РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1189/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2011 година
за определяне на подробни правила по отношение на някои разпоредби на Директива 2010/24/ЕС на Съвета относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 година относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (1), и по-специално член 26 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2010/24/ЕС съществено измени правилата относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки и определи по нов начин изпълнителните правомощия на Комисията в сравнение с разпоредбите на Директива 2008/55/ЕО на Съвета (2). Следователно е целесъобразно действащите правила за изпълнение, приети от Комисията, да бъдат заменени с нов регламент за изпълнение.
(2)
С цел да се гарантира бърза комуникация между компетентните органи, следва да се приемат подробни правила относно практическите мерки и сроковете за комуникация между запитания и запитващия орган.
(3)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочи, че предаването на документите по електронен път не засяга тяхната валидност.
(4)
С цел да се потвърди, че предадените по пощата документи са изпратени от компетентен орган, е целесъобразно да се предвидят отделни правила, отнасящи се до този вид комуникация.
(5)
С цел да се гарантира предаването на подходящи данни и информация, следва да се изготвят образци на стандартния формуляр, придружаващ искането за уведомяване, и на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
(6)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се посочат изрично правните последици от уведомяванията, направени от запитаната държава-членка по искане на запитващата държава-членка.
(7)
С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно също така да се уточни, че уведомяването или предоставянето на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху последиците от уведомяването за първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки и че преработеният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не оказва каквото и да било влияние върху първоначалното вземане или върху първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки.
(8)
Регламент (ЕО) № 1179/2008 на Комисията от 28 ноември 2008 година за установяване на подробни правила за прилагане на някои разпоредби на Директива 2008/55/ЕО на Съвета относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (3) следва да бъде отменен.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по събиране на вземания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробните правила за прилагане на член 5, параграф 1, член 8, член 10, член 12, параграф 1, член 13, параграфи 2, 3, 4 и 5, член 15, член 16, параграф 1 и член 21, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, включително подробните правила за конвертирането и прехвърлянето на събраните суми, както и средствата за комуникация, които могат да бъдат използвани от съответните органи.
Член 2
1. Всички искания за информация, уведомяване, събиране на вземания или за обезпечителни мерки в съответствие с член 5, параграф 1, член 8, член 10 и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС (наричани по-долу „искания за помощ“) и всички приложени инструменти, формуляри и други документи, както и всяка друга информация, предоставена във връзка с тези искания, се изпращат чрез „мрежа CCN“, освен в случаите, когато това е неприложимо по технически причини.
2. Приема се, че предадените по електронен път документи или тяхната разпечатка върху хартиен носител имат същите правни последици като документите, изпратени по пощата.
3. Ако дадено искане не може да бъде изпратено чрез „мрежа CCN“, то се изпраща по пощата. В този случай се прилагат следните правила:
а)
искането се подписва от длъжностно лице на запитващия орган, надлежно оправомощено да отправя такива искания;
б)
стандартният формуляр, придружаващ искането за уведомяване, посочен в член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС (наричан по-долу „единен формуляр за уведомяване“) или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, посочен в член 12 от посочената директива, се подписва от надлежно оправомощено длъжностно лице на запитващия орган;
в)
ако искането е придружено от копие на документ, различен от единния формуляр за уведомяване или от единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, запитващият орган удостоверява съответствието на копието с оригинала, като вписва върху копието, на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка, в която се намира, думите „вярно с оригинала“, името на длъжностното лице, заверило документа, и датата на заверката.
За целите на първа алинея, буква б) държавите-членки използват единния формуляр за уведомяване, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент, и единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, изготвен в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
4. Когато единният формуляр за уведомяване или единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изпраща по електронен път, структурата и форматът му може да бъдат адаптирани към изискванията на системата за електронна комуникация с цел да се улесни комуникацията между компетентните органи, при условие че данните и информацията, съдържащи се в него, не са съществено променени в сравнение с образците, посочени в приложения I и II.
Член 3
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а)
основния длъжник или съдлъжника;
б)
лице, различно от съдлъжника, отговорно за плащане на данъците, таксите и другите мерки, или за други вземания, отнасящи се до тези данъци, такси и други мерки съгласно действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира запитващият орган;
в)
всяка трета страна, която държи активи, собственост на едно от лицата, посочени в буква а) или б) или имаща дългове към това лице.
Член 4
Информацията и другите елементи, съобщени от запитания орган на запитващия орган в съответствие с член 5, параграф 1, членове 8 и 10, и член 16, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, се предоставят на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган или на друг език, договорен между запитващия и запитания орган.
Член 5
Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите от Директива 2010/24/ЕС, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и при всички случаи в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
Член 6
Във всяко искане за информация, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ГЛАВА II
ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 7
Запитаният орган потвърждава получаването на искането за информация във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 8
1. Запитаният орган предава всяка част от исканата информация до запитващия орган, както и когато тя е получена.
2. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялата искана информация или част от нея не може да бъде получена в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаването на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от проучванията, които е провел, за да получи исканата информация.
Въз основа на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от запитания орган да продължи проучванията. Това искане се прави в срок от два месеца от получаването на уведомяването за резултата от проучванията, проведени от запитания орган, и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, които се прилагат към първоначалното искане.
Член 9
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането за информация, което е изпратил до запитания орган. Решението за оттегляне се изпраща на запитания орган.
ГЛАВА III
ИСКАНИЯ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 10
1. Всяко искане за уведомяване включва оригинала или завереното копие на всеки документ, за който се иска уведомяване.
Единният формуляр за уведомяване, който придружава искането в съответствие с член 8, параграф 1, втора алинея от Директива 2010/24/ЕС, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност. С него се предоставя информация на адресата относно документите, за които се иска помощ при уведомяване.
2. По отношение на информацията, посочена в единния формуляр за уведомяване, се прилага следното:
а)
размерът на вземането се посочва, когато вече е установен;
б)
периодът, в рамките на който трябва да се извърши уведомяването, може да се определи, като се посочи датата, преди която запитващият орган предвижда да се извърши уведомяването.
Член 11
Искането за уведомяване може да се отнася до всяко от лицата, посочени в член 3, буква в) от Директива 2010/24/ЕС, което, в съответствие с действащия закон в запитващата държава-членка, следва да бъде информирано за всеки документ, който се отнася до него.
Член 12
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за уведомяване във възможно най-кратък срок и при всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването.
Веднага след получаване на искането за уведомяване запитаният орган взема необходимите мерки, за да извърши уведомяването в съответствие с действащото законодателство в държавата-членка, в която се намира.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган незабавно информира запитващия орган за датата на уведомяването, като потвърждава уведомяването във формуляра на искането, който се връща на запитващия орган.
Член 13
1. Смята се, че уведомяване, извършено от запитаната държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики, има същите последици в запитващата държава-членка като уведомяване, извършено от самата запитващата държава-членка в съответствие с действащите в нея национални законови и подзаконови разпоредби и административни практики.
2. Уведомяване за документ, който се отнася за повече от един вид данък, такса или друга мярка, се счита за валидно, ако е извършено от орган на запитаната държава-членка, който е компетентен най-малко за един от видовете данъци, такси или други мерки, посочени в документа, за който е било извършено уведомяване, при условие че това е позволено от националното законодателство на запитаната държава-членка.
Член 14
За целите на уведомяването запитаната държава-членка може да използва единния формуляр за уведомяване, посочен в член 10, параграф1, на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
ГЛАВА IV
ИСКАНИЯ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНЕ ИЛИ ЗА ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ
Член 15
Исканията за събиране на вземане или за обезпечителни мерки включват декларация, че условията, предвидени в Директива 2010/24/ЕС за откриване на процедура за взаимна помощ, са изпълнени.
Член 16
1. Единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, придружаващ искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
Административните наказания, глоби, такси и допълнителни такси, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/24/ЕС, и лихвите и разходите, посочени в член 2, параграф 2, буква в) от същата директива, които, в съответствие с действащите правила в запитващата държава-членка могат да са дължими от датата на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки до датата преди тази, на която е изпратено искането за събиране на вземане, могат да бъдат добавени в единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка.
2. За няколко вземания или за няколко лица може да бъде издаден само един единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, в съответствие с първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка.
3. Доколкото дадени първоначални инструменти за предприемане на изпълнителни мерки относно няколко вземания в запитващата държава-членка вече са били заменени с общ инструмент за предприемане на изпълнителни мерки за всички тези вземания в посочената държава-членка, единният инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка може да се основава на първоначалните инструменти за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или на общия инструмент, който обединява първоначалните инструменти в запитващата държава-членка.
4. За да се изпълнят мерките относно вземанията, за които е поискана помощ при събирането, запитаната държава-членка може да използва единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в нея на своя официален език или на един от официалните си езици в съответствие със своето национално законодателство.
Член 17
Адресатът на искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки не може да се позовава на уведомяване или съобщаване на единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка, за да иска удължаване или възстановяване на срока за обжалване на вземането или на първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки, ако за него е направено валидно уведомяване.
Член 18
1. Ако паричната единица на запитаната държава-членка е различна от паричната единица на запитващата държава-членка, запитващият орган посочва размера на вземането, което подлежи на събиране, и в двете парични единици.
2. Обменният курс, който се използва за целите на помощта при събиране на вземане, е последният обменен курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз преди датата на изпращане на искането.
