РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1080/2011/ES
(2011. gada 25. oktobris),
ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju zaudējumiem saistībā ar aizdevumiem un aizdevumu garantijām projektiem ārpus Savienības un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 633/2009/EK
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. un 212. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Papildus tās galvenajai misijai - finansēt ieguldījumus Eiropas Savienībā - kopš 1963. gada Eiropas Investīciju banka (EIB) ir veikusi finansēšanas darījumus ārpus Savienības, atbalstot Savienības ārējo politiku. Tādējādi ir iespējams ārējiem reģioniem pieejamos Savienības budžeta līdzekļus papildināt ar EIB finansiālajām iespējām par labu saņēmējvalstīm. Veicot šādus finansēšanas darījumus, EIB palīdz īstenot Savienības vispārējos pamatprincipus un politikas mērķus, tostarp veicina trešo valstu attīstību un Savienības labklājību jaunajos globālās ekonomikas apstākļos. EIB finansēšanas darījumiem, atbalstot Savienības ārējo politiku, arī turpmāk būtu jāatbilst pareizas banku darbības praksei.
(2)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 209. panta 3. punkts saistībā ar tā 208. pantu paredz, ka EIB atbilstīgi tās statūtiem palīdz īstenot pasākumus, kas nepieciešami Savienības attīstības sadarbības politikas mērķu sasniegšanai.
(3)
Saskaņā ar EIB statūtu 19. pantu pieprasījumi, kas iesniegti tieši EIB attiecībā uz EIB finansēšanas darījumiem, kurus veic saskaņā ar šo lēmumu, jāiesniedz Komisijai, lai tā dotu atzinumu (“EIB finansējuma pieprasījums”).
(4)
Lai atbalstītu Savienības ārējo darbību un lai nodrošinātu EIB iespēju finansēt ieguldījumus ārpus Savienības, neskarot EIB kredītspēju, lielākajā daļā tās darījumu ārējos reģionos ir sekmīgi izmantota ES budžeta garantija (“ES garantija”), ko pārvalda Komisija.
(5)
ES garantija laikposmam no 2007. līdz 2011. gadam tika noteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 633/2009/EK (2009. gada 13. jūlijs), ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir Kopienas garantiju zaudējumiem saistībā ar aizdevumiem un aizdevumu garantijām projektiem ārpus Kopienas (2).
(6)
Garantiju fonds ārējai darbībai (“Garantiju fonds”), kas izveidots ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada 25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (3), sniedz likviditātes nodrošinājumu Savienības budžetam saistībā ar iespējamiem zaudējumiem, kas rodas EIB finansēšanas darījumos un citās ES ārējās darbībās.
(7)
Saskaņā ar Lēmumu Nr. 633/2009/EK Komisija un EIB ir sagatavojušas starpposma pārskatu par EIB ārējo finansējumu, kas ir balstīts uz neatkarīgu ārēju novērtējumu, kura izpildi pārrauga “lietpratēju” uzraudzības komiteja, uz ārēja neatkarīga konsultāciju uzņēmuma veiktu novērtējumu un konkrētiem EIB veiktiem novērtējumiem. 2010. gada 12. februārī uzraudzības komiteja iesniedza Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un EIB ziņojumu ar tās secinājumiem un ieteikumiem.
(8)
Ziņojumā uzraudzības komiteja secināja, ka ES garantija ir efektīvs līdzeklis un spēcīgs politikas instruments ar lielu finansiālo un politisko ietekmi un ka tā būtu jāsaglabā, lai segtu riskus saistībā ar politiku vai suverenitāti. Tika ierosināti daži grozījumi Lēmumā Nr. 633/2009/EK, lai nodrošinātu maksimālu EIB ārējo darījumu pievienoto vērtību un efektivitāti.
(9)
Ir svarīgi noteikt to valstu sarakstu, kas ir potenciāli tiesīgas saņemt EIB finansējumu ar ES garantiju. Ir arī atbilstīgi paplašināt to valstu sarakstu, kuras ir tiesīgas saņemt EIB finansējumu ar ES garantiju, kas šobrīd ir sniegts Lēmuma Nr. 633/2009/EK I pielikumā.
(10)
Lai atspoguļotu ar politiku saistītus būtiskus notikumus, Komisijai attiecībā uz šā lēmuma III pielikuma grozīšanu būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(11)
Summām, kuras sedz ES garantija katrā reģionā, arī turpmāk vajadzētu būt maksimālajiem apjomiem, ko EIB var finansēt ar ES garantiju, nevis mērķlielumiem, kas EIB ir jāsasniedz.
(12)
Saistībā ar Savienības atbalstu trešām valstīm globālās ekonomikas un finanšu krīzes pārvarēšanai EIB saskaņā ar tās pašreizējo mandātu izvērsa savu ārējās kreditēšanas darbību 2009. gadā un 2010. gadā galvenokārt pirmspievienošanās valstīs un valstīs, uz kurām attiecas kaimiņattiecību un partnerattiecību politika. Turklāt sakarā ar nemieriem Vidusjūras reģiona dienvidos 2011. gada sākumā Savienība tiek aicināta palīdzēt nodrošināt krīzes skartajām valstīm līdzekļus to ekonomikas pārbūvei un modernizācijai. Tādēļ uz atlikušo mandāta laiku vispārējā mandāta maksimālais apjoms būtu jāpārskata un jāpalielina par EUR 1 684 000 000, lai labāk pielāgotos šiem pagaidu un ārkārtējiem apstākļiem, neskarot nākamās daudzgadu finanšu shēmas maksimālos apjomus.
(13)
Vispārējā mandāta iepriekšminētā maksimālā apjoma palielinājuma rezultātā radušās EIB finansēšanas darbības būtu jāpielāgo atsevišķu partnervalstu politiskajām reformām, ko novērtējusi Komisija ar Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) līdzdalību, ņemot vērā Eiropas Parlamenta lēmumus un Padomes lēmumus un secinājumus. Šajā novērtējumā būtu jāatspoguļo arī Eiropas kaimiņattiecību politikas izvērtējums un no jauna akcentētā diferenciācija. Pirmspievienošanās valstīs EIB finansējums turpinās papildināt Savienības palīdzību.
(14)
Papildus reģionālajiem maksimālajiem apjomiem fakultatīvais mandāts EUR 2 000 000 000 apmērā būtu jāaktivizē un jāpiešķir kā summa, kura paredzēta EIB finansēšanas darījumu atbalstam jomās, kas saistītas ar klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos klimata pārmaiņām, visos reģionos, uz kuriem attiecas mandāts. EIB, cieši sadarbojoties ar Komisiju, varētu nodrošināt īpašās zināšanas un resursus, lai atbalstītu valsts iestādes un privāto sektoru cīņā pret klimata pārmaiņām un pēc iespējas lietderīgākā pieejamā finansējuma izmantošanā. Saistībā ar klimata pārmaiņu seku mazināšanas un pielāgošanās projektiem EIB resursi, ja iespējams un ja nepieciešams, būtu jāpapildina ar koncesijas līdzekļiem, kas ir pieejami no Savienības budžeta, efektīvi un konsekventi apvienojot piešķīrumus un aizdevumus, kas paredzēti klimata pārmaiņu radīto seku pasākumu finansēšanai Savienības ārējās palīdzības kontekstā. Šajā sakarā ir lietderīgi noteikt, ka Komisijas gada pārskatā, kas iesniedzams Eiropas Parlamentam un Padomei, būtu jāiekļauj sīki izstrādāts ziņojums par finanšu instrumentiem, kas izmantoti šo projektu finansēšanā, norādot saskaņā ar fakultatīvo mandātu piešķirtā EIB finansējuma apmēru un atbilstīgo piešķīrumu apmēru.
