РЕШЕНИЕ 2011/235/ОВППС НА СЪВЕТА
от 12 април 2011 година
относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 21 март 2011 г. Съветът отново изрази дълбокото си безпокойство по повод на влошаването на положението с правата на човека в Иран.
(2)
Съветът подчерта по-специално драматичното нарастване на броя на екзекуциите през последните месеци и систематичното потискане на ирански граждани, подложени на преследване и арести, заради това че упражняват законното си право на свобода на словото и право на мирни събрания. Съюзът отново категорично осъди използването на изтезания и на други форми на жестоко, нечовешко и унизително отношение.
(3)
В този контекст Съветът отново изтъкна решимостта си да продължи да се занимава с нарушенията на правата на човека в Иран и заяви готовността си да въведе ограничителни мерки, насочени срещу лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран.
(4)
Ограничителните мерки следва да са насочени срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правата на човека при репресиите срещу мирни демонстранти, журналисти, защитници на човешките права, студенти и други лица, които издигат глас в защита на законните си права, в т.ч. правото на изразяване; мерките следва да са насочени също срещу лица, които са съучастници в организирането и извършването или отговорни за организирането и извършването на тежки нарушения на правото на справедлив процес, за изтезания, за жестоко, нечовешко или унизително отношение, както и за безразборното, прекомерно и зачестило изпълнение на смъртното наказание, в т.ч. публични екзекуции, пребиване с камъни, обесване или екзекуции на непълнолетни нарушители в разрез с международните задължения на Иран в областта на правата на човека.
(5)
Необходими са по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на някои мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на лицата, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека в Иран, и свързаните с тях лица, посочени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват на техните собствени граждани да влизат на териториите им.
3. Параграф 1 не засяга случаите, когато дадена държава-членка е обвързана от задължение по международното право, а именно:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
по силата на многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
по силата на Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите когато някоя държава-членка предоставя освобождаване в съответствие с параграфи 3 или 4.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, чрез който пряко се насърчават демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Иран.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни, считано от деня на получаване на нотификацията за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета повдигнат възражение, Съветът при все това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
8. Когато в съответствие с параграфи 3, 4, 6 или 7 държава-членка разреши на посочени в приложението лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от лица, отговорни за сериозни нарушения на правата на човека в Иран, и финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от свързаните с тях лица и образувания, както е посочено в приложението.
2. Никакви финансови средства или икономически ресурси не могат да се предоставят пряко или непряко на разположение на или за използване от лицата и образуванията, включени в приложението.
3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяване на основните нужди на лицата, посочени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставяне на правни услуги;
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги за рутинно поддържане и управление на замразени финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията основанията, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държава-членка могат да разрешат освобождаването на определени замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на съдебна, административна или арбитражна обезпечителна мярка, наложена преди датата, на която лицето или образуванието, посочено в параграф 1, е включено в приложението, или са предмет на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на искове, гарантирани чрез това обезпечение или признати за валидни в това решение, в границите, установени от приложимите закони и разпоредби, уреждащи правата на лицата, подали такива искове;
в)
обезпечението или решението не са в полза на лице или образувание, посочени в приложението; както и
г)
признаването на обезпечението или на решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всяко разрешение, дадено съгласно настоящия параграф.
5. Параграф 1 не възпрепятства посочено лице или образувание да извършва плащане, дължимо по договор, сключен преди датата на включването на това лице или образувание в приложението, при условие че съответната държава-членка е установила, че плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочени в параграф 1.
6. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки стават предмет на мерките, предвидени в параграфи 1 и 2,
при условие че всички такива лихви, други постъпления и плащания продължават да са предмет на мерките, предвидени в параграф 1.
Член 3
1. По предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност Съветът установява списъка в приложението и измененията в него.
2. Съветът съобщава решението си на засегнатото лице или образувание, включително основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да се даде възможност на това лице или образувание да представи възражения.
3. Когато са представени възражения или са представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице или образувание.
Член 4
1. В приложението се съдържат основанията за включването на засегнатите лица и образувания.
