РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2010 година
за изменение на Решение 2004/558/ЕО за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета по отношение на допълнителните гаранции при търговията в Съюза с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата
(нотифицирано под номер C(2010) 5352)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/433/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (1), и по-специално член 9, параграф 2 и член 10, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
При инфекциозния ринотрахеит по говедата се проявяват явни клинични симптоми на инфекция, дължаща се на вирус херпес от тип 1 (BHV-1) по говедата. Тъй като редица инфекции с този вирус имат субклинична фаза, мерките за борба трябва да бъдат насочени към изкореняване на инфекцията, а не към потискане на симптомите.
(2)
В част II от приложение Д към Директива 64/432/ЕИО „инфекциозният ринотрахеит“ се посочва в списъка на болестите, за които могат да бъдат одобрявани национални програми за борба и изисквани допълнителни гаранции.
(3)
В приложение I към Решение 2004/558/ЕО на Комисията от 15 юли 2004 г. за прилагане на Директива 64/432/ЕИО на Съвета относно допълнителните гаранции при търговията в Общността с говеда във връзка с инфекциозния ринотрахеит по говедата и одобрението на представените от някои държави-членки програми за изкореняване на болестта (2) са изброени държавите-членки или части от тях, които изпълняват програма за изкореняване на BHV-1, а в приложение II - тези, които вече са изпълнили критериите за статут на незасегнати от болестта. В приложение III към същото решение са посочени критериите за определяне на дадено стопанство като незасегнато от инфекция с BHV-1.
(4)
С цел да се предотврати пренасянето на BHV-1 към стопанства, незасегнати от BHV-1, решението съдържа изискване при преместването на говеда от зона с неопределен BHV-1 статут или включена в приложение I към стопанство, разположено в зона, включена в приложение II, да бъде извършен, с отрицателен резултат, тест за наличието на антитела на вируса на BHV-1, направен върху проби, взети през карантинен период от тридесет дни преди началото на придвижването.
(5)
Въз основа на натрупания до момента опит при изпълнението на одобрените програми за изкореняване на инфекцията от BHV-1 придвижването на животни от стопанства, незасегнати от инфекция с BHV-1, пряко към затворени обекти за угояване в държави-членки или части от тях, незасегнати от инфекция с BHV-1, би могло да бъде разрешено, в случай че бъде създадена система за превоз, посредством която компетентните органи на мястото, където се намира обектът за угояване, осигуряват допълнителни тестове при пристигане и животните се извеждат само в посока към кланицата.
(6)
Понастоящем всички райони на Германия, с изключение на административните единици Regierungsbezirke Oberpfalz и Oberfranken във федерална провинция Бавария, са включени в приложение I към Решение 2004/558/ЕО.
(7)
Сега Германия представи документация в подкрепа на своето заявление, с която декларира и административните единици Regierungsbezirke Mittelfranken и Unterfranken във федерална провинция Бавария за незасегнати от инфекция с BHV-1 и предвижда правила за движението в рамките на страната на говеда във и към тази част от територията си. Германия съответно поиска прилагането на допълнителните гаранции съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО да бъде разширено към тези административни единици в Бавария.
(8)
След разглеждане на заявлението, подадено от Германия, е целесъобразно тези две незасегнати от BHV-1 административни единици в Германия да бъдат включени в приложение II към Решение 2004/558/ЕО, като бъдат заличени от приложение I, и да бъде разрешено прилагането към тях на допълнителните гаранции, установени съгласно член 10 от Директива 64/432/ЕИО.
(9)
Поради това Решение 2004/558/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2004/558/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 2, буква б), подточка ii) се заменя със следния текст:
„ii)
се превозват, без да влизат в контакт с животни от по-нисък санитарен статус на път за стопанство, чийто BHV-1 статут е неизвестен, разположено в получаващата държава-членка, която фигурира в приложение I, където в съответствие с одобрената национална програма за изкореняване всички животни са угоявани в закрити помещения и откъдето те могат да бъдат отпращани единствено към кланицата;“.
