РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 юни 2011 година
за изменение на Решение 2009/719/ЕО за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ
(нотифицирано под номер C(2011) 4194)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/358/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 6, параграф 1б, втора алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) при животните. Той съдържа изискването всяка държава-членка да изпълнява годишна програма за мониторинг на ТСЕ в съответствие с приложение III към посочения регламент.
(2)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 се предвижда, че годишните програми за мониторинг трябва да обхващат като минимум определени субпопулации от животни от рода на едрия рогат добитък, упоменати в член 6 от него. Тези субпопулации трябва да включват всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 или 30 месеца, като възрастовата граница зависи от категориите, посочени в глава А, част I, точки 2.1, 2.2 и 3.1 от приложение III към посочения регламент.
(3)
В приложението към Решение 2009/719/ЕО на Комисията от 28 септември 2009 г. за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ (2) са посочени седемнадесет държави-членки, на които се разрешава да преработят своите годишни програми за мониторинг в съответствие с Регламент (ЕО) № 999/2001. В този списък са включени всички държави-членки, които са били членове на ЕС преди 1 май 2004 г., както и Словения и Кипър.
(4)
На 9 декември 2010 г. групата по биологични опасности (BIOHAZ) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно повторна актуализация във връзка с опасностите за здравето на хората и животните във връзка с преразглеждането на режима за мониторинг на СЕГ в някои от държавите-членки (3) (наричано по-долу „становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г.“). Във връзка с изготвянето на становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. от BIOHAZ беше поискано да направи анализ на наличните данни за 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО, както и за други 8 държави-членки. BIOHAZ прие, че всичките 25 държави-членки са прилагали в продължение на най-малко шест години система за надзор и мерки за контрол над СЕГ съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 999/2001. Становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. потвърждава, че епидемията от СЕГ е на път да бъде овладяна на територията на 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО.
(5)
В становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. също така се стига до заключението, че ако възрастовата граница за изследване за СЕГ бъде увеличена на 72 месеца при закланите в добро здравословно състояние животни, през 2011 г. може да се очаква да бъде пропуснат най-много един случай на класическа СЕГ. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че ако изследването за СЕГ при закланите в добро здравословно състояние животни бъде прекратено, считано от 1 януари 2013 г., то за всяка календарна година от 2013 г. нататък евентуално ще бъде пропускан най-много по един случай на класическа СЕГ. Тези констатации водят до извода, че опасността за здравето на хората и на животните би била пренебрежимо малка, ако прилаганите понастоящем процедури за изследване за СЕГ бъдат съответно адаптирани.
(6)
Като се вземат предвид заключенията в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г., възрастовите граници за категориите животни от рода на едрия рогат добитък следва да бъдат увеличени за животните, обхванати от преработените годишни програми за мониторинг на държавите-членки, посочени в приложението към Решение 2009/719/ЕО. Поради това на държавите-членки, на които е било разрешено да преработят годишните си програми за мониторинг, следва да се предостави възможността да прилагат алтернативни, но равностойни по ефективност планове за вземане на проби, като същевременно се съобразят с епидемиологичната ситуация, считано от 1 януари 2013 г.
(7)
По отношение на осемте непосочени в Решение 2009/719/ЕО държави-членки в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. се стига до заключението, че епидемиологичната ситуация по отношение на класическата СЕГ се различава при групата от пет държави-членки, съставена от Естония, Латвия, Литва, Унгария и Малта, както и при другата група от три държави-членки, съставена от Чешката република, Полша и Словакия.
(8)
След цялостното внедряване на системата на ЕС за наблюдение на 1 май 2004 г. в групата на петте държави-членки не са откривани случаи на СЕГ и епидемиологичната ситуация по отношение на класическата СЕГ следва да се счита за „поне равностойна“ на ситуацията в 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО. Поради това към посочената група от 22 държави-членки следва да се прилага сходен режим на изследване, тъй като епидемиологичната ситуация във всички тях е сравнима.
