РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 20. jūlijs)
par valsts atbalstu C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), ko valsts garantijas veidā attiecībā uz BPP īstenojusi Portugāle
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4932)
(Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/346/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā - LESD) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savas piezīmes saskaņā ar minētajiem noteikumiem (1) un ņemot vērā to piezīmes,
tā kā:
(1)
Šis lēmums attiecas uz valsts atbalstu, ko Portugāle valsts garantijas veidā sniegusi Banco Privado Português (turpmāk tekstā - “BPP”) labā.
1. PROCEDŪRAS ASPEKTI
(2)
Komisija ar lēmumu 2009. gada 13. martā (turpmāk tekstā - “Lēmums par glābšanas atbalstu”) (2) apstiprināja valsts garantiju aizdevumam EUR 450 miljonu apmērā, ko sešas Portugāles bankas 2008. gada 5. decembrī piešķīra BPP. Pasākumu atļāva uz sešu mēnešu laikposmu, pamatojoties uz EK līguma 87. panta 3. punkta b) apakšpunktu (tagad LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts), pieņemot, ka Portugāles iestādes īstenos apņemšanos sešu mēnešu laikā (t. i., līdz 2009. gada 5. jūnijam) iesniegt pārstrukturēšanas plānu.
(3)
Komisija 2009. gada 15. jūlijā aicināja Portugāles iestādes nekavējoties iesniegt BPP pārstrukturēšanas plānu. Tā kā pieprasītais plāns netika iesniegts, Komisija ar 2009. gada 6. oktobra vēstuli nosūtīja oficiālu atgādinājumu saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (3), 5. panta 2. punktu.
(4)
Komisija 2009. gada 10. novembrī sāka oficiālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz iespējamo valsts atbalsta pasākumu. Ar šo pašu lēmumu Komisija izdeva rīkojumu sniegt informāciju, pieprasot Portugālei iesniegt pārstrukturēšanas plānu līdz 2009. gada 22. decembrim.
(5)
Komisijas lēmums par procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2010. gada 6. martā (4). Komisija uzaicināja ieinteresētās personas izteikt piezīmes par atbalsta pasākumu. Piezīmes ar vēstuli 2010. gada 6. aprīlī iesniedza trešā persona, kas vēlējās palikt anonīma.
(6)
Komisija 2010. gada 12. marta vēstulē aicināja Portugāli sniegt informāciju; Portugāle atbildēja 2010. gada 13. aprīļa vēstulē, kas reģistrēta 2010. gada 14. aprīlī.
(7)
Ieinteresēto personu piezīmes Portugālei tika nosūtītas 2010. gada 15. aprīļa vēstulē. Portugāle uz šīm piezīmēm atbildēja 2010. gada 13. maija vēstulē, kas reģistrēta 2010. gada 14. maijā.
(8)
Komisija 2010. gada 29. aprīlī aicināja sniegt papildu informāciju, kuru Portugāle sniedza 2010. gada 13. maija vēstulē. Portugāle sniedza papildu informāciju 2010. gada 15. jūnijā un 21. jūnijā.
2. ATBALSTA SAŅĒMĒJS UN PASĀKUMS
2.1. Saņēmējs
(9)
BPP ir finanšu iestāde, kas atrodas Portugālē un sniedz banku pakalpojumus privātklientiem, konsultācijas uzņēmumiem un privātā kapitāla pakalpojumus. BPP klienti ir privāti noguldītāji un iestāžu noguldītāji, tostarp piecas kopieguldījumu lauksaimniecības kredītbankas (caixas de crédito agrícola mútuo), viena krājbanka (caixa económica), vairāki pensiju fondi, apdrošināšanas uzņēmumi un citi. BPP ir pārstāvēta Portugālē, Spānijā un mazākā mērā Brazīlijā un Dienvidāfrikā.
(10)
BPP akcijas nav kotētas fondu biržā, un tāpēc šo akciju tirgus vērtība nav pieejama. 2008. gada 30. jūnijāBPP bilancē kopējie aktīvi bija EUR 2,9 miljardu apmērā, kas ir mazāk nekā 1 % no Portugāles banku sektora kopējiem aktīviem. 100 % BPP akciju pieder grupai Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Kopš 2008. gada 30. jūnija šīs kontrolakciju sabiedrības kontrolpakete (51,5 %) pieder 12 akcionāriem. 2009. gadā Privado Holding grupā bija 187 strādājošie, no kuriem 148 strādāja BPP.
2.2. Bankas finanšu grūtības
(11)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju BPP radās grūtības ar likviditāti, jo pasliktinājās pasaules ekonomikas stāvoklis, kas ievērojami mazināja bankas spēju pārvaldīt savu likviditāti.
(12)
BPP2008. gada 24. novembrī informēja Portugāles centrālo banku (turpmāk tekstā - “Portugāles Banka”), ka pastāv risks, ka tā nespēs izpildīt maksājumu saistības. BPP tika atļauts no 2008. gada 1. decembra apturēt visus maksājumus.
(13)
BPP2008. gada 5. decembrī saņēma EUR 450 miljonu aizdevumu, kas tika nodrošināts ar valsts garantiju, un saskaņā ar turpmāk norādītajiem nosacījumiem. Aizdevums un garantija sedza tikai tās BPP saistības, kas bija reģistrētas BPP bilancē 2008. gada 24. novembrī, un aizdevums bija jāizmanto tikai noguldījumu atmaksāšanai noguldītājiem un citiem kreditoriem un nebija paredzēts grupas citu uzņēmumu saistību segšanai.
2.3. Ārkārtas palīdzības pasākums
(14)
BPP2008. gada 5. decembrī ar sešām lielākajām Portugāles bankām (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (turpmāk tekstā - “banku konsorcijs”) parakstīja aizdevuma līgumu par EUR 450 miljonu aizdevumu (turpmāk tekstā - “aizdevuma līgums”), kas tika nodrošināts ar valsts garantiju. Aizdevuma termiņš bija seši mēneši, tas bija pagarināms līdz diviem gadiem, un tā procentu likme bija EURIBOR + 100 bāzes punkti. Aizdevuma atlīdzība bija noteikta, pamatojoties uz kreditējošo banku finansējuma izmaksām darījuma laikā.