2.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 буква б) се заменя със следното:
„б)
след второто тире: „член 3, параграф …, буква … от Решение 2004/558/ЕО на Комисията“;“
б)
добавят се следните параграфи:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, букви а) и б) компетентният орган в получаващата държава-членка може да позволи въвеждането на говеда, предназначени за производство на месо, в стопанство, незасегнато от BHV-1 съгласно определението в приложение III („стопанство, незасегнато от BHV-1“), разположено в район от посочената държава-членка, включен в приложение II, при следните условия:
а)
животните трябва да не са били ваксинирани срещу BHV-1 и трябва да произхождат и от раждането си да са били отглеждани в незасегнати от BHV-1 стопанства;
б)
животните се превозват, без да влизат в контакт с животни с по-нисък здравен статус;
в)
най-малко 30 дни непосредствено преди изпращането или от раждането в случаите, в които животните са на възраст под 30 дни, животните са отглеждани в стопанството, от което произхождат, или в изолиращо помещение, одобрено от компетентния орган, разположено в държава-членка, в която инфекциозният ринотрахеит по говедата е сред болестите, за които съществува задължение за нотифициране, и в радиус от 5 km около стопанството или изолиращото помещение не е имало клинични или патологични доказателства за инфекция с BHV-1 през последните 30 дни;
г)
животните са били подложени - с отрицателен резултат - на серологичен тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1, при животни, произхождащи от ваксинирано за BHV-1 стадо, или, във всички останали случаи, на серологичен тест за антитела на пълен BHV-1, направени върху кръвна проба, взета в рамките на 7 дни преди изпращането от упоменатото в буква в) стопанство;
д)
в получаващото стопанство, незасегнато от BHV-1, всички животни се угояват в закрито помещение и напускат стопанството само за да бъдат превозени до кланицата;
е)
животните, упоменати в буква г), са подложени на серологичен тест за антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълен BHV-1, направен върху проба, взета в рамките на 21 до 28 дни след пристигането в стопанството, упоменато в буква д),
i)
с отрицателен резултат при всеки от случаите; или
ii)
статутът на стопанството като незасегнато от BHV-1 се отнема, докато заразените животни бъдат заклани в рамките на по-малко от 45 дни след пристигане в стопанството, и
-
животните, намиращи се в пряк контакт със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на gE-гликопротеина на BHV-1 или на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
животните, отглеждани в едно и също пространство със заразените животни, са дали отрицателни резултати на тест за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
останалите животни в стопанството са дали отрицателни резултати при теста за наличие на антитела на пълния BHV-1, направен върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след преместването на заразените животни, или
-
статутът на незасегнато от BHV-1 стопанство е възстановен в съответствие с точка 4 от приложение III.
5. Получаващата държава-членка, упомената в параграф 4, съобщава на Комисията и на останалите държави-членки регионите, изброени в приложение II, в които ще бъдат прилагани разпоредбите на параграф 4, както и датата на плануваното прилагане.“
3.
Приложение I се заменя с текста в приложение I към настоящото решение.
4.
Приложение II се заменя с текста в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 5. augusts),
ar ko groza Lēmumu 2004/558/EK par Padomes Direktīvas 64/432/EEK ieviešanu attiecībā uz papildus garantijām Savienības iekšējā liellopu tirdzniecībā sakarā ar liellopu infekciozo rinotraheītu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 5352)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/433/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu un 10. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Liellopu infekciozais rinotraheīts ir visredzamāko klīnisko pazīmju apraksts, kas liecina par inficēšanos ar liellopu 1. tipa (BHV1) herpes vīrusu. Tā kā daudzām šī vīrusa infekcijām ir subklīniska norise, kontroles pasākumi jāvērš uz infekcijas izskaušanu, nevis uz simptomu nomākšanu.
