РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 231/2012 НА КОМИСИЯТА
от 9 март 2012 година
за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 14 и член 30, параграф 4 от него и Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
За добавките в храните, включени в списъците на Съюза в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008, следва да бъдат приети спецификации относно техния произход, критерии за чистота и всякаква друга необходима информация.
(2)
За тази цел спецификациите на добавките в храните, които вече са разработени в Директива 2008/128/ЕО на Комисията от 22 декември 2008 г. за определяне на специфични критерии за чистота на оцветителите, които са предназначени за влагане в храни (3), Директива 2008/84/ЕО на Комисията от 27 август 2008 г. за определяне на специфични критерии за чистота на хранителните добавки, различни от оцветителите и подсладителите (4), и Директива 2008/60/ЕО на Комисията от 17 юни 2008 г. за установяване на специфични критерии за чистота на подсладителите, предназначени за влагане в храни (5), следва да бъдат актуализирани и пренесени в настоящия регламент. Вследствие на това посочените директиви следва да бъдат отменени.
(3)
Необходимо е да се вземат предвид спецификациите и техниките за анализ, определени в Codex Alimentarius, съставен от Съвместния експертен комитет на ФАО-СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“).
(4)
Европейският орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) даде становището си относно безопасността на основния метакрилат кополимер (6) като глазиращ агент. Впоследствие посочената добавка в храните беше разрешена за специфични употреби и ѝ беше приписан номер E 1205. Поради това следва да се приемат спецификации на посочената добавка в храните.
(5)
Според информация, представена от производителите на храни, оцветителите етилов естер на бета-апо-8′-каротеновата киселина (E 160 f) и кафяво FK (E 154), както и съдържащият алуминий носител бентонит (E 558) вече не се използват. Поради това сега действащите спецификации на посочените добавки в храните следва да не се пренасят в настоящия регламент.
(6)
На 10 февруари 2010 г. Органът представи становището си относно безопасността на естерите на мастни киселини и захароза (E 473), получени от винилови естери на мастни киселини (7). Сега действащите спецификации следва да бъдат съответно адаптирани, по-специално като се намалят максималните нива на примесите, които са от значение за безопасността.
(7)
Специфичните критерии за чистота, приложими в момента, следва да бъдат адаптирани, като се намалят максималните нива за отделните тежки метали, които са от значение, където е възможно и където нивата, определени от СЕКДХ, са по-ниски от сега действащите. Съгласно този подход максималните нива на замърсителя 4-метилимидазол в амониевия карамел (E 150 c), на сулфатната пепел в бета-каротин (E 160 a i) и на магнезиевите и алкалните соли в калциевия карбонат (E 170) следва да бъдат намалени. Отклонения от подхода следва да се допуснат само за добавките тринатриев цитрат (E 331 iii) (съдържание на олово), карагенан (E 407) и преработени „eucheuma“ водорасли (E407 a) (съдържание на кадмий), тъй като производителите заявяват, че съответствието с по-строги разпоредби на Съюза, които отразяват нивата на СЕКДХ, би било технически неосъществимо. Счита се, че приносът, който трите добавки в храните имат към общия прием на двата замърсителя (олово и кадмий), не е значителен. При фосфатите (E 338 - E 341 и E 450- E 452) обаче следва да бъдат определени нови значително по-ниски стойности в сравнение с тези на СЕКДХ поради новостите в производствените процеси, като се отчитат неотдавнашните препоръки на Органа относно намаляването на приема на арсен, особено в неорганичната му форма (8). Освен това поради съображения за безопасност следва да бъде предвидена нова разпоредба относно арсена в глутаминовата киселина (E 620). Като цяло тези адаптации са в полза на потребителите, тъй като разпоредбите относно максималните количества на тежките метали стават общо по-строги при повечето добавки в храните. С цел да се улеснят бъдещи решения съгласно член 12 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 в спецификациите трябва да бъде включена подробна информация относно процеса на производство и изходните суровини на добавките в храните.
(8)
В спецификациите не следва да се посочват органолептични тестове, отнасящи се до вкуса, тъй като не може да се очаква контролните органи да поемат риска да опитат на вкус химическо вещество.
