РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 31 март 2011 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС
(2011/292/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 240, параграф 3 от него,
като взе предвид Решение 2009/937/ЕС на Съвета от 1 декември 2009 г. за приемане на процедурен правилник на Съвета (1), и по-специално член 24 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се развиват дейностите на Съвета във всички области, които изискват работа с класифицирана информация, е подходящо да се създаде всеобща система за сигурност за защита на класифицирана информация, която да обхваща Съвета, неговия генерален секретариат и държавите-членки.
(2)
Настоящото решение следва да се прилага в случаите, когато Съветът, неговите подготвителни органи и генералният секретариат на Съвета (ГСС) работят с класифицирана информация на ЕС (КИЕС).
(3)
В съответствие с националните законови и подзаконови актове и в степента, необходима за функционирането на Съвета, държавите-членки следва да спазват настоящото решение при работа на техните компетентни органи, служители и изпълнители с КИЕС, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
(4)
Съветът и Комисията са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(5)
Съветът подчертава значението на присъединяването, когато е подходящо, на Европейския парламент и на други институции, агенции, органи или служби на ЕС към принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите-членки.
(6)
Агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), Европол и Евроюст прилагат в рамките на вътрешната си организация основните принципи и минимални стандарти, установени в настоящото решение за защита на КИЕС, съгласно предвиденото в собствените им учредителни актове.
(7)
Операциите за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и техният персонал прилагат правилата за сигурност, приети от Съвета за защита на КИЕС.
(8)
Специалните представители на ЕС и членовете на техните екипи прилагат приетите от Съвета правила за сигурност за защита на КИЕС.
(9)
Настоящото решение се приема, без да се засягат членове 15 и 16 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и инструментите за изпълнението им.
(10)
Настоящото решение се приема, без да се засягат съществуващите практики в държавите-членки за информиране на националните им парламенти за дейностите на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Цел, приложно поле и определения
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минимални стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Тези основни принципи и минимални стандарти се прилагат от Съвета и ГСС и се спазват от държавите-членки в съответствие с техните национални законови и подзаконови актове, така че всички да имат увереност, че на КИЕС се осигурява еднакво ниво на защита.
3. За целите на настоящото решение се прилагат определенията, уредени в допълнение А.
Член 2
Определение на КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на ЕС“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите-членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения с цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася тя, да се идентифицира създателят, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 3
Управление на класификацията
1. Компетентните органи правят необходимото КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като класифицирана информация и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито никой от посочените в член 2, параграф 3 грифове не се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Съветът одобрява политика за сигурност по отношение на създаването на КИЕС, която включва практическо ръководство за класифициране.
Член 4
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение.
2. Притежателят на какъвто и да е елемент от КИЕС носи отговорност за защитата му в съответствие с настоящото решение.
3. Когато държавите-членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Съветът и ГСС осигуряват защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответното ниво, съгласно съдържащата се в допълнение Б таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За големи количества КИЕС или масиви от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация за сигурност.
Член 5
Управление на риска за сигурността
1. Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се установят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно установените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за защита в дълбочина, както е определена в допълнение А. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
2. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
3. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
4. В плановете за непрекъснатост на дейността се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 6
Изпълнение на настоящото решение
1. При необходимост Съветът, по препоръка на Комитета по сигурността, одобрява политиките за сигурност, които определят мерки за изпълнение на настоящото решение.
2. Комитетът по сигурността може да договори на своето ниво насоки за сигурност с оглед да се допълнят или подкрепят настоящото решение и одобрените от Съвета политики за сигурност.
Член 7
Персонална сигурност
1. Персоналната сигурност означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
-
е необходимо да знаят,
-
са преминали проучване за надеждност за съответното ниво, когато е необходимо, и
-
са информирани за отговорностите си.
2. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
3. В ГСС всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Процедурата за проучване за надеждност на персонала за длъжностни лица на ГСС и за други служители се съдържа в приложение I.
4. Служителите на държавите-членки, посочени в член 14, параграф 3, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво или са съответно надлежно оправомощени по силата на своите функции, в съответствие с националните законови и подзаконови актове, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС.
5. Преди да им бъде предоставен достъп до КИЕС и периодично след това всички лица биват информирани за задължението си да опазват КИЕС в съответствие с настоящото решение и декларират, че са запознати с тези задължения.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение I.
Член 8
Физическа сигурност
1. Физическа сигурност означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
2. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят на базата на процес за управление на риска.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат за всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи, съгласно определеното в член 10, параграф 2.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с приложение II и се одобряват от компетентния орган по сигурността.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено одобрени устройства или оборудване.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение II.
Член 9
Управление на класифицирана информация
1. Управлението на класифицирана информация представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение на мерките, предвидени в членове 7, 8 и 10, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Тези мерки се отнасят по-конкретно до създаването, регистрирането, копирането, превода, преноса и унищожаването на КИЕС.
2. Информацията с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността, преди да бъде разпространена и при получаването ѝ. За целта компетентните органи в ГСС и в държавите-членки създават регистрационна система. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. Службите и помещенията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от компетентния орган по сигурността.
4. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
като общо правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6;
б)
когато средствата, посочени в буква а), не са използвани, КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с член 10, параграф 6; или
ii)
във всички останали случаи - в съответствие с предписанията на компетентния орган по сигурността, съгласно съответните защитни мерки, установени в приложение III.
5. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение III.
Член 10
Защита на КИЕС, с която се работи в комуникационни и информационни системи
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели. Ефективната ОИ гарантира необходимите нива на поверителност, интегритет, наличност, невъзможност за отказ и автентичност. ОИ се основава на процес за управление на риска.
2. „Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с класифицирана информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси. Настоящото решение се прилага за комуникационни и информационни системи, работещи с КИЕС.
3. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
4. Всички КИС преминават през процес на акредитация. Целта на акредитацията е да се гарантира, че са изпълнени всички необходими мерки за сигурност и е постигнато достатъчно ниво на защита на КИЕС и на КИС в съответствие с настоящото решение. В декларацията за акредитация се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, с което може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това.