(15)
Tiesības saņemt ES garantētu EIB finansējumu klimata pārmaiņu seku mazināšanas pasākumiem atbilstīgi klimata pārmaiņu mandātam varētu ierobežot valstīm, kuras saskaņā ar novērtējumu nav apņēmušās izpildīt atbilstīgus ar klimata pārmaiņām saistītus mērķus. Jebkurš šāds tiesību ierobežojums būtu jābalsta uz kompleksu un visaptverošu politisko novērtējumu. Tādēļ Padomei vajadzētu būt tiesīgai, balstoties uz Komisijas priekšlikumu un iesaistot EĀDD, pieņemt lēmumu ierobežot valsts tiesības saņemt ES garantētu EIB finansējumu klimata pārmaiņu seku mazināšanai. Šāds ierobežojums būtu jāpiemēro tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kam EIB finansējuma pieprasījumu iesniedz pēc šā lēmuma stāšanās spēkā un kas ir parakstīti pēc 2012. gada 1. janvāra.
(16)
Būtu jāparedz zināma elastība attiecībā uz līdzekļu piešķiršanu reģioniem saistībā ar klimata pārmaiņu mandātu, lai būtu iespējams pēc iespējas ātrāk un efektīvāk izmantot trīs gadu laikposmā (2011.-2013. gads) pieejamo finansējumu, vienlaikus cenšoties nodrošināt līdzsvarotu sadalījumu starp reģioniem visā minētajā laikposmā, pamatojoties uz ārējās palīdzības prioritātēm, kas noteiktas saskaņā ar vispārējo mandātu.
(17)
EIB ārējā mandāta īstenošanas starpposma pārskatā tika konstatēts, ka, lai arī EIB finansēšanas darījumi novērtējuma aptvertajā laikposmā (2000.-2009. gads) kopumā bija īstenoti saskaņā ar Savienības ārējo politiku, saikne starp Savienības politikas mērķiem un to, kā tos reāli īsteno EIB, būtu jānostiprina, kā arī jāpadara skaidrāka un strukturētāka.
(18)
Lai uzlabotu mandātu saskaņotību un nodrošinātu, ka EIB ārējās finansēšanas darbības ir vairāk vērstas uz Savienības politikas atbalstīšanu, un lai saņēmēji gūtu maksimālu labumu, ar šo lēmumu būtu jānosaka horizontāli augsta līmeņa mērķi attiecībā uz EIB finansēšanas darījumu mandātu visos reģionos un valstīs, kas ir tiesīgas pretendēt uz finansējumu, balstoties uz EIB salīdzinoši stiprajām pusēm jomās, kurās tā sevi ir sekmīgi pierādījusi. Tādējādi visos reģionos, uz kuriem attiecas šis lēmums, EIB būtu jāfinansē projekti jomās, kas saistītas ar klimata pārmaiņu seku mazināšanu un pielāgošanos tām (tostarp nododot tehnoloģijas, kas saistītas ar jaunu energoresursu avotiem), sociālās un ekonomikas infrastruktūras jomās (jo īpaši transporta, enerģētikas, tai skaitā atjaunojamo energoresursu, energoapgādes drošības, energoapgādes infrastruktūras, vides infrastruktūras, tai skaitā ūdensapgādes un kanalizācijas, jomā, kā arī informācijas un komunikāciju tehnoloģiju jomā) un vietējā privātā sektora attīstības jomā, jo īpaši atbalstot mazos un vidējos uzņēmumus (MVU). Vajadzētu atcerēties, ka, uzlabojot MVU piekļuvi finansējumam, ir iespējams būtiski veicināt ekonomikas attīstību un bezdarba novēršanu. Šajās jomās EIB finansēšanas darījumu pamatmērķim vajadzētu būt reģionālai integrācijai starp partnervalstīm, tostarp pirmspievienošanās valstu, valstu, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika, un Savienības ekonomiskajai integrācijai. EIB vajadzētu spēt atbalstīt Savienības klātbūtni partnervalstīs ar tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem, kas veicina tehnoloģiju un zināšanu nodošanu, ieguldot minētajās jomās ar ES garantiju vai pašai uzņemoties risku.
(19)
Lai efektīvi sasniegtu MVU, EIB būtu jāsadarbojas ar vietējām finanšu starpniecības iestādēm valstīs, kas ir tiesīgas pretendēt uz finansējumu, jo īpaši lai nodrošinātu, ka daļa no finansiālajiem guvumiem nonāk pie to klientiem un sniedz papildu vērtību salīdzinājumā ar citiem finansējuma avotiem. Attiecīgā gadījumā, izmantojot sadarbības nolīgumus ar šādām starpniecības iestādēm, EIB būtu jāprasa, lai tās klientu projekti būtu pārbaudīti attiecībā uz atbilstību pieņemtajiem kritērijiem saskaņā ar Savienības attīstības mērķiem, lai nodrošinātu pievienoto vērtību. Finanšu starpnieku darbībām, kas saistītas ar atbalsta sniegšanu MVU, vajadzētu būt pilnīgi pārredzamām, un par tām būtu regulāri jāziņo EIB.
(20)
Turklāt EIB finansēšanas darījumiem būtu jāsekmē Savienības ārējo darbību regulējošo pamatprincipu ievērošana, kā to paredz Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pants, attiecībā uz demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību veicināšanu un nostiprināšanu, kā arī to starptautisko vides jomas nolīgumu izpilde, kuros ES ir līgumslēdzēja puse. Jo īpaši attiecībā uz jaunattīstības valstīm, kā tās noteiktas oficiālās palīdzības attīstībai (ODA) saņēmēju sarakstā, ko izveidojusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (OECD), EIB finansēšanas darījumiem būtu jāveicina: to ilgtspējīga ekonomiskā, sociālā un vides attīstība, īpaši visvairāk atpalikušo valstu attīstība; šo valstu vienmērīga un pakāpeniska integrācija pasaules ekonomikā; nabadzības apkarošana, kā arī to mērķu ievērošana, ko Savienība apstiprinājusi saistībā ar ANO un citām kompetentām starptautiskām organizācijām.