(15)
Portugāles iestādes apgalvoja, ka, ņemot vērā BPP sarežģīto finanšu situāciju, bez valsts garantijas neviens aizdevējs nevēlējās finansēt BPP ar samērīgu procentu likmi. Valsts garantija, kas pievienota aizdevumam, tika piešķirta saskaņā ar Likumu Nr. 112/97, t. i., ārpus Portugāles garantiju shēmas (Llikums 60-A/2008), ko Komisija apstiprināja 2008. gada 29. oktobrī (5). Jo īpaši Portugāles iestādes norādīja, ka vispārīga garantiju shēma, kas attiecas uz maksātspējīgām bankām, nebūs piemērota sistēma valsts intervencei BPP labā, ņemot vērā bankas aizvien sliktāko finanšu situāciju un īpašos riskus, kas saistīti ar šo darījumu.
(16)
Ņemot vērā BPP sniegto nodrošinājumu, atlīdzība par valsts garantiju tika fiksēta 20 bāzes punktu apmērā.
(17)
Nodrošinājumu veido: i) pirmās ķīlas tiesības uz vairākiem aktīviem, kas uzskaitīti līgumā, kas noslēgts starp Portugāli, BPP un Portugāles Banku; un ii) pirmā hipotēka uz BPP piederošo nekustamo īpašumu. Portugāles iestādes novērtēja, ka laikā, kad tika parakstīts aizdevuma līgums un garantiju līgums (6), nodrošinājums bija aptuveni EUR 672 miljonu vērtībā. Nodrošinājuma sniegšanu regulē līgums, kuru parakstījušas Valsts kase, BPP un Portugāles Banka un kurā Portugāles Banka izraudzīta par nodrošinājuma turētāju un pārvaldītāju Valsts kases uzdevumā. Saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju atbilstīgi valsts tiesību aktiem Portugāles valstij ir privileģētas un prioritātes tiesības uz nodrošinājumu.
(18)
BPP apņēmās, ka ar valsts garantiju segtā aizdevuma termiņa laikā tā nepārdos, neizmantos kā nodrošinājumu un citādāk neatsavinās savus esošos un nākotnes aktīvus.
(19)
Saistībā ar Komisijas uzsākto pārbaudi par ārkārtas palīdzības pasākumu Portugāle apņēmās iesniegt BPP pārstrukturēšanas plānu valsts intervences sešu mēnešu laikā (t. i., līdz 2009. gada 5. jūnijam).
(20)
Komisija 2009. gada 13. marta lēmumā apstiprināja pasākumu uz sešiem mēnešiem no valsts garantijas piešķiršanas, t. i., līdz 2009. gada 5. jūnijam. Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā atlīdzības ārkārtīgi zemo līmeni, ir nepieciešama pārstrukturēšanas plāna iesniegšana līdz 2009. gada 5. jūnijam.
(21)
Lai pagarinātu garantijas spēkā esības termiņu pēc sākotnējiem sešiem mēnešiem, Portugāles iestādes apņēmās iesniegt Komisijai konkrētu paziņojumu.
(22)
Portugāle nav izpildījusi iepriekšminētās saistības.
2.4. Ārkārtas palīdzības pasākuma pagarināšana
(23)
Portugāle 2009. gada 23. jūnija e-pasta vēstulē informēja Komisiju, ka tā ir pieņēmusi lēmumu pagarināt valsts garantiju vēl uz sešiem mēnešiem (Finanšu ministrijas 2009. gada 5. jūnija rīkojums Nr. 13364-A/2009). Tomēr Portugāle nepaziņoja par minēto pagarinājumu, kā arī nemēģināja iegūt Komisijas apstiprinājumu.
(24)
Tā kā Komisijas lēmumā atbalsts apstiprināts tikai līdz 2009. gada 5. jūnijam, 2009. gada 6. jūnijā glābšanas atbalsts kļuva nelikumīgs.
(25)
BPP pārvaldnieki 2009. gada 24. aprīlī Portugāles Bankai iesniedza BPP atveseļošanas plānu.
(26)
Portugāles iestādes 2009. gada 5. jūnija vēstulē paskaidroja Komisijai, ka aizkavēšanās ar BPP pārstrukturēšanas plāna iesniegšanu ir saistīta ar to, ka BPP ieteikto atveseļošanas un pārstrukturēšanas plānu neapstiprināja Portugāles Banka.
(27)
Finanšu un valsts pārvaldes ministrija 2009. gada 9. jūnijā publicēja dokumentu ar nosaukumu Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português (“Finanšu un valsts pārvaldes ministrijas skaidrojumi - lēmums par Banco Privado Português”) (turpmāk tekstā - “2009. gada 9. jūnija dokuments”), kurā norādīts, ka 2009. gada 24. aprīlīBPP iesniedza Portugāles Bankai atveseļošanas un pārstrukturēšanas plānu, kurā cita starpā ietverts priekšlikums veikt rekapitalizācijas operāciju, kurā valsts ieguldījums būtu no EUR 150 miljoniem līdz EUR 200 miljoniem parasto akciju, priekšrocības akciju un papildu saistību bez atdeves veidā. Šis plāns netika apstiprināts, jo tika uzskatīts, ka tas “neatbilst Likumā Nr. 63-A/2008 definētajiem rekapitalizācijas noteikumiem un attiecīgajām Eiropas Savienības vadlīnijām, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību Kopienas konkurences noteikumiem, ņemot vērā, ka šajā gadījumā ir konstatējams valsts atbalsts”.