5. КИС за работа с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо са защитени по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана от неумишлени електромагнитни излъчвания („мерки за сигурност по Tempest“).
6. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
защита на поверителността на информацията с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение (ОКО) по препоръка на Комитета по сигурността;
б)
защита на поверителността на информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED се осигурява чрез криптографски продукти, одобрени от генералния секретар (наричан по-долу „генералния секретар“, действащ в качеството си на ОКО, по препоръка на Комитета по сигурността.
Без да се засяга буква б), при предаване в рамките на националните системи на държавите-членки поверителността на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да бъде защитена чрез криптографски продукти, одобрени от ОКО на държавата-членка.
7. При предаване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации, както е посочено в приложение IV.
8. Компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават следните органи по ОИ:
а)
орган по ОИ (ООИ);
б)
орган по Tempest (ОТ);
в)
орган за криптографско одобрение (ОКО);
г)
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
9. За всяка система компетентните органи съответно на ГСС и на държавите-членки създават:
а)
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
б)
оперативен орган по ОИ.
10. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение IV.
Член 11
Индустриална сигурност
1. Индустриална сигурност е прилагането на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС от изпълнители или подизпълнители по време на преговори за сключване на договор и през целия жизнен цикъл на класифицирани договори. При такива договори не се допуска достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. ГСС може да възложи с договор изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС, или нейното съхранение, на индустриални или други единици, регистрирани в държава-членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с член 12, параграф 2, буква а) или б).
3. ГСС, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори на индустриални или други единици се спазват минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящото решение и посочени в договора.
4. Във всяка държава-членка националният орган по сигурността (НОС), определеният орган по сигурността (ООС) или друг компетентен орган гарантира, във възможната според националните законови и подзаконови актове степен, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани на нейна територия, вземат всички необходими мерки за защита на КИЕС по време на преговорите за сключване или по време на изпълнението на класифициран договор.
5. Във всяка държава-членка НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността гарантира в съответствие с националните законови и подзаконови актове, че изпълнителите и подизпълнителите, регистрирани във въпросната държава-членка, които участват в класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, изискващи достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в рамките на техните обекти както при изпълнение на такива договори, така и по време на преддоговорния етап, разполагат с удостоверение за сигурност на структура (УСС) на съответното ниво на класификация за сигурност.
6. На изпълнителския или подизпълнителския персонал, на който е необходим достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET за изпълнение на класифициран договор, се дава разрешение за достъп на персонала (РДП) от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, в съответствие с националните законови и подзаконови актове и минималните стандарти за сигурност, установени в приложение I.
7. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение V.
Член 12
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Съветът реши, че съществува необходимост от обмен на КИЕС с трета държава или международна организация, за тази цел се създава подходяща рамка.
2. За създаване на такава рамка и за определяне на реципрочни правила за защита на обменяната класифицирана информация:
а)
Съветът сключва споразумения за процедури за сигурност за обмен и защита на класифицирана информация (наричани по-долу „споразумения за сигурност на информацията“); или
б)
генералният секретар може да встъпи в административни договорености в съответствие с точка 17 от приложение VI, ако нивото на класификация на КИЕС, която се предоставя, като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Споразуменията за сигурност на информацията или административните договорености, посочени в параграф 2, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получат КИЕС, тази информация е защитена на ниво, съответстващо на класификацията ѝ, и съобразно минимални стандарти, които са не по-малко стриктни от стандартите, установени с настоящото решение.
4. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Съвета, се взема от Съвета поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на ЕС. Ако исканата класифицирана информация не е създадена от Съвета, ГСС най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. Ако създателят на информацията не може да бъде установен, неговата отговорност се поема от Съвета.
5. За да се установи ефективността на съществуващите в трета държава или международна организация мерки за сигурност за защита на предоставена или обменена КИЕС, се организират посещения за оценка.
6. Разпоредбите за изпълнение на настоящия член се съдържат в приложение VI.
Член 13
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение.
2. До компрометиране на КИЕС се стига, когато в резултат на нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на компетентния орган по сигурността.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, компетентният орган по сигурността предприема всички необходими мерки съгласно съответните законови и подзаконови актове за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на ЕС или на държавите-членки;
г)
предприемане на необходимите мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
5. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с приложимите правила и подзаконови актове. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарни и/или правни мерки в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
Член 14
Отговорност за прилагане на решението
1. Съветът предприема всички необходими мерки за гарантиране на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение.
2. Генералният секретар предприема всички необходими мерки, за да се гарантира, че при работа със или съхранение на КИЕС или друга класифицирана информация настоящото решение се прилага в използваните от Съвета обекти и в рамките на ГСС, включително в службите му за връзка, разположени в трети държави, от длъжностните лица и другите служители на ГСС, от командированите в ГСС служители, както и от външните изпълнители, наети от ГСС.
3. В съответствие с националните си законови и подзаконови актове държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че при работа с КИЕС или при съхранението ѝ настоящото решение се спазва от:
а)
служителите на постоянните представителства на държавите-членки към Европейския съюз и от членовете на националните делегации, които присъстват на заседания на Съвета или на неговите подготвителни органи или които участват в други дейности на Съвета;
б)
други служители в националните администрации на държавите-членки, включително служители, командировани в тези администрации, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница;
в)
други лица в държавите-членки, които по силата на изпълняваните от тях функции имат надлежно разрешение за достъп до КИЕС; и
г)
изпълнители, наети от държавите-членки, независимо дали работят на територията на държавите-членки или зад граница.
Член 15
Организация на сигурността в Съвета
1. В рамките на функциите си за осигуряване на цялостна съгласуваност при прилагане на настоящото решение Съветът одобрява:
а)
споразуменията, посочени в член 12, параграф 2, буква а);
б)
решенията, с които се дава разрешение за предоставяне на КИЕС на трети държави и международни организации;
в)
годишна програма, предлагана от генералния секретар и препоръчана от Комитета по сигурността, за проверки на службите и обектите в държавите-членки и на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и на Европол и Евроюст, и за посещения за оценка в трети държави и международни организации с цел да се удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС; и
г)
политиките за сигурност, предвидени в член 6, параграф 1.