(21)
Lai gan EIB priekšrocība joprojām ir tās darbība investīciju bankas statusā, saskaņā ar šo lēmumu EIB būtu jāvērš tās ārējās darbības ietekme uz attīstību, cieši sadarbojoties ar Komisiju un pakļaujoties Eiropas Parlamenta demokrātiskai pārbaudei, kā arī jāievēro principi, kas pausti Eiropas Konsensā attīstības jomā un LESD 208. pantā, un palīdzības efektivitātes principi, kas izklāstīti 2005. gada Parīzes deklarācijā, un 2008. gada Akras rīcības programma. Tas būtu jāīsteno, veicot vairākus konkrētus pasākumus, jo īpaši palielinot tās spēju novērtēt projektu vides, sociālos un attīstības aspektus, to skaitā cilvēktiesību ievērošanu un ar konfliktiem saistītus riskus, un veicinot vietēja līmeņa konsultācijas ar valsts sektora iestādēm un pilsonisko sabiedrību. Veicot projekta padziļinātu izpēti, EIB būtu - ja nepieciešams un atbilstīgi Savienības sociālajiem un vides principiem - jāpieprasa, lai projekta virzītājs veic vietēja līmeņa konsultācijas un publisko to rezultātus. Turklāt EIB būtu vairāk jāpievēršas jomām, kurās tai ir no Savienībā veiktajiem finansēšanas darījumiem gūta pieredze un kuras sekmēs attiecīgās valsts turpmāku attīstību, piemēram, MVU un saimniecisko mikrovienību finansējuma ieguves iespējām, vides infrastruktūrai, tai skaitā ūdenssaimniecībai un kanalizācijai, ilgtspējīgam transportam un klimata pārmaiņu seku mazināšanai, un jo īpaši atjaunojamiem energoresursiem. Finansējumu varētu piešķirt arī veselības un izglītības infrastruktūras projektiem, ja tiem ir skaidra pievienotā vērtība.
(22)
EIB arī pakāpeniski būtu jānostiprina tās atbalsta darbības jomā, kas saistīta ar pielāgošanos klimata pārmaiņām, attiecīgos gadījumos sadarbojoties ar citām starptautiskām finanšu iestādēm (SFI) un Eiropas divpusējām finanšu iestādēm (EDFI). Papildu prasības, ko ievieš ar šo lēmumu, pieprasītu piekļuvi koncesijas resursiem un pakāpeniskus pielāgojumus cilvēkresursu jomā, vienlaicīgi būtu jātiecas uz efektivitāti, rezultativitāti un sinerģiju un jāizmanto tās. EIB darbībai arī būtu jāpapildina Savienības mērķi un prioritātes, kas saistītas ar iestāžu veidošanu un nozaru reformām. Visbeidzot, EIB būtu jānosaka rezultativitātes rādītāji, kas būtu saistīti ar projektu attīstības un vides aspektiem un to rezultātiem.
(23)
Stājoties spēkā Lisabonas līgumam, tika izveidots jauns amats - Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (Augstais pārstāvis) - ar mērķi vairot Savienības ārējo attiecību ietekmi un saskaņotību.
(24)
Pēdējos gados Savienības ārējo attiecību politika ir paplašināta un nostiprināta. Tas jo īpaši attiecas uz pirmspievienošanās stratēģiju, Eiropas kaimiņattiecību politiku, Savienības stratēģiju Vidusāzijai un atjaunotajām partnerattiecībām ar Latīņameriku un Dienvidaustrumāziju, kā arī Savienības stratēģiskajām partnerattiecībām ar Krieviju, Ķīnu un Indiju. Tas attiecas arī uz Savienības attīstības sadarbības politiku, kas tagad ir paplašināta un aptver visas jaunattīstības valstis. Kopš 2007. gada Savienības ārējām attiecībām sniedz atbalstu arī ar jaunajiem finanšu instrumentiem, proti, Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA), Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (ENPI), Attīstības sadarbības instrumentu (DCI), Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu (EIDHR) un Stabilitātes instrumentu.
(25)
Ņemot vērā EĀDD izveidošanu un stājoties spēkā šim lēmumam, Komisijai un EIB būtu jāgroza Saprašanās memorands par sadarbību un koordināciju reģionos, kas minēts Padomes Lēmumā 2006/1016/EK (2006. gada 19. decembris), ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas (4), un attiecīgā gadījumā, kā arī ar Augstā pārstāvja piekrišanu jaunais saprašanās memorands būtu jāattiecina uz EĀDD, jo īpaši saistībā ar regulāru un sistemātisku Komisijas un EIB stratēģijas līmeņa dialogu, kurā būtu jāiekļauj EĀDD, un citiem aspektiem, kas ir EĀDD kompetencē.
(26)
Dodot ieguldījumu to pasākumu īstenošanā, kas nepieciešami, lai pavirzītu uz priekšu Savienības attīstības sadarbības politikas mērķus saskaņā ar LESD 209. panta 3. punktu, EIB būtu jācenšas netieši atbalstīt 2015. gada Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu visos reģionos, kuros tā darbojas.
(27)
Lai attiecīgajos reģionos palielinātu visa Savienības sniegtā atbalsta saskaņotību, būtu jāizmanto iespējas EIB finansējumu pēc vajadzības un atbilstīgā veidā apvienot ar Savienības budžeta resursiem, piemēram, garantiju, riska kapitāla un procentu likmju subsīdiju, ieguldījumu līdzfinansējuma veidā, līdztekus tehniskai palīdzībai projektu sagatavošanā un īstenošanā, izmantojot IPA, ENPI, DCI, EIDHR un Stabilitātes instrumentu. Visos gadījumos, kad kopā ar EIB finansējumu izmanto citus Savienības budžeta līdzekļus, visos lēmumos par finansējumu būtu skaidri jānorāda izmantojamie līdzekļi. Komisijas gada pārskatā par saskaņā ar šo lēmumu veiktajām EIB finansēšanas darbībām, kas iesniedzams Eiropas Parlamentam un Padomei, būtu detalizēti jāuzskaita budžeta resursi un finanšu instrumenti, kuri izmantoti kopā ar EIB finansējumu.
(28)
Būtu jānodrošina, ka visos līmeņos - no sākotnējās stratēģiskās plānošanas līdz pat projekta praktiskai īstenošanai - EIB ārējās finansēšanas darījumi atbilst Savienības ārējo attiecību politikai šajā lēmumā noteiktajiem augsta līmeņa mērķiem, kā arī sekmē to īstenošanu. Lai palielinātu Savienības ārējo darbību saskaņotību, arī turpmāk būtu jāstiprina politiskais un stratēģiskais dialogs starp Komisiju, EĀDD un EIB. Tādā pašā nolūkā būtu jāuzlabo sadarbība un savlaicīga informācijas apmaiņa starp Komisiju, EĀDD un EIB operatīvā līmenī. EIB birojiem, kas atrodas ārpus Savienības, būtu galvenokārt jāatrodas Savienības delegāciju telpās, lai sekmētu minēto sadarbību un samazinātu darbības izmaksas. Īpaša nozīme ir viedokļu apmaiņai starp Komisiju, EĀDD un EIB plānošanas dokumentu sagatavošanas procesa sākumā, lai maksimāli veicinātu šo triju Savienības struktūru darbības sinerģiju.
(29)
Praktiskie pasākumi vispārējā mandāta mērķu sasaistei ar to īstenošanu jāizklāsta reģionālajās tehniskās darbības pamatnostādnēs. Šādām pamatnostādnēm būtu jāatbilst plašākai Savienības reģionālās politikas regulējumam, kas sniegts šā lēmuma pielikumā. Šīm pamatnostādnēm būtu jāatspoguļo Savienības valstu stratēģijas, un ar tām būtu jācenšas nodrošināt, ka EIB finansējums papildina pastāvošās Savienības palīdzības politiku, programmas un instrumentus dažādos reģionos.
