēkā 2012. gada sākumā, EEG iekārtu operatoriem ir iespēja pārdot pašu saražoto elektroenerģiju un papildus saņemt tirgus piemaksu [Marktprämie]. Ar tirgus piemaksu iecerēts aizstāt starpību starp fiksēto EEG atlīdzību un mēneša vidējo cenu biržā, ko nosaka ex post. Tomēr tirgus piemaksas modeļa izmantošana nav obligāta, t. i., EEG iekārtu operatori var palikt fiksētās atlīdzības sistēmā vai atgriezties tajā jebkurā mēnesī. Tomēr paredzams, ka lielāko daļu EEG elektroenerģijas pārdos ar pārvades tīklu operatoru starpniecību. Turklāt tirgus piemaksas modelis nemainīs faktu, ka EEG operatoru kopējo atlīdzības līmeni primāri nenosaka tirgus cenas (17).
(21)
Federālā konkurences iestāde atzīst, ka, lai gan EEG elektroenerģija rada konkurences spiedienu uz elektroenerģiju, kas ražota no tradicionāliem avotiem, pretēja situācija nav vērojama; tāpēc EEG elektroenerģiju nevar iekļaut tajā pašā tirgū, kur no tradicionālajiem avotiem ražoto elektroenerģiju, jo tirgus nosacījumi pirmās pārdošanas brīdī būtiski atšķiras. Turklāt EEG elektroenerģijas pirmā pārdošana lielākoties notiek ar pārvades tīklu operatoru starpniecību. Tātad arī no pieprasījuma viedokļa šis tirgus atšķiras no tradicionālās elektroenerģijas vairumtirgus.
(22)
Ņemot vērā Vācijas elektroenerģijas tirgus specifiku, lai varētu izvērtēt Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punktā paredzētos nosacījumus, un neskarot konkurences tiesības, konkrētais produkta tirgus tiek definēts kā no tradicionāliem avotiem ražotas elektroenerģijas ražošanas un pirmās pārdošanas tirgus. EEG elektroenerģijas ražošana un pārdošana iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šajā tirgū neietilpst un tiks izvērtēta atsevišķi.
(23)
No pieteikuma izriet, ka pieprasījums attiecas uz darbībām Vācijas Federatīvajā Republikā. Pieteicējs iztirzā iespēju, ka varētu pastāvēt plašāks tirgus, kurā ietilpst Vācija un Austrija, pamatojoties uz dažādām tendencēm saistībā ar regulējuma attīstību, elektroenerģijas importa un eksporta līmeni, tirgu sasaisti un pārslodzes vadības procedūrām, tomēr galu galā secina, ka “pieteicējs nevar izdarīt galīgo secinājumu par to, vai Vācijas elektroenerģijas vairumtirgus un konkrētie tirgi kaimiņvalstīs pašlaik ir integrēti tādā mērā, lai to varētu uzskatīt par reģionālo tirgu”.
(24)
Federālā konkurences iestāde pēc nozares apsekojuma pieņem, ka Vācijā un Austrijā pastāv kopējs elektroenerģijas primārais tirgus. Šā secinājuma pamatā ir fakts, ka starpsavienojumos uz Vācijas un Austrijas robežas nav novērotas pārslodzes un ka ir izveidojusies vienota tirdzniecība un cenu noteikšana biržā “European Power Exchange” S.E. (EPEX).
(25)
Līdzšinējā Komisijas praksē elektroenerģijas tirgi definēti kā tādi, kas aptver valsts teritoriju (18) vai ir pat mazāki (19). Tomēr reizumis ir pieļauta iespēja, ka tirgus var būt plašāks par valsts teritoriju (20).
(26)
Komisija uzskata: lai varētu izvērtēt Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punktā minētos nosacījumus, un neskarot konkurences tiesības, nav nepieciešams noteikt tradicionālās elektroenerģijas ražošanas un pirmās pārdošanas konkrētā ģeogrāfiskā tirgus precīzas robežas, jo arī saskaņā ar jebkuru citu tirgus definīciju novērtējuma rezultāti būtu tādi paši.
(27)
Kas attiecas uz EEG elektroenerģijas ražošanu un pārdošanu, ģeogrāfiskais tirgus nevar būt plašāks par Vācijas teritoriju, jo tā pamatā ir konkrēti juridiski nosacījumi, ko paredz Vācijas EEG.
a) Tirgus daļa un tirgus koncentrācija
(28)
Līdz šim Komisija, pieņemdama lēmumus saskaņā ar 30. pantu (21), uzskatīja, ka attiecībā uz elektroenerģijas ražošanu “viens no rādītājiem par konkurences pakāpi valstu tirgos ir triju lielāko ražotāju kopējā tirgus daļa”.