(9)
Освен това в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. се стига до заключението, че тенденцията по отношение на епидемията от класическа СЕГ в Полша, Словакия и Чешката република показва наличието на две вълни в появата на класическа СЕГ - според кохортата на раждане и според средната възраст при откритите случаи на класическа СЕГ. Наличието на тази втора вълна не позволява установяването на ясни сходства между тенденцията при епидемията от класическа СЕГ в седемнадесетте държави-членки, вече включени в Решение 2009/719/ЕО, и настоящата група от три държави-членки. За тези три държави-членки органът направи заключението, че понастоящем не би било от полза да се прави разчет за броя на неоткритите случаи на класическа СЕГ, в случай че възрастта за изследване в тази група се промени.
(10)
На 26 март 2010 г. Латвия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(11)
На 16 юни 2010 г. Естония подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(12)
На 7 октомври 2010 г. Литва подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(13)
На 21 октомври 2010 г. Люксембург подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(14)
На 27 октомври 2010 г. Германия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(15)
На 24 ноември 2010 г. Гърция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(16)
На 26 ноември 2010 г. Словения подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(17)
На 30 ноември 2010 г. Швеция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(18)
На 13 декември 2010 г. Испания подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(19)
На 13 декември 2010 г. Белгия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(20)
На 13 декември 2010 г. Финландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(21)
На 14 декември 2010 г. Дания подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(22)
На 15 декември 2010 г. Обединеното кралство подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(23)
На 15 декември 2010 г. Австрия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(24)
На 20 декември 2010 г. Ирландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(25)
На 23 декември 2010 г. Португалия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(26)
На 5 януари 2011 г. Кипър подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(27)
На 13 януари 2011 г. Италия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(28)
На 18 януари 2011 г. Нидерландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(29)
На 19 януари 2011 г. Франция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(30)
На 11 февруари 2011 г. Унгария подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(31)
На 14 февруари 2011 г. Малта подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(32)
Беше констатирано, че подадените от тези двадесет и две държави-членки заявления отговарят на всички изисквания за разрешаване преработването на годишните програми за мониторинг, установени в член 6, параграф 1б от Регламент (ЕО) № 999/2001 и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към него. Поради това следва да им бъде разрешено да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ.
(33)
В член 3 от Регламент (ЕИО) № 706/73 на Съвета от 12 март 1973 г. относно нормативната уредба на Общността, приложима за Англо-нормандските острови и остров Ман в областта на търговията със земеделски продукти (4) се предвижда, че законодателството на ЕС във ветеринарната област и в областта на храните се прилага за Англо-нормандските острови и остров Ман при същите условия, както в Обединеното кралство, за селскостопанските продукти, внесени на островите или изнесени от островите към ЕС. Решение 2009/719/ЕО обаче понастоящем не се прилага за островите, тъй като Обединеното кралство не е предоставило съответните данни към момента на неговото приемане.
(34)
Обединеното кралство сега предостави съответните данни за епидемиологичната ситуация и прилагането на законодателството на ЕС относно СЕГ на Англо-нормандските острови и остров Ман. Тези данни показват, че епидемиологичната ситуация по отношение на СЕГ на тези острови е сравнима с тази в Обединеното кралство и че са изпълнени всички съответни изисквания, установени в член 6, параграф 1б и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001. Поради това Решение 2009/719/ЕО следва да се прилага и за тези острови.
(35)
Впоследствие на 15 февруари 2001 г. Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните даде положително становище относно проект на решение за изменение на Решение 2009/719/ЕО за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ. С този проект на решение, който обаче все още не е приет от Комисията, се разрешава на 22-те държави-членки да прилагат преработен и хармонизиран режим на изследване на СЕГ, считано от 1 юли 2011 г.