(28)
Turklāt 2009. gada 9. jūnija dokumentā tika ziņots, ka liels skaits BPP klientu ir nodevuši bankai savus uzkrājumus pārvaldīšanai un banka tos ieguldījusi daudzu tādu starpnieksabiedrību finanšu instrumentos, kuras atrodas ārzonu jurisdikcijās (“absolūtas atdeves” instrumentos). Neskatoties uz šiem produktiem piemītošiem riskiem, BPP ir noteikusi atlīdzības likmi un garantējusi šo klientu visa ieguldītā kapitāla atmaksāšanu termiņa beigās. Par šo garantēto atdevi netika informētas uzraudzības iestādes, un tā netika ne iekļauta, ne ierakstīta bankas bilancē. Slēpjot šīs saistības, bankas akcionāriem netika prasīts veikt papildu kapitāla iepludināšanu, lai tiktu izpildītas spēkā esošās juridiskās un regulējošās prasības. Turklāt saskaņā ar 2009. gada 9. jūnija dokumentu Portugāles Vērtspapīru tirgus komisijas (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) un Portugāles Bankas veiktajā izmeklēšanā tika konstatēti nopietni pārkāpumi, kas norāda uz krimināli sodāmu BPP darbību.
2.5. Situācija ar absolūtās atdeves ieguldījumu produktiem
(29)
Turklāt 2009. gada 9. jūnija dokumentā Portugāles iestādes paziņoja, ka kopīgi ar uzraudzības iestādēm tās meklē risinājumu, kā samazināt zaudējumus BPP klientiem, kuri ieguldījuši absolūtās atdeves instrumentos un kuru ieguldījumi ir apdraudēti. Valdības paredzētais risinājums cita starpā paredz, ka: 1) tiks izveidots jauns finanšu instruments, kas pārstāv pašreizējo netiešo absolūtās atdeves portfeli, lai aizstātu ieguldītāju pašreizējās pozīcijas; 2) finanšu instrumentu emitēs un pārvaldīs no BPP neatkarīga vienība, un tas piederēs valsts banku iestādēm, kuras to arī pārvaldīs.
2.6. Oficiāla izmeklēšanas procedūra un ārkārtas palīdzības pasākuma otrā pagarināšana
(30)
Komisija 2009. gada 15. jūlijā aicināja Portugāles iestādes nekavējoties iesniegt BPP pārstrukturēšanas plānu kaut vai pagaidu formā, atgādinot, ka glābšanas atbalsts kopš 2009. gada 6. jūnija ir kļuvis nelikumīgs.
(31)
Tā kā pieprasītais plāns netika iesniegts, Komisija ar 2009. gada 6. oktobra vēstuli nosūtīja oficiālu atgādinājumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 5. panta 2. punktu.
(32)
Komisija 2009. gada 10. novembrī sāka oficiālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz iespējamo valsts atbalsta pasākumu. Ar šo pašu lēmumu Komisija izdeva rīkojumu sniegt informāciju, pieprasot Portugālei iesniegt pārstrukturēšanas plānu līdz 2009. gada 22. decembrim.
(33)
Komisijas lēmums par procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (7). Komisija uzaicināja ieinteresētās personas izteikt piezīmes par atbalsta pasākumu.
(34)
Portugāles iestādes 2009. gada 3. decembrī informēja Komisiju, ka valsts garantija tiks pagarināta uz turpmākajiem sešiem mēnešiem. Saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju valsts bija spiesta atjaunot garantiju, jo tūlītēja BPP darbības pārtraukšana apdraudētu tobrīd apsvērto risinājumu. Tā kā bija skaidrs, ka BPP nespēj atmaksāt aizdevumu, bankas, kas to bija piešķīrušas BPP, vienojās pagarināt aizdevuma termiņu uz turpmākajiem sešiem mēnešiem - nemainot spēkā esošos nosacījumus un bez papildu finansējuma - ar noteikumu, ka tiks pagarināta arī attiecīgā valsts garantija.
(35)
Tādējādi 2009. gada 5. decembrī valsts garantija tika pagarināta uz turpmākajiem sešiem mēnešiem. Par pagarinājumu Komisijai paziņots netika. Portugāles iestādes tikai informēja Komisiju, ka garantija aizdevumam tiks atjaunota.
(36)
Portugāles iestādes 2010. gada 25. februārī nosūtīja vēstuli, paskaidrojot faktus, kuri - kā uzskatīja valdība - nodrošinās pamatu, lai atrisinātu problēmas, ko BPP radījusi lielai daļai savu klientu, proti, ieguldītājiem absolūtās atdeves ieguldījumu produktos.
(37)
Šajā pašā vēstulē Portugāles iestādes informēja Komisiju, ka 2009. gada 11. decembrī valdība ir nolēmusi:
i)
izveidot slēgtu un nesaskaņotu īpašo ieguldījumu fondu (Fundo Especial de Investimento - FEI), kuru veidotu resursi (bruto aktīvi un saistības), kas ieguldīti absolūtās atdeves ieguldījumu produktos un kam raksturīgs: a) īpašā ieguldījumu fonda pasīva pārvaldība, b) akciju parakstīšana natūrā, c) četru gadu termiņš, ko ar akcionāru kopsapulces lēmumu (1 akcija = 1 balss) iespējams pagarināt līdz ne vairāk kā desmit gadiem, d) brīvprātīga klientu līdzdalība;
ii)
atjaunot valsts garantiju EUR 450 miljonu aizdevumam līdz īpašā ieguldījumu fonda izveidei;
iii)
aktivizēt noguldījumu garantiju fondu (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), kas garantē, ka katram noguldītājam tiks pilnā mērā atmaksāta naudas līdzekļu kredīta atlikuma vērtība, ja tā nepārsniedz EUR 100 000, un ieguldītāju kompensācijas sistēmu (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), kura atbilstīgi likumam vienam ieguldītājam garantē kompensāciju līdz ne vairāk kā EUR 25 000 apmērā un kurā nav iesaistīti valsts līdzekļi;
iv)
piešķirt apdrošināšanas segumu līdz ne vairāk kā EUR 250 000 apmērā klientiem, kas pievienojušies FEI, ar nosacījumu, ka uz viņiem attiecas FGD un SII kritēriji; tādējādi valsts apdrošina tādu negatīvo starpību (ja tāda pastāv) 2008. gada 24. novembrī starp klienta ieņēmumiem - kā atlīdzību no FGD un SII un FEI maksājumus - un ieguldījumu nominālvērtību, kas nepārsniedz EUR 250 000.
(38)
Portugāles valsts apņemšanās attiecībā uz FEI ieguldītājiem saskaņā ar valsts tiesisko sistēmu tiks piemērota tikai fonda slēgšanas dienā, kas ir četrus gadus pēc tā izveides - 2014. gada 30. martā (8).