(29)
Saskaņā ar Federālās konkurences iestādes atzinumu (22) trīs lielāko ražotāju kumulatīvā tirgus daļa, ciktāl tas attiecas uz pievadīto elektroenerģiju, 2007. gadā bija 74 %, 2008. gadā - 73 %, 2010. gadā - 70 %. Tāpēc salīdzinājumā ar citiem atbrīvojuma lēmumiem saskaņā ar Direktīvas 2004/17/EK 30. pantu Vācijas elektroenerģijas tirgus ir vidēji koncentrēts tirgus (23).
(30)
Tomēr jāpatur prātā, ka uz diviem lielākajiem ražotājiem - “RWE” un “E.ON” -, kuru kopējā tirgus daļa ir 58 % (24), neattiecas iepirkuma likuma noteikumi.
(31)
Šī lēmuma mērķis ir noteikt, vai uz elektroenerģijas ražošanu un vairumtirdzniecību attiecas tik liela konkurence (brīvi pieejamos tirgos), lai nodrošinātu, ka arī tad, ja nepastāvēs Direktīvā 2004/17/EK izklāstīto sīki izstrādāto iepirkuma noteikumu paredzētā disciplīna, iepirkuma procedūra šeit aplūkoto darbību īstenošanai būs pārredzama un nediskriminējoša un tās pamatā būs kritēriji, kuri ļauj izvēlēties kopumā ekonomiski izdevīgāko risinājumu. Šajā sakarā svarīgi paturēt prātā, ka tad, kad uzņēmumi, uz kuriem publiska iepirkuma procedūras neattiecas (“RWE” un “E.ON”), darbojas šajos tirgos, tie var radīt konkurences spiedienu uz citiem tirgus dalībniekiem. Stāvoklis nemainītos arī tad, ja Austrija tiktu iekļauta konkrētajā ģeogrāfiskajā tirgū, jo paredzams, ka tirgū, kurā ietilpst Vācija un Austrija, lielāko ražotāju tirgus daļas samazinātos tikai nedaudz (25).
(32)
Kas attiecas uz tādas elektroenerģijas ražošanu un vairumpiegādi, kas ražota no tradicionāliem avotiem, iepriekš izklāstītie fakti liecina, ka tie tirgus dalībnieki, uz kuriem attiecas iepirkuma likuma noteikumi, tieši saskaras ar konkurenci.
(33)
Tāpat vērts atzīmēt, ka 2011. gada jūnijā sagatavotajā Komisijas dienestu darba dokumentā “2009.-2010. gada ziņojums par panākumiem iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus izveidē” (26) redzams, ka salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem tirgus koncentrācijā Vācijā ir samazinājusies (27) un tagad Vācijas tirgus klasificējams kā “mēreni koncentrēts tirgus” (28), proti, tirgus, kura Herfindāla-Hiršmana indekss (29) (rēķinot pēc ražošanas jaudas) ir starp 750 un 1 800.
(34)
Ņemot vērā iepriekš minētos rādītājus, šajā lēmumā (un neskarot konkurences tiesības) attiecībā uz līgumslēdzējiem var pieņemt, ka tirgus koncentrācijas pakāpe liecina par to, ka uz elektroenerģijas ražošanu no tradicionāliem avotiem un tās vairumtirdzniecību Vācijā attiecas zināma konkurence.
b) Citi faktori
(35)
Pēdējos gados, faktiski līdz 2011. gada martam, Vācija bija elektroenerģijas neto eksportētāja. Tā kā tika pieņemts lēmums pakāpeniski atteikties no elektroenerģijas ražošanas vairākās AES, Vācija kļuva par neto importētāju. Tas nozīmē, ka pašlaik tirgū ir vērojams konkurences spiediens, kas skaidrojams ar iespēju importēt elektroenerģiju no ārvalstīm. Tas nodrošina, ka nav iespējams investēt Vācijas elektroenerģijas nozarē, ja netiek ņemti vērā citi ražotāji kaimiņvalstīs. Šie faktori nav pretrunā secinājumam, ka uz līgumslēdzējiem, kas darbojas Vācijas tradicionālās elektroenerģijas ražošanas tirgū, attiecas konkurence. Turklāt analīze par piegādātāja maiņu klientu vidū (30) un par vairumtirgus likviditātes pakāpi (31) liecina, ka šie faktori nav pretrunā secinājumam, ka uz līgumslēdzējiem, kas darbojas Vācijas tradicionālās elektroenerģijas ražošanas tirgū, attiecas konkurence. Visbeidzot, jāatzīmē, ka Vācijas balansēšanas tirgus (32) un tā galvenās pazīmes (tirgus konjunktūrā balstīta cenu veidošana un cenu atšķirības starp pozitīvo un negatīvo balansēšanas jaudu) nav pretrunā secinājumam, ka uz līgumslēdzējiem, kas darbojas Vācijas tradicionālās elektroenerģijas ražošanas tirgū, attiecas konkurence.