(9)
В спецификациите не следва да се посочват класове, тъй като това не носи добавена стойност.
(10)
В спецификациите не следва да се посочва и общият параметър „Тежки метали“, тъй като той не се отнася до токсичността, а до генеричен метод на анализ. Параметрите, които се отнасят до отделните тежки метали, са във връзка с токсичността и са включени в спецификациите.
(11)
В момента някои добавки в храните (карбоксиметил целулоза (E 466), напречно свързана натриева карбоксиметил целулоза (E 468), ензимно хидролизирана карбоксиметил целулоза (E 469) и пчелен восък, бял и жълт (E 901) са включени под различни наименования в различните разпоредби на Директива 95/2/ЕО (9). Поради това спецификациите, създадени с настоящия регламент, следва да посочват тези различни наименования.
(12)
Сега действащите разпоредби относно полицикличните ароматни въглеводороди (PAH) са твърде общи и не се отнасят до безопасността - те следва да бъдат заменени от максимални количества за отделните PAH, които предизвикват опасения при добавките в храните растителен въглен (E 153) и микрокристален восък (E 905). Подобни максимални количества следва да бъдат определени за формалдехид в карагенан (E 407) и преработени „eucheuma“ водорасли (E 407 a), за специфични микробиологични критерии при агар (E 406) и за съдържание на Salmonella spp. в манитол (E 421 ii), получен чрез ферментация.
(13)
Употребата на пропан-2-ол (изопропанол, изопропилов алкохол) следва да бъде разрешена за производството на добавките куркумин (E 100) и паприка екстракт (E 160 c) в съответствие със спецификациите на СЕКДХ, тъй като тази употреба се счита за безопасна от Органа (10). Употребата на етанол като заместител на пропан-2-ол при получаването на гума джелан (E 418) следва да бъде разрешена, при условие че крайният продукт отговаря на всички останали спецификации и се счита, че опасенията за безопасността на етанола са по-малки.
(14)
Процентното съдържание на основния оцветител в кохинил, карминова киселина, кармини (E 120) следва да бъде изрично определен, тъй като за него се прилагат максимални количества.
(15)
Системата за номериране на подкатегориите каротини (E 160 a) следва да бъде актуализирана с цел нейното привеждане в съответствие със системата за номериране на Codex alimentarius.
(16)
Твърдата форма на млечната киселина (E 270) също следва да бъде включена в спецификациите, тъй като към момента млечната киселина вече може да се произвежда в твърда форма без опасения за нейната безопасност.
(17)
Сега прилаганата температурна стойност за загуби при сушене за мононатриевия цитрат (E 331 i), безводна форма, следва да бъде коригирана, тъй като при сега посочените условия веществото се разпада. Условията на сушене за тринатриевия цитрат (E 331 iii) също следва да бъдат коригирани с цел да се подобри възпроизводимостта на метода.
(18)
Сега прилаганата стойност за специфична абсорбция за алфа-токоферол (E 307) следва да бъде коригирана, а точката на сублимация за сорбиновата киселина (E 200) следва да бъде заменена с „Тест за разтворимост“, тъй като не е релевантна. Спецификацията за бактериални източници за производството на низин (E 234) и натамицин (E 235) следва да бъде актуализирана в съответствие със сега действащата таксономична номенклатура.
(19)
Тъй като вече съществуват нови, иновативни технологии на производство, с които се получават по-малко замърсени добавки в храните, присъствието на алуминий в добавките в храните следва да бъде ограничено. С цел да бъде повишена правната сигурност и утвърдена недискриминацията е целесъобразно на производителите на добавки в храните да бъде даден преходен период, през който постепенно да се приспособят към тези ограничения.
(20)
Където е приложимо, следва да бъдат определени максимални количества за алуминий за добавките в храните и по-специално за калциевите фосфати (E 341 i)-iii), предназначени за използване в храни за кърмачета и малки деца (11), в съответствие с приложимото становище на Научния комитет по храните, представено на 7 юни 1996 г. (12) В тази рамка следва да бъде определено и максимално количество за алуминий в калциевия цитрат (E 333).