(39)
Portugāles Vērtspapīru tirgus komisija (CMVM) 2010. gada 1. februārī piešķīra atļauju izveidot FEI atbilstoši iepriekšminētajam; par fonda pārvaldību bija atbildīgs Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., un Banif - Banco de Investimento, S.A kļuva par fonda depozitāriju.
(40)
FEI tika izveidots 2010. gada 30. martā.
(41)
Portugāles Banka 2010. gada 16. aprīļa paziņojumā norādīja, ka 15. aprīlī pieņemts lēmums atsaukt BPP licenci bankas darbības veikšanai, ņemot vērā neiespējamību pārstrukturēt vai rekapitalizēt banku. Portugāles Banka 22. aprīlī kompetentā tiesā (Tribunal de Comércio de Lisboa) pieprasīja BPP likvidāciju, tajā pašā laikā iesniedzot priekšlikumu par likvidācijas komisijas iecelšanu. BPP likvidācija noris saskaņā ar Portugālē spēkā esošiem banku iestādēm piemērojamiem likvidācijas noteikumiem. Portugāles iestādes lēš, ka šajos tiesību aktos noteiktie dažādie juridiskie posmi nozīmē, ka likvidācija varētu ilgt aptuveni gadu.
(42)
Portugāles iestādes 2010. gada 13. maijā paziņoja Komisijai, ka, pamatojoties uz aizdevuma līgumu (9), banku konsorcijs ir pieprasījis garantijas izpildi un tā izpildīta 7. maijā, kad Portugāle šīm sešām bankām veikusi līdzekļu atmaksu EUR 450 miljonu apmērā. Portugāles valsts norādīja, ka tā jau ir veikusi nepieciešamās darbības, lai īstenotu savas privileģētas un prioritātes tiesības, kas tai ir kā uz garantiju attiecināmā nodrošinājuma kreditoram, iesniedzot prasību attiecīgā tiesā (10).
3. KOMISIJAS LĒMUMS PAR OFICIĀLU IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRU
(43)
Komisija 2009. gada 10. novembra lēmumā par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu izklāstīja savu iepriekšējo novērtējumu un pauda šaubas par attiecīgo pasākumu saderību ar iekšējo tirgu. Aplūkotie pasākumi bija šādi:
-
garantijas atlīdzība, kas bija zemāka nekā līmenis, kādu parasti pieprasa atbilstīgi Banku paziņojumam (11); Komisija apšaubīja, vai, ņemot vērā risku, atlīdzība ir pienācīga; Komisija apstiprināja šādu atlīdzību, tikai pamatojoties uz Portugāles apņemšanos iesniegt pārstrukturēšanas plānu, kurā ilgākā termiņā adekvāti izmantotu šo priekšrocību,
-
tas, ka Portugāle neiesniedza pārstrukturēšanas plānu, lai gan par to tika oficiāli atgādināts 2009. gada 6. oktobra vēstulē,
-
garantijas pagarināšana (2009. gada 5. jūnijā) pēc Komisijas sākotnēji apstiprinātajiem sešiem mēnešiem.
4. PORTUGĀLES APSVĒRUMI
(44)
Savās piezīmēs par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Portugāles iestādes apgalvoja, ka tās apzinās savu apņemšanos attiecībā uz BPP pārstrukturēšanas plāna piegādi Komisijai. Tomēr saskaņā ar 2010. gada 13. aprīlī iesniegto informāciju par pārstrukturēšanas plāna iesniegšanu galu galā bija atbildīga BPP (ar Portugāles Bankas apstiprinājumu) un Portugāles valsts bija atbildīga tikai par šā plāna nodošanu Komisijai. Portugāles iestādes neiesniedza Komisijai pārstrukturēšanas plānu vienkārši tāpēc, ka Portugāles Banka neapstiprināja BPP iesniegto plānu. Tāpēc rīkojumu, kas ietverts Komisijas 2009. gada 10. novembra lēmumā, nebija iespējams izpildīt, neskatoties uz Portugāles valsts politiskajiem centieniem nodrošināt, lai BPP faktiski izpildītu savas saistības pret Portugāles Banku, valsti un galu galā - pret Komisiju.
(45)
Attiecībā uz valsts atbalstu BPP Portugāle apgalvo, ka tas bija un ir saderīgs ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktam, jo tika piešķirts, lai garantētu valsts finanšu sistēmas stabilitāti līdzīgi tam, kas notika Eiropas kontekstā.
(46)
Attiecībā uz valsts garantijas vairākkārtēju pagarināšanu EUR 450 miljonu aizdevumam Portugāle apgalvo, ka tas nav jauns valsts atbalsts, jo situācija, saskaņā ar kuru Komisija apstiprināja valsts atbalsta pasākumu, nav mainījusies. Nosacījumi valsts garantijai, kas tika pagarināta divas reizes, palika nemainīgi: i) aizdevuma vērtība nepalielinājās; ii) netika mainītas saistības attiecībā uz aizdevumu (12), iii) saskaņā ar garantijas līgumu garantija beigtos tikai 30 dienas pēc pēdējā kapitāla un procentu maksājuma, un Komisija apzinājās, ka aizdevuma līgums ir noslēgts uz diviem gadiem (13).
(47)
Attiecībā uz neziņošanu par vairākkārtēju valsts garantijas pagarināšanu Portugāles iestādes apgalvo, ka aizdevuma līguma atjaunošana nebija atkarīga no Portugāles valsts, bet gan no banku konsorcija un BPP, un, nepagarinot garantiju, izraisītā negatīvā ietekme uz Portugāles finanšu sistēmu būtu tāda pati kā iepriekš, kad situācija pilnībā pamatoja Komisijas apstiprinājumu valsts atbalsta pasākumam. Turklāt Portugāle uzskata, ka garantijas vairākkārtēja pagarināšana saskaņā ar līgumu, kas regulē aizdevuma vienošanos, notika automātiski, lai gan pagarinājumi tika noformēti oficiāli - tiesiskās noteiktības nolūkā attiecībā uz banku konsorciju.