2. В приложението се съдържа и информацията, необходима за идентифициране на засегнатите лица и образувания, когато такава информация е на разположение. По отношение на лицата такива данни могат да включват имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номерата на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва имената, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.
Член 5
За да се увеличи максимално въздействието на предвидените в настоящото решение мерки, Съюзът насърчава трети държави да предприемат подобни ограничителни мерки.
Член 6
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Настоящото решение се прилага до 13 април 2012 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. То се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са постигнати.
Съставено в Люксембург на 12 април 2011 година.
PADOMES LĒMUMS 2011/235/KĀDP
(2011. gada 12. aprīlis)
par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Irānā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Padome 2011. gada 21. martā atkārtoti pauda nopietnas bažas par stāvokļa pasliktināšanos cilvēktiesību jomā Irānā.
(2)
Padome īpaši uzsvēra to, ka pēdējo mēnešu laikā ir ievērojami palielinājies izpildīto nāvessodu skaits un notiek sistemātiska Irānas iedzīvotāju apspiešana - viņi tiek vajāti, un viņus arestē par to, ka tie izmanto savas likumīgās tiesības uz vārda brīvību un miermīlīgu pulcēšanos. Tāpat Savienība atkārtoti pauda stingru nosodījumu par to, ka tiek izmantota spīdzināšana, un par citu cietsirdīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību.
(3)
Ņemot vērā minēto, Padome atkārtoti apstiprināja savu apņēmību turpināt pievērsties cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā un paziņoja par gatavību ieviest ierobežojošus pasākumus, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā.
(4)
Ierobežojošiem pasākumiem būtu jāattiecas uz personām, kas ir atbildīgas par smagu cilvēktiesību pārkāpumu izvēršanu vai īstenošanu vai ir saistītas ar tiem, apspiežot miermīlīgus demonstrāciju dalībniekus, žurnālistus, cilvēktiesību aizstāvjus, studentus vai citas personas, kas atklāti aizstāv savas likumīgās tiesības, tostarp tiesības uz vārda brīvību, kā arī uz personām, kas ir atbildīgas par smagu pārkāpumu izvēršanu vai īstenošanu vai saistītas ar tiem, saistībā ar tiesību uz pienācīgu lietas izskatīšanu neievērošanu, spīdzināšanu, cietsirdīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību vai neizvēlīgu, pārmērīgu un aizvien plašāku nāvessoda piemērošanu, tostarp publisku nāvessoda izpildi, nomētāšanu ar akmeņiem, pakāršanu vai nāvessoda izpildi nepilngadīgiem likumpārkāpējiem, pārkāpjot Irānas starptautiskās saistības cilvēktiesību jomā.
(5)
Dažu pasākumu īstenošanai ir vajadzīga Savienības papildu rīcība,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu pielikumā minētajām personām, kas atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā, un ar tām saistītām personām ieceļot to teritorijā vai šķērsot to.
2. Šā panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro gadījumos, ja dalībvalstij ir jāievēro starptautiskos tiesību aktos paredzētas saistības, proti:
a)
tā ir starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalsts;
b)
tā uzņem Apvienoto Nāciju Organizācijas sasauktu vai tās aizgādībā rīkotu starptautisku konferenci;
c)
saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai
d)
saskaņā ar 1929. gada Samierināšanās līgumu (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.
4. Šā panta 3. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, ja kāda dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
5. Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts pieļauj izņēmumu saskaņā ar šā panta 3. vai 4. punktu.
6. Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus pasākumiem, ko piemēro saskaņā ar 1. punktu, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humānu iemeslu dēļ vai tāpēc, lai piedalītos starpvaldību sanāksmēs, tostarp tajās, kuras Savienība atbalsta vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, un kurās notiek politisks dialogs, ar ko tieši atbalsta demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Irānā.
7. Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 6. punktā minētos izņēmumus, rakstiski par to paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja vien viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski neiebilst pret šādu rīcību divu darbdienu laikā no brīža, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu tomēr var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
8. Gadījumos, kad saskaņā ar 3., 4., 6. vai 7. punktu dalībvalsts atļauj savā teritorijā ieceļot vai to šķērsot pielikumā uzskaitītajām personām, atļauja attiecas tikai uz konkrēto nolūku, kādā tā ir piešķirta, un tikai uz tām personām, kurām tā ir piešķirta.
2. pants
1. Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir pielikumā uzskaitīto personu, kuras ir atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā, īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē, un visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir pielikumā uzskaitīto ar tām saistīto personu un vienību īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē.
2. Pielikumā minētajām personām un vienībām liedz tiešu vai netiešu piekļuvi līdzekļiem un saimnieciskiem resursiem.
3. Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
a)
vajadzīgi, lai segtu pielikumā uzskaitīto personu un to apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un medicīnisko aprūpi, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi saprātīgai samaksai par darbu un atlīdzībai par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parastu turēšanu vai pārvaldību; vai
d)
nepieciešami ārkārtas izdevumu segšanai, ja kompetentā iestāde vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai sniegusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka būtu jāpiešķir īpaša atļauja.
Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
4. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut atsevišķu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesas noteikts, administratīvs vai arbitrāžas apgrūtinājums, kas noteikts pirms dienas, kad 1. punktā minētā persona vai vienība tika iekļauta sarakstā, vai tiesas, administratīvs vai arbitrāžas spriedums, kas pasludināts pirms minētās dienas;
b)
līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai izpildītu prasījumus, kas izriet no attiecīgā apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar attiecīgo spriedumu, ievērojot ierobežojumus, kas paredzēti spēkā esošajos normatīvajos aktos, ar ko reglamentē attiecīgu prasījumu iesniedzēju tiesības;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav pieņemts par labu kādai no personām vai vienībām, kas uzskaitītas pielikumā; un
d)
apgrūtinājuma vai sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.
Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
5. Ar 1. punktu neierobežo to, ka sarakstā iekļauta persona vai vienība veic maksājumus saskaņā ar līgumu, kas stājies spēkā pirms šīs personas vai vienības iekļaušanas pielikumā iekļautajā sarakstā, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav secinājusi, ka maksājumu tieši vai netieši saņem šā panta 1. punktā minētā persona vai vienība.
6. Šā panta 2. punktu nepiemēro iesaldētu kontu papildināšanai:
a)
ar procentu ienākumiem vai citiem ieņēmumiem no šiem kontiem; vai
b)
maksājumiem, kas paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz šiem kontiem tika attiecināti 1. un 2. punktā minētie pasākumi,
ja uz šādiem procentiem, citiem ienākumiem un maksājumiem arī turpmāk attiecina 1. punktā paredzētos pasākumus.
3. pants
1. Pēc priekšlikuma, kas saņemts no dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos, Padome izstrādā un groza pielikumā iekļauto sarakstu.
2. Padome savu lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai personai vai vienībai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šādai personai vai vienībai iespēju paust savus komentārus.
3. Ja ir iesniegti komentāri vai ja ir iesniegti jauni būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un par to informē attiecīgo personu vai vienību.
4. pants
1. Pielikumā norāda pamatojumu attiecīgo personu un vienību iekļaušanai sarakstā.
2. Pielikumā iekļauj arī vajadzīgo informāciju attiecīgo personu vai vienību identificēšanai, ja tāda ir pieejama. Attiecībā uz personām šāda informācija var ietvert vārdu un uzvārdu, tostarp pieņemtus vārdus, dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību, pases un personas apliecības numuru, dzimumu, adresi, ja tā zināma, un darbības jomu vai profesiju. Attiecībā uz vienībām tāda informācija var ietvert nosaukumus, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un uzņēmējdarbības veikšanas vietu.
5. pants
Lai šajā lēmumā paredzēto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
6. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Šo lēmumu piemēro līdz 2012. gada 13. aprīlim. To pastāvīgi pārskata. To pēc vajadzības atjaunina vai groza, ja Padome uzskata, ka tā mērķi nav sasniegti.
Luksemburgā, 2011. gada 12. aprīlī