2. Генералният секретар действа като орган на ГСС по сигурността. В това си качество генералният секретар:
а)
изпълнява и прави преглед на политиката на Съвета в областта на сигурността;
б)
координира с националните органи по сигурността на държавите-членки всички въпроси на сигурността, свързани със защитата на класифицирана информация от значение за дейностите на Съвета;
в)
предоставя на длъжностните лица и другите служители на ГСС разрешение за достъп на персонала на ЕС до КИЕС в съответствие с член 7, параграф 3, преди да им бъде даден достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо;
г)
когато е подходящо, разпорежда провеждане на разследване за всяко действително или подозирано компрометиране или загуба на КИЕС, държана или произхождаща от Съвета, и отправя към съответните органи по сигурността искане за съдействие при такива разследвания;
д)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в обектите на ГСС;
е)
извършва периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и при операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, и от специалните представители на ЕС (СПЕС) и членовете на техните екипи;
ж)
провежда съвместно и съгласувано със съответния НОС периодични проверки на договореностите по сигурността за защита на КИЕС в службите и обектите на държавите-членки;
з)
координира мерките за сигурност с компетентните органи на държавите-членки, отговарящи за защитата на класифицирана информация, и ако е уместно, с трети държави или международни организации, включително по отношение на естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях;
и)
влиза в административните договорености, посочени в член 12, параграф 2, буква б); и
й)
предприема първоначални и периодични посещения за оценка в трети държави или международни организации, за да удостовери ефективността на мерките, прилагани за защита на предоставена или обменена КИЕС.
Службата на ГСС по сигурността е на разположение на генералния секретар, за да го подпомага при изпълнението на тези задачи.
3. За целите на изпълнението на член 14, параграф 3 държавите-членки следва да:
а)
определят национален орган по сигурността, който да отговаря за договореностите по сигурността за защита на КИЕС, така че:
i)
КИЕС, държана от национално ведомство, орган или агенция, публични или частни, в страната или зад граница, да бъде защитена в съответствие с настоящото решение;
ii)
договореностите по сигурността за защита на КИЕС да се проверяват периодично;
iii)
всички лица, работещи в националната администрация или наети от изпълнител, на които може да бъде предоставен достъп до класифицирана информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, да бъдат съответно проучени за надеждност или надлежно оправомощени по силата на изпълняваните от тях функции, съгласно националните законови и подзаконови актове;
iv)
програмите за сигурност да са изградени, както е необходимо, за да се сведе до минимум рискът от компрометиране или загуба на КИЕС;
v)
въпросите на сигурността, свързани с опазването на КИЕС, да се координират с други компетентни национални органи, включително с органите, посочени в настоящото решение; и
(vi)
да се дава отговор на съответните заявления за проверки за надеждност от агенции и органи на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, Европол и Евроюст, както и операции за управление на кризи, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, СПЕС и техните екипи.
Националните органи по сигурността са изброени в допълнение В;
б)
гарантират, че техните компетентни органи предоставят информация и експертни становища на правителствата си, а чрез тях и на Съвета, относно естеството на заплахите за сигурността на КИЕС и средствата за защита срещу тях.
Член 16
Комитет по сигурността
1. Създава се Комитет по сигурността. Той разглежда и извършва оценка на всички въпроси на сигурността в обхвата на настоящото решение и прави съответните препоръки до Съвета.
2. Комитетът по сигурността се състои от представители на националните органи по сигурността на държавите-членки и на заседанията му присъства представител на Комисията и на Европейската служба за външна дейност. Комитетът се председателства от генералния секретар или от определен от него заместник. Комитетът заседава по указание на Съвета или по искане на генералния секретар или на национален орган по сигурността.
Представителите на агенциите и органите на ЕС, създадени съгласно дял V, глава 2 от ДЕС, както и Европол и Евроюст могат да бъдат поканени да участват, когато се обсъждат въпроси, които ги засягат.
3. Комитетът по сигурността организира дейността си по такъв начин, че да може да отправя препоръки в специфични области на сигурността. В зависимост от нуждите той установява експертни подобласти по въпросите на ОИ, както и други експертни подобласти. Комитетът изготвя правила за работа в тези експертни подобласти и получава доклади от експертите за дейността им, включително, ако е уместно, и евентуални препоръки за Съвета.
Член 17
Замяна на предходни решения
1. С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/264/ЕО на Съвета от 19 март 2001 г. за приемане на разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/264/ЕО, продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 март 2011 година.
PADOMES LĒMUMS
(2011. gada 31. marts)
par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai
(2011/292/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 240. panta 3. punktu,
ņemot vērā Padomes Lēmumu 2009/937/ES (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (1), un jo īpaši tā 24. pantu,
tā kā:
(1)
Lai attīstītu Padomes darbības visās jomās, kurās jārīkojas ar klasificētu informāciju, ir lietderīgi izveidot vispusīgu drošības sistēmu klasificētas informācijas aizsardzībai, kas attiektos uz Padomi, tās Ģenerālsekretariātu un dalībvalstīm.
(2)
Šis lēmums būtu jāpiemēro gadījumos, kad Padome, tās darba sagatavošanas struktūras un Padomes Ģenerālsekretariāts (PĢS) rīkojas ar ES klasificēto informāciju (ESKI).
(3)
Saskaņā ar saviem normatīvajiem aktiem un tiktāl, ciktāl tas vajadzīgs Padomes darbībai, dalībvalstīm būtu jāievēro šis lēmums gadījumos, kad to kompetentās iestādes, personāls vai līgumslēdzēji rīkojas ar ESKI, lai ikvienam būtu garantija, ka ESKI tiek aizsargāta atbilstīgā līmenī.