(36)
EEG elektroenerģijai tiek nodrošināts prioritārs pieslēgums tīklam, un tai salīdzinājumā ar tradicionālo elektroenerģiju ir prioritāte attiecībā uz pievadi tīklam, kas nozīmē, ka EEG elektroenerģijas ražošana nav atkarīga no pieprasījuma. Tā kā EEG elektroenerģijas ražošanas izmaksas parasti ir augstākas par tirgus cenu, ir izveidota sistēma, lai EEG elektroenerģijai sniegtu īpašu atbalstu. EEG iekārtu operatoriem (33) ir tiesības saņemt likumā noteiktu atlīdzību no pārvades sistēmu operatoriem 20 gadus, kam vēl pieskaita ekspluatācijā laišanas gadu. Šī atlīdzība palīdz segt izmaksas un tāpēc ir augstāka par tirgus cenu. Tas nozīmē, ka operatori var saražoto elektroenerģiju pievadīt tīklam neatkarīgi no elektroenerģijas cenas biržās (34).
(37)
EEG elektroenerģiju parasti tieši nepārdod vairumtirgos; to vispirms pērk pārvades tīkla operatori par likumā noteikto atlīdzību. Pārvades sistēmu operatoru pienākums ir pārdot EEG elektroenerģiju enerģijas biržu aktuāltirgos, un tas pašlaik rada zaudējumus PSO. Galu galā šīs izmaksas sedz elektroenerģijas galapatērētāji, kas enerģijas piegādātājiem maksā EEG papildnodevu, kuru pēc tam saņem pārvades sistēmu operatori. Enerģijas piegādātāji, kas iepērk vairāk nekā 50 % EEG elektroenerģijas, tostarp vismaz 20 % saules vai vēja elektroenerģijas, maksā samazinātu EEG papildnodevu.
(38)
EEG iekārtu operatori var arī nodarboties ar saražotās elektroenerģijas “tiešo pārdošanu”. Tas nozīmē, ka EEG iekārtas operators var atteikties no likumā noteiktās atlīdzības un tā vietā elektroenerģiju tieši tirgot aktuāltirgū. Tā kā EEG elektroenerģijas ražošanas izmaksas ir augstas, tiešā pārdošana, neizmantojot likumā noteiktos nosacījumus, parasti nav izdevīga. Līdz šim šo paņēmienu lielākoties izmantoja ļoti nedaudzos gadījumos, kad pircējam bija izdevies saņemt atbrīvojumu no EEG papildnodevas, jo tika kombinēts zināms daudzums EEG elektroenerģijas, kas iepirkta tieši no ražotāja, un tradicionālā elektroenerģija (35). Līdz ar jauno EEG likumu, kas stājās spēkā 2012. gada sākumā, iespēja izmantot šo konkrēto atbrīvojumu ir ierobežota, tāpēc ir gaidāms, ka šāda veida tiešā pārdošana saruks (36).
(39)
Tomēr jaunais likums paredz jaunu “tiešās tirdzniecības” iespēju, proti, maksāt EEG elektroenerģijas ražotājiem t.s. “tirgus piemaksu”, kas sedz starpību starp augstākajām ražošanas izmaksām un vidējo tirgus cenu (turpmāk “tirgus piemaksas modelis”). Pārvades sistēmu operatori lēš, ka 2012. gadā aptuveni 15 % no visas atjaunojamās enerģijas tiks pārdots saskaņā ar tirgus piemaksas modeli (37). Var secināt, ka pašlaik un tuvākajā nākotnē EEG elektroenerģiju lielākoties pārdos saskaņā ar likumā noteiktās atlīdzības režīmu un ar pārvades tīklu operatoru starpniecību. Nesubsidēta tiešā tirdzniecība būs niecīgos apjomos.
(40)
Iepriekš minēto iemeslu dēļ EEG elektroenerģijas ražošana un pirmā pārdošana ir daļa no regulētas sistēmas, kur ražotāji saņem likumā noteiktu atlīdzību. Uz ražotājiem neattiecas konkurence, jo tie EEG elektroenerģiju var pievadīt tīklam neatkarīgi no tirgus cenas. Tā kā šo elektroenerģiju tīkliem pievada prioritārā kārtā, ražotāji var pārdot visus saražoto apjomu. Tāpēc nevar secināt, ka uz EEG elektroenerģijas ražotāju saimniecisko darbību attiecas konkurence. Ņemot vērā iepriekš minēto, citi rādītāji, piemēram, 6) apsvērumā minētie, nav jāizvērtē.