(30)
Apspriežoties ar Komisiju, EIB būtu jāsagatavo provizoriska daudzgadu programma par plānoto EIB parakstīto finansēšanas darījumu apjomu, lai nodrošinātu pareizu budžeta plānošanu attiecībā uz Garantiju fonda finansējumu un EIB plānoto finansēšanas darījumu apmēra atbilstību šajā lēmumā paredzētajiem maksimālajiem apmēriem. Sagatavojot regulārus budžeta plānus, ko nosūta budžeta lēmējinstitūcijai, Komisijai būtu jāņem vērā šī prognoze.
(31)
Būtu jāizskata Savienības sadarbības un attīstības platformas izstrādes iespējas, lai optimizētu to mehānismu darbību, kuru mērķis ir apvienot piešķīrumus un aizdevumus ārējos reģionos. Šajā nolūkā Komisijai būtu jāizveido dalībvalstu, EĀDD un EIB ekspertu grupa, kas novērtētu šādas platformas izmaksas un ieguvumus. Savās pārdomās minētajai grupai būtu jākonsultējas ar citām atbilstīgi iesaistītajām iestādēm, tostarp Eiropas daudzpusējām un divpusējām finanšu iestādēm. Šāda platforma turpinātu sekmēt sinerģijas un savstarpējas paļāvības pasākumus, balstoties uz dažādu iestāžu salīdzinošām priekšrocībām, vienlaikus ņemot vērā attiecīgi Komisijas un EIB lomu un prerogatīvas Savienības budžeta un EIB aizdevumu izmantošanā. Pamatojoties uz minētās ekspertu grupas secinājumiem, Komisijai būtu līdz 2012. gada vidum jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei un, ja nepieciešams, jāiesniedz priekšlikums par platformu.
(32)
Būtu jārosina EIB plašāk īstenot darījumus un dažādot finanšu instrumentus ārpus Savienības, neizmantojot ES garantiju, lai tādējādi veicinātu iespēju izmantot garantiju valstīm un projektiem ar sliktu piekļuvi tirgum, ņemot vērā parāda ilgtspējīguma apsvērumus, un kur garantijas izmantojumam būtu lielāka pievienotā vērtība. Tādēļ un vienmēr ar mērķi atbalstīt Savienības ārējo attiecību politikas mērķu sasniegšanu būtu jārosina EIB, ņemot vērā tās spēju uzņemties risku, palielināt to aizdevumu apjomu, ko tā izsniedz uz savu risku, tostarp veicinot Savienības ekonomiskās intereses, jo īpaši pirmspievienošanās valstīs un valstīs, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika, un citu reģionu valstīs, kurām piešķirts investīciju kategorijas reitings, kā arī valstīs, kam piešķirts zemāks reitings, ja EIB ir pienācīgas trešo personu garantijas. Apspriežoties ar Komisiju, EIB būtu jāizstrādā politika, kā tiks pieņemti lēmumi par to, vai projektu finansēs saskaņā ar mandātu, izmantojot ES garantiju, vai risku uzņemoties pašai EIB. Šādā politikā jo īpaši ņemtu vērā attiecīgo valstu un projektu kredītspēju.
(33)
EIB būtu jāapsver iespēja palielināt tās finansēšanas darījumus, kas saskaņā ar šo lēmumu būtu jāveic ar subsuverēnām valstu vienībām, ja šādiem darījumiem ir atbilstīgs EIB kredītriska novērtējums.
(34)
EIB būtu jāpaplašina jaunu un novatorisku finanšu instrumentu piedāvājums, tostarp vairāk koncentrējoties uz garantiju instrumentu izstrādi, ciktāl tas iespējams, ņemot vērā EIB risku politiku. Turklāt būtu jārosina EIB izsniegt aizdevumus vietējā valūtā un emitēt vērtspapīrus vietējos tirgos ar noteikumu, ka partnervalstis ievieš nepieciešamās strukturālās reformas, jo īpaši finanšu nozarē, kā arī veic citus pasākumus EIB darbību sekmēšanai.
(35)
Lai nodrošinātu, ka EIB ievēro prasības, kas izriet no tai piešķirtā mandāta reģionos un apakšreģionos, tās ārējām darbībām laika gaitā būtu jāpiešķir pietiekami cilvēkresursi un finanšu resursi. Tas jo īpaši ietver pietiekamas iespējas atbalstīt Savienības attīstības sadarbības mērķu īstenošanu, vairāk koncentrēties uz EIB darbību vides, sociālo un attīstības aspektu ex ante novērtēšanu un efektīvi uzraudzīt projektus to īstenošanas laikā. Būtu jāsaglabā iespējas vēl vairāk sekmēt efektivitāti un lietderīgumu, un būtu aktīvi jāmeklē sinerģijas iespējas.
(36)
Finansēšanas darījumos ārpus Savienības, kas ietilpst šā lēmuma darbības jomā, EIB būtu jācenšas vēl vairāk stiprināt koordināciju un sadarbību ar SFI un EDFI, tostarp attiecīgā gadījumā - sadarbību, ievērojot konkrētu nozaru prasības un savstarpēju paļāvību attiecībā uz procedūrām, kā arī veicināt kopīga līdzfinansējuma izmantojumu un līdzdalību plaša mēroga iniciatīvās, piemēram, tādās, ar kurām veicina atbalsta koordināciju un efektivitāti. Šādas koordinācijas un sadarbības mērķis būtu samazināt līdz minimumam izmaksu iespējamo dubultošanos un darbību nevajadzīgu pārklāšanos. Īstenojot šos pasākumus, jāievēro savstarpīguma princips. Šajā lēmumā izklāstītie principi būtu jāpiemēro arī tad, kad EIB finansējums tiek piešķirts ar sadarbības nolīgumiem ar citām SFI un EDFI.
(37)
Jo īpaši valstīs ārpus Savienības, kurās tiek veikta kopēja intervence, EIB būtu jāuzlabo sadarbība ar citām Eiropas finanšu iestādēm ar līgumiem, tādiem kā trīspusējais saprašanās memorands starp Komisiju, EIB grupu un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAB) par sadarbību ārpus Savienības, un ļaujot EIB grupai un ERAB darboties papildinošā veidā, paļaujoties uz to attiecīgajām salīdzinošajām priekšrocībām.