(4)
Padome un Komisija ir apņēmības pilna piemērot vienādus drošības standartus attiecībā uz ESKI aizsardzību.
(5)
Padome uzsver, ka ir svarīgi attiecīgā gadījumā sasaistīt Eiropas Parlamentu un citas ES iestādes, aģentūras, struktūras un birojus ar klasificētas informācijas aizsardzības principiem, noteikumiem un standartiem, kuri ir nepieciešami, lai aizsargātu Savienības un tās dalībvalstu intereses.
(6)
ES aģentūras un struktūras, kas izveidotas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas 2. nodaļu, kā arī Eiropols un Eurojust saistībā ar iekšējām darbībām piemēro ar šo lēmumu noteiktos pamatprincipus un minimuma standartus ESKI aizsardzībai, kā tas paredzēts attiecīgajos izveides aktos.
(7)
Krīzes pārvarēšanas operācijas, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, un to personāls piemēro Padomes pieņemtos drošības noteikumus ESKI aizsardzībai.
(8)
ES īpašie pārstāvji un to komandas locekļi piemēro Padomes pieņemtos drošības noteikumus ESKI aizsardzībai.
(9)
Šis lēmums ir pieņemts, neskarot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 15. un 16. pantu un to īstenošanas instrumentus.
(10)
Šis lēmums ir pieņemts, neskarot dalībvalstīs pastāvošo praksi attiecībā uz attiecīgo valstu parlamentu informēšanu par Savienības darbībām,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Mērķis, darbības joma un definīcijas
1. Lēmumā paredzēti ESKI aizsardzības pamatprincipi un minimuma drošības standarti.
2. Minētie pamatprincipi un minimuma standarti attiecas uz Padomi un PĢS, un tos ievēro dalībvalstis saskaņā ar saviem attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, lai ikvienam būtu garantija, ka ir nodrošināts vienāds ESKI aizsardzības līmenis.
3. Šajā lēmumā piemēro definīcijas, kas izklāstītas A papildinājumā.
2. pants
ESKI, drošības klasifikāciju un marķējumu definīcijas
1. “ES klasificēta informācija” (ESKI) ir jebkura informācija vai materiāli, kuriem piemērota ES drošības klasifikācija un kuru neatļauta izpaušana var izraisīt dažāda līmeņa apdraudējumu Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku tās dalībvalstu interesēm.
2. ESKI piešķir kādu no šādiem klasifikācijas līmeņiem:
a) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: informācija un materiāli, kuru neatļauta izpaušana var radīt ārkārtīgi smagu kaitējumu būtiskām Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm;
b) SECRET UE/EU SECRET: informācija un materiāli, kuru neatļauta izpaušana var radīt nopietnu kaitējumu būtiskām Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informācija un materiāli, kuru neatļauta izpaušana var radīt kaitējumu būtiskām Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informācija un materiāli, kuru neatļauta izpaušana var būt nevēlama Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm.
3. ESKI piemēro drošības klasifikācijas marķējumu saskaņā ar 2. punktu. Papildus var piemērot marķējumus, norādot ar dokumentu saistīto darbības jomu, sagatavotāju, izplatīšanas ierobežojumus, ierobežojot izmantošanu vai norādot izpaušanu.
3. pants
Klasifikācijas pārvaldība
1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka ESKI ir pienācīgi klasificēta, skaidri apzināta kā klasificēta informācija un saglabā klasifikācijas līmeni vienīgi tik ilgi, cik tas nepieciešams.
2. ESKI neklasificē zemākā kategorijā vai deklasificē un 2. panta 3. punktā minētos marķējumus nemaina vai nesvītro bez sagatavotāja iepriekšējas rakstiskas piekrišanas.
3. Padome apstiprina drošības politiku attiecībā uz ESKI izstrādi, kurā ir ietverta praktiskā klasifikācijas rokasgrāmata.
4. pants
Klasificētas informācijas aizsardzība
1. ESKI aizsargā atbilstīgi šim lēmumam.
2. Jebkādas ESKI turētājs ir atbildīgs par tās aizsardzību atbilstīgi šim lēmumam.
3. Ja dalībvalstis Eiropas Savienības iestādēs vai tīklos ievieš klasificētu informāciju, kam piemērots valsts drošības klasifikācijas marķējums, Padome un PĢS aizsargā šo informāciju saskaņā ar prasībām, kas attiecas uz līdzvērtīgas kategorijas ESKI, kā tas izklāstīts B papildinājumā paredzētajā drošības klasifikāciju atbilsmju tabulā.
4. Lielam daudzumam ESKI uzkrājumu var ļaut piešķirt tāda līmeņa aizsardzību, kas atbilst augstākai klasifikācijas kategorijai.
5. pants
Drošības riska pārvaldība
1. ESKI apdraudējumu pārvalda kā procesu. Šā procesa mērķis ir noteikt zināmos drošības apdraudējumus, definēt drošības pasākumus, lai mazinātu šādus apdraudējumus līdz pieņemamam līmenim atbilstīgi šajā lēmumā izklāstītajiem pamatprincipiem un minimuma standartiem, un piemērot šos pasākumus saskaņā ar pastiprinātas aizsardzības koncepciju, kā definēts A papildinājumā. Minēto pasākumu efektivitāti nepārtraukti izvērtē.
2. Drošības pasākumi ESKI aizsardzībai visā tās aprites laikā jo īpaši atbilst drošības klasifikācijai, informācijas vai materiāla veidam un apjomam, to iekārtu atrašanās vietai un uzbūvei, kurās ESKI atrodas, un vietēji izvērtētam vardarbīgu un/vai noziedzīgu nodarījumu apdraudējumam, tostarp spiegošanai, sabotāžai vai terorismam.
3. Ārkārtas rīcības plānos ņem vērā vajadzību aizsargāt ESKI ārkārtas situācijās, lai novērstu neatļautu piekļuvi, izpaušanu, integritātes vai piekļuves zaudējumu.