Член 19
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искането за събиране на вземането или за обезпечителни мерки във възможно най-кратък срок и във всички случаи в рамките на седем календарни дни от получаването на съответното искане.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни единния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 20
1. Когато, в зависимост от конкретния случай, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или обезпечителните мерки не могат да бъдат предприети в разумен срок, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
Въз основа на информацията, получена от запитания орган, запитващият орган може да поиска от запитания орган да открие отново процедурата за събиране на вземане или за обезпечителни мерки. Това искане се прави в срок от два месеца от получаване на уведомяването за резултата от тази процедура и се разглежда от запитания орган в съответствие с разпоредбите, приложими към първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Член 21
1. Запитващият орган уведомява писмено запитания орган за всяко действие за обжалване на вземането или на инструмента за предприемане на изпълнителни мерки по него в държавата-членка на запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
2. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в запитаната държава-членка, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или събирането на вземане в съответствие с член 14, параграф 4, алинеи втора и трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в параграф 1.
3. За всяко действие, предприето в запитаната държава-членка, за възстановяване на събрани суми или на компенсация във връзка със събиране на обжалвани вземания в съответствие с член 14, параграф 4, алинея трета от Директива 2010/24/ЕС, запитаният орган уведомява запитващия орган веднага след получаване на информация за такова действие.
В рамките на възможното, запитаният орган осигурява участието на запитващия орган в процедурите по уреждане на сумата за възстановяване и на дължимата компенсация. При получаване на мотивирано искане от страна на запитания орган, запитващият орган превежда възстановените суми и платената компенсация в срок от два месеца от получаването на посоченото искане.
Член 22
1. Ако искането за събиране на вземане или за обезпечителни мерки стане безпредметно в резултат на изплащане на вземането или на неговото отменяне или по някаква друга причина, запитващият орган незабавно информира запитания орган, така че последният да може да спре всяко предприето от него действие.
2. Ако размерът на вземането, за което е отправено искане за възстановяване или за обезпечителни мерки, е коригиран с решение на компетентния орган, посочен в член 14, параграф 1 от Директива 2010/24/ЕС, запитващият орган информира запитания орган за решението и, ако е поискано възстановяване, предоставя преработен единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка се изготвя от запитващия орган или на негова отговорност, въз основа на решението за коригиране на размера на вземането.
3. Преработеният единен инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитаната държава-членка не води до каквито и да било последици по отношение на възможността да се обжалва първоначалното вземане, първоначалния инструмент за предприемане на изпълнителни мерки в запитващата държава-членка или решението, посочено в предходната алинея.
4. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до намаление на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел за събиране на вземане или за обезпечителни мерки, но това действие се отнася само до все още неуредената сума.
Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, вече е била събрана сума, надвишаваща все още неуредената сума по вземането, но процедурата по превода, посочена в член 23, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
5. Ако корекцията, посочена в параграф 2, води до увеличение на размера на вземането, запитващият орган може да отправи до запитания орган допълнително искане за събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
Запитаният орган дава ход на допълнителното искане, доколкото е възможно, едновременно с първоначалното искане от запитващия орган. Когато, предвид етапа, до който е стигнала съществуващата процедура, не е възможна консолидация на допълнителното искане с първоначалното искане, запитаният орган е длъжен да се съобрази с допълнителното искане само ако то се отнася за сума, не по-малка от посочената в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
6. За превръщането на сумата на вземането, получена в резултат на корекцията, посочена в параграф 2, в паричната единица на държавата-членка на запитания орган, запитващият орган използва обменния курс, използван при първоначалното искане.
Член 23
1. Сумите, които трябва да бъдат изплатени на запитващия орган, в съответствие с член 13, параграф 5 от Директива 2010/24/ЕС, се превеждат на запитващия орган в паричната единица на запитаната държава-членка.
Събраните суми се превеждат в срок от два месеца от датата, на която е събрано вземането.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на запитващата държава-членка, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането на запитващата държава-членка до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а)
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и
б)
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна.
Ако запитващият орган е направил декларация за възстановяване в съответствие с трета алинея, буква б), той връща събраните по вземането суми, които са вече преведени от запитания орган, в срок от един месец от получаването на искането за възстановяване. Всяка друга дължима компенсация в този случай остава изцяло за сметка на запитания орган.
2. Компетентните органи на държавите-членки могат да договорят различни условия за превода на сумите под прага, посочен в член 18, параграф 3 от Директива 2010/24/ЕС.
Член 24
Независимо дали запитаният орган е събрал някакви суми от лихвата, посочена в член 13, параграф 4 от Директива 2010/24/ЕС, вземането се счита за събрано съразмерно на събраната сума, изразена в националната парична единица на държавата-членка на запитания орган, въз основа на обменния курс, посочен в член 18, параграф 2 от настоящия регламент.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Регламент (ЕО) № 1179/2008 се отменя.