(36)
На 13 април 2011 г. ЕОБХ прие научно становище относно преразглеждането на опасността за здравето на хората и на животните, свързана с преработването на режима за мониторинг на СЕГ в три държави-членки на ЕС (5). В това становище се стига до заключението, че с допълнителните данни от резултатите от мониторинга от още една година, а именно данните от 2010 г., използваният модел показва, че сигурността в предвижданията относно броя на случаите в кохортите от 2000 г. за Чешката република, Полша и Словакия се е увеличила значително. Поради това и въз основа на резултатите от извършения анализ ЕОБХ стига до заключението, че понастоящем в тези три държави-членки епидемията от СЕГ бележи значителен спад.
(37)
В становището на ЕОБХ от 13 април 2011 г. също така се стига до заключението, че ако възрастовата граница за изследване за СЕГ бъде увеличена на 72 месеца при закланите в добро здравословно състояние животни, през 2012 г. може да се очаква да бъде пропуснат по-малко от един случай на класическа СЕГ. Тези констатации водят до извода, че опасността за здравето на хората и на животните би била пренебрежимо малка, ако прилаганите понастоящем процедури за изследване за СЕГ бъдат съответно адаптирани.
(38)
На 10 февруари 2011 г. Чешката република подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(39)
На 15 февруари 2011 г. Словакия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(40)
На 26 април 2011 г. Полша подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(41)
Беше констатирано, че подадените от тези три държави-членки заявления отговарят на всички изисквания за разрешаване преработването на годишните програми за мониторинг, установени в член 6, параграф 1б от Регламент (ЕО) № 999/2001 и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към него. Поради това на тях следва да им бъде разрешено да преработят годишните си програми за мониторинг на СЕГ, а режимите на изследване на СЕГ в тези три държави-членки следва да бъдат приведени в съответствие с този, който на 15 февруари 2001 г. получи положително становище от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
(42)
Предвид новите обстоятелства, появили се след гласуването, проектът на решение, който на 15 февруари 2011 г. получи положително становище от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, не следва да бъде приеман и на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните следва да бъде предоставен за становище нов проект на решение, с който приложното поле на вече гласуваните разпоредби се разширява спрямо Чешката република, Полша и Словакия.
(43)
Поради това Решение 2009/719/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(44)
Настоящото решение следва да се прилага, считано от 1 юли 2011 г., за да се даде на държавите-членки достатъчно време, за да приведат процедурите си за мониторинг на СЕГ в съответствие с измененията, внесени в Решение 2009/719/ЕО с настоящото решение.
(45)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2009/719/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
1. Преработените годишни програми за мониторинг се прилагат само за животните от рода на едрия рогат добитък, родени в някоя от посочените в приложението държави-членки, и обхващат най-малко следните категории:
а)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 72 месеца, които са предназначени за клане с оглед консумация от човека или които са заклани в рамките на програма за ликвидиране на болестта, но не са дали клинични признаци на болестта, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 2.2 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001;
б)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 48 месеца, предназначени за специално неотложно клане или за които се провеждат наблюдения над инспектирането им преди клане, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 2.1 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001;
в)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 48 месеца, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 3.1 от приложение III към същия регламент, които са умрели или са били умъртвени, но не и:
i)
с цел окончателното им унищожаване съгласно Регламент (ЕО) № 716/96 (6) на Комисията;
ii)
в контекста на епидемия от рода на шапа;
iii)
с цел консумация от човека.
2. Когато животни от рода на едрия рогат добитък, които принадлежат към категориите животни, упоменати в параграф 1, и са родени в една от държавите-членки, посочени в приложението, се изследват за СЕГ в друга държава-членка, се прилагат възрастовите граници за изследване, които са в сила в държавата-членка, в която се извършват изследванията.
3. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), считано от 1 януари 2013 г. държавите-членки, посочени в приложението, могат да решат да извършват изследвания само по отношение на минимална годишна извадка от категориите животни, упоменати в същата буква.