(2)
Direktīvas 64/432/EEK E (II) pielikumā “liellopu infekciozais rinotraheīts” uzskaitīts starp tādām slimībām, attiecībā uz kurām var tikt apstiprinātas valsts kontroles programmas un pieprasītas papildu garantijas.
(3)
Komisijas 2004. gada 15. jūlija Lēmuma 2004/558/EK par Padomes Direktīvas 64/432/EEK ieviešanu attiecībā uz papildus garantijām Kopienas iekšējā liellopu tirdzniecībā sakarā ar liellopu infekciozo rinotraheītu un atsevišķu dalībvalstu iesniegto izskaušanas programmu apstiprināšanu (2) I pielikumā ir uzskaitītas dalībvalstis vai to daļas, kuras īsteno programmu BHV1 izskaušanas programmu, un II pielikumā - tās, kuras jau ir brīvas no šīs slimības. Minētā lēmuma III pielikumā ir noteikti kritēriji, lai uzskatītu, ka BHV1 infekcija saimniecību nav skārusi.
(4)
Lai novērstu BHV1 pārnešanu uz saimniecībām, kuras BHV1 nav skārusi, lēmumā paredzēts, ka liellopus no teritorijām, kuras BHV1 nav skārusi vai kuras ir uzskaitītas I pielikumā, pārved uz saimniecību, kas atrodas II pielikumā minētajā teritorijā, un ka jāveic tests, kurā nosaka antivielas pret BHV1 vīrusu, turklāt testa rezultātam jābūt negatīvam, ņemot paraugus karantīnas laikā trīsdesmit dienu pirms pārvešanas.
(5)
Pamatojoties uz pašreizējo pieredzi, kas gūta, īstenojot apstiprinātas BHV1 infekcijas izskaušanas programmas, tieša liellopu pārvešanu no saimniecībām, kuras nav skārusi BHV1 infekcija, uz iežogotiem nobarošanas kompleksiem dalībvalstīs vai uz to daļām, kuras nav skārusi BHV1 infekcija, varētu atļaut ar noteikumu, ka tiek īstenota izplatīšanas sistēma, ar kuru kompetentās iestādes, kas atrodas nobarošanas kompleksa vietā, nodrošina papildu testēšanu, saņemot dzīvniekus un tos nosūtot vienīgi uz kautuvi.
(6)
Pašlaik visi Vācijas reģioni, izņemot Oberpfalz un Oberfranken administratīvo apgabalu administratīvās vienības Bavārijas federālajā zemē, ir uzskaitīti Lēmuma 2004/558/EK I pielikumā.
(7)
Pašlaik Vācija, pamatojot savu pieteikumu, ir iesniegusi dokumentus, lai paziņotu, ka arī Mittelfranken un Unterfranken administratīvo apgabalu administratīvajās vienībās Bavārijas federālajā zemē BHV1 infekcija nav konstatēta, un paredzējusi noteikumus liellopu pārvietošanai valstī, konkrētās teritorijas daļā un uz to. Tādējādi Vācija ir pieprasījusi papildu garantiju piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK 10. pantu, attiecinot tās un minētajām administratīvajām vienībām Bavārijā.
(8)
Izvērtējot Vācijas iesniegto pieteikumu, tika konstatēts, ka turpmāk ir lietderīgi iekļaut šīs divas BHV1 neskartās administratīvās vienības Lēmuma 2004/558/EK II pielikumā, nevis I pielikumā, un attiecināt uz tām papildu garantijas, kas paredzētas Direktīvas 64/432/EEK 10. pantā.
(9)
Tādēļ Lēmums 2004/558/EK attiecīgi jāgroza.
(10)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2004/558/EK groza šādi.
1.