4. Darbības nepārtrauktības plānos iekļauj preventīvus un atgūšanas pasākumus, lai mazinātu ietekmi, ko rada nozīmīgi starpgadījumi saistībā ar ESKI apstrādi un glabāšanu.
6. pants
Šā lēmuma īstenošana
1. Vajadzības gadījumā Padome pēc Drošības komitejas ieteikuma apstiprina drošības politiku, kurā izklāstīti pasākumi šā lēmuma īstenošanai.
2. Drošības komiteja savā līmenī var pieņemt drošības pamatnostādnes, lai papildinātu vai atbalstītu šo lēmumu un Padomes apstiprināto drošības politiku.
7. pants
Personāla drošība
1. Personāla drošība nozīmē tādu pasākumu piemērošanu, lai nodrošinātu, ka piekļuvi ESKI piešķir tikai tādām personām:
-
kurām ir vajadzība pēc informācijas,
-
kurām vajadzības gadījumā ir attiecīga līmeņa drošības pielaide un
-
kuras ir informētas par viņu pienākumiem.
2. Personāla drošības pielaides procedūras izstrādā tā, lai noteiktu, vai konkrētai personai drīkst nodrošināt piekļuvi ESKI, ņemot vērā attiecīgās personas lojalitāti un uzticamību.
3. Visas personas, kuras strādā PĢS un kuru pienākumos var ietilpt vajadzība piekļūt ESKI, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, iziet attiecīga līmeņa drošības pārbaudi, pirms tām nodrošina piekļuvi šādai ESKI. Personāla drošības pielaides procedūra PĢS ierēdņiem un pārējiem darbiniekiem ir izklāstīta I pielikumā.
4. Šā lēmuma 14. panta 3. punktā minētais dalībvalstu personāls, kuru pienākumos var ietilpt vajadzība piekļūt ESKI, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, iziet attiecīga līmeņa drošības pārbaudi vai ieņemamā amata dēļ tiem piešķir pienācīgu atļauju atbilstīgi attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem, pirms tiem nodrošina piekļuvi šādai ESKI.
5. Visas personas, pirms tām piešķir piekļuvi ESKI un pēc tam - regulāri, tiek informētas par pienākumu aizsargāt ESKI atbilstīgi šim lēmumam, un tās atzīst šo pienākumu.
6. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti I pielikumā.
8. pants
Fiziskā drošība
1. Fiziskā drošība ir fizisku un tehnisku aizsardzības pasākumu piemērošana, lai novērstu neatļautu piekļuvi ESKI.
2. Fiziskās drošības pasākumu mērķis ir nepieļaut slepenu vai vardarbīgu ielaušanos, novērst, kavēt un atklāt neatļautas darbības un pieļaut personāla nošķīrumu attiecībā uz pielaidi ESKI, ņemot vērā vajadzības pēc informācijas principu. Šādus pasākumus nosaka, pamatojoties uz riska pārvaldības procesu.
3. Fiziskās drošības pasākumus īsteno visās telpās, ēkās, birojos un citās zonās, kur tiek glabāta vai apstrādāta ESKI, tostarp zonās, kur atrodas 10. panta 2. punktā definētās komunikāciju un informācijas sistēmas.
4. Zonas, kurās glabā ESKI, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, izveido par drošības zonām saskaņā ar II pielikumu, un kompetentā drošības iestāde tās apstiprina.
5. Lai aizsargātu ESKI, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, izmanto vienīgi apstiprinātas iekārtas vai ierīces.
6. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti II pielikumā.
9. pants
Klasificētas informācijas pārvaldība
1. Klasificētas informācijas pārvaldība ir administratīvu pasākumu piemērošana ESKI kontrolei tās aprites cikla laikā, lai papildinātu 7., 8. un 10. pantā minētos pasākumus un tādējādi palīdzētu novērst un atklāt tīšu vai netīšu šādas informācijas apdraudējumu vai atgūt tās zaudējumu. Šādi pasākumi jo īpaši ir saistīti ar ESKI izstrādi, reģistrāciju, kopēšanu, tulkošanu, pārvietošanu un iznīcināšanu.
2. Informāciju, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, drošības nolūkā reģistrē, pirms to izplata un to saņemot. PĢS un dalībvalstu kompetentās iestādes šim nolūkam izveido reģistrācijas sistēmu. Informāciju, kas klasificēta kā TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, reģistrē īpašos reģistros.
3. Dienestus un telpas, kur apstrādā vai glabā ESKI, regulāri pārbauda kompetentā drošības iestāde.
4. ESKI pārvieto starp dienestiem un telpām ārpus fiziski aizsargātām zonām šādā veidā:
a)
parasti ESKI pārsūta ar elektroniskiem līdzekļiem, kurus aizsargā ar kriptogrāfijas produktiem, kas apstiprināti atbilstīgi 10. panta 6. punktam;
b)
ja neizmanto a) apakšpunktā minētos līdzekļus, ESKI pārvieto vai nu:
i)
izmantojot elektroniskus informācijas nesējus (piemēram, zibatmiņas, kompaktdiskus, cietos diskus), kurus aizsargā ar kriptogrāfijas produktiem, kas apstiprināti atbilstīgi 10. panta 6. punktam; vai arī
ii)
visos citos gadījumos - kā to nosaka kompetentā drošības iestāde saskaņā ar III pielikumā izklāstītajiem attiecīgajiem aizsardzības pasākumiem.
5. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti III pielikumā.
10. pants
Elektroniskas ESKI aizsardzība, to apstrādājot komunikāciju un informācijas sistēmās
1. Informācijas aizsardzība (IA) ir pārliecība, ka komunikāciju un informācijas sistēmu jomā aizsargās informāciju, kas tajā atrodas, un darbosies, kā tas ir paredzēts, kad paredzēts un likumīgu lietotāju kontrolē. Ar efektīvu IA nodrošina atbilstīga līmeņa konfidencialitāti, integritāti, pieejamību, nenoliedzamību un autentiskumu. IA pamatā ir pārvaldības process.