(38)
Būtu jānostiprina EIB ziņošana un informācijas sniegšana Komisijai, lai Komisija varētu uzlabot gada ziņojumu, kas iesniedzams Eiropas Parlamentam un Padomei par EIB finansēšanas darījumiem, kuri veikti saskaņā ar šo lēmumu. Šajā apsvērumā minētās papildu ziņošanas prasības būtu piemērojamas tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kuriem EIB finansējuma pieprasījumu iesniedz pēc šā lēmuma stāšanās spēkā un kas parakstīti pēc 2012. gada 1. janvāra. Jo īpaši ziņojumā vajadzētu būt novērtētai EIB finansēšanas darījumu atbilstībai šim lēmumam, ņemot vērā reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, un tajā būtu jāietver šādas sadaļas: EIB pievienotā vērtība, piemēram, atbalsts Savienības ārpolitikai; mandāta prasības; finansēto darījumu kvalitāte; finanšu līdzekļu nodošanu klientiem; un sadaļas par sadarbību, tostarp līdzfinansēšanu, ar Komisiju un ar citām SFI un divpusējiem līdzekļu devējiem. Ziņojumā būtu arī jāizvērtē, kā EIB, sagatavojot un uzraugot finansētos projektus, ir ņēmusi vērā ekonomisko, finanšu, vides un sociālo ilgtspēju. Tajā vajadzētu būt arī īpašai sadaļai ar detalizētu novērtējumu attiecībā uz EIB veiktajiem pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību pašreizējam mandātam saskaņā ar Lēmumu Nr. 633/2009/EK, īpaši pievēršoties EIB finansēšanas darījumiem, kuros izmanto īpašam mērķim izveidotas sabiedrības, kas atrodas sadarbībā neieinteresētās jurisdikcijās. Īstenojot finansēšanas darījumus, EIB būtu pienācīgi jāīsteno sava politika attiecībā uz vāji regulētām vai sadarbībā neieinteresētām jurisdikcijām, lai sekmētu starptautisko cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Ziņojumā būtu arī jāiekļauj novērtējums par projektu sociālajiem un ar attīstības jomu saistītajiem aspektiem. Tas būtu jāpublisko, tādējādi ļaujot pilsoniskajai sabiedrībai un saņēmējvalstīm izteikt savu viedokli. Vajadzības gadījumā ziņojumā būtu jāietver norādes uz ievērojamām apstākļu izmaiņām, kas attaisnotu turpmākus grozījumus mandātā pirms tā beigām. Šajā ziņojumā jo īpaši būtu jāiekļauj saskaņā ar šo lēmumu izmantotā EIB finansējuma sadalījums līdztekus visiem Savienības finanšu resursiem un citiem līdzekļu devējiem, tādējādi sniedzot pārskatu par veikto finanšu darījumu finansiālo ietekmi.
(39)
EIB finansēšanas darījumi arī turpmāk būtu pārvaldāmi saskaņā ar EIB noteikumiem un kārtību, tostarp ar atbilstīgiem kontroles pasākumiem un pasākumiem, kuru mērķis ir nepieļaut izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, kā arī saskaņā ar attiecīgiem noteikumiem un procedūrām saistībā ar Revīzijas palātu un Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF).
(40)
Iesniedzot savu priekšlikumu par ES garantiju saskaņā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu, Komisija būtu jāaicina jo īpaši izskatīt - ciešā sadarbībā ar EIB un ņemot vērā ietekmi, ko rada Garantiju fonda finansējums, - ES garantijas maksimālo apjomu, potenciāli tiesīgo valstu sarakstu un EIB iespēju nodrošināt mikrokredītu finansējumu un citus instrumentu veidus. Komisijai un EIB būtu arī jāpēta iespējas nākotnē uzlabot sinerģiju starp finansēšanu, izmantojot IPA, ENPI, DCI, EIDHR un Stabilitātes instrumentu, un EIB ārējo darbību mandātu.
(41)
Šim lēmumam nebūtu jāskar sarunas un lēmumi par nākamo daudzgadu finanšu shēmu.
(42)
Tādēļ, kā arī juridiskās noteiktības un skaidrības labad Lēmums Nr. 633/2009/EK būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
ES garantija
1. Eiropas Savienība piešķir Eiropas Investīciju bankai (EIB) ES budžeta garantiju finansēšanas darījumiem, kas veikti ārpus Savienības (“ES garantija”). ES garantija tiek piešķirta kā vispārēja garantija maksājumiem, ko EIB nav saņēmusi, bet kas tai pienākas par aizdevumiem un aizdevumu garantijām saistībā ar EIB ieguldījumu projektiem, kuriem šādu garantiju var piešķirt saskaņā ar 2. punktu. EIB finansēšanas darbības atbilst Savienības ārējās darbības vispārējiem pamatprincipiem un veicina tās mērķu un politiku sasniegšanu. Viens no EIB finansēšanas mērķiem jaunattīstības valstīs, kā noteikts oficiālās palīdzības attīstībai (ODA) saņēmēju sarakstā, ko izveidojusi OECD, ir netieši veicināt attīstības mērķus, piemēram, nabadzības mazināšanu, atbalstot iekļaujošu izaugsmi un ilgtspējīgu ekonomisko un sociālo attīstību.
2. EIB aizdevumi un aizdevumu garantijas, kas ir tiesīgi saņemt ES garantiju, ir tie, ko piešķir ieguldījumu projektiem valstīs, kuras uzskaitītas III pielikumā, un kas ir piešķirti saskaņā ar EIB noteikumiem un procedūrām, tostarp saskaņā ar EIB paziņojumu par sociālajiem un vides standartiem, un sekmē attiecīgus Savienības ārpolitiskos mērķus, ja EIB finansējums ir piešķirts saskaņā ar parakstītu nolīgumu, kura darbības laiks nav beidzies un kurš nav atcelts (“EIB finansēšanas darījumi”).
3. ES garantijas maksimālais segums ir 65 % no EIB finansēšanas darījumiem piešķirto aizdevumu un garantiju kopsummas, atskaitot atmaksātās summas un pieskaitot visas saistītās summas.
4. ES garantija sedz EIB finansēšanas darījumus, kas parakstīti laikposmā no 2007. gada 1. februāra līdz 2013. gada 31. decembrim. EIB finansēšanas darījumi, kas parakstīti saskaņā ar Padomes Lēmumiem 2006/1016/EK un 2008/847/EK (5) un saskaņā ar Lēmumu Nr. 633/2009/EK, turpinās saņemt ES garantiju saskaņā ar šo lēmumu.
5. Ja pēc 4. punktā minētā laikposma beigām Eiropas Parlaments un Padome nav pieņēmuši lēmumu, ar ko piešķir jaunu ES garantiju EIB finansēšanas darījumiem ārpus Savienības saskaņā ar 16. pantu, minēto laikposmu automātiski pagarina par sešiem mēnešiem.
2. pants
Mandāta maksimālie apjomi
1. Visā laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam tādu EIB finansēšanas darījumu maksimālais apjoms, kam piešķirtas ES garantijas, atskaitot anulētās summas, nepārsniedz EUR 29 484 000 000, kas sadalīts divās daļās:
a)
vispārējais mandāts EUR 27 484 000 000 apmērā;
b)
klimata pārmaiņu mandāts EUR 2 000 000 000 apmērā.
2. Vispārējo mandātu sadala reģionālos maksimālos apjomos un apakšapjomos, kā tas ir norādīts I pielikumā. Nepārsniedzot reģionālos maksimālos apjomus, EIB pakāpeniski nodrošina līdzsvarotu sadalījumu pa valstīm tajos reģionos, uz kuriem attiecas vispārējais mandāts.
3. Vispārējais mandāts aptver tikai EIB finansēšanas darījumus, kas ir vērsti uz to, lai sasniegtu 3. pantā minētos mērķus.
4. Klimata pārmaiņu mandāts aptver EIB finansēšanas darījumus visās valstīs, uz kurām attiecas šis lēmums, ja šādi darījumi palīdz sasniegt nozīmīgo Savienības politikas mērķi - cīņu ar klimata pārmaiņām, atbalstot projektus, kas paredzēti, lai mazinātu klimata pārmaiņu radītās sekas un pielāgotos tām, un sekmē ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām vispārējā mērķa sasniegšanu, proti, projektus, kas paredzēti, lai nepieļautu siltumnīcefekta gāzu emisiju rašanos vai tās samazinātu atjaunojamo energoresursu jomās, kā arī energoefektivitātes un ilgtspējīga transporta jomās, vai palielinātu apdraudētāko valstu, nozaru un kopienu spējas pielāgoties nelabvēlīgajām klimata pārmaiņām. Klimata pārmaiņu mandātu īsteno ciešā sadarbībā ar Komisiju un, ja tas ir lietderīgi un iespējams, apvienojot EIB finansējumu ar Savienības budžeta līdzekļiem.