(21)
Максималните количества за алуминий в калциевите фосфати (E 341 i)-iii), динатриевия дифосфат (E 450 i) и калциевия дихидроген дифосфат (E 450 vii) следва да бъдат в съответствие със становището на Органа от 22 май 2008 г. (13) Сега прилаганите количества следва да бъдат намалени, когато това е технически възможно и когато приносът към общия прием на алуминий е значителен. В тази рамка алуминиевите лакове на отделните оцветители следва да бъдат разрешени само ако са технологично необходими.
(22)
Разпоредбите относно максималните количества за алуминий в дикалциевия фосфат (E 341 ii), трикалциевия фосфат (E 341 iii) и калциевия дихидроген дифосфат (E 450 vii) следва да не причиняват сътресения на пазара поради евентуално прекъсване на доставките.
(23)
Съгласно Регламент (ЕС) № 258/2010 на Комисията от 25 март 2010 г. за налагане на специални условия върху вноса на гума гуар, която е с произход от Индия или е изпратена от същата държава, поради риска от замърсяване с пентахлорфенол и диоксини (14), следва да бъдат определени максимални количества за замърсителя пентахлорофенол в гума гуар (E 412).
(24)
Съгласно съображение 48 от Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (15) от държавите-членки се изисква да направят преглед на храните, различни от включените в посочения регламент, за наличие на замърсителя 3-MCPD с цел да обмислят необходимостта да бъдат определени максимални количества за посоченото вещество. Френските органи представиха данни за висока концентрация на 3-MCPD в добавката в храните глицерол (E 422) и в средното количество на употреба на тази добавка в различни категории храни. Следва да бъдат определени максимални количества за 3-MCPD в тази конкретна добавка в храните с цел да се избегне замърсяване на крайния хранителен продукт над допустимото ниво, като се отчита факторът на разреждането.
(25)
Поради разработката на аналитични методи някои сега прилагани спецификации следва да бъдат актуализирани. Сега прилаганата пределна стойност „Не се откриват“ е свързана с развитието на аналитичните методи и следва да бъде заместена от конкретно число за добавките естери на моно- и диглицериди на мастни киселини (E 472 a-f), полиглицеролови естери на мастни киселини (E 475) и пропан-1,2-диол естери на мастни киселини (E 477).
(26)
Спецификациите във връзка с процеса на производство следва да бъдат актуализирани за естерите на лимонената киселина с моно- и диглицериди на мастни киселини (E 472 c), тъй като използването на основи в момента е заменено от използването на техните соли, които имат по-меко действие.
(27)
Сега прилаганият критерий „Свободни мастни киселини“ за добавките естери на лимонената киселина с моно- и диглицериди на мастни киселини (E 472 c), естери на моно- и диацетилна винена киселина с моно- и диглицериди на мастни киселини (E 472 e) не е подходящ. Той следва да бъде заменен от критерия „Киселинност“ тъй като той изразява по-добре титриметричната оценка на свободните киселинни групи. Това съответства на 71-вия доклад на СЕКДХ (16) относно добавките в храните, в който такава промяна беше приета за естерите на моно- и диацетилна винена киселина с моно- и диглицериди на мастни киселини (E 472 e).
(28)
Сегашното погрешно описание на добавката магнезиев оксид (E 530) следва да бъде поправено в съответствие с информацията, подадена от производителите, за да бъде приведено в съответствие с Европейската фармакопея (17). Сега прилаганата максимална стойност за редуциращото вещество в добавката глюконова киселина (E 574) също следва да бъде актуализирана, тъй като тя не е технически постижима. За оценката на съдържанието на вода в ксилитол (E 967) сега прилаганият метод въз основа на „Загуба при сушене“ следва да бъде заместен от по-подходящ метод.
(29)
Някои от сега прилаганите спецификации на добавката канделилов восък (E 902) следва да не бъдат пренасяни в настоящия регламент, тъй като са непоследователни. За калциевия дихидроген дифосфат (E 450 vii) сегашният запис относно съдържанието на P2O5 следва да бъде поправен.
(30)
В сегашния запис в „Съдържание на основно вещество“ за тауматин (E 957) един от изчислителните коефициенти следва да бъде поправен. Този коефициент следва да бъде използван в метода на Kjeldahl за оценка на общото съдържание на веществото на база измерването на азот. Изчислителният коефициент следва да бъде актуализиран в съответствие с приложимата публикувана литература за тауматин (E 957).