2. “Komunikāciju un informācijas sistēma” ir jebkura sistēma, ar kuru informāciju var apstrādāt elektroniski. Komunikāciju un informācijas sistēma ietver visus vajadzīgos resursus, lai sistēma darbotos, tostarp infrastruktūru, organizāciju, personālu un informācijas resursus. Šo lēmumu piemēro komunikāciju un informācijas sistēmām, kurās apstrādā ESKI (KIS).
3. KIS apstrādā ESKI atbilstīgi IA koncepcijai.
4. Visas KIS tiek akreditētas. Akreditācijas mērķis ir saņemt garantiju, ka ir īstenotas visas attiecīgās drošības procedūras un ka ir sasniegts pietiekams ESKI un KIS aizsardzības līmenis atbilstīgi šim lēmumam. Ar akreditācijas paziņojumu nosaka augstāko informācijas klasifikācijas līmeni, ar kādu atļauts strādāt KIS, kā arī šādas atļaujas nosacījumus.
5. KIS, kurās apstrādā informāciju, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL un augstāk, ir aizsargātas pret informācijas apdraudējumu, ko izraisa netīšas elektromagnētiskas emisijas (“TEMPEST drošības pasākumi”).
6. Ja ESKI aizsargā ar kriptogrāfijas produktiem, tos apstiprina šādi:
a)
tās informācijas konfidencialitāti, kas klasificēta kā SECRET UE/EU SECRET un augstāk, aizsargā ar kriptogrāfijas produktiem, ko pēc Drošības komitejas ieteikuma ir apstiprinājusi Padome kā kriptogrāfijas apstiprinājuma iestāde (KAI);
b)
tās informācijas konfidencialitāti, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai RESTREINT UE/EU RESTRICTED, aizsargā ar kriptogrāfijas produktiem, ko pēc Drošības komitejas ieteikuma apstiprinājis Padomes ģenerālsekretārs (turpmāk “ģenerālsekretārs”) kā KAI.
Neskarot šā punkta b) apakšpunktu, dalībvalstu sistēmās tās ESKI konfidencialitāti, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai RESTREINT UE/EU RESTRICTED, var aizsargāt ar kriptogrāfijas produktiem, ko apstiprinājusi dalībvalsts KAI.
7. Pārsūtot ESKI elektroniski, izmanto apstiprinātus kriptogrāfijas produktus. Neskarot šo prasību, ārkārtas apstākļos vai īpašās tehniskās konfigurācijās var piemērot īpašas procedūras, kā noteikts IV pielikumā.
8. PĢS un dalībvalstu kompetentās iestādes attiecīgi sadala šādus IA pienākumus:
a)
IA iestāde (IAI);
b)
TEMPEST iestāde (TI);
c)
kriptogrāfijas apstiprinājuma iestāde (KAI);
d)
kriptogrāfijas izplatīšanas iestāde (KII).
9. Katrai sistēmai PĢS un dalībvalstu kompetentās iestādes attiecīgi izveido:
a)
drošības akreditācijas iestādi (DAI);
b)
IA operatīvo iestādi.
10. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti IV pielikumā.
11. pants
Industriālā drošība
1. Industriālā drošība ir pasākumu piemērošana nolūkā nodrošināt, ka līgumslēdzējs vai apakšlīgumslēdzējs aizsargā ESKI sarunu laikā pirms klasificēta līguma slēgšanas un klasificēto līgumu darbības laikā. Tādi līgumi nav saistīti ar piekļuvi informācijai, kas klasificēta kā TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. PĢS līgumā var uzticēt uzdevumus, kas ietver vai ir saistīti ar piekļuvi ESKI vai tās apstrādi vai glabāšanu, ko veic rūpniecības vai citas struktūras, kas reģistrētas dalībvalstī vai trešā valstī, kura noslēgusi nolīgumu vai administratīvu vienošanos atbilstīgi 12. panta 2. punkta a) vai b) apakšpunktam.
3. PĢS kā līgumslēdzēja iestāde nodrošina, ka, piešķirot klasificētu līgumu rūpniecības vai citām struktūrām, tiek ievēroti šajā lēmumā izklāstītie un attiecīgajā līgumā minētie industriālās drošības minimuma standarti.
4. Katras dalībvalsts valsts drošības iestāde (VDI), izraudzītā drošības iestāde (IDI) vai cita kompetenta iestāde atbilstīgi attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem nodrošina, ka līgumslēdzēji un apakšlīgumslēdzēji, kas reģistrēti tās teritorijā, veic visus piemērotos pasākumus, lai aizsargātu šādu ESKI sarunās pirms klasificēta līguma slēgšanas un klasificēto līgumu darbības laikā.
5. Katras dalībvalsts VDI, IDI vai cita kompetenta iestāde atbilstīgi valsts normatīvajiem aktiem nodrošina, ka tās teritorijā reģistrētie līgumslēdzēji un apakšlīgumslēdzēji, kas iesaistīti klasificētos līgumos vai apakšlīgumos un kam savās telpās vajadzīga piekļuve informācijai, kura klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai SECRET UE/EU SECRET, izpildot minētos līgumus vai pirms to parakstīšanas, vajadzīga atbilstīga klasifikācijas līmeņa iestādes drošības pielaide (IDP).
6. Līgumslēdzēja vai apakšlīgumslēdzēja personālam, kuram klasificēta līguma darbības laikā jāpiekļūst informācijai, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai SECRET UE/EU SECRET, personāla drošības pielaidi (PDP) piešķir attiecīgā VDI/IDI vai kāda cita kompetenta drošības iestāde atbilstīgi valsts normatīvajiem aktiem un minimuma drošības standartiem, kas izklāstīti I pielikumā.
7. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti V pielikumā.
12. pants
Klasificētas informācijas apmaiņa ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām
1. Ja Padome nosaka, ka vajadzīga ESKI apmaiņa ar trešo valsti vai starptautisku organizāciju, šādas apmaiņas veikšanai izveido piemērotu sistēmu.