Член 26
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2011 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1189/2011
(2011. gada 18. novembris),
ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību, kā īstenot atsevišķus noteikumus Padomes Direktīvā 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2010. gada 16. marta Direktīvu 2010/24/ES par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar noteiktiem maksājumiem, nodokļiem, un citiem pasākumiem (1), un jo īpaši tās 26. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Direktīvu 2010/24/ES ir būtiski mainīti noteikumi par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar nodokļiem, nodevām un citiem pasākumiem un no jauna noteiktas Komisijas īstenošanas pilnvaras salīdzinājumā ar tām, kas tika noteiktas ar Padomes Direktīvu 2008/55/EK (2). Tāpēc ir lietderīgi aizstāt esošos īstenošanas noteikumus, ko pieņēmusi Komisija, ar jaunu īstenošanas regulu.
(2)
Lai kompetentajām iestādēm nodrošinātu iespēju ātri sazināties, būtu jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz praktiskajiem pasākumiem un termiņiem saziņai starp pieprasījuma saņēmēju iestādi un pieprasījuma iesniedzēju iestādi.
(3)
Lai nodrošinātu juridisku noteiktību, ir lietderīgi precizēt, ka dokumentu spēkā esību neietekmē tas, ka tie tiek nosūtīti elektroniski.
(4)
Lai pārliecinātos, ka pa pastu nosūtītos dokumentus nosūta kompetentā iestāde, ir lietderīgi paredzēt īpašus noteikumus attiecībā uz šāda veida saziņu.
(5)
Lai nodrošinātu atbilstošu datu un informācijas nosūtīšanu, jāizstrādā to standarta veidlapu paraugi, ko nosūta kopā ar pieprasījumu par paziņošanu, kā arī tā instrumenta paraugs, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī.
(6)
Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, ir lietderīgi skaidri norādīt, kādas ir tiesiskās sekas paziņošanai, ko veikusi pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts pēc pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts lūguma.
(7)
Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, ir lietderīgi arī precizēt, ka paziņošanai vai ziņošanai par vienotu instrumentu, kas izmantojams izpildes pasākumos pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, nav nekādas ietekmes uz sākotnējā instrumenta, ar ko atļauj izpildi, paziņošanas sekām, un ka pārstrādātajam instrumentam, ar ko atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, nav nekādas ietekmes uz sākotnējo prasījumu vai sākotnējo instrumentu.
(8)
Būtu jāatceļ Komisijas 2008. gada 28. novembra Regula (EK) Nr. 1179/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātu kārtību, kā īstenot atsevišķus noteikumus Padomes Direktīvā 2008/55/EK par savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā attiecībā uz zināmiem nodokļiem un citiem pasākumiem (3).
(9)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Piedziņas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI
1. pants
Šī regula nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvas 2010/24/ES 5. panta 1. punkta, 8. panta, 10. panta, 12. panta 1. punkta, 13. panta 2., 3., 4. un 5. punkta, 15. panta, 16. panta 1. punkta un 21. panta 1. punkta piemērošanai, tostarp sīki izstrādātus konvertēšanas noteikumus, piedzīto summu pārskaitīšanas noteikumus, kā arī noteikumus līdzekļiem saziņai starp iestādēm.
2. pants
1. Visus informācijas, paziņošanas, piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu pieprasījumus saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 5. panta 1. punktu, 8. pantu, 10. pantu un 16. panta 1. punktu (turpmāk “palīdzības pieprasījumi”) un visus ar tiem saistītos instrumentus, veidlapas un citus dokumentus, kā arī jebkuru citu informāciju attiecībā uz šiem pieprasījumiem nosūta, izmantojot CCN tīklu, izņemot gadījumu, kad to nevar veikt tehnisku iemeslu dēļ.
2. Uzskata, ka elektroniski nosūtītiem dokumentiem vai to izdrukām ir tāds pats juridisks spēks kā pa pastu nosūtītiem dokumentiem.
3. Ja pieprasījumu nevar nosūtīt, izmantojot CCN tīklu, tad to nosūta pa pastu. Tādā gadījumā piemēro šādus noteikumus:
a)
pieprasījumu paraksta pieprasījuma iesniedzējas iestādes amatpersona, kas ir pienācīgi pilnvarota veikt šādu pieprasījumu;
b)
standarta veidlapu, ko pievieno paziņošanas pieprasījumam, kas minēts Direktīvas 2010/24/ES 8. panta 1. punkta otrajā daļā (turpmāk “vienotā paziņošanas veidlapa”), vai vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī un kas norādīts minētās direktīvas 12. pantā, paraksta pieprasījuma iesniedzējas iestādes pienācīgi pilnvarota amatpersona;
c)
ja pieprasījumam ir pievienota tāda dokumenta kopija, kurš nav vienotā paziņošanas veidlapa vai vienotais instruments, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, pieprasījuma iesniedzēja iestāde apliecina šīs kopijas atbilstību oriģinālam, ierakstot šajā kopijā norādi “apliecināts noraksts” tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, kurā šī iestāde atrodas, kā arī ieraksta apliecinājumu sniegušās amatpersonas vārdu un uzvārdu un šā apliecinājuma datumu.
