ДИРЕКТИВА 2010/18/ЕС НА СЪВЕТА
от 8 март 2010 година
за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между Конфедерацията на европейския бизнес (BUSINESSEUROPE), Европейската асоциация на занаятите и малките и средните предприятия (UEAPME), Европейския център на предприятията с държавно участие и на предприятията от общ икономически интерес (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC), и за отмяна на Директива 96/34/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 155, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Член 153 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“) позволява на Съюза да подкрепя и допълва дейностите на държавите-членки, inter alia в областта на равенството между мъжете и жените по отношение на възможностите на пазара на труда и третирането при работа.
(2)
Социалният диалог на равнището на Съюза може, в съответствие с член 155, параграф 1 от ДФЕС, да доведе до договорни отношения, включително споразумения, стига мениджмънтът и работниците („социалните партньори“) да желаят това. Социалните партньори могат, в съответствие с член 155, параграф 2 от ДФЕС, съвместно да поискат споразуменията, сключени от тях на равнището на Съюза по въпроси, попадащи в обхвата на член 153 от ДФЕС, да бъдат приложени с решение на Съвета по предложение на Комисията.
(3)
На 14 декември 1995 г. бе сключено рамково споразумение за родителския отпуск между европейските междуотраслови организации на социалните партньори (ETUC, UNICE и CEEP), на което бе придадена правна сила с Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 г. относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (1). С Директива 97/75/ЕО на Съвета (2) посочената директива бе изменена и приложението ѝ бе разширено за Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия. Директива 96/34/ЕО допринесе значително за подобряване на възможностите, предоставени на работещите родители в държавите-членки за по-успешно съвместяване на професионалните и семейните им задължения чрез нормативната уредба на отпуските.
(4)
В съответствие с член 138, параграфи 2 и 3 от Договора за създаване на Европейската общност („Договора за ЕО“) (3) през 2006 и 2007 г. Комисията проведе консултации с европейските социални партньори относно начините за по-нататъшно подобряване на съвместяването на професионалния с личния и семейния живот, и по-специално относно съществуващото общностно законодателство в областта на закрилата на майчинството и на родителския отпуск, както и относно възможността да се въведат нови видове отпуск по семейни причини, като отпуск по бащинство, отпуск при осиновяване и отпуск за полагане на грижи за членове на семейството.
(5)
Трите европейски общопрофилни междуотраслови организации на социалните партньори (ETUC, CEEP и BUSINESSEUROPE, чието старо наименование е UNICE) и Европейската междуотраслова организация на социалните партньори, представляваща определена категория предприятия (UEAPME), информираха Комисията на 11 септември 2008 г. за желанието си да встъпят в преговори в съответствие с член 138, параграф 4 и член 139 от Договора за ЕО (4), с цел преработване на рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено през 1995 г.
(6)
На 18 юни 2009 г. тези организации подписаха ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск („ревизираното рамково споразумание“) и отправиха съвместно искане до Комисията да представи предложение за решение на Съвета за прилагане на посоченото ревизирано рамково споразумение.
(7)
В хода на преговорите европейските социални партньори преработиха изцяло рамковото споразумение за родителския отпуск от 1995 г. Поради това Директива 96/34/ЕО следва да бъде отменена и заменена с нова директива, а не само изменена.
(8)
Тъй като целите на директивата, а именно подобряване на съвместяването на професионалния, личния и семейния живот на работещите родители и на равенството между мъжете и жените по отношение на възможностите на пазара на труда и третирането при работа на територията на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(9)
При изготвянето на предложението за директива Комисията взе предвид представителния статут на подписалите ревизираното рамково споразумение страни, техния мандат, законосъобразността на клаузите на ревизираното рамково споразумение и неговото съответствие с разпоредбите, свързани с малките и средните предприятия.
(10)
Комисията уведоми Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет за своето предложение.
(11)
В съответствие с общите принципи на правото на Съюза в социалната област клауза 1, параграф 1 от ревизираното рамково споразумение гласи, че това споразумение определя минимални изисквания.