2. Lai izveidotu šādu sistēmu un definētu savstarpējus noteikumus par tās klasificētās informācijas aizsardzību, ar kuru apmainās:
a)
Padome noslēdz nolīgumus par drošības procedūrām klasificētas informācijas apmaiņai un aizsardzībai (turpmāk “informācijas drošības nolīgumi”); vai
b)
ģenerālsekretārs var noslēgt administratīvu vienošanos saskaņā ar VI pielikuma 17. punktu, ja tās ESKI klasifikācijas līmenis, kuru izplatīs, parasti nav augstāks par RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. Šā panta 2. punktā minētajos informācijas drošības nolīgumos un administratīvajās vienošanās iekļauj noteikumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad trešās valstis vai starptautiskās organizācijas saņem ESKI, šai informācijai nodrošina tādu aizsardzību, kas atbilst tās klasifikācijas līmenim un atbilstīgi minimuma standartiem, kuri ir ne mazāk stingri kā šajā lēmumā paredzētie.
4. Lēmumu Padomē sagatavotu ESKI nodot trešai valstij vai starptautiskai organizācijai pieņem Padome, izskatot katru gadījumu atsevišķi un atbilstīgi šādas informācijas būtībai un saturam, vajadzības pēc informācijas principam attiecībā uz saņēmēju un tam, ko no nodošanas gūst ES. Ja Padome nav tās klasificētās informācijas sagatavotāja, kuras nodošana ir vajadzīga, PĢS vispirms lūdz rakstisku sagatavotāja piekrišanu nodošanai. Ja sagatavotāju nevar noteikt, Padome uzņemas sagatavotāja atbildību.
5. Lai pārliecinātos par to drošības pasākumu efektivitāti, kurus piemēro trešā valsts vai starptautiska organizācija ar mērķi aizsargāt sniegto ESKI vai to ESKI, ar kuru notiek apmaiņa, organizē izvērtējuma apmeklējumus.
6. Šā panta īstenošanas noteikumi ir izklāstīti VI pielikumā.
13. pants
Drošības prasību pārkāpumi un ESKI apdraudējums
1. Drošības prasību pārkāpums rodas tādas personas darbības vai bezdarbības rezultātā, kas ir pretrunā šajā lēmumā noteiktajiem drošības noteikumiem.
2. ESKI ir apdraudēta, ja drošības prasību pārkāpuma gadījumā tā ir pilnībā vai daļēji nonākusi nesankcionētu personu rīcībā.
3. Par jebkuriem drošības pārkāpumiem vai iespējamiem drošības pārkāpumiem nekavējoties ziņo kompetentajai drošības iestādei.
4. Ja ir zināms vai pastāv pamatotas aizdomas, ka ESKI ir apdraudēta vai zudusi, kompetentā drošības iestāde veic visus vajadzīgos pasākumus atbilstīgi attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, lai:
a)
informētu informācijas sagatavotāju;
b)
nodrošinātu, ka faktu apzināšanas nolūkā lietu izmeklē personāls, kas nav tieši saistīts ar drošības apdraudējumu;
c)
novērtētu iespējamo kaitējumu, kas nodarīts ES vai dalībvalstu interesēm;
d)
veiktu attiecīgus pasākumus atkārtošanās novēršanai; un
e)
ziņotu attiecīgajām iestādēm par veiktajiem pasākumiem.
5. Personām, kuras ir atbildīgas par šajā lēmumā izklāstīto drošības noteikumu tīšu pārkāpšanu, piemēro disciplināratbildību saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem. Personām, kuras ir atbildīgas par ESKI apdraudējumu vai zudumu, piemēro disciplināratbildību un/vai kriminālatbildību saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem.
14. pants
Atbildība par īstenošanu
1. Padome veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu vispārēju saskaņotību šā lēmuma piemērošanā.
2. Ģenerālsekretārs veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, strādājot ar ESKI vai citu klasificētu informāciju vai to glabājot, šo lēmumu piemēro Padomes izmantotajās telpās un visā PĢS, tostarp Ģenerālsekretariāta sakaru birojos trešās valstīs, PĢS ierēdņi un pārējie darbinieki, kā arī personāls, kas norīkots darbā uz PĢS, un PĢS līgumslēdzēji.
3. Dalībvalstis saskaņā ar saviem attiecīgajiem normatīvajiem aktiem veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, rīkojoties ar ESKI vai to glabājot, šo lēmumu ievēro:
a)
dalībvalstu pastāvīgo pārstāvniecību Eiropas Savienībā personāls, kā arī valstu delegāciju locekļi, kas apmeklē Padomes vai tās sagatavošanas struktūru sanāksmes vai piedalās citās Padomes darbībās;
b)
citi dalībvalstu valsts pārvaldes locekļi, tostarp personāls, kas norīkots darbam šajā pārvaldē, neatkarīgi no tā, vai tie strādā dalībvalsts teritorijā vai ārzemēs;
c)
citas personas dalībvalstīs, kam ieņemamā amata dēļ ar pienācīgām atļaujām ir piekļuve ESKI; un
d)
dalībvalstu līgumslēdzēji neatkarīgi no tā, vai tie strādā dalībvalsts teritorijā vai ārzemēs.
15. pants
Padomes drošības organizācija
1. Kā daļu no pienākuma nodrošināt vispārēju saskaņotību šā lēmuma piemērošanā Padome apstiprina:
a)
līgumus, kas minēti 12. panta 2. punkta a) apakšpunktā;
b)
lēmumus, ar ko atļauj nodot ESKI trešām valstīm un starptautiskām organizācijām;
c)
ikgadēju pārbaudes programmu, ko ierosina ģenerālsekretārs un iesaka Drošības komiteja dalībvalstu dienestu un telpu un to ES aģentūru un struktūru, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, kā arī Eiropola un Eurojust pārbaužu un trešo valstu un starptautisku organizāciju izvērtējuma apmeklējumu vajadzībām, lai pārliecinātos par īstenoto ESKI aizsardzības pasākumu efektivitāti; un
d)
drošības politikas jomas, kā paredzēts 6. panta 1. punktā.