(48)
Turklāt saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju vairākkārtēji pagarinājumi (pat ja uzskata, ka tie ir jauns atbalsts) neradīja ekonomisku priekšrocību, jo BPP praktiski nedarbojās vismaz no 2008. gada 1. decembra. Tādējādi pasākums ar pagarinājumu vai bez tā “nedeva BPP ekonomisku priekšrocību vai nestiprināja tā pozīciju salīdzinājumā ar konkurentiem tā vienkāršā iemesla dēļ, ka BPP nedarbojās tirgū un līdz ar to nekonkurēja ar citām bankām” (14). Tāpēc Portugāle uzskata, ka pasākums neietekmēja ne konkurenci, ne tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(49)
Apsvērumos par ieinteresēto personu piezīmēm (skatīt turpmāk tekstā) Portugāles iestādes norādījušas, ka EUR 450 miljonu aizdevums tika izmantots pārredzamā veidā, lai izvairītos no sistemātiskas kaitīgas ietekmes un izpildītu BPP saistības, kas ierakstītas bilancē 2008. gada 24. novembrī.
(50)
Portugāles iestādes arī piebilst, ka Portugāle BPP likvidācijas procesā aizstāvēs savas tiesības uz garantijas nodrošinājumu. Ņemot vērā, ka Portugāle ir privileģēts BPP kreditors, tā ir pārliecināta, ka pilnā apmērā spēs atgūt EUR 450 miljonu aizdevumu, ko tā izmaksāja aizdevējbankām. Šai ziņā Portugāles iestādes atzīmē, ka nodrošinājuma vērtība 2010. gada 7. maijā bija par vairāk nekā 20 % augstāka nekā garantētā aizdevuma kopējā summa.
(51)
Attiecībā uz valsts apņemšanos kompensēt zaudējumus ne vairāk kā EUR 250 000 apmērā absolūtās atdeves klientiem, kas pievienojušies FEI, Portugāle apgalvo, ka šī apņemšanās nav valsts atbalsts, jo i) tā nenozīmē valsts līdzekļu pārvedumu ne FEI pārvaldes sabiedrībai, ne arī citai institūcijai, kas darbojas tirgū, ii) tā ir regulārs un apstiprināts mehānisms, kas ir ieguldītāju kompensācijas sistēmas loģisks paplašinājums, iii) tā nerada ekonomisku priekšrocību ieguldītājiem, uz kuriem tā vērsta vispārēji un saskaņā ar izņēmuma nosacījumiem atbilstīgi valsts un Eiropas tiesiskajām prasībām, vai konkurences izkropļojumu tirgū vai attiecībās starp dalībvalstīm.
(52)
Turklāt Portugāle apgalvo, ka faktiskie maksājumi FEI klientiem saskaņā ar šo apņemšanos būs minimāli, ja tie vispār tiks veikti. Portugāles iestādes uzskata, ka EUR 250 000 apdrošināšanas segums vieš pārliecību FEI klientiem, tomēr vairumā gadījumu tas nenozīmē faktisku apmaksu. Konservatīva scenārija gadījumā, pieņemot, ka FEI aktīvi turpmāko četru gadu laikā no 2009. gada oktobra zaudē savu vērtību, Portugāle lēš, ka maksimālā izmaksu summa katram klientam būs aptuveni EUR 68 000. Labvēlīgākā gadījumā izmaksas nebūs jāveic.
5. CITU IEINTERESĒTO PERSONU APSVĒRUMI
(53)
Saskaņā ar 6. pantu Komisijas 2009. gada 10. novembra lēmumā par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Komisija 2010. gada 6. aprīlī saņēma piezīmes no pienācīgi identificētām trešām personām, kas vēlējās palikt anonīmas. Piezīmēs par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu ieinteresētās personas norādīja, ka nav ievērots neviens no nosacījumiem, saskaņā ar kuriem aizdevumam tika piešķirta valsts garantija (maksimālais ilgums seši mēneši un pārstrukturēšanas plāna iesniegšana). Tāpēc saskaņā ar iesniegtajiem apsvērumiem atbalsts ir nelikumīgs un Komisijai jāpieprasa Portugālei garantiju pārtraukt. Turklāt EUR 450 miljonus izmantoja nevis bankas pārstrukturēšanai, bet gan atlīdzībai noteiktiem BPP klientiem, kaitējot visiem pārējiem.
6. NOVĒRTĒJUMS
6.1. Pasākuma atzīšana par valsts atbalstu
(54)
LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts:
“Ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.”
(55)
Lai piemērotu LESD 107. panta 1. punktu, ir jābūt atbalsta pasākumam, kas ir saistīts ar valsti un ko piešķir, izmantojot valsts līdzekļus, kurš ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci iekšējā tirgū, nodrošinot selektīvu priekšrocību noteiktiem uzņēmumiem.
6.1.1. Valsts garantija EUR 450 miljonu aizdevumam
(56)
Komisija atgādina, ka 2009. gada 13. marta lēmumā par glābšanas atbalstu tā jau ir noteikusi, ka valsts garantija ir valsts atbalsts (15). Pasākums tiek finansēts no valsts līdzekļiem, jo tas ir Portugāles piešķirta valsts garantija. Portugāles valsts veiktais atlīdzības maksājums banku konsorcijam 2010. gada 13. maijā (skatīt 42. apsvērumu iepriekš) skaidri parāda, ka ir iesaistīti valsts līdzekļi.
(57)
Kā arī noteikts jau 2009. gada 13. marta lēmumā par glābšanas atbalstu (16), valsts garantija ir ļāvusi BPP saņemt aizdevumu ar labākiem finanšu nosacījumiem nekā tie, kas parasti tirgū ir pieejami uzņēmumiem līdzīgos apstākļos, tajā mazticamajā situācijā, kā atzinušas Portugāles iestādes, kad šādi aizdevumi vispār būtu bijuši pieejami. Šajā sakarā lēmumā par glābšanas atbalstu jau tika noteikts, ka maksa 20 bāzes punktu apmērā ir ievērojami zemāka par noteikto līmeni tāpēc, ka tika piemērots Eiropas Centrālās bankas 2008. gada 20. oktobra ieteikums. Neskatoties uz augsto nodrošinājuma līmeni, Komisija secināja, ka atlīdzība par valsts garantiju ir ievērojami mazāka par atlīdzību, kāda parasti būtu uzskatāma par adekvātu problēmās nonākušu banku gadījumā. Šāda atlīdzība tika uzskatīta par pienācīgu tikai glābšanas stadijai, ar nosacījumu, ka līdz 2009. gada 5. jūnijam būtu iesniegts pārstrukturēšanas plāns.