(31)
Органът оцени безопасността на стевиол гликозидите като подсладител и представи становището си на 10 март 2010 г. (18) Употребата на стевиол гликозиди, на които е приписан номер E 960, впоследствие беше разрешена въз основа на добре дефинирани условия на употреба. Поради това за тази добавка следва да бъдат приети спецификации.
(32)
Поради таксономична промяна сегашните спецификации на изходните материали (дрожди), използвани в производството на еритритол (E 968), следва да бъдат актуализирани.
(33)
За куилая екстракта (E 999) сега прилаганата спецификация по отношение на диапазона на pH следва да бъде коригирана с цел да бъде приведена в съответствие със спецификациите на СЕКДХ.
(34)
Комбинацията от лимонена киселина и фосфорна киселина (всяка от които в момента поотделно е разрешена за употреба в производството на добавката полидекстроза (E 1200), следва да бъде разрешена, при условие че крайният продукт продължава да отговаря на спецификациите за чистота, тъй като повишава добивите и дава по-контролируема кинетика на реакцията. Подобно изменение не е свързано с опасения за безопасността.
(35)
За разлика от малките молекули молекулната маса на полимерите не е една-единствена стойност. Даден полимер може да има дистрибуция на молекули с различна маса. Дистрибуцията може да зависи от начина, по който е получен полимерът. Физическите свойства и поведението на полимерите са свързани с тяхната маса и с дистрибуцията на молекули с определена маса в сместа. Група математически модели описва сместа по различни начини с цел да изясни дистрибуцията на молекулите в нея. Сред съществуващите различни модели в научната литература се препоръчва да се използва среднопретегленото молекулно тегло (Mw) за описание на полимерите. Спецификациите на поливинилпиролидон (E 1201) следва да бъдат съответно коригирани.
(36)
Критерият „Ниво на дестилация“, който се използва в сега прилаганите спецификации на пропан-1,2 диол (E 1520), води до противоречиви заключения спрямо резултатите от тестовете за съдържание на основно вещество. Поради това посоченият критерий следва да бъде коригиран и преименуван на „Тест за дестилация“.
(37)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Спецификации на добавките в храните
Спецификациите на добавките в храните, включително за оцветителите и подсладителите, посочени в приложения II и III на Регламент (ЕО) № 1333/2008, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Отмяна
Директиви 2008/60/ЕО, 2008/84/ЕО и 2008/128/ЕО се отменят, считано от 1 декември 2012 г.
Член 3
Преходни мерки
Храните, съдържащи добавки в храните, които са били законосъобразно пуснати на пазара преди 1 декември 2012 г., но които не отговарят на настоящия регламент, могат да продължат да се предлагат на пазара до изчерпване на количествата.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 декември 2012 г.
Спецификациите, посочени в приложението за добавките стевиол гликозиди (E 960) и основен метакрилат кополимер (E 1205), се прилагат обаче от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 март 2012 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 231/2012
(2012. gada 9. marts),
ar ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu specifikācijas
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un it īpaši tās 14. pantu un 30. panta un 4. punktu, kā arī ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1331/2008, ar ko nosaka vienotu atļauju piešķiršanas procedūru attiecībā uz pārtikas piedevām, fermentiem un aromatizētājiem (2), un it īpaši tās 7. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikuma Savienības sarakstos uzskaitītajām pārtikas piedevām būtu jāpieņem specifikācijas par izcelsmi, tīrības kritērijiem un jebkuru citu vajadzīgo informāciju.
(2)
Šim nolūkam būtu jāatjaunina un šajā regulā jāpārņem agrāk izstrādātās pārtikas piedevu specifikācijas, kas izklāstītas Komisijas 2008. gada 22. decembra Direktīvā 2008/128/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (3), Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīvā 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (4), un Komisijas 2008. gada 17. jūnija Direktīvā 2008/60/EK, ar ko nosaka pārtikas produktos lietojamo saldinātāju tīrības kritērijus (5). Minētās direktīvas būtu attiecīgi jāatceļ.
