РЕШЕНИЕ 2012/285/ОВППС НА СЪВЕТА
от 31 май 2012 година
за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, и за отмяна на Решение 2012/237/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 3 май 2012 г. Съветът прие Решение 2012/237/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау (1).
(2)
На 18 май 2012 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 2048 (2012), с която бе наложена забрана за пътуване на лицата, стремящи се да възпрепятстват възстановяването на конституционния ред или които с действията си подкопават стабилността в Република Гвинея Бисау, по-специално тези, изиграли водеща роля в държавния преврат от 12 април 2012 г., и чиято цел е с действията си да подкопаят основите на правовата държава, като ограничат върховенството на гражданската власт и допринасят за безнаказаността и нестабилността в страната.
(3)
Предвид сериозната обстановка в Република Гвинея Бисау следва да бъдат добавени лица в списъка на подлежащите на ограничителни мерки лица и образувания, който се съдържа в Решение 2012/237/ОВППС.
(4)
Решение 2012/237/ОВППС следва съответно да се отмени и да се замени с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложението към Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, както и лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от комитета, създаден съгласно параграф 9 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН (наричан по-долу „комитетът“), в съответствие с параграф 6 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, съгласно списъка в приложение I;
б)
лицата, необхванати от приложение I, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и свързаните с тях лица, съгласно списъка в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите членки да отказват достъп на свои граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, включително изпълнението на религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за постигането на целите за установяване на мир и национално помирение в Република Гвинея Бисау и за стабилността в региона.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждането на съдебен процес.
5. Параграф 1, буква б) не засяга случаите, когато определена държава членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
като страна домакин на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Приема се, че параграф 5 не се прилага и в случаите, когато държава членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава членка предостави освобождаване в съответствие с параграф 5 или 6.
8. Държавите членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чийто домакин е държава членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се води политически диалог, пряко допринасящ за демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея Бисау.
9. Държава членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, уведомява Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не представят възражения в писмена форма в срок от два работни дни от датата на получаване на уведомлението за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета представят възражение, Съветът въпреки това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6, 8 и 9 държава членка разреши на посочени в приложение II лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от физически или юридически лица, образувания или органи, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и на свързаните с тях физически или юридически лица, образувания или органи, съгласно списъка в приложение III.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложение III.
3. Компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че финансовите средства или икономическите ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основни потребности на изброените в приложение III лица и на зависимите от тях членове на семейството, в това число разходи за храна, наем или ипотека, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение, компетентният орган е съобщил на останалите компетентни органи и на Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
4. Чрез дерогация от параграф 1 компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечителна мярка, наложена в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство преди датата на включване на физическото или юридическото лице, образуванието или органа по параграф 1 в приложение III, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства и икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на претенции, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни в това решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III;
г)
признаването на обезпечителната мярка или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага за добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на разпоредбите на настоящото решение,
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 3
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от комитета.
2. Съветът, по предложение на държава членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема при необходимост изменения на списъците, които се съдържат в приложения II и III.
3. Съветът уведомява относно решението си засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III, включително относно основанията за включването му в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или нови съществени доказателства, Съветът прави преглед на решението си и съответно уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III.
Член 4
За да се постигне максимално въздействие от мерките, установени с настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
1. Когато е целесъобразно, настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, а именно с оглед на съответните решения на Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 1, параграф 1, буква б) и член 2, подлежат на редовен преглед и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 6
Решение 2012/237/ОВППС се отменя.
Член 7
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 май 2012 година.
PADOMES LĒMUMS 2012/285/KĀDP
(2012. gada 31. maijs)
par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām, kuras apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Gvinejas-Bisavas Republikā, un ar ko atceļ Lēmumu 2012/237/KĀDP
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Padome 2012. gada 3. maijā pieņēma Lēmumu 2012/237/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām, kuras apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Gvinejas-Bisavas Republikā (1).
(2)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2012. gada 18. maijā pieņēma rezolūciju Nr. 2048 (2012), ar kuru piemēro ceļošanas aizliegumu personām, kas cenšas aizkavēt konstitucionālās kārtības atjaunošanu vai veic darbības, kuras mazina stabilitāti Gvinejas-Bisavas Republikā, jo īpaši tiem, kam bija vadošā loma 2012. gada 12. aprīļa valsts apvērsumā un kuri ar savām darbībām cenšas iedragāt tiesiskumu, mazināt civilu spēku pārākumu un sekmēt nesodāmību un nestabilitāti valstī.
(3)
Ņemot vērā situācijas nopietnību Gvinejas-Bisavas Republikā, saraksti ar personām un vienībām, uz kurām attiecina Lēmumā 2012/237/KĀDP paredzētos ierobežojošos pasākumus, būtu jāpapildina ar jaunām personām.
(4)
Tādēļ Lēmums 2012/237/KĀDP būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo lēmumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu ieceļot to teritorijā vai šķērsot to:
a)
ANO DP Rezolūcijas 2048 (2012) pielikumā uzskaitītajām personām un citām personām, kuras Drošības padome vai atbilstīgi ANO DP Rezolūcijas 2048 (2012) 9. punktam izveidotā Komiteja (turpmāk "Komiteja") ir iekļāvušas sarakstā saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 2048 (2012) 6. punktu un kuras ir uzskaitītas I pielikumā;
b)
personām, kuras nav iekļautas I pielikumā, kuras iesaistās tādās darbībās vai atbalsta tādas darbības, ar kurām apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Gvinejas-Bisavas Republikā, un ar tām saistītām personām, un kuras ir uzskaitītas II pielikumā.
2. Panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt tās valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
3. Panta 1. punkta a) apakšpunktu nepiemēro, ja Komisija konstatē, ka:
a)
šis ceļojums ir pamatots ar humanitāro vajadzību apsvērumiem, tostarp reliģiska pienākuma apsvērumiem; vai
b)
izņēmums sekmētu miera un valsts izlīguma panākšanu Gvinejas-Bisavas Republikā, kā arī stabilitāti reģionā.
4. Panta 1. punkta a) apakšpunktu nepiemēro, ja ieceļošana vai teritorijas šķērsošana ir nepieciešama, lai īstenotu tiesvedību.
5. Panta 1. punkta b) apakšpunkts neskar gadījumus, kad dalībvalstij jāievēro starptautisko tiesību aktu saistības, proti:
a)
tā ir starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalsts;
b)
tā ir Apvienoto Nāciju Organizācijas sasauktas vai tās aizgādībā rīkotas starptautiskas konferences uzņēmējvalsts;
c)
to saista daudzpusējs nolīgums, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai
d)
to saista 1929. gada Izlīguma līgums (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.
6. Uzskata, ka šā panta 5. punktu piemēro arī gadījumos, ja dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
7. Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts pieļauj izņēmumu saskaņā ar 5. vai 6. punktu.
8. Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus pasākumiem, ko piemēro saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humānu iemeslu dēļ vai tāpēc, lai piedalītos starpvaldību sanāksmēs, tostarp tajās, kuras atbalsta Savienība vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, un kurās notiek politisks dialogs, kas tieši atbalsta demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Gvinejas-Bisavas Republikā.
9. Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 8. punktā minētos izņēmumus, par to rakstiski paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja viens vai vairāki Padomes locekļi pret to rakstiski neiebilst divu darba dienu laikā pēc paziņojuma par ierosināto izņēmumu saņemšanas. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var tomēr pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
10. Gadījumos, kad kāda dalībvalsts saskaņā ar 5., 6., 8. un 9. punktu II pielikumā uzskaitītajām personām atļauj ieceļot tās teritorijā vai to šķērsot, atļauja ir derīga tikai mērķim, kuram tā piešķirta, un tikai personām, uz kurām tā attiecas.
2. pants
1. Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir to III pielikumā uzskaitīto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru vai ar tām saistītu fizisku vai juridisku personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā vai turējumā, kuras iesaistās tādās darbībās vai atbalsta tādas darbības, ar kurām apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Gvinejas-Bisavas Republikā.
2. Nekādi līdzekļi vai saimnieciskie resursi nav tieši vai netieši pieejami III pielikumā uzskaitītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai šo personu interesēs.
3. Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
a)
vajadzīgi, lai segtu III pielikumā uzskaitīto personu un to apgādājamo ģimenes locekļu pamatizdevumus, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēkāro aizdevumu, zālēm un ārstniecisko palīdzību, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi atbilstīgu honorāru samaksai un atlīdzībai par izdevumiem saistībā ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu un saimniecisko resursu pastāvīgu parastu turēšanu vai pārvaldību;
d)
vajadzīgi, lai segtu ārkārtas izdevumus, ar noteikumu, ka kompetentā iestāde citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir sniegusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka īpaša atļauja būtu jāpiešķir.
Dalībvalstis informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
4. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut konkrētu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
a)
uz minētajiem līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesisks, administratīvs vai arbitrāžas noteikts apgrūtinājums, kas noteikts pirms dienas, kad 1. punktā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta III pielikumā, vai tiesisks, administratīvs vai arbitrāžas noteikts spriedums, kas pasludināts pirms minētā datuma;
b)
līdzekļus un saimnieciskos resursus izmantos vienīgi tam, lai apmierinātu prasījumus, kas izriet no šāda apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar šādu spriedumu, tajās robežās, kas paredzētas piemērojamajos tiesību aktos un noteikumos, kuri reglamentē šādu prasījumu iesniedzēju tiesības;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav III pielikumā uzskaitītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras interesēs;
d)
apgrūtinājuma vai sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.
Dalībvalstis informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
5. Panta 2. punktu nepiemēro šādiem iesaldēto kontu papildinājumiem:
a)
procentiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem; vai
b)
maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem attiecināja šā lēmuma noteikumus,
ar noteikumu, ka visiem šādiem procentiem, citiem ieņēmumiem un maksājumiem turpina piemērot 1. punktu.
3. pants
1. Padome īsteno grozījumus I pielikumā, pamatojoties uz Drošības padomes vai Komitejas noteikto.
2. Padome pēc dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos izteikta priekšlikuma vajadzības gadījumā apstiprina grozījumus II un III pielikumā iekļautajos sarakstos.
3. Padome savu lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgai III pielikumā uzskaitītai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai iespēju paust savus apsvērumus.
4. Ja ir iesniegti apsvērumi vai jauni būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un attiecīgi informē attiecīgo III pielikumā uzskaitīto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru.
4. pants
Lai šajā lēmumā izklāstīto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt šajā lēmumā ietvertajiem pasākumiem līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
5. pants
1. Šo lēmumu vajadzības gadījumā pārskata, groza vai atceļ, jo īpaši ņemot vērā atbilstīgus Drošības padomes lēmumus.
2. Pasākumus, kas minēti 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 2. pantā, pārskata regulāri un vismaz reizi 12 mēnešos. Tos pārstāj piemērot attiecīgajām personām un vienībām, ja Padome saskaņā ar 3. panta 2. punktā minēto procedūru secinājusi, ka nosacījumi to piemērošanai vairs nav spēkā.
6. pants
Ar šo atceļ Lēmumu 2012/237/KĀDP.
7. pants
Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2012. gada 31. maijā