(58)
Atšķirībā no citām bankām, kuru aizņēmumiem netika piešķirta valsts garantija, BPP ieguva ekonomisku priekšrocību, jo maksa, kas tika iekasēta par valsts garantiju, nepārprotami bija zemāka par tirgus līmeni.
(59)
Portugāles iestāžu arguments, ka BPP nedarbojās tirgū kopš 2008. gada 1. decembra, nav pieņemams. Ņemot vērā, ka Portugāles Banka BPP licenci bankas darbību veikšanai atsauca 2010. gada 15. aprīlī, BPP varēja atgriezties tirgū vai atkārtoti atgriezties tirgū, par to iepriekš brīdinot. Patiesi, BPP atveseļošanas plāni, kas iesniegti laikposmā no 2008. gada decembra līdz 2009. gada aprīlim, parāda bankas potenciālu glābšanas pasākuma rezultātā turpināt veikt saimniecisko darbību. Ņemot vērā BPP darbību un pozīciju valsts un starptautiskajos finanšu tirgos, šī priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē potenciāli iespaido konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tikai no 2010. gada 15. aprīļa, kad tika atsaukta licence bankas darbību veikšanai, BPP tiešām zaudēja jebkuru iespēju no atkārtoti atgriezties tirgū un iespējami izkropļot konkurenci un iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(60)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, Komisija secina, ka valsts garantija ir nodrošinājusi BPP ekonomisku priekšrocību, izmantojot Portugālei paredzētos valsts līdzekļus. Iespējams, ka šī priekšrocība iespaidos konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Tāpēc šis pasākums ir valsts atbalsts.
6.1.2. EUR 250 000 garantija FEI klientiem
(61)
Kā aprakstīts iepriekš, ieguvēji no šā pasākuma ir BPP klienti, kas ieguldījuši absolūtās atdeves produktos un izvēlējušies pievienoties FEI. Ja Portugāle nebūtu īstenojusi šo risinājumu, FEI klienti riskētu nesaņemt atlīdzību vai, visticamāk, saņemt atlīdzībā mazāku summu, nekā noteikts garantijā. Atbilstīgi Portugāles aplēsēm pastāv iespēja, ka garantija palielina klientu peļņu, jo tie ir FEI klienti. Tādēļ FEI klientiem šis pasākums ir radījis priekšrocības.
(62)
Tomēr pats līdzekļu noguldīšanas fakts nepavisam nenozīmē komercdarbību valsts atbalsta noteikumu nozīmē, un, patiesi, saskaņā ar Portugāles iesniegto informāciju vairākums FEI dalībnieku ir privātpersonas, nevis uzņēmumi. Tomēr, ciktāl valsts garantijas segtās FEI summas ir paredzētas tam, lai nodrošinātu ieguvumu uzņēmumiem, tās var būt valsts atbalsts.
(63)
Tomēr Portugāles sniegtie skaitļi skaidri parāda, ka šo trīs gadu laikā (17) valsts izmaksas būs ievērojami zem de minimis robežas EUR 200 000 apmērā, jo vērā ir ņemts segums, ko nodrošina ieguldītāju kompensācijas sistēma un noguldījumu garantijas fonds, kā arī vērtība, ko saskaņā ar piesardzīgiem pieņēmumiem ieguldītāji, iespējams, atgūs no pamatā esošajiem aktīviem.
6.2. Saderība saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu
6.2.1. Valsts garantija EUR 450 miljonu aizdevumam
(64)
Portugāle apgalvo, ka atbalsta elements jānovērtē, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu, kas paredz pilnvaras Komisijai pieņemt lēmumu, ka atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tā mērķis ir novērst “nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā”. Komisija atgādina, ka Vispārējā tiesa ir uzsvērusi, ka LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts ir jāpiemēro ierobežoti un tam jānovērš traucējumi visā kādas dalībvalsts tautsaimniecībā (18).
(65)
Komisija jau ir atzinusi, ka pašreizējā globālā finanšu krīze var radīt nopietnus traucējumus dalībvalsts tautsaimniecībā un ka minēto traucējumu novēršanai par piemērotiem var uzskatīt banku atbalsta pasākumus. Šis novērtējums ir apstiprināts Komisijas pieņemtajā Banku paziņojumā (19), Rekapitalizācijas paziņojumā (20), Samazinātas vērtības aktīvu paziņojumā (21) un Pārstrukturēšanas paziņojumā (22). Tāpēc LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts var kalpot kā juridiskais pamats atbalsta pasākumiem, kas tiek īstenoti šīs sistēmiskās krīzes pārvarēšanai. Attiecībā konkrētāk uz Portugāles tautsaimniecību tas ir bijis piemērots juridiskais pamats dažādiem Komisijas lēmumiem, ar kuriem apstiprināti Portugāles iestāžu veiktie pasākumi finanšu krīzes pārvarēšanai, jo īpaši Portugāles rekapitalizācijas shēmas apstiprinājumam un šīs shēmas paplašināšanai, un beidzamais šāds lēmums tika pieņemts 2010. gada martā (23).
(66)
Šajā gadījumā Komisija arī atzīmē, ka tās lēmumā par glābšanas atbalstu tika izvērtēta LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta piemērojamība un tika atzīts, ka tas ir piemērojams, jo BPP finanšu saistību neizpilde varēja negatīvi ietekmēt visu Portugāles finanšu sistēmu (skatīt lēmuma par glābšanas atbalstu 33.-45. apsvērumu).
(67)
Neskatoties uz atkārtotiem lūgumiem un rīkojumu sniegt informāciju, kā norādīts iepriekš 30.-32. apsvērumā, Portugāle neiesniedza pārstrukturēšanas plānu, bet pagarināja garantiju divas reizes, iepriekš par to nepaziņojot Komisijai un nesaņemot Komisijas apstiprinājumu.