2.
Приложението се заменя с текста в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение се прилага считано от 1 юли 2011 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 юни 2011 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2011. gada 17. jūnijs),
ar kuru groza Lēmumu 2009/719/EK, ar ko dažām dalībvalstīm atļauj pārskatīt valsts ikgadējo GSE uzraudzības programmu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4194)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/358/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulu (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (1), un jo īpaši tās 6. panta 1.b punkta otro daļu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 999/2001 paredzēti noteikumi dzīvnieku transmisīvo sūkļveida encefalopātiju (TSE) profilaksei, kontrolei un apkarošanai. Tā pieprasa, lai katra dalībvalsts īsteno ikgadējo TSE uzraudzības programmu saskaņā ar minētās regulas III pielikumu.
(2)
Regulā (EK) Nr. 999/2001 noteikts, ka ikgadējām uzraudzības programmām jāattiecas vismaz uz konkrētām liellopu apakšgrupām, kas minētas tās 6. pantā. Šajās apakšgrupās ietver visus liellopus, kuru vecums pārsniedz 24 vai 30 mēnešus, vecuma ierobežojums ir atkarīgs no kategorijām, kuras uzskaitītas minētās regulas III pielikuma A nodaļas I daļas 2.1., 2.2. un 3.1. punktā.
(3)
Pielikumā Komisijas 2009. gada 28. septembra Lēmumam 2009/719/EK, ar ko dažām dalībvalstīm atļauj pārskatīt valsts ikgadējo GSE uzraudzības programmu (2), ir minētas 17 dalībvalstis, kurām ir atļauts pārskatīt ikgadējās uzraudzības programmas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 999/2001. Šajā sarakstā ir iekļautas visas valstis, kuras bija Savienības dalībvalstis līdz 2004. gada 1. maijam, kā arī Slovēnija un Kipra.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Bioloģiskās bīstamības ekspertu grupa (BIOHAZ) 2010. gada 9. decembrī pieņēma zinātnisku atzinumu par otro atjauninājumu novērtējumam par risku cilvēku un dzīvnieku veselībai saistībā ar GSE uzraudzības režīma pārskatīšanu dažās dalībvalstīs (3) (EFSA2010. gada 9. decembra atzinums). EFSA2010. gada 9. decembra atzinuma izstrādei BIOHAZ tika lūgta izvērtēt datus, kas pieejami attiecībā uz 17 dalībvalstīm, kuras iekļautas Lēmumā 2009/719/EK, un astoņām citām dalībvalstīm. BIOHAZ pieņēma, ka visas 25 dalībvalstis jau vismaz sešus gadus ir ieviesušas GSE uzraudzības sistēmu un kontroles pasākumus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 999/2001. EFSA2010. gada 9. decembra atzinumā apstiprināts, ka GSE epidēmiju skaits Lēmumā 2009/719/EK iekļautajās 17 dalībvalstīs samazinās.
(5)
EFSA2010. gada 9. decembra atzinumā arī secināts, ka, palielinot vecuma ierobežojumu GSE testēšanas nolūkā nokautiem veseliem liellopiem vecumā līdz 72 mēnešiem, būtu sagaidāms, ka 2011. gadā nepamanīts paliktu mazāk nekā viens klasisks GSE gadījums. Turklāt tā secina, ka gadījumā, ja GSE testēšanu nokautiem veseliem liellopiem pārtrauktu no 2013. gada 1. janvāra, katru kalendāro gadu, sākot no 2013. gada, nepamanīts paliktu mazāk nekā viens klasisks GSE gadījums. No minētajiem konstatējumiem var secināt, ka risks cilvēku un dzīvnieku veselībai būtu nenozīmīgs, ja pašreizējā GSE testēšana tiktu attiecīgi pielāgota.