Piemērojot pirmās daļas b) punktu, dalībvalstis izmanto vienotu paziņošanas veidlapu, kura veidota saskaņā ar paraugu, kas noteikts šīs regulas I pielikumā, un vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, kurš veidots saskaņā ar paraugu, kas noteikts šīs regulas II pielikumā.
4. Ja vienoto paziņošanas veidlapu vai vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, nosūta elektroniski, to struktūru un izkārtojumu var pielāgot elektroniskās saziņas sistēmas prasībām, lai atvieglotu kompetento iestāžu savstarpējo saziņu, ar noteikumu, ka datu kopums un tajā ietvertā informācija netiek būtiski izmainīta salīdzinājumā ar paraugiem, kas iekļauti I un II pielikumā.
3. pants
1. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde var iesniegt palīdzības pieprasījumu vai nu par vienu prasījumu, vai par vairākiem prasījumiem, ja tie piedzenami no vienas un tās pašas personas.
2. Informācijas, piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu veikšanas pieprasījums var attiekties uz jebkuru no šādām personām:
a)
galveno parādnieku vai solidāro parādnieku,
b)
personu, kura nav (solidārais) parādnieks un kura ir atbildīga par nodokļu, nodevu un citu pasākumu vai citu prasījumu saistībā ar šiem nodokļiem, nodevām un citiem pasākumiem izpildi saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem tajā dalībvalstī, kurā atrodas pieteikuma iesniedzēja iestāde;
c)
jebkuru trešo personu, kuras valdījumā ir aktīvi, kas pieder vienai no a) un b) punktā minētajām personām, vai kura ir parādā vienai no šīm personām.
4. pants
Informāciju un citus datus, ko pieprasījuma saņēmēja iestāde saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 5. panta 1. punktu, 8. pantu, 10. pantu un 16. panta 1. punktu paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei, pārsūta pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, vai kādā citā valodā, par kuru vienojušās pieprasījuma iesniedzēja un saņēmēja iestāde.
5. pants
Ja pieprasījuma saņēmēja iestāde atsakās nodarboties ar palīdzības pieprasījumu, tā informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par atteikuma iemesliem, norādot Direktīvas 2010/24/ES noteikumus, uz kuriem tā balsta savu atteikumu. Šo paziņojumu pieprasījuma saņēmēja iestāde sniedz tūlīt pēc lēmuma pieņemšanas un katrā ziņā viena mēneša laikā pēc pieprasījuma saņemšanas apstiprinājuma dienas.
6. pants
Katrā informācijas, piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu veikšanas pieprasījumā norāda, vai līdzīgs pieprasījums ticis adresēts arī kādai citai iestādei.
II NODAĻA
INFORMĀCIJAS PIEPRASĪJUMI
7. pants
Pieprasījuma saņēmēja iestāde apstiprina informācijas pieprasījuma saņemšanu pēc iespējas drīzāk un katrā ziņā septiņu kalendāro dienu laikā pēc tā saņemšanas.
Pēc pieprasījuma saņemšanas pieprasījuma saņēmēja iestāde attiecīgā gadījumā lūdz pieprasījuma iesniedzēju iestādi sniegt jebkuru vajadzīgo papildu informāciju. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde sniedz visu vajadzīgo papildu informāciju, kas parasti ir tās rīcībā.
8. pants
1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde visu pieprasīto informāciju nosūta pieprasījuma iesniedzējai iestādei, tiklīdz informācija ir iegūta.
2. Ja lietas īpatnību dēļ nav iespējams pieņemamā laikā iegūt visu pieprasīto informāciju vai tās daļu, pieprasījuma saņēmēja iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi un norāda attiecīgos iemeslus.
Jebkurā gadījumā, kad ir pagājuši seši mēneši pēc pieprasījuma saņemšanas apstiprinājuma dienas, pieprasījuma saņēmēja iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par tās izmeklēšanas rezultātiem, ko tā ir veikusi, lai iegūtu pieprasīto informāciju.
Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no pieprasījuma saņēmējas iestādes, pieprasījuma iesniedzēja iestāde var tai pieprasīt turpināt izmeklēšanu. To pieprasa divu mēnešu laikā pēc tam, kad ir saņemts paziņojums par pieprasījuma saņēmējas iestādes veiktās izmeklēšanas rezultātiem, un pieprasījuma saņēmēja iestāde šādu pieprasījumu apstrādā saskaņā ar noteikumiem, kuri attiecas uz sākotnējo pieprasījumu.
9. pants
Pieprasījuma iesniedzēja iestāde jebkurā brīdī var atsaukt informācijas pieprasījumu, ko tā ir nosūtījusi pieprasījuma saņēmējai iestādei. Lēmumu par atsaukumu nosūta pieprasījuma saņēmējai iestādei.