(68)
Portugāles iestāžu argumenti, ka Komisija zināja, ka saskaņā ar līgumu garantiju var nodrošināt uz diviem gadiem un ka valsts garantija netika būtiski mainīta, nav pieņemami. Lēmumā par glābšanas atbalstu noteikta saistība starp valsts garantijas apstiprināšanu un Portugāles iestāžu apņemšanos sešu mēnešu laikā iesniegt pārstrukturēšanas plānu. Portugāles iestādes šo apņemšanos neizpildīja.
(69)
Turklāt ar līgumu paredzēta valsts garantijas atjaunošana, pamatojoties uz banku konsorcija un BPP lēmumu, nevar atbrīvot Portugāli no konkrētu saistību izpildes, kuras tā uzņēmusies pret Komisiju un uz kurām balstījās lēmums par glābšanas atbalstu, vai no saistībām saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu.
(70)
Arī Portugāles nostāja attiecībā uz saistībām iesniegt pārstrukturēšanas plānu, apgalvojot, ka tās vienīgais pienākums bija plānu nodot Komisijai, nav pieņemama, ņemot vērā apņemšanos, uz kuras pamata tika pieņemts lēmums par glābšanas atbalstu. Jebkurā gadījumā pastāv fakts, ka pārstrukturēšanas plāns netika iesniegts lēmumā par glābšanas atbalstu noteiktajā laikā, un tādēļ nevarēja uzturēt spēkā pamatu, saskaņā ar kuru tika dots apstiprinājums.
(71)
No tā izriet, ka garantijas atlīdzība bija zemāka nekā līmenis, kādu parasti pieprasa atbilstīgi Banku paziņojumam, lai to uzskatītu par saderīgu atbalstu, un ka Komisija lēmumā par glābšanas atbalstu apstiprināja šo atlīdzības līmeni tikai tādēļ, ka Portugāle apņēmās iesniegt pārstrukturēšanas vai likvidācijas plānu, ar kuru tiktu attiecīgi mazināts konkurences izkropļojums. Līdz 2009. gada 5. jūnijam šāds plāns netika iesniegts, tādēļ Komisija secina, ka ne Portugāles 2008. gada 5. decembrī sniegtā garantija, ne tās pagarinājums pēc 2009. gada 5. jūnija nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
(72)
Lai gan Portugāle neiesniedza BPP pārstrukturēšanas plānu, Portugāles iestādes ir iesniegušas informāciju, kas pierāda, ka 2010. gada 15. aprīlī uzsāktā likvidācijas procesa rezultātā, atsaucot BPP licenci bankas darbību veikšanai, BPP tiks likvidēta. Turklāt BPP akcionāriem netiks piešķirtas citas kompensācijas, kā vien summas, kas izriet no paša likvidācijas procesa. Pamatojoties uz šo informāciju, Komisija uzskata, ka nākotnē saistībā ar BPP nepastāv konkurences izkropļojuma risks. Tomēr šis secinājums nenovērš Portugāles īstenotā pasākuma nesaderību laikposmā no 2008. gada 5. decembra līdz 2010. gada 15. aprīlim.
(73)
Lai noteiktu aizdevuma procentu tirgus likmi, Komisija tās vērtējumā ir ņēmusi vērā Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (24). Komisija nosaka atsauces likmes, kurām jāatspoguļo procentu likmju vidējais līmenis tirgū vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumiem, kas nodrošināti ar standarta garantijām. Atsauces likme ir minimālā likme, ko drīkst palielināt gadījumos, kas saistīti ar konkrētu risku, piemēram, uzņēmumam ir grūtības, vai nav sniegts parasti banku pieprasītais nodrošinājums. Ārkārtas gadījumos garantijas atbalsta elements var izrādīties tikpat liels cik summa, kuru faktiski sedz garantija.
(74)
Garantija ir ļāvusi BPP saņemt aizdevumu ar labākiem finanšu nosacījumiem nekā tie, kas parasti ir pieejami finanšu tirgos. Komisija uzskata, ka garantijas atbalsta elementu var aprēķināt kā starpību starp procentu likmi, ko BPP būtu vajadzējis samaksāt par aizdevumu atbilstoši tirgus nosacījumiem, t. i., bez garantijas, un procentu likmi, ar kādu faktiski tika piešķirts garantētais aizdevums. Šo starpību var uzskatīt par atbilstošu prēmijai, ko tirgus ekonomikas apstākļos garantijas sniedzējs būtu prasījis par šādām garantijām.
(75)
Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka bez garantijas BPP būtu maksājusi procentu likmi, kas ir vismaz vienāda ar atsauces procentu likmi, kam pieskaitīti 400 bāzes punkti, jo tas bija grūtībās nonācis uzņēmums ar augstu nodrošinājuma līmeni. Komisija uzskata, ka, ņemot vērā augsto aizdevuma nodrošinājuma līmeni (skatīt 17. apsvērumu), kas palielina varbūtību, ka aizdevējs spētu atgūt vismaz daļu no aizdevuma, neskatoties uz BPP ļoti sarežģīto situāciju, ir lietderīga 400 bāzes punktu sadalīšana. Tādējādi garantijas atbalsta elementu veido starpība starp atsauces procentu likmi, kam pieskaitīti 400 bāzes punkti, un procentu likmi, ar kādu garantētais aizdevums tika piešķirts (t. i., EURIBOR + 100 bāzes punkti), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski samaksāta par garantiju, t. i., 20 bāzes punkti.
(76)
Šajā sakarībā Komisija arī atzīmē, ka Portugāle ir norādījusi, ka tā jau ir iesniegusi nepieciešamās prasības, lai īstenotu privileģētās un prioritātes tiesības attiecībā uz nodrošinājumu, ko tai izsniedza BPP, un ka tā turpinās to darīt, līdz tiks atgūta visa aizdevuma summa (25). Komisija uzskata, ka Portugālei ir pienākums to darīt, lai izpildītu garantiju līguma nosacījumus; neīstenojot tiesības uz nodrošinājumu, lai atgūtu visu aizdevuma summu, tiktu sniegts valsts atbalsts BPP labā.