(3)
Ir jāņem vērā specifikācijas un analīzes metodes, ko Apvienotā FAO/PVO pārtikas piedevu ekspertu komiteja (JECFA) izklāstījusi Pārtikas kodeksā.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (Iestāde) sniedza atzinumu par metakrilāta bāzes kopolimēra kā glazētājvielas nekaitīgumu (6). Pēc tam šī pārtikas piedeva tika atļauta, pamatojoties uz konkrētu lietojumu, un tai piešķirts numurs E 1205. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.
(5)
Saskaņā ar pārtikas ražotāju sniegto informāciju vairs netiek lietotas pārtikas krāsvielas beta-apo-8’-karotīnskābes etilesteris (E 160 f) un brūnais FK (E 154), kā arī alumīniju saturošs nesējbentonīts (E 558). Tāpēc šajā regulā nebūtu jāpārņem minēto pārtikas piedevu pašreizējās specifikācijas.
(6)
Iestāde 2010. gada 10. februārī sniedza atzinumu par taukskābju saharozes esteru (E 473), kas pagatavoti no taukskābju vinilesteriem, nekaitīgumu (7). Attiecīgi būtu jāpieņem pašreizējās specifikācijas, konkrēti samazinot tādu piemaisījumu maksimālos daudzumus, kuri rada bažas par nekaitīgumu.
(7)
Būtu jāpielāgo konkrēti patlaban piemērojamie tīrības kritēriji, samazinot atsevišķu smago metālu maksimālos daudzumus, ja tas ir iespējams un ja JEFCA noteiktie daudzumi ir zemāki par patlaban spēkā esošajiem daudzumiem. Atbilstoši šai pieejai būtu jāsamazina piesārņotāja 4-metilimidazola maksimālais daudzums amonija karamelē (E 150 c), sulfātpelnu daudzums beta-karotīnā (E 160 a (i)) un magnija un sārmu metālu sāļu daudzums kalcija karbonātā (E 170). Atkāpi no šīs pieejas būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz trinātrija citrāta (E 331 (iii)) (svina saturs), karagināna (E 407) un pārstrādātu Euchema jūraszāļu (E 407 a) (kadmija saturs) piedevām, jo ražotāji paziņojuši, ka stingrāku Savienības noteikumu (atbilstoši JECFA noteiktajiem maksimālajiem daudzumiem) ievērošana tehniski nebūtu iespējama. Minēto divu piesārņotāju (svina un kadmija) kopējās devas iedarbība minētajās trīs atsevišķajās pārtikas piedevās netiek uzskatīta par būtisku. Turpretim attiecībā uz fosfātiem (E 338-E 341 un E 450-E 452) būtu jānosaka jaunas, ievērojami zemākas vērtības, salīdzinot ar JECFA noteiktajām vērtībām, saistībā ar jaunākajām izmaiņām ražošanas procesos, ņemot vērā Iestādes neseno ieteikumu par arsēna uzņemšanas samazināšanu - it īpaši neorganiskā formā (8). Turklāt drošuma apsvērumu dēļ būtu jāievieš jauni noteikumi par arsēnu saistībā ar glutamīnskābi (E 620). Kopīgā šo pielāgojumu ietekme ir patērētājiem labvēlīga, jo prasības attiecībā uz smagajiem metāliem kļūst stingrākas gan kopumā, gan lielākajā daļā pārtikas piedevu. Specifikācijās būtu jāiekļauj sīka informācija par pārtikas piedevu ražošanas procesu un izejvielām, lai vienkāršotu jebkuru turpmāku lēmumu pieņemšanu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1333/2008 12. pantam.
(8)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz organoleptiskajiem testiem, kas saistīti ar garšu, jo nevar gaidīt, lai kontroles iestādes uzņemtos risku pagaršot ķīmisku vielu.
(9)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz klasēm, jo to iekļaušanai nav pievienotās vērtības.
(10)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz vispārīgo parametru “smagie metāli”, jo šis parametrs nav saistīts ar toksicitāti, bet gan ar vispārēju analīzes metodi. Parametri, kas attiecas uz atsevišķiem smagajiem metāliem, ir saistīti ar toksicitāti un iekļauti specifikācijās.