III NODAĻA
PAZIŅOŠANAS PIEPRASĪJUMI
10. pants
1. Ikvienā paziņošanas pieprasījumā iekļauj katra tā dokumenta oriģinālu vai apliecinātu kopiju, par kuru pieprasa paziņošanu.
Vienoto paziņošanas veidlapu, kas pievienota pieprasījumam saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 8. panta 1. punkta otro daļu, aizpilda pieprasījuma iesniedzēja iestāde vai to aizpilda šīs iestādes pārziņā. Tā sniedz adresātam informāciju par dokumentiem, par kuriem pieprasīta paziņošana.
2. Attiecībā uz informāciju, kas iekļaujama vienotajā paziņošanas veidlapā, piemēro šādus noteikumus:
a)
norāda prasījuma summu, ja tā jau ir noteikta;
b)
termiņu, kurā paziņošana ir jāveic, var norādīt, ierakstot, līdz kuram datumam pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes ieskatiem ir jānotiek paziņošanai.
11. pants
Paziņošanas pieprasījums var attiekties uz ikvienu personu, kas minēta Direktīvas 2010/24/ES 3. panta c) punktā, kurai saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī ir pienākums būt informētai par jebkuru dokumentu, kas attiecas uz šo personu.
12. pants
1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde apstiprina paziņošanas pieprasījuma saņemšanu pēc iespējas drīzāk un katrā ziņā septiņu kalendāro dienu laikā pēc tā saņemšanas.
Pēc paziņošanas pieprasījuma saņemšanas pieprasījuma saņēmēja iestāde veic visus vajadzīgos paziņošanas pasākumus saskaņā ar tās dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem.
Ja vajadzīgs, bet neskarot paziņošanas pieprasījumā norādīto paziņošanas termiņu, pieprasījuma saņēmēja iestāde lūdz pieprasījuma iesniedzēju iestādi sniegt papildu informāciju.
Pieprasījuma iesniedzēja iestāde sniedz visu papildu informāciju, kas parasti ir tās rīcībā.
2. Tūlīt pēc paziņošanas pieprasījuma saņēmēja iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par paziņošanas dienu, nosūtot atpakaļ pieprasījuma iesniedzējai iestādei pieprasījuma veidlapu, kurā apliecināts, ka paziņošana ir notikusi.
13. pants
1. Uzskata, ka paziņošanai, ko pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts veic saskaņā ar tajā spēkā esošajiem tiesību aktiem, noteikumiem un administratīvo praksi, ir tādas pašas sekas pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī kā tad, ja šādu paziņošanu būtu veikusi pati pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts saskaņā ar tajā spēkā esošajiem tiesību aktiem, noteikumiem un administratīvo praksi.
2. Paziņošanu par dokumentu, kas saistīts ar vairāk nekā viena veida nodokli, nodevu vai citu pasākumu, uzskata par derīgu, ja to veic tāda pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts iestāde, kura ir kompetenta attiecībā uz vismaz vienu no nodokļiem, nodevām un citiem pasākumiem, kas minēti paziņotajā dokumentā, ja tas ir atļauts saskaņā ar pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem.
14. pants
Paziņošanas nolūkā pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts var izmantot 10. panta 1. punktā minēto vienoto paziņošanas veidlapu savā valsts valodā vai vienā no valsts valodām saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem.
IV NODAĻA
PIEDZIŅAS VAI IZPILDES NODROŠINĀŠANAS PASĀKUMU PIEPRASĪJUMI
15. pants
Piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu pieprasījumos ietver paziņojumu, ka ir izpildīti Direktīvā 2010/24/ES paredzētie nosacījumi savstarpējās palīdzības procedūras sākšanai.
16. pants
1. Vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, kuru pievieno pieprasījumam veikt piedziņu vai izpildes nodrošināšanas pasākumus, izstrādā vai par to atbild pieprasījuma iesniedzēja iestāde, pamatojoties uz sākotnējo izpildes instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī.
Vienotajā instrumentā, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, var iekļaut Direktīvas 2010/24/ES 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētās administratīvās sankcijas, sodus, maksas un piemaksas un 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētos procentus un izmaksas, kas saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī spēkā esošajiem noteikumiem var būt atmaksājami, sākot no sākotnējā izpildes atļaujas instrumenta izdošanas brīža līdz dienai pirms tās dienas, kurā nosūtīts piedziņas pieprasījums.
2. Vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, var izdot attiecībā uz vairākiem prasījumiem un vairākām personām, kas atbilst sākotnējam instrumentam, kas atļauj izpildi pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī.
3. Ciktāl sākotnējie instrumenti, kas atļauj izpildi attiecībā uz vairākiem prasījumiem pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī, jau ir aizstāti ar vispārēju instrumentu, kas atļauj izpildi attiecībā uz visiem prasījumiem minētajā dalībvalstī, vienotais instruments, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, var pamatoties vai nu uz sākotnējo instrumentu, kas atļauj izpildi pieteikuma iesniedzējā dalībvalstī, vai uz vispārējo instrumentu, kurā apkopoti šie sākotnējie instrumenti pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī.