Ja tas ir lietderīgi un pēc Komisijas priekšlikuma var pieņemt lēmumu ierobežot valsts tiesības saņemt ES garantētu EIB finansējumu klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumiem. Jebkuru šādu tiesību ierobežojumu saskaņā ar klimata pārmaiņu mandātu piemēro tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kuriem EIB finansējuma pieprasījumu iesniedz pēc 2011. gada 30. oktobra un kuri parakstīti pēc 2012. gada 1. janvāra.
5. Attiecībā uz klimata pārmaiņu mandātu EIB cenšas nodrošināt līdzsvarotu parakstīto finansēšanas darījumu sadalījumu pa reģioniem, kas minēti III pielikumā, līdz 1. panta 4. punktā norādītā laikposma beigām. Jo īpaši EIB nodrošinās, lai III pielikuma A punktā minētais reģions saņemtu ne vairāk par 40 % no apjoma, kas piešķirts saskaņā ar šo mandātu, B punktā minētais reģions - ne vairāk par 50 %, C punktā minētais reģions - ne vairāk par 30 %, bet D punktā minētais reģions - ne vairāk par 10 %. Kopumā klimata pārmaiņu mandātu izmanto, lai finansētu projektus, kas ir cieši saistīti ar EIB galvenajām kompetences jomām, pievieno vērtību un palielina pielāgošanās spējas klimata pārmaiņām un to mazināšanas iespējas.
6. Gan vispārējo mandātu, gan klimata pārmaiņu mandātu pārvalda saskaņā ar pareizas banku darbības principiem.
3. pants
Vispārējā mandāta mērķi
1. ES garantiju piešķir EIB finansēšanas darījumiem, kas atbalsta jebkuru no šādiem vispārējiem mērķiem:
a)
vietējā privātā sektora attīstība, jo īpaši atbalsts MVU;
b)
sociālās un ekonomikas infrastruktūras attīstība, tostarp transporta, enerģētikas, vides infrastruktūras un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomās;
c)
klimata pārmaiņu seku mazināšana un pielāgošanās tām, kā minēts 2. panta 4. punktā.
2. Ievērojot EIB galvenās kompetences jomas, tās finansēšanas darījumi, ko veic saskaņā ar šo lēmumu, veicina Savienības ārējo darbību regulējošo vispārīgo principu ievērošanu, kā minēts LES 21. pantā, un veicina to starptautisko nolīgumu izpildi vides jomā, kuru līgumslēdzēja puse ir Savienība.
3. Reģionālā integrācija partnervalstu starpā, tostarp ekonomiskā integrācija starp pirmspievienošanās valstīm, valstīm, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika, un Savienību, ir EIB finansēšanas darījumu pamatmērķis jomās, ko aptver šā panta 1. punktā uzskaitītie vispārējie mērķi.
4. EIB apsver iespēju izvērst savu atbalsta darbību veselības aprūpes un izglītības infrastruktūras jomā, ja šādai rīcībai ir skaidra pievienotā vērtība.
4. pants
Valstis, uz ko attiecas lēmums
1. To valstu saraksts, kuras ir potenciāli tiesīgas saņemt EIB finansējumu ar ES garantiju, ir iekļauts II pielikumā. To valstu saraksts, kuras ir tiesīgas saņemt EIB finansējumu ar ES garantiju, ir iekļauts III pielikumā, un tas ietver tikai II pielikumā uzskatītās valstis. Attiecībā uz valstīm, kas nav uzskaitītas II pielikumā, lēmumu par tiesībām uz EIB finansējumu ar ES garantiju pieņem katrā gadījumā atsevišķi saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru.
2. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 5. pantu, lai grozītu III pielikumu. Komisijas lēmumi ir balstīti uz vispārēju ekonomisko un politisko novērtējumu, tostarp demokrātijas, cilvēktiesību un pamatbrīvību aspektiem, kā arī attiecīgajām Eiropas Parlamenta rezolūcijām un Padomes lēmumiem un secinājumiem. Deleģētie akti, ar kuriem groza III pielikumu, neietekmē ES garantijas segumu EIB finansēšanas darījumiem, kas parakstīti pirms minēto deleģēto aktu stāšanās spēkā.
3. ES garantija sedz tikai tos EIB finansēšanas darījumus, kas tiek veikti tiesīgās valstīs, kuras noslēgušas pamatnolīgumu ar EIB, kurā noteikti juridiskie nosacījumi, saskaņā ar kuriem veicami šādi darījumi.
4. ES garantija nesedz EIB finansēšanas darījumus konkrētā valstī, ar ko nolīgums par šiem darījumiem ir parakstīts pēc šīs valsts pievienošanās Savienībai.
5. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Šā lēmuma 4. pantā minēto pilnvaru pieņemt deleģētus aktus piešķir Komisijai uz nenoteiktu laiku no 2011. gada 30. oktobra.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4. pantā minēto pilnvaru deleģējumu. Ar atsaukšanas lēmumu izbeidz minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģējumu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 4. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu lēmumu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
6. pants
EIB finansēšanas darījumu ieguldījums Savienības politikas īstenošanā
1. Komisija kopā ar EIB izstrādā reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes attiecībā uz EIB finansējumu saskaņā ar šo lēmumu.
Reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, kuru mērķis ir nodrošināt, lai EIB finansēšanas darījumi sekmētu Savienības politikas īstenošanu, atbilst plašākam Savienības reģionālās politikas regulējumam, kas izklāstīts IV pielikumā. Jo īpaši reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes nodrošinās, lai EIB finansējums saskaņā ar šo lēmumu papildinātu attiecīgās Savienības palīdzības politikas jomas, programmas un instrumentus dažādos reģionos.
Sagatavojot šīs pamatnostādnes, Komisija un EIB attiecīgā gadījumā par politikas jautājumiem apspriedīsies ar EĀDD, un tās ņem vērā attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas un Padomes lēmumus un secinājumus.
Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei pamatnostādnes un visus to atjauninājumus, tiklīdz tie ir sagatavoti.
Ievērojot reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, EIB izstrādā attiecīgas finansēšanas stratēģijas un nodrošina to īstenošanu.
2. EIB finansēšanas darījumu atbilstību Savienības ārpolitikas mērķiem uzrauga saskaņā ar 11. pantu. Šādas uzraudzības veicināšanas nolūkā EIB izstrādā darbības rādītājus, kuri izmantojami, lai novērtētu finansēto projektu attīstības, vides un cilvēktiesību aspektus, ņemot vērā Parīzes deklarācijā par palīdzības efektivitāti minētos attiecīgos rādītājus. Darbības rādītājiem, kuri izmantojami, lai novērtētu projektu vides aspektus, būtu jāietver “tīras tehnoloģijas” kritēriji, kas principā vērsti uz energoefektivitāti un emisiju mazināšanas tehnoloģijām.
3. Uz EIB finansēšanas darījumu neattiecas ES garantija, ja Komisija par šādu darījumu sniedz negatīvu atzinumu saskaņā ar EIB statūtu 19. pantā noteikto procedūru.