(11)
Dažas pārtikas piedevas vairākos Direktīvas 95/2/EK noteikumos (9) patlaban ir uzskaitītas ar dažādiem nosaukumiem (karboksimetilceluloze (E 466), šķērsšūtā nātrija karboksimetilceluloze (E 468), fermentatīvi hidrolizēta karboksimetilceluloze (E 469) un baltais un dzeltenais bišu vasks (E 901)). Tāpēc ar šo regulu noteiktajās specifikācijās būtu jāiekļauj atsauces uz minētajiem dažādajiem nosaukumiem.
(12)
Pašreizējie noteikumi attiecībā uz policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem (PAO) ir pārāk vispārīgi un neattiecas uz drošumu, tāpēc tie būtu jāaizstāj ar maksimālajiem daudzumiem atsevišķiem PAO, kas saistīti ar pārtikas piedevām augogli (E 153) un mikrokristālisko vasku (E 905). Līdzīgi maksimālie daudzumi būtu jānosaka attiecībā uz formaldehīdu karaginānā (E 407) un pārstrādātās Euchema jūraszālēs (E 407 a), konkrētiem mikrobioloģiskiem kritērijiem agarā (E 406) un salmonella spp. saturu mannītā (E 421 (ii)), kas ražots fermentācijas ceļā.
(13)
Propān-2-ola (izopropanola, izopropilspirta) lietošana būtu jāatļauj piedevu kurkumīna (E 100) un paprikas ekstrakta (E 160 c) ražošanai, ievērojot JECFA specifikācijas, jo šo konkrēto lietošanas veidu Iestāde atzinusi par nekaitīgu (10). Etanola izmantošana propān-2-ola vietā želena sveķu (E 418) ražošanā būtu jāatļauj gadījumos, kad galaprodukts joprojām atbilst visām pārējām specifikācijām un metanols rada mazākas bažas attiecībā uz nekaitīgumu.
(14)
Būtu jānorāda krāsvielas daudzums procentos košenilā, karmīnskābē, karmīnos (E 120), jo šai krāsvielai ir jāpiemēro maksimālie daudzumi.
(15)
Karotīnu (E 160 a) apakškategoriju numerācijas sistēma būtu jāatjaunina, lai tā būtu saskaņā ar Pārtikas kodeksa numerācijas sistēmu.
(16)
Specifikācijās būtu jāiekļauj arī pienskābes (E 270) cietā forma, jo tagad to iespējams ražot cietā formā, un tas nerada bažas par kaitīgumu.
(17)
Būtu jāpielāgo pašreizējā temperatūras vērtība attiecībā uz mononātrija citrāta (E 331 (i)) bezūdens vielas žāvēšanas zudumiem, jo, ievērojot pašreizējos nosacījumus, viela noārdās. Būtu jāpielāgo arī trinātrija citrāta (E 331 (iii)) žāvēšanas nosacījumi, lai uzlabotu metodes reproducējamību.
(18)
Būtu jākoriģē alfa-tokoferola (E 307) pašreizējā īpatnējās absorbcijas vērtība, turklāt sorbīnskābes (E 200) sublimācijas temperatūra vairs nav piemērots rādītājs, tāpēc tā būtu jāaizstāj ar “šķīdības testu”. Nizīna (E 234) un natamicīna (E 235) ražošanai izmantoto baktēriju avotu specifikācija būtu jāatjaunina saskaņā ar pašreizējo taksonomijas nomenklatūru.
(19)
Alumīnija sastopamība pārtikas piedevās būtu jāierobežo, jo tagad ir pieejamas jaunas ražošanas metodes, kas ļauj ražot mazāk piesārņotas pārtikas piedevas. Lai uzlabotu tiesisko noteiktību un nediskrimināciju, ir lietderīgi pārtikas piedevu ražotājiem atvēlēt pārejas periodu, lai tie varētu pakāpeniski pielāgoties minētajiem ierobežojumiem.