(6)
Ņemot vērā EFSA2010. gada 9. decembra atzinumā paustos secinājumus, būtu jāpalielina to liellopu kategorijās ietverto dzīvnieku vecums, uz kuriem attiecas Lēmuma 2009/719/EK pielikumā iekļauto dalībvalstu pārskatītās gada uzraudzības programmas. Tādēļ dalībvalstīm, kurām ir atļauts pārskatīt gada uzraudzības programmas, būtu jādod iespēja piemērot alternatīvus, bet tikpat efektīvus paraugu ņemšanas plānus, pielāgojoties epidemioloģiskajai situācijai no 2013. gada 1. janvāra.
(7)
Attiecībā uz astoņām dalībvalstīm, kas nav iekļautas Lēmumā 2009/719/EK, EFSA2010. gada 9. decembra atzinumā secināts, ka klasiskā GSE epidemioloģiskā situācija ir atšķirīga piecu dalībvalstu grupā, kurā ir Igaunija, Latvija, Lietuva, Ungārija un Malta, un vēl citā grupā, kurā ir trīs dalībvalstis, proti, Čehija, Polija un Slovākija.
(8)
Minētajā piecu dalībvalstu grupā GSE gadījumi nav konstatēti kopš Eiropas Savienības uzraudzības sistēmas pilnīgas īstenošanas 2004. gada 1. maijā, un klasiskā GSE epidemioloģiskā situācija šajās valstīs būtu jāuzskata par “vismaz līdzvērtīgu” tai situācijai, kāda ir Lēmumā 2009/719/EK iekļautajās 17 dalībvalstīs. Tāpēc šai 22 dalībvalstu grupai būtu jāpiemēro līdzīgs testēšanas režīms, jo epidemioloģiskā situācija visās šajās valstīs ir līdzīga.
(9)
Turklāt EFSA2010. gada 9. decembra atzinumā secināts, ka klasiskās GSE epidēmijas tendences Čehijā, Polijā un Slovākijā liecina, ka klasiskajai GSE saslimstībai ir divi viļņi - saslimstība dzimšanas vecuma grupā (kohortā) un vidējā vecumā, kad tiek konstatēti klasiskie GSE gadījumi. Šis otrā viļņa modelis neļauj noteikt skaidru līdzību starp klasisko GSE epidēmijas tendenci 17 dalībvalstīs, kuras jau ir iekļautas Lēmumā 2009/719/EK, un tendenci, kas pastāv minētajā trīs dalībvalstu grupā. Attiecībā uz šīm trim dalībvalstīm EFSA secina, ka pašlaik nebūtu informatīvi prognozēt iespējamo neatklāto klasisko GSE gadījumu skaitu, pieņemot, ka šajā grupā tiktu mainīts testēšanas vecums.
(10)
Latvija 2010. gada 26. martā Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(11)
Igaunija 2010. gada 16. jūnijā Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(12)
Lietuva 2010. gada 7. oktobrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(13)
Luksemburga 2010. gada 21. oktobrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(14)
Vācija 2010. gada 27. oktobrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(15)
Grieķija 2010. gada 24. novembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(16)
Slovēnija 2010. gada 26. novembrī iesniedza Komisijai pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(17)
Zviedrija 2010. gada 30. novembrī Komisijai iesniedza pieteikumu, lai grozītu savu gada GSE uzraudzības programmu.
(18)
Spānija 2010. gada 13. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(19)
Beļģija 2010. gada 13. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(20)
Somija 2010. gada 13. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu, lai grozītu savu gada GSE uzraudzības programmu.