2. Ģenerālsekretārs ir PĢS drošības iestāde. Veicot šīs funkcijas, ģenerālsekretārs:
a)
īsteno Padomes drošības politiku un to regulāri pārskata;
b)
sazinās ar dalībvalstu VDI saistībā ar drošības jautājumiem, kas attiecas uz tādas klasificētas informācijas aizsardzību, kura ir būtiska Padomes darbībās;
c)
atbilstīgi 7. panta 3. punktam PĢS ierēdņiem un pārējiem darbiniekiem piešķir ES PDP, pirms viņiem var piešķirt piekļuvi informācijai, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk;
d)
vajadzības gadījumā uzdod veikt izmeklēšanu par notikušu vai iespējamu tādas ESKI neatļautu izpaušanu vai pazušanu, kas ir Padomē vai sagatavota Padomē, un lūdz attiecīgu drošības iestāžu palīdzību šīs izmeklēšanas veikšanā;
e)
veic periodisku klasificētās informācijas aizsardzībai paredzēto drošības pasākumu pārbaudi PĢS telpās;
f)
veic periodiskas pārbaudes par ESKI aizsardzībai paredzētajiem drošības pasākumiem, ko veic ES aģentūrās un iestādēs, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, kā arī Eiropolā un Eurojust, krīzes pārvarēšanas operācijās, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, un ES īpašie pārstāvji (ESĪP) un to komandas locekļi;
g)
periodiski, kopīgi un vienojoties ar attiecīgo VDI, veic to drošības pasākumu pārbaudi, kuru mērķis ir aizsargāt ESKI dalībvalstu dienestos un telpās;
h)
saskaņo drošības pasākumus ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par klasificētas informācijas aizsardzību, un vajadzības gadījumā ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, tostarp attiecībā uz ESKI drošības apdraudējuma būtību un ar to saistītiem aizsardzības pasākumiem;
i)
slēdz administratīvas vienošanās, kas minētas 12. panta 2. punkta b) apakšpunktā; un
j)
veic sākotnējus un periodiskus izvērtējuma apmeklējumus uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, lai pārliecinātos par īstenoto ESKI aizsardzības pasākumu efektivitāti.
PĢS Drošības birojs ir ģenerālsekretāra rīcībā, lai palīdzētu pildīt šos pienākumus.
3. Īstenojot 14. panta 3. punktu, dalībvalstīm būtu:
a)
jāizraugās VDI, kas ir atbildīga par drošības pasākumiem ESKI aizsardzībai, lai:
i)
attiecīgajā dalībvalstī vai ārvalstīs jebkāda valsts dienesta, valsts vai privātas iestādes vai aģentūras glabātā ESKI būtu aizsargāta saskaņā ar šo lēmumu;
ii)
regulāri pārbaudītu ESKI aizsardzībai paredzētos drošības pasākumus;
iii)
visas personas, kuras strādā valsts administrācijā vai pie līgumslēdzēja un kurām var tikt piešķirta atļauja piekļūt klasificētai informācijai, kas klasificēta kā CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL vai augstāk, attiecīgi saņemtu drošības pielaidi vai saņemtu citu pienācīgu atļauju atbilstīgi valsts normatīvajiem aktiem;
iv)
vajadzības gadījumā izstrādātu drošības programmas, lai līdz minimumam samazinātu ESKI apdraudējuma vai zuduma risku;
v)
ar citām kompetentām valsts iestādēm saskaņotu drošības pasākumus, kas saistīti ar ESKI aizsardzību, tostarp šajā lēmumā minētos; un
vi)
atbildētu uz atbilstīgiem drošības pielaides lūgumiem, ko iesniedz ES aģentūras un iestādes, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, Eiropols, Eurojust un krīzes pārvarēšanas operācijas, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, kā arī ESĪP un to komandas.
VDI ir uzskaitītas C papildinājumā;
b)
jānodrošina, ka tās kompetentās iestādes sniedz informāciju un padomus valdībām un līdz ar to Padomei par ESKI drošības apdraudējuma raksturu un aizsardzības līdzekļiem pret to.
16. pants
Drošības komiteja
1. Ar šo izveido Drošības komiteju. Tā izskata un izvērtē jebkurus drošības jautājumus šā lēmuma darbības jomā un attiecīgos gadījumos sniedz ieteikumus Padomei šajā sakarā.
2. Drošības komitejas sastāvā ir dalībvalstu VDI pārstāvji, un tās sanāksmēs piedalās Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta pārstāvis. Tās priekšsēdētājs ir ģenerālsekretārs vai viņa izraudzīts pārstāvis. Drošības komitejas sanāksmes notiek saskaņā ar Padomes norādījumiem pēc ģenerālsekretāra vai kādas VDI pieprasījuma.
Var uzaicināt piedalīties arī pārstāvjus no ES aģentūrām un struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar LES V sadaļas 2. nodaļu, kā arī Eiropola un Eurojust, ja tiek izskatīti jautājumi, kas attiecas uz tiem.
3. Drošības komiteja organizē savas darbības tā, lai varētu sniegt ieteikumus par konkrētām drošības jomām. Vajadzības gadījumā tā izveido apakšgrupu IA jautājumiem un citas ekspertu apakšgrupas. Tā izstrādā mandātus minētajām ekspertu apakšgrupām un saņem ziņojumus par to darbību, tostarp - attiecīgā gadījumā - ieteikumus Padomei.
17. pants
Iepriekšējā lēmuma aizstāšana
1. Ar šo lēmumu atceļ un aizstāj Padomes Lēmumu 2001/264/EK (2001. gada 19. marts), ar ko pieņem Padomes drošības reglamentu (2).
2. Visu ESKI, kas klasificēta atbilstīgi Lēmumam 2001/264/EK, turpina aizsargāt saskaņā ar šā lēmuma noteikumiem.
18. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2011. gada 31. martā