4. Ievērojot Savienības un starptautiskos mērķus klimata pārmaiņu jomā, EIB sadarbībā ar Komisiju līdz 2012. gada 31. decembrim nāk klajā ar stratēģiju par to, kā pakāpeniski un noturīgi saskaņā ar tās ārējo darbību mandātu palielināt tādu projektu īpatsvaru, kuri veicina CO2 emisijas mazināšanu, un kā pakāpeniski izbeigt tādu projektu finansēšanu, kuri kavē Savienības klimata mērķu sasniegšanu.
5. Ņemot vērā ar šo lēmumu ieviestās papildu prasības, EIB pārvaldes struktūrvienības nodrošina, ka pakāpeniski tiek pielāgoti EIB resursi, tostarp personāls, lai pienācīgi izpildītu šajā lēmumā noteiktās prasības. Būtu jāsaglabā iespējas vēl vairāk sekmēt efektivitāti un lietderīgumu, un būtu aktīvi jāmeklē sinerģijas iespējas.
7. pants
EIB novērtējums par projektu aspektiem saistībā ar attīstību
1. EIB veic rūpīgu uzticamības pārbaudi un attiecīgos gadījumos, kā arī atbilstīgi Savienības sociālajiem un vides principiem pieprasa attiecīgu vietēja līmeņa sabiedrisko apspriešanu par projektu, kurus sedz ES garantija, aspektiem saistībā ar attīstību.
EIB noteikumi un kārtība ietver arī nepieciešamos noteikumus par projektu ietekmes novērtēšanu vides un sociālajā jomā un par tādu aspektu novērtēšanu, kas saistīti ar cilvēktiesību jautājumiem, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar šo lēmumu atbalstu saņem tikai ekonomiskā, finansiālā, vides un sociālā ziņā ilgtspējīgi projekti.
Komisija savā gada ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei kopsavilkuma veidā iekļauj novērtējumu par EIB darbību attīstības aspektiem, ņemot vērā projektu uzticamības pārbaudes rezultātus.
Attiecīgos gadījumos novērtē arī to, kā, izmantojot tehnisko palīdzību, visā projekta ciklā vairot EIB finansējuma saņēmēju kapacitāti.
2. Papildus ex ante novērtējumam par attīstības aspektiem EIB prasa projekta virzītājiem veikt padziļinātu uzraudzību projekta īstenošanas laikā līdz tā pabeigšanai, inter alia saistībā ar projekta ietekmi uz attīstību, vidi un cilvēktiesību ievērošanu. EIB novērtē projekta virzītāju sniegto informāciju. EIB, ja iespējams, uzrauga arī finanšu starpnieku darbību MVU atbalstam. Ja iespējams, uzraudzības rezultātus publisko.
3. EIB iesniedz Komisijai gada ziņojumus, kuros novērtē attiecīgajā gadā finansēto darījumu paredzamo ietekmi uz attīstību.
Ziņojumu pamatā ir 6. panta 2. punktā minētie EIB darbības rādītāji. Komisija dara zināmus EIB attīstības ziņojumus Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar 11. pantā paredzēto ikgadējo ziņojumu sniegšanas praksi un dara tos publiski pieejamus, lai ieinteresētās personas, tostarp pilsoniskā sabiedrība un saņēmējvalstis, arī varētu izteikt savu viedokli šajā jautājumā.
Eiropas Parlaments apspriež minētos gada ziņojumus, ņemot vērā visu ieinteresēto personu viedokļus.
4. Šajā pantā minētās prasības piemēro tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kuriem EIB finansējuma pieprasījumu iesniedz pēc 2011. gada 30. oktobra un kas ir parakstīti pēc 2012. gada 1. janvāra.
8. pants
Sadarbība ar Komisiju un EĀDD
1. Palielina EIB ārējo darbību saskanību ar Savienības ārpolitikas mērķiem, lai maksimāli palielinātu sinerģiju starp EIB finansējumu un Savienības budžeta resursiem, jo īpaši izstrādājot 6. pantā minētās reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, kā arī īstenojot regulāru un sistemātisku dialogu un savlaicīgu informācijas apmaiņu par:
a)
Komisijas un/vai EĀDD sagatavotiem stratēģijas dokumentiem, piemēram, valstu un reģionu stratēģijas dokumentiem, provizoriskām programmām, rīcības plāniem un pirmspievienošanās dokumentiem;
b)
EIB stratēģiskās plānošanas dokumentiem un projekta informācijas kanāliem;
c)
citiem politikas un darbības aspektiem.
2. Sadarbību īsteno, pamatojoties uz atsevišķu pieeju katram reģionam un ņemot vērā EIB nozīmi, kā arī Savienības politiku katrā reģionā.
9. pants
Sadarbība ar citām publiskām finansēšanas iestādēm
1. EIB finansēšanas darījumus veic, pastiprināti attiecīgā gadījumā sadarbojoties ar citām SFI vai EDFI, lai pēc iespējas palielinātu sinerģiju, sadarbību un efektivitāti, kā arī lai nodrošinātu piesardzīgu un pieņemamu riska dalījumu un saskaņotu projektu prasības ar konkrētas nozares prasībām, lai tādējādi līdz minimumam samazinātu izmaksu iespējamo dublēšanu un nevajadzīgu pārklāšanos.
2. Šā panta 1. punktā minēto sadarbību veicina ar koordināciju, kuru jo īpaši īsteno saistībā ar saprašanās memorandu vai vajadzības gadījumā - ar citiem Savienības reģionālās sadarbības regulējumiem starp Komisiju, EIB un galvenajām SFI, kā arī EDFI, kuras darbojas dažādos reģionos, vienlaikus ņemot vērā EĀDD kompetenci.
10. pants
ES garantijas segums un noteikumi
1. Attiecībā uz EIB finansēšanas darījumiem, kas ir sākti ar kādu valsti vai ko garantē kāda valsts, kā arī citiem EIB finansēšanas darījumiem, kas ir sākti ar reģionu vai vietējām pašvaldībām vai valsts īpašumā un/vai kontrolē esošiem uzņēmumiem vai iestādēm, ja šādiem EIB finansēšanas darījumiem ir dots attiecīgs EIB kredītriska novērtējums, kurā ņemts vērā kredītriska stāvoklis attiecīgajā valstī, ES garantija attiecas uz visiem maksājumiem, ko EIB nav saņēmusi, bet kas tai pienākas (“vispārējā garantija”).
2. Piemērojot 1. punktu, Jordānas Rietumkrastu un Gazas joslu pārstāv Palestīniešu pašpārvalde un Kosovu (6) pārstāv ANO misija Kosovā vai administrācija, kas norādīta 6. pantā minētajās reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnēs.
3. Attiecībā uz EIB finansēšanas darījumiem, kas nav 1. punktā minētie darījumi, ES garantija attiecas uz visiem maksājumiem, ko EIB nav saņēmusi, bet kas tai pienākas, ja tos nesaņem tāpēc, ka ir īstenojies viens no turpmāk minētajiem politiskajiem riskiem (“politiska riska garantija”):
a)
valūtas nepārvešana;
b)
īpašuma ekspropriācija;
c)
karš vai pilsoņu nemieri;
d)
tiesiskuma neievērošana, laužot līgumu.