6.3. BPP EUR 450 miljonu aizdevuma izmantošana
(77)
Ieinteresētā trešā persona, kura iesniedza piezīmes par Komisijas lēmumu uzsākt oficiālu izmeklēšanu, apgalvoja, ka EUR 450 miljonu aizdevums ticis izmantots nevis BPP pārstrukturēšanai, bet gan atlīdzībai noteiktiem bankas klientiem, kaitējot visiem pārējiem. Komisija no Portugāles iestādēm saņēma informāciju, kas liecināja, ka aizdevums tika izmantots atlīdzībām BPP kreditoriem, kuru kredītiem pienācis samaksas termiņš vai kuru kredītlīnijām beidzās termiņš, un kuri bija nolēmuši kredītus nepagarināt vai kredītlīnijas neatjaunot. Komisija neatrada nevienu pamatotu pierādījumu ieinteresētās trešās personas apgalvojumiem.
7. SECINĀJUMS
(78)
Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija secina, ka BPP piešķirtā valsts garantija LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir valsts atbalsts, ko nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
8. ATGŪŠANA
(79)
Kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punktā, kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja. Ir jāatgūst tikai tāds atbalsts, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
(80)
Atbalsta atgūšanas nolūks ir atjaunot situāciju, kāda pastāvēja pirms atbalsta piešķiršanas. Tas notiks, tiklīdz BPP būs atmaksājusi nesaderīgo atbalstu, un līdz ar to zaudēs priekšrocības, ko ieguvusi salīdzinājumā ar tās konkurentiem. Atgūstamajai summai jābūt tādai, lai novērstu ekonomisko priekšrocību, kas piešķirta BPP.
(81)
Ņemot vērā 3.1. punktu Komisijas paziņojumā par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (turpmāk tekstā - Komisijas paziņojums par garantijām) (26), atsevišķas valsts garantijas gadījumā atbalsta elements jānovērtē, atsaucoties uz garantijas un aizdevuma noteikumiem. Ņemot vērā BPP nopietnās finansiālās grūtības laikā, kad garantija tika piešķirta, ir maz ticams, ka uzņēmums būtu bijis spējīgs iegūt bankas aizdevumu tirgū bez valsts iejaukšanās.
(82)
Lai precīzi kvantitatīvi izteiktu atbalsta apmēru, pieņemot, ka nav iespējams noteikt attiecīgo tirgus cenu valsts garantijas atlīdzībai, ir jānosaka saprātīgs atskaites punkts. Kā noteikts Komisijas paziņojuma par garantijām 3.2. punkta pirmo ievilkumā, aizdevuma garantijas “skaidras naudas dotācijas ekvivalentu” attiecīgajā gadā var aprēķināt tāpat kā dotācijas ekvivalentu aizdevumos ar atvieglotiem nosacījumiem. Tātad atbalsta summu var aprēķināt kā starpību starp teorētisko tirgus procentu likmi un procentu likmi, kas iegūta, izmantojot valsts garantiju, atskaitot visas samaksātās prēmijas.
(83)
Šajā gadījumā, ņemot vērā BPP finanšu grūtības un sniegto nodrošinājumu, BPP vajadzēja maksāt par aizdevumu saskaņā ar tirgus nosacījumiem, t. i., bez garantijas, ar atsauces procentu likmi, kam pieskaitīta riska prēmija 400 bāzes punktu apmērā. Tāpēc atbalsta summa jāaprēķina kā starpība starp šo teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, par kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts (t. i., EURIBOR + 100 bāzes punkti), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski samaksāta par garantiju, t. i., 20 bāzes punkti.
(84)
Attiecībā uz paša aizdevuma visu summu saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju Portugāles valsts jau ir veikusi visus nepieciešamos pasākumus, lai īstenotu savas prioritātes tiesības uz nodrošinājumu, ko tai izsniedza BPP (tā vērtība ir aplēsta kā ievērojami augstāka par aizdevuma vērtību) (27). Komisija pieņem, ka Portugāles valsts turpinās īstenot šīs tiesības, tādējādi likviditātes procesa laikā iegūstot visu aizdevuma summu, kā tā paziņojusi 2010. gada 15. jūnija atbildē (28).
(85)
Summu, kas minēta 83. apsvērumā, veido atgūstamā summa, kurai pieskaitīti procenti, kas par šo summu faktiski uzkrāti, sākot no dienas, kad atbalsts tika nodots saņēmēja rīcībā (2008. gada 5. decembris), līdz tās faktiskajai atgūšanai. Procentu summa nedrīkst būt mazāka kā summa, kas aprēķināta saskaņā ar 9. pantu Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (29),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts saistībā ar EUR 450 miljonu aizdevuma garantēšanu, ko nelikumīgi par labu Banco Privado Portuguê piešķīrusi Portugāle, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
1. Portugālei jāatgūst no saņēmēja atbalsts, kas minēts 1. pantā.
2. Par atgūstamajām summām aprēķina procentus no dienas, kad tās tika nodotas saņēmēja rīcībā, līdz to faktiskajai atgūšanai.
3. Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.
3. pants
1. Šā lēmuma 1. pantā minētajai atbalsta atgūšanai jābūt tūlītējai un faktiskai.
2. Portugāle nodrošina, lai šis lēmums tiktu īstenots četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas dienas.
4. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Portugāle iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopējo summu (pamatsummu un procentus), kas jāatgūst no saņēmēja;
b)
sīku to pasākumu aprakstu, kas jau veikti un tiek plānoti, lai izpildītu šo lēmumu;
c)
dokumentus, kas parāda, ka Portugāles valsts ir realizējusi prioritātes tiesības attiecībā uz Banco Privado Português piedāvāto nodrošinājumu saistībā ar garantiju.
2. Portugāle pastāvīgi informē Komisiju par šā lēmuma īstenošanai veikto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Pēc vienkārša Komisijas pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju gan par jau veiktajiem, gan plānotajiem pasākumiem, lai izpildītu šo lēmumu. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un procentiem, kas jau atgūti no saņēmēja.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
Briselē, 2010. gada 20. jūlijā