4. Lai izpildītu prasījumus, par kuriem tiek pieprasīta piedziņas palīdzība, pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts var izmantot vienotu instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, savā oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
17. pants
Pieprasījuma veikt piedziņu vai izpildes nodrošināšanas pasākumus adresāts nevar atsaukties uz paziņošanu vai ziņošanu par vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, lai pieprasītu tāda termiņa pagarināšanu vai atkārtotu piešķiršanu, kurā var apstrīdēt prasījumu vai sākotnējo instrumentu, kas atļauj izpildi, ja par to ir ticis pienācīgi paziņots.
18. pants
1. Ja pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalsts valūta atšķiras no pieprasījuma iesniedzējas iestādes dalībvalsts valūtas, tad pieprasījuma iesniedzēja iestāde izsaka piedzenamā prasījuma summu abās valūtās.
2. Maiņas kurss, ko izmanto piedziņas palīdzības nolūkā, ir jaunākais valūtas maiņas kurss, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī pirms dienas, kad pieprasījums ir nosūtīts.
19. pants
1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde pēc iespējas drīzāk un katrā ziņā septiņu kalendāro dienu laikā pēc piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu pieprasījuma saņemšanas apstiprina pieprasījuma saņemšanu.
2. Vajadzības gadījumā pieprasījuma saņēmēja iestāde var lūgt pieprasījuma iesniedzēju iestādi sniegt papildu informāciju vai aizpildīt vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde sniedz visu vajadzīgo papildu informāciju, kas parasti ir tās rīcībā.
20. pants
1. Ja lietas īpatnību dēļ prasījumu pilnībā vai daļēji nevar piedzīt vai izpildes nodrošināšanas pasākumus nevar veikt saprātīgā termiņā, pieprasījuma saņēmēja iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi un norāda attiecīgos iemeslus.
Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no pieprasījuma saņēmējas iestādes, pieprasījuma iesniedzēja iestāde var pieprasīt tai atsākt piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu procedūru. Šo pieprasījumu iesniedz divu mēnešu laikā pēc tam, kad ir saņemts paziņojums par minētās procedūras iznākumu, un pieprasījuma saņēmēja iestāde to apstrādā saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz sākotnējo pieprasījumu.
2. Ne vēlāk kā katra sešu mēnešu perioda beigās pēc pieprasījuma saņemšanas apstiprinājuma dienas pieprasījuma saņēmēja iestāde informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par piedziņas procedūras vai izpildes nodrošināšanas pasākumu norisi vai iznākumu.
21. pants
1. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde paziņo pieprasījuma saņēmējai iestādei par jebkuru darbību pieprasījuma iesniedzējas iestādes dalībvalstī, ar ko apstrīd prasījumu vai instrumentu, kas atļauj izpildi, tiklīdz tā pati ir informēta par šo darbību.
2. Ja pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalstī spēkā esošie tiesību akti, noteikumi un administratīvā prakse nepieļauj saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 14. panta 4. punktu pieprasīto izpildes nodrošināšanas pasākumu vai piedziņas veikšanu, tad pieprasījuma saņēmēja iestāde par to paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei pēc iespējas drīzāk un katrā ziņā viena mēneša laikā pēc 1. punktā minētā paziņojuma saņemšanas.
3. Pieprasījuma saņēmēja iestāde paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei par jebkuru darbību, kas veikta pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalstī, lai atlīdzinātu piedzītās summas vai izmaksātu kompensāciju saistībā ar apstrīdēto prasījumu piedziņu atbilstīgi Direktīvas 2010/24/ES 14. panta 4. punkta trešajai daļai, tiklīdz tā pati ir informēta par šo darbību.
Pieprasījuma saņēmēja iestāde pēc iespējas iesaista pieprasījuma iesniedzēju iestādi procedūrās, kas skar atlīdzināmās summas un pienācīgās kompensācijas samaksu. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde pēc pieprasījuma saņēmējas iestādes pamatota pieprasījuma divu mēnešu laikā pēc šā pieprasījuma saņemšanas pārskaita atlīdzinātās summas un samaksāto kompensāciju.
22. pants
1. Ja piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu pieprasījums kļūst bezmērķīgs, jo prasījums ir samaksāts vai anulēts vai kāda cita iemesla dēļ, tad pieprasījuma iesniedzēja iestāde tūlīt informē pieprasījuma saņēmēju iestādi, lai tā varētu pārtraukt visas uzsāktās darbības.