4. EIB, apspriežoties ar Komisiju, izstrādā skaidru un pārredzamu finansējuma piešķiršanas politiku, lai pieņemtu lēmumu par tādu darījumu finansējuma avotu, kam var piešķirt gan ES garantiju, gan finansējumu, pašai EIB uzņemoties risku.
5. Kad tiek izmantota ES garantija, EIB piešķir Savienībai attiecīgās tiesības saskaņā ar 13. panta 2. punktā minēto nolīgumu.
11. pants
Ikgadēja ziņošana un grāmatvedība
1. Komisija katru gadu ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par EIB finansēšanas darījumiem, kas veikti saskaņā ar šo lēmumu. Ziņojumā iekļauj novērtējumu par EIB finansēšanas darījumiem, iedalot pa projektiem, nozarēm, valstīm un reģioniem, kā arī novērtējumu par to, kā minētie finansēšanas darījumi palīdzējuši sasniegt Savienības ārpolitikas un stratēģiskos mērķus. Ziņojumā sniedz pārskatu par īstenošanas posmā esošajiem projektiem kopumā.
Jo īpaši ziņojumā izvērtē EIB finansēšanas darījumu atbilstību šim lēmumam, ņemot vērā 6. pantā minētās reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, un tajā ietver sadaļas par pievienoto vērtību attiecībā uz Savienības politikas mērķu sasniegšanu, novērtējumu par paredzamo ietekmi uz attīstību kopumā un apmēru, kādā EIB, izstrādājot un pārraugot finansētos projektus, ir ņēmusi vērā vides un sociālo ilgtspēju, kā arī sadaļas par sadarbību ar Komisiju, citām SFI un EDFI, tostarp par līdzfinansēšanu.
Ziņojumā jo īpaši norāda visu to Savienības finanšu resursu sadalījumu, kas izmantoti līdztekus EIB un citu līdzekļu devēju finansējumam, tādējādi sniedzot pārskatu par saskaņā ar šo lēmumu veikto finansēšanas darījumu finansiālo ietekmi. Turklāt tajā iekļauj īpašu sadaļu ar detalizētu novērtējumu par EIB veiktajiem pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību 1. panta 2. punktam.
2. EIB turpina iesniegt Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai visus tās neatkarīgos novērtējuma ziņojumus, kuros izvērtēti saskaņā ar ārējās darbības mandātu veikto konkrēto EIB darbību praktiskie rezultāti.
3. Piemērojot 1. punktu, EIB iesniedz Komisijai ikgadējus ziņojumus par saskaņā ar šo lēmumu veiktajiem EIB finansēšanas darījumiem projektu, nozaru, valstu un reģionu līmenī un par Savienības ārpolitisko un stratēģisko mērķu izpildi, tostarp par sadarbību ar Komisiju, citām SFI un EDFI, kā arī novērtējuma ziņojumu par ietekmi attīstības jomā, kā minēts 7. pantā. Visus saprašanās memorandus, kurus EIB noslēgusi ar citām SFI vai EDFI saistībā ar finansēšanas darījumu veikšanu saskaņā ar šo lēmumu, publisko vai, ja tas nav iespējams, paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei, iekļaujot tos šā panta 1. punktā minētajā Komisijas ikgadējā ziņojumā.
4. Par katru EIB finansēšanas darījumu EIB sniedz Komisijai statistisko, finanšu un grāmatvedības informāciju, kā arī jebkādu citu papildu informāciju, kas nepieciešama, lai Komisija izpildītu ziņošanas pienākumus vai Revīzijas palātas pieprasījumus, un revidenta apstiprinājumu par EIB finansēšanas darījumu neatmaksātajām summām.
5. Lai Komisija varētu vest uzskaiti un ziņot par riskiem, ko sedz vispārējā garantija, kā noteikts 10. panta 1. punktā, EIB sniedz Komisijai EIB riska novērtējumu un klasifikācijas informāciju par EIB finansēšanas darījumiem ar aizņēmējiem vai garantiju parādniekiem, kas nav valsts.
6. EIB sniedz 3., 4. un 5. punktā minēto informāciju, pati sedzot ar to saistītās izmaksas.
7. EIB dara publiski pieejamu arī 3. un 4. punktā minēto informāciju - vispārēji un izslēdzot jebkādu konfidenciālu informāciju.
8. Informāciju par to, vai projektam ir piešķirta ES garantija, iekļauj projekta kopsavilkumā, ko publisko EIB tīmekļa vietnē pēc apstiprināšanas posma.
9. EIB savā gada ziņojumā iekļauj papildu novērtējumu par to, kā darbojas saprašanās memorands ar Eiropas Ombudu, ciktāl minētais memorands attiecas uz EIB finansēšanas darījumiem, kurus aptver šis lēmums.
10. Attiecīgos gadījumos 1. un 3. punktā minētās prasības piemēro tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kuriem EIB finansējuma pieprasījumu iesniedz pēc 2011. gada 30. oktobra un kas ir parakstīti pēc 2012. gada 1. janvāra.
12. pants
Sadarbībā neieinteresētas jurisdikcijas
Īstenojot savus finansēšanas darījumus, EIB nepieļauj nekādas darbības, ko veic nelikumīgiem mērķiem, tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu, krāpšanos ar nodokļiem un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Jo īpaši EIB nepiedalās nekādos finansēšanas darījumos, ko tiesīgā valstī īsteno ar citas, sadarbībā neieinteresētas jurisdikcijas starpniecību, kuru par tādu ir atzinusi ESAO, Finanšu darījumu darba grupa vai citas attiecīgas starptautiskās organizācijas.
13. pants
Komisijas veikto maksājumu atgūšana
1. Ja Komisija veic jebkādus maksājumus saskaņā ar ES garantiju, EIB Komisijas vārdā izvirza prasību par samaksāto summu atgūšanu.
2. Vēlākais 14. pantā minētā garantijas nolīguma noslēgšanas dienā Komisija un EIB noslēdz nolīgumu, kurā ir sīki izklāstīti noteikumi un procedūras prasījumu atgūšanai.
3. Pārredzamības labad Komisija savā tīmekļa vietnē dara publiski pieejamu konkrētu informāciju par visiem līdzekļu atgūšanas gadījumiem, kas saistīti ar 14. pantā minēto garantijas nolīgumu, ja vien nav nepieciešama konfidencialitāte.
14. pants
Garantijas nolīgums
Komisija un EIB noslēdz garantijas nolīgumu, kurā ir sīki izklāstīti noteikumi un procedūras saistībā ar ES garantiju, un attiecīgi informē Eiropas Parlamentu.
15. pants
Revīzijas palātas veikta revīzija
Revīzijas palāta veic revīziju attiecībā uz ES garantiju, kā arī attiecībā uz tiem maksājumiem un atgūtajiem līdzekļiem saskaņā ar minēto garantiju, kuri ir attiecināmi uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu.
16. pants
Pārskatīšana
Attiecīgā gadījumā Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu par ES garantijas piešķiršanu saskaņā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu.
17. pants
Nobeiguma ziņojums
Līdz 2014. gada 31. oktobrim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei nobeiguma ziņojumu par šā lēmuma piemērošanu.
18. pants
Atcelšana
Ar šo Lēmums Nr. 633/2009/EK tiek atcelts.
19. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Strasbūrā, 2011. gada 25. oktobrī