(21)
Dānija 2010. gada 14. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(22)
Apvienotā Karaliste 2010. gada 15. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(23)
Austrija 2010. gada 15. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(24)
Īrija 2010. gada 20. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(25)
Portugāle 2010. gada 23. decembrī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(26)
Kipra 2011. gada 5. janvārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(27)
Itālija 2011. gada 13. janvārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(28)
Nīderlande 2011. gada 18. janvārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(29)
Francija 2011. gada 19. janvārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(30)
Ungārija 2011. gada 11. februārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(31)
Malta 2011. gada 14. februārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(32)
Pieteikumi, kurus iesniegušas minētās 22 dalībvalstis, tiek atzīti par atbilstošiem visām tām prasībām, lai pārskatītu ikgadējās uzraudzības programmas, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. panta 1.b punktā un izklāstītas tās III pielikuma A nodaļas I daļas 7. punktā. Tādēļ tām būtu jāatļauj pārskatīt ikgadējās GSE uzraudzības programmas.
(33)
Padomes 1973. gada 12. marta Regulas (EEK) Nr. 706/73 par Kopienas režīmu, ko Normandijas salās un Menas salā piemēro lauksaimniecības produktu tirdzniecībai (4), 3. pantā ir paredzēts, ka Eiropas Savienības veterinārijas un pārtikas tiesību akti Normandijas salās un Menas salā ir jāpiemēro ar tādiem pašiem nosacījumiem kā Apvienotajā Karalistē attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko importē šajās salās vai eksportē no tām uz Eiropas Savienību. Tomēr minētajām salām šobrīd nepiemēro Lēmumu 2009/719/EK, jo Apvienotā Karaliste nebija iesniegusi attiecīgos datus tā pieņemšanas laikā.
(34)
Tagad Apvienotā Karaliste ir sniegusi attiecīgos datus par epidemioloģisko situāciju un Savienības tiesību aktu GSE jomā īstenošanu Normandijas salās un Menas salā. Šie dati liecina, ka GSE epidemioloģiskā situācija šajās salās ir līdzīga situācijai Apvienotajā Karalistē un ka ir izpildītas visas attiecīgās prasības, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. panta 1.b punktā un izklāstītas III pielikuma A nodaļas I daļas 7. punktā. Tādēļ attiecībā uz šīm salām būtu jāpiemēro Lēmums 2009/719/EK.
(35)
Tāpēc Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības patstāvīgā komiteja 2011. gada 15. februārī sniedza labvēlīgu atzinumu par projektu lēmumam, ar kuru groza Lēmumu 2009/719/EK, ar ko dažām dalībvalstīm atļauj pārskatīt valsts ikgadējo GSE uzraudzības programmu. Saskaņā ar minēto projektu lēmumam, kuru Komisija vēl nav pieņēmusi, minētajām 22 dalībvalstīm ir tiesības piemērot pārskatīto un saskaņoto GSE testēšanas režīmu no 2011. gada 1. jūlija.
(36)
EFSA2011. gada 13. aprīlī pieņēma zinātnisko atzinumu par riska izvērtējumu cilvēku un dzīvnieku veselībai saistībā ar GSE uzraudzības režīma pārskatīšanu trīs ES dalībvalstīs (5). Minētajā atzinumā ir secināts, ka, izmantojot vēl viena gada uzraudzības rezultātā iegūtos papildu datus, proti, datus par 2010. gadu, pielietotais modelis rāda, ka ticamība attiecībā uz prognozēm par saslimšanas gadījumiem kohortā kopš 2000. gada Čehijā, Polijā un Slovākijā ir ievērojami palielinājusies. Pamatojoties uz iepriekš minēto un veikto analīžu rezultātiem, EFSA secina, ka šobrīd GSE saslimšanas gadījumu skaits minētajās trīs dalībvalstīs ir ievērojami samazinājies.
(37)
EFSA2011. gada 13. aprīļa atzinumā arī secināts, ka, palielinot vecuma ierobežojumu GSE testēšanas nolūkā nokautiem veseliem liellopiem līdz 72 mēnešiem, būtu sagaidāms, ka 2012. gadā nepamanīts paliktu mazāk nekā viens klasisks GSE gadījums. No minētajiem konstatējumiem var secināt, ka tad, ja pašreizējo GSE testēšanu attiecīgi pielāgo, risks cilvēku un dzīvnieku veselībai būtu nenozīmīgs.