Lēmuma 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļu aizstāj ar šādu:
“ii)
tie tiek pārvietoti, nenonākot kontaktā ar dzīvniekiem, kuru veselības stāvoklis ir sliktāks, uz saimniecību ar nezināmu BHV1 statusu I pielikumā uzskaitītā galamērķa dalībvalstī, kurā saskaņā ar apstiprināto valsts programmu attiecīgo slimību izskaušanai visi dzīvnieki tiek baroti iekštelpās, un no tām dzīvniekus var pārvietot vienīgi uz kautuvi;”.
2.
Lēmuma 3. pantu groza šādi.
a)
Minētā panta 3. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“b)
pēc otrā ievilkuma: “Komisijas Lēmuma 2004/558/EK 3. panta … punkta … apakšpunkts”;”
b)
pievieno šādu punktu:
“4. Atkāpjoties no 1. panta a) un b) apakšpunkta, kompetentā iestāde galamērķa dalībvalstī var atļaut gaļas ražošanai paredzētus liellopus ievest saimniecībā, kuru nav skāris BHV1, kā noteikts III pielikumā (“BHV1 neskarta saimniecība”), kura atrodas minētās dalībvalsts reģionā, kas minēts II pielikumā, saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
a)
dzīvnieki nedrīkst būt vakcinēti pret BHV1, un to izcelsmei jābūt BHV1 neskartās saimniecībās, kurās tie ir atradušies kopš dzimšanas;
b)
dzīvnieki tiek pārvietoti, nenonākot kontaktā ar dzīvniekiem, kuru veselības stāvoklis ir sliktāks;
c)
vismaz 30 dienas tieši pirms nosūtīšanas vai kopš dzīvnieku dzimšanas, ja to vecums nepārsniedz 30 dienas, dzīvnieki ir palikuši izcelsmes saimniecībā vai kompetentās iestādes apstiprinātā izolācijas novietnē, kura atrodas dalībvalstī, kurā liellopu infekciozais rinotraheīts ir obligāti paziņojama saslimšana un kurā 5 kilometru rādiusā no saimniecības pēdējo 30 dienu laikā nav novērotas klīniskas vai patoloģiskas BHV1 infekcijas pazīmes;
d)
dzīvniekiem ir veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām ar negatīvu rezultātu uz BHV1 gE-glikoproteīnu, ja to izcelsme ir pret BHV1 vakcinētā ganāmpulkā, vai visos pārējos gadījumos ir veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts 7 dienu laikā pirms nosūtīšanas no c) apakšpunktā minētās saimniecības;
e)
BHV1 neskartā galamērķa saimniecībā visi dzīvnieki tiek baroti iekštelpās un izlaisti no tām vienīgi pārvietošanai uz kautuvi;
f)
dzīvniekiem, kas minēti d) apakšpunktā, tiek veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu vai pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts 21-28 dienu laikā pēc saņemšanas e) apakšpunktā minētajā saimniecībā:
i)
vai ar negatīvu rezultātu katrā gadījumā; vai
ii)
BHV1 neskartas liellopu saimniecības statuss ir apturēts līdz inficēto dzīvnieku nokaušanai mazāk nekā 45 dienu laikā pēc saņemšanas saimniecībā, un
-
vai nu dzīvnieki, kas atradušies tiešā kontaktā ar inficētajiem dzīvniekiem, veicot seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu, ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
vai nu dzīvnieki, kas atradušies kopējā gaisa telpā ar inficētajiem dzīvniekiem, veicot seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu, ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
pārējie saimniecībā esošie dzīvnieki ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, veicot vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
BHV1 neskartas saimniecības statuss tiek atjaunots saskaņā ar III pielikuma 4. punktu.
5. Lēmuma minēta 4. pantā minētā galamērķa dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, kuros II pielikumā uzskaitītajos reģionos paredzēts īstenot 4. panta noteikumus, kā arī paredzamo piemērošanas datumu.”
3.
Lēmuma I pielikumu aizstāj ar šā lēmuma I pielikumu.
4.
Lēmuma II pielikumu aizstāj ar šā lēmuma II pielikumu.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 5. augustā