(20)
Attiecīgos gadījumos būtu jānosaka maksimālais alumīnija daudzums pārtikas piedevām, it īpaši kalcija fosfātiem (E 341 (i)-(iii)), ko paredzēts izmantot zīdaiņu un mazu bērnu pārtikā (11), saskaņā ar attiecīgo Pārtikas zinātniskās komitejas 1996. gada 7. jūnija atzinumu (12). Saistībā ar šo būtu jānosaka arī maksimālais alumīnija daudzums kalcija citrātā (E 333).
(21)
Alumīnija maksimālajam daudzumam kalcija fosfātos (E 341 (i)-(iii)), dinātrija difosfātā (E 450 (i)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) būtu jābūt saskaņā ar Iestādes 2008. gada 22. maija atzinumu (13). Patlaban spēka esošie maksimālie daudzumi būtu jāsamazina gadījumos, kad tas ir tehniski iespējams un kad ietekme uz kopējo alumīnija devu ir būtiska. Saistībā ar šo atsevišķu pārtikas krāsvielu alumīnija lakas būtu jāatļauj tikai, ja tas tehniski nepieciešams.
(22)
Noteikumiem par alumīnija maksimālo daudzumu dikalcija fosfātā (E 341 (i)), trikalcija fosfātā (E 341 (iii)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) nevajadzētu radīt traucējumus tirgū iespējamu piegāžu trūkumu dēļ.
(23)
Saskaņā ar Komisijas 2010. gada 25. marta Regulu (ES) Nr. 258/2010, ar ko paredz īpašus nosacījumus Indijas izcelsmes vai no Indijas sūtītu guāras sveķu importam saistībā ar piesārņojuma risku ar pentahlorfenolu un dioksīniem (14), būtu jānosaka guāra sveķu (E 412) piesārņotājvielas pentahlorfenola maksimālais daudzums.
(24)
Saskaņā ar 48. apsvērumu Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (15), dalībvalstīm ir jāpārbauda minētajā regulā neiekļautie pārtikas produkti attiecībā uz 3-MHPD sastopamību, lai apspriestu vajadzību noteikt šīs vielas maksimāli pieļaujamo daudzumu. Francijas iestādes ir iesniegušas datus par augstu 3-MHPD koncentrāciju pārtikas piedevā glicerīnā (E 422) un par vidējo šīs pārtikas piedevas lietojumu dažādās pārtikas kategorijās. Būtu jānosaka 3-MHPD maksimālais daudzums šajā konkrētajā pārtikas piedevā, lai novērstu galīgā pārtikas produkta piesārņojumu, kas pārsniedz pieļaujamo līmeni, ņemot vērā atšķaidījuma pakāpi.
(25)
Saistībā ar analīzes metožu attīstību atsevišķas patlaban piemērotās specifikācijas būtu jāatjaunina. Pašreizējā robežvērtība “nav konstatējams” ir saistīta ar analīzes metožu attīstību, un tā būtu jāaizstāj ar konkrētu skaitli šādām piedevām: mono- un diglicerīdu skābju esteriem (E 472 a-f), taukskābju poliglicerīna esteriem (E 475) un taukskābju propān-1,2-diola esteriem (E 477).
(26)
Būtu jāatjaunina ar taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) ražošanas procedūru saistītās specifikācijas, jo tagad sārmainu bāžu lietošana tiek aizstāta ar maigākiem aktīvajiem sāļiem.
(27)
Piedevu taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) un taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteru (E 472 e) pašreizējais kritērijs “brīvās taukskābes” ir nepiemērots. Tas būtu jāaizstāj ar kritēriju “skābes skaitlis”, jo tas labāk izsaka brīvo skābes grupu titrimetrisko aplēsi. Tas atbilst JECFA 71. ziņojumam par pārtikas piedevām (16), kurā šādas izmaiņas tika pieņemtas attiecībā uz taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteriem (E 472 e).
(28)
Pašreizējais piedevas magnija oksīda (E 530) kļūdainais apraksts būtu jālabo saskaņā ar ražotāju iesniegto informāciju, lai tas atbilstu aprakstam Pharmacopoeia Europea (17). Būtu jāatjaunina arī pašreizējais reducējošās vielas maksimālā vērtība piedevā glikonskābē (E 574), jo šī robežvērtība nav tehniski īstenojama. Pašreizējā metode, kuras pamatā ir “žāvēšanas zudumi” un ko izmanto, lai novērtētu ksilīta (E 967) ūdens saturu, būtu jāaizstāj ar piemērotāku metodi.