IV. SECINĀJUMI
(41)
Ņemot vērā iepriekš izvērtētos faktorus, uzskatāms, ka ir izpildīts Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punkta nosacījums attiecībā uz tradicionālo elektroenerģiju, proti, uz līgumslēdzējiem attiecas tieša konkurence, kad tie nodarbojas ar tradicionālās elektroenerģijas ražošanu un piegādi vairumtirdzniecībā Vācijā.
(42)
Turklāt, tā kā nosacījums par neierobežotu piekļuvi tirgum uzskatāms par izpildītu, Direktīva 2004/17/EK nav jāpiemēro ne tajos gadījumos, kad līgumslēdzēji piešķir līgumus, kas paredzēti, lai dotu tiesības Vācijā ražot elektroenerģiju no tradicionāliem avotiem un to piegādāt vairumtirdzniecībā, ne arī tad, kad līgumslēdzēji organizē projektu konkursus šādas darbības veikšanai attiecīgajā ģeogrāfiskajā zonā.
(43)
Tomēr uzskatāms, ka nav izpildīts Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punkta nosacījums attiecībā uz EEG elektroenerģiju, proti, uz līgumslēdzējiem neattiecas tieša konkurence, kad tie nodarbojas ar EEG elektroenerģijas ražošanu un pirmo pārdošanu Vācijā.
(44)
Tā kā uz EEG elektroenerģijas ražošanu un pirmo pārdošanu joprojām attiecas Direktīvas 2004/17/EK noteikumi, jāatgādina, ka uz iepirkuma līgumiem, kas aptver vairākas darbības, attiecas Direktīvas 2004/17/EK 9. pants. Tātad, ja līgumslēdzējs ir iesaistīts “jauktā” iepirkumā, kas ir iepirkums, ko izmanto, lai atbalstītu gan tās darbības, kuras ir atbrīvotas no Direktīvu 2004/17/EK piemērošanas, gan tās, kuras nav atbrīvotas, ir jāņem vērā tās darbības, kuru veikšanai līgums galvenokārt paredzēts. Šāda jaukta iepirkuma gadījumā, ja mērķis galvenokārt ir atbalstīt EEG elektroenerģijas ražošanu un vairumtirdzniecību, uz to attiecas Direktīvas 2004/17/EK noteikumi. Ja nav iespējams objektīvi noteikt, kura darbība paredzēta kā līguma galvenā darbība, līgumu piešķir saskaņā ar Direktīvas 2004/17/EK 9. panta 2. un 3. punktā minētajiem noteikumiem. Šā lēmuma pamatā ir juridiskā un faktiskā situācija no 2011. gada oktobra līdz 2012. gada februārim, kas atspoguļota BDEW un Vācijas iestāžu iesniegtajā informācijā. Lēmumu var pārskatīt, ja būtiskas izmaiņas juridiskajā vai faktiskajā situācijā liecinās, ka vairs netiek ievēroti nosacījumi, lai Direktīvas 2004/17/EK 30. panta 1. punktu piemērotu elektroenerģijas ražošanai no tradicionāliem avotiem un tās piegādei vairumtirdzniecībā.
(45)
Šajā lēmumā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Publiskā iepirkuma padomdevējas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Direktīva 2004/17/EK neattiecas uz līgumiem, ko piešķir līgumslēdzēji un kas paredzēti, lai dotu tiesības nodarboties ar elektroenerģijas ražošanu no tradicionāliem avotiem un tās pirmo pārdošanu Vācijā.
Šajā lēmumā no tradicionālajiem avotiem iegūta elektroenerģija ir elektroenerģija, uz kuru neattiecas EEG. Savukārt saskaņā ar EEG un tajā izklāstītajiem nosacījumiem “atjaunojamie enerģijas avoti” ir hidroenerģija, tostarp viļņu enerģija, plūdmaiņu enerģija, osmozes enerģija, plūsmu enerģija, vēja enerģija, saules enerģija, ģeotermālā enerģija, no biomasas (tostarp biogāzes, biometāna, poligona gāzes un notekūdeņu gāzes) iegūta enerģija, kā arī enerģija, kas iegūta no sadzīves un rūpniecisko atkritumu bioloģiski noārdāmās frakcijas.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.
Briselē, 2012. gada 24. aprīlī