(38)
Čehija 2011. gada 10. februārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(39)
Slovākija 2011. gada 15. februārī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(40)
Polija 2011. gada 26. aprīlī Komisijai iesniedza pieteikumu pārskatīt savu ikgadējo GSE uzraudzības programmu.
(41)
Konstatēja, ka pieteikumi, kurus iesniegušas minētās trīs dalībvalstis, atbilst visām tām prasībām, lai pārskatītu ikgadējās uzraudzības programmas, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. panta 1.b punktā un izklāstītas tās III pielikuma A nodaļas I daļas 7. punktā Tāpēc minētajām dalībvalstīm būtu jāļauj pārskatīt savas gada GSE uzraudzības programmas un GSE testēšanas režīms minētajās trīs dalībvalstīs būtu jāsaskaņo ar to režīmu, par kuru Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja 2011. gada 15. februārī sniedza pozitīvu atzinumu.
(42)
Ņemot vērā pēc balsošanas radušos jaunos apstākļus, lēmuma projekts, par kuru Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja 2011. gada 15. februārī sniedza pozitīvu atzinumu, nebūtu jāpieņem un Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā būtu jāiesniedz jauns lēmuma projekts, ar kuru jau apstiprinātos noteikumus attiecina arī uz Čehiju, Poliju un Slovākiju.
(43)
Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2009/719/EK.
(44)
Šis lēmums būtu jāpiemēro no 2011. gada 1. jūlija, lai dalībvalstīm dotu pietiekamu laiku saskaņot savas GSE uzraudzības procedūras ar grozījumiem, kas ar šo lēmumu izdarīti Lēmumā 2009/719/EK.
(45)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2009/719/EK groza šādi:
1)
lēmuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
“2. pants
1. Pārskatītās ikgadējās uzraudzības programmas attiecas vienīgi uz liellopiem, kas dzimuši pielikumā iekļautajās dalībvalstīs, un šīs programmas attiecas uz vismaz šādām kategorijām:
a)
visiem liellopiem, kas ir vecāki par 72 mēnešiem un nokauti parastā veidā lietošanai pārtikā vai kas ir nokauti slimības izskaušanas kampaņā, bet kam nav slimības klīnisko pazīmju, kā minēts Regulas (EK) Nr. 999/2001 III pielikuma A nodaļas I daļas 2.2. punktā;
b)
visiem liellopiem, kas ir vecāki par 48 mēnešiem un kam veikta ārkārtas nokaušana vai attiecībā uz kuriem ante mortem pārbaudē novēroti zināmi simptomi, kā minēts Regulas (EK) Nr. 999/2001 III pielikuma A nodaļas I daļas 2.1. punktā;
c)
visiem liellopiem, kas ir vecāki par 48 mēnešiem, kā izklāstīts minētās regulas III pielikuma A nodaļas I daļas 3.1. punktā, kuri nobeigušies vai tikuši nokauti, bet kuri netika:
i)
nokauti iznīcināšanai, ievērojot Komisijas Regulu (EK) Nr. 716/96 (6);
ii)
nokauti epidēmijas, piemēram, mutes un nagu sērgas, dēļ;
iii)
nokauti lietošanai pārtikā.
2. Ja liellopiem, kas pieder pie 1. punktā minētajām dzīvnieku kategorijām un dzimuši vienā no pielikumā minētajām dalībvalstīm, GSE testu veic citā dalībvalstī, tad piemēro vecuma ierobežojumu, kas spēkā tajā dalībvalstī, kur veic šo testēšanu.
3. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, pielikumā minētās dalībvalstis no 2013. gada 1. janvāra var nolemt pārbaudīt tikai minētajā punktā iekļauto apakšgrupu ikgadējā parauga minimumu.
2)
pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. jūlija.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 17. jūnijā