(29)
Šajā regulā nebūtu jāpārņem piedevas kandelilvaska (E 902) pašreizējās specifikācijas, jo tās ir neprecīzas. Attiecībā uz dihidrogēndifosfātu (E 450 (vii)) būtu jāizlabo pašreizējais ieraksts par P2O5 saturu.
(30)
Pašreizējā ierakstā par taumatīna (E 957) “pamatvielu” būtu jākoriģē aprēķina koeficients. Šis koeficients paredzēts izmantošanai Kjeldāla metodē, lai noteiktu vielas kopējo saturu, pamatojoties uz slāpekļa mērījumiem. Aprēķina koeficients būtu jāatjaunina saskaņā ar attiecīgo publicēto literatūru par taumatīnu (E 957).
(31)
Iestāde novērtēja steviolglikozīdu kā saldinātāju nekaitīgumu un 2010. gada 10. martā sniedza atzinumu (18). Steviolglikozīdiem piešķirts numurs E 960, un to izmantošana attiecīgi atļauta, pamatojoties uz precīzi noteiktiem lietošanas nosacījumiem. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.
(32)
Ņemot vērā taksonomiskas izmaiņas, būtu jāatjaunina eritrola (E 968) ražošanā izmantoto izejvielu (raugu) pašreizējās specifikācijas.
(33)
Attiecībā uz Kvilaijas ekstraktu (E 999) būtu jāpielāgo pašreizējā specifikācija, kas saistīta ar pH diapazonu, lai tā atbilstu JECFA norādēm.
(34)
Gadījumos, kad gala produkts joprojām atbilst tīrības specifikācijām, būtu jāatļauj citronskābes un fosforskābes kombinācija (patlaban abas skābes ir atļautas atsevišķai izmantošanai piedevas polidekstrozes (E 1200) ražošanā), jo tā uzlabo rezultātus un ļauj labāk kontrolēt reakcijas kinētiku. Šāds grozījums nerada bažas par kaitīgumu.
(35)
Atšķirībā no mazām molekulām polimēru molekulmasa nav viena konkrēta vērtība. Vienā polimērā var būt izvietotas molekulas ar dažādu masu. Izvietojums var būt atkarīgs no polimēra ražošanas metodes. Polimēra fizikālās īpašības un reakcijas ir saistītas ar masu un ar konkrētas masas molekulu izvietojumu preparātā. Lai skaidri noteiktu molekulu izvietojumu preparātā, preparāts tiek aprakstīts dažādos veidos, izmantojot matemātisku modeļu grupu. No dažādajiem pieejamajiem modeļiem zinātniskajā literatūrā polimēru aprakstīšanai ieteikts izmantot masas vidējo molekulmasu (Mw). Būtu attiecīgi jāpielāgo polivinilpirolidona (E 1201) specifikācijas.
(36)
Pašreizējā propān-1,2-diola (E 1520) specifikācijā minētais kritērijs “destilācijas intervāls” ļauj izdarīt pretrunīgus secinājumus salīdzinājumā ar pamatvielas rezultātiem. Tāpēc šis kritērijs būtu jākoriģē un jāpārsauc par “destilācijas testu”.
(37)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebildusi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Pārtikas piedevu specifikācijas
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu, tostarp krāsvielu un saldinātāju, specifikācijas ir izklāstītas šīs regulas pielikumā.
2. pants
Atcelšana
No 2012. gada 1. decembra atceļ Direktīvu 2008/60/EK, 2008/84/EK un 2008/128/EK.
3. pants
Pārejas noteikumi
Pārtiku, kas satur pārtikas piedevas, kuras likumīgi laistas tirgū pirms 2012. gada 1. decembra, bet neatbilst šīs regulas prasībām, drīkst pārdot, līdz krājumi beidzas.
4. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. decembra.
Tomēr pielikumā izklāstītās specifikācijas attiecībā uz piedevām steviolglikozīdiem (E 960) un metakrilāta bāzes kopolimēru (E 1205) piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 9. martā