(12)
Клауза 8, параграф 1 от ревизираното рамково споразумение гласи, че държавите-членки могат да прилагат или да въведат по-благоприятни разпоредби от предвидените в споразумението.
(13)
Клауза 8, параграф 2 от ревизираното рамково споразумение гласи, че прилагането на разпоредбите на споразумението не може да представлява валидно основание за понижаване на общото равнище на закрила на работниците в областта, уредена от споразумението.
(14)
Държавите-членки следва да предвидят ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, които да се прилагат в случай на неспазване на задълженията, произтичащи от настоящата директива.
(15)
Държавите-членки могат да възложат изпълнението на настоящата директива на социалните партньори по тяхно съвместно искане, при условие че тези държави-членки предприемат всички необходими мерки, за да могат да гарантират във всеки момент резултатите, наложени от настоящата директива.
(16)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (5) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да предоставят публичен достъп до тези таблици,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива привежда в действие ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено на 18 юни 2009 г. между европейските междуотраслови организации на социалните партньори (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP и ETUC), чийто текст се съдържа в приложението.
Член 2
Държавите-членки определят какви санкции са приложими при нарушаване на националните разпоредби, постановени съгласно настоящата директива. Санкциите са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 3
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, или гарантират, че социалните партньори са въвели необходимите мерки чрез споразумение, най-късно до 8 март 2012 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки могат да разполагат с допълнителен срок от не повече от една година, за да се съобразят с изискванията на настоящата директива, ако това е необходимо предвид особени затруднения или с оглед на изпълнението ѝ чрез колективен трудов договор. Те уведомяват Комисията за това най-късно до 8 март 2012 г., като посочват причините за необходимостта от допълнителен период.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Директива 96/34/ЕО се отменя, считано от 8 март 2012 г. Позоваванията на Директива 96/34/ЕО се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 8 март 2010 година.
PADOMES DIREKTĪVA 2010/18/ES
(2010. gada 8. marts),
ar ko īsteno pārskatīto BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu un atceļ Direktīvu 96/34/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 155. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 153. pants dod iespēju Savienībai atbalstīt un papildināt dalībvalstu darbības, tostarp vīriešu un sieviešu vienlīdzības jomā attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā.
(2)
Saskaņā ar LESD 155. panta 1. punktu, ja darba devēji un darba ņēmēji (“sociālie partneri”) to vēlas, sociālais dialogs Savienības līmenī var radīt līgumattiecības, tostarp nolīgumus. Saskaņā ar LESD 155. panta 2. punktu sociālie partneri var kopīgi lūgt, lai Savienības līmenī noslēgtus nolīgumus jautājumos, uz ko attiecas LESD 153. pants, īsteno, Padomei pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.
(3)
Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas (ETUC, UNICE un CEEP) 1995. gada 14. decembrī noslēdza pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu, un juridisks spēks tam tika piešķirts ar Padomes Direktīvu 96/34/EK (1996. gada 3. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu (1). Ar Padomes Direktīvu 97/75/EK šī direktīva tika grozīta un attiecināta arī uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (2). Ar Direktīvu 96/34/EK ievērojami tika uzlabotas dalībvalstīs strādājošajiem vecākiem pieejamās iespējas labāk saskaņot darba un ģimenes dzīves pienākumus, izmantojot atvaļinājuma noteikumus.
(4)
Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (“EK līgums”) (3) 138. panta 2. un 3. punktu Komisija 2006. un 2007. gadā apspriedās ar sociālajiem partneriem par to, kā turpmāk uzlabot darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanu, un jo īpaši pašreizējos Kopienas tiesību aktus, kas regulē maternitātes aizsardzību un vecāku atvaļinājumu, un par iespēju ieviest jaunus ģimenes atvaļinājuma veidus, piemēram, paternitātes atvaļinājumu, adopcijas atvaļinājumu un atvaļinājumu ģimenes locekļu aprūpei.