2. Ja prasījuma, kas ir piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu pieprasījuma priekšmets, summa ir koriģēta ar Direktīvas 2010/24/ES 14. panta 1. punktā minētās kompetentās iestādes lēmumu, pieprasījuma iesniedzēja iestāde informē pieprasījuma saņēmēju iestādi par šo lēmumu un, ja ir pieprasīta piedziņa, nosūta pārstrādātu vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī. Šo pārstrādāto vienoto instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, izstrādā pieprasījuma iesniedzēja iestāde vai to izstrādā tās pārziņā, pamatojoties uz lēmumu par prasījuma summas korekciju.
3. Pārstrādātajam vienotajam instrumentam, kas atļauj izpildi pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, nav nekādu seku attiecībā uz iespēju apstrīdēt sākotnējo prasījumu, sākotnējo instrumentu, kas atļauj izpildi pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī, vai iepriekšējā punktā minēto lēmumu.
4. Ja iepriekš minētās korekcijas rezultātā prasījuma summa samazinās, tad pieprasījuma saņēmēja iestāde turpina iesākto piedziņu vai izpildes nodrošināšanas pasākumu īstenošanu, taču tie attiecas tikai uz vēl neatmaksāto summu.
Ja brīdī, kad pieprasījuma saņēmēju iestādi informē par prasījuma summas samazināšanu, tā jau ir piedzinusi summu, kas pārsniedz vēl neatmaksāto summu, bet 23. pantā minētā pārskaitījuma procedūra vēl nav sākta, tad pieprasījuma saņēmēja iestāde atmaksā pārmaksāto summu personai, kam tā pienākas.
5. Ja iepriekš minētās korekcijas rezultātā prasījuma summa palielinās, tad pieprasījuma iesniedzēja iestāde pēc iespējas drīzāk nosūta pieprasījuma saņēmējai iestādei piedziņas vai izpildes nodrošināšanas pasākumu papildu pieprasījumu.
Pieprasījuma saņēmēja iestāde šo papildu pieprasījumu pēc iespējas izskata vienlaikus ar pieprasījuma iesniedzējas iestādes sākotnējo pieprasījumu. Ja, ņemot vērā esošās procedūras norisi, papildu pieprasījumu nav iespējams apvienot ar sākotnējo pieprasījumu, tad pieprasījuma saņēmēja iestāde atsaucas uz papildu pieprasījumu tikai tad, ja tas attiecas uz summu, kas nav mazāka par Direktīvas 2010/24/ES 18. panta 3. punktā minēto summu.
6. Lai iepriekš minēto prasījuma koriģēto summu konvertētu pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalsts valūtā, pieprasījuma iesniedzēja iestāde izmanto sākotnējā pieprasījumā izmantoto maiņas kursu.
23. pants
1. Saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 13. panta 5. punktu pieprasījuma iesniedzējai iestādei pārskaitāmās summas pārskaita pieprasījuma iesniedzējai iestādei pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts valūtā.
Piedzīto summu pārskaitījumu veic divu mēnešu laikā pēc piedziņas veikšanas dienas.
Tomēr, ja piedziņas pasākumi, ko veic pieprasījuma saņēmēja iestāde, tiek apstrīdēti tāda iemesla dēļ, par ko nav atbildīga pieteikuma iesniedzēja dalībvalsts, pieprasījuma saņēmēja iestāde var aizturēt jebkuru summu pārskaitīšanu, kas piedzītas saistībā ar pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts prasījumu, līdz domstarpību atrisināšanai, ja vienlaikus ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
pieprasījuma saņēmēja iestāde uzskata, ka ir iespējams, ka šīs apstrīdēšanas iznākums būs attiecīgajai pusei labvēlīgs un
b)
pieprasījuma iesniedzēja iestāde nav paziņojusi, ka tā atmaksās summas, kas jau nosūtītas, ja minētās apstrīdēšanas iznākums būs attiecīgajai pusei labvēlīgs.
Ja pieprasījuma iesniedzēja iestāde ir paziņojusi par atmaksu saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu, tā viena mēneša laikā no atlīdzināšanas pieprasījuma saņemšanas atlīdzina piedzītās summas, ko pieprasījuma saņēmēja iestāde jau ir pārskaitījusi. Jebkādu citu kompensāciju, kas vēl jāatlīdzina, šādā gadījumā sedz tikai pieprasījuma saņēmēja iestāde.
2. Dalībvalstu kompetentās iestādes var vienoties par citu kārtību to summu pārskaitīšanai, kuras nepārsniedz slieksni, kas piemērots saskaņā ar Direktīvas 2010/24/ES 18. panta 3. punktu.
24. pants
Neatkarīgi no summām, ko pieprasījuma saņēmēja iestāde iekasējusi kā Direktīvas 2010/24/ES 13. panta 4. punktā minētos procentus, prasījumu uzskata par piedzītu proporcionāli tam, cik lielā mērā ir atgūta pieprasījuma saņēmējas iestādes dalībvalsts valūtā izteiktā summa, izmantojot uz šīs regulas 18. panta 2. punktā minēto maiņas kursu.
V NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
25. pants
Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1179/2008.
26. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 18. novembrī