(5)
Trīs Eiropas vispārējās starpnozaru sociālo partneru organizācijas (ETUC, CEEP un BUSINESSEUROPE, agrāk saukta - UNICE) un Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas, kuras pārstāv konkrētu uzņēmumu kategoriju (UEAPME), saskaņā ar EK līguma (4) 138. panta 4. punktu un 139. pantu 2008. gada 11. septembrī informēja Komisiju par vēlēšanos sākt sarunas, lai pārskatītu 1995. gadā noslēgto pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu.
(6)
Šīs organizācijas 2009. gada 18. jūnijā parakstīja pārskatīto pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu (“pārskatītais pamatnolīgums”) un nosūtīja Komisijai kopīgu lūgumu iesniegt Padomei priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko īsteno minēto pārskatīto pamatnolīgumu.
(7)
Sarunu gaitā Eiropas sociālie partneri pilnīgi pārskatīja 1995. gada pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu. Tādēļ Direktīva 96/34/EK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu direktīvu, nevis tikai jāgroza.
(8)
Ņemot vērā to, ka direktīvas mērķus - proti, visā Savienībā uzlabot darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanu strādājošiem vecākiem un sieviešu un vīriešu vienlīdzību attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
(9)
Izstrādājot priekšlikumu direktīvai, Komisija ņēma vērā pārskatītā pamatnolīguma parakstītāju pušu pārstāvības statusu, pilnvaras un pārskatītā pamatnolīguma noteikumu likumību un tā atbilstību attiecīgajiem noteikumiem par maziem un vidējiem uzņēmumiem.
(10)
Komisija informēja Eiropas Parlamentu un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par savu priekšlikumu.
(11)
Pamatnolīguma 1. klauzulas 1. punktā saskaņā ar vispārējiem principiem, kas iekļauti Savienības tiesību aktos sociālās politikas jomā, paredzēts, ka šajā nolīgumā ir noteiktas minimālās prasības.
(12)
Pārskatītā pamatnolīguma 8. klauzulas 1. punktā paredzēts, ka dalībvalstis var piemērot vai pieņemt noteikumus, kuri ir labvēlīgāki nekā nolīgumā izklāstītie noteikumi.
(13)
Pārskatītā pamatnolīguma 8. klauzulas 2. punktā paredzēts, ka nolīguma noteikumu ieviešana nav likumīgs pamats tam, lai samazinātu darba ņēmējiem piešķirtās aizsardzības vispārējo līmeni šā nolīguma darbības jomā.
(14)
Dalībvalstīm būtu jāparedz iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas par jebkuru šajā direktīvā paredzēto saistību neizpildi.
(15)
Dalībvalstis pēc sociālo partneru kopīga lūguma šīs direktīvas īstenošanu var uzticēt sociālajiem partneriem, ja vien šīs dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās jebkurā brīdī var garantēt šajā direktīvā paredzēto mērķu sasniegšanu.
(16)
Saskaņā ar Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu (5) 34. punktu dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un darīt tās publiski pieejamas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Ar šo direktīvu stājas spēkā pārskatītais pamatnolīgums par vecāku atvaļinājumu, ko 2009. gada 18. jūnijā noslēdza Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC), kā izklāstīts pielikumā.
2. pants
Dalībvalstis nosaka, kādas sankcijas ir piemērojamas, ja ir pārkāpti valsts noteikumi, kas ir spēkā saskaņā ar šo direktīvu. Attiecīgās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.
3. pants
1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vai nodrošina, ka vēlākais līdz 2012. gada 8. martam sociālie partneri ar nolīgumu ir ieviesuši paredzētos pasākumus. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno noteikumu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Lai izpildītu šo direktīvu, dalībvalstis var izmantot papildu laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu, ja tas vajadzīgs, lai ņemtu vērā īpašas grūtības vai īstenošanu ar koplīgumu. Dalībvalstis par to vēlākais līdz 2012. gada 8. martam informē Komisiju, norādot iemeslus, kādēļ papildu laikposms ir nepieciešams.
3. Dalībvalstis Komisijai dara zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
4. pants
Ar šo Direktīvu 96/34/EK atceļ no 2012. gada 8. marta. Atsauces uz Direktīvu 96/34/EK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.
5. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
6. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 8. martā