РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 май 2011 година
относно мярка за частична приватизация C 15/10 (ex NN 21/10), приведена в действие от Гърция в полза на казино Mont Parnès
(нотифицирано под номер C(2011) 3505)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/647/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 юни 2002 г. предприятието Egnatia AE, което бе придобито след сливане от предприятието Athinaiki Techniki и което е член на консорциума Casino Attikis (CA или „жалбоподателят“), подаде жалба пред Европейската комисия за предполагаемо нарушение на правилата на Европейския съюз за вътрешния пазар, относно предполагаема непрозрачна и дискриминационна тръжна процедура, към която са се придържали гръцките органи при продажбата на 49 % от капитала на Elliniko Kazino Parnithas AE (казино „Mont Parnès“) на участника, спечелил търга, консорциумът Hyatt Regency („HR“ или „предполагаемият получател“) (2).
(2)
С писмо от 3 октомври 2002 г. Генерална дирекция „Вътрешен пазар“ на Европейската комисия (ГД „Вътрешен пазар“) предаде копие от документа на Генерална дирекция „Конкуренция“ (ГД „Конкуренция“) за паралелен анализ на делото съгласно правилата на ЕС за държавна помощ.
(3)
С писмо по електронната поща от 9 декември 2002 г. законният представител на жалбоподателя предостави на съответните отдели на Комисията допълнителни разяснения относно делото.
(4)
С писмо от 24 януари 2003 г. Комисията съобщи на гръцките органи за жалбата във връзка с държавна помощ и призова Гърция да разясни въпросите, повдигнати в нея. Гръцките органи отговориха на 4 март 2003 г.
(5)
На 27 януари 2003 г. служители на Комисията се срещнаха със законния представител на жалбоподателя.
(6)
На 12 февруари 2003 г. и 22 август 2003 г. законният представител на предполагаемия получател предостави на службите на Комисията подкрепящи документи.
(7)
С писма от 31 март 2003 г. и 16 май 2003 г. жалбоподателят предостави на ГД „Конкуренция“ допълнителна информация.
(8)
На 10 април 2003 г. служители на Комисията се срещнаха с представителя на предполагаемия получател.
(9)
В периода между 15 юли 2003 г. и 16 септември 2003 г. Комисията обмени няколкократно информация с жалбоподателя относно отделно направена оценка на въпроси, свързани с държавната помощ, и напомни на жалбоподателя практиката си за вземане на решения, според която прехвърлянето на публична собственост в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка не представлява държавна помощ, когато тази процедура е проведена прозрачно и без дискриминация. Поради това Комисията уведоми жалбоподателя, че няма да се произнесе преди ГД „Вътрешен пазар“ да приключи прегледа на процедурата за възлагане на въпросната обществена поръчка.
(10)
С писма от 22 януари 2004 г. и 4 август 2004 г. ГД „Вътрешен пазар“ приключи разследването, като счете, че процедурата за възлагане на поръчката е редовна. С писмо от 2 юни 2004 г. ГД „Конкуренция“ информира жалбоподателя, че е прекратила разглеждането на жалбата във връзка с държавната помощ в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(11)
На 18 февруари 2005 г. жалбоподателят подаде пред Първоинстанционния съд (сега Общия съд) жалба за отмяна на решението на Комисията за приключване на делото.
(12)
С определение от 26 септември 2006 г. Първоинстанционният съд отхвърли жалбата като недопустима, тъй като прецени, че писмото не представлява обжалваем акт съгласно член 230 от Договора за създаване на Европейската Общност (Договора за ЕО) (понастоящем член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (4).
(13)
На 18 декември 2006 г. жалбоподателят подаде жалба пред Съда на Европейския съюз срещу определението на Първоинстанционния съд.
(14)
С решение от 17 юли 2008 г. (5) Съдът на Европейския съюз отмени определението. Съдът установи, че оспореният акт представлява обжалваем акт, което не е в съответствие със задълженията на Комисията съгласно процедурния регламент, и върна делото на Първоинстанционния съд.
(15)
С писмо от 26 септември 2008 г. ГД „Конкуренция“ оттегли писмото за приключване на процедурата от 2 юни 2004 г. и поднови делото.
(16)
С определение от 29 юни 2009 г. Първоинстанционният съд установи, че след оттегляне на писмото вече няма нужда от издаване на решение (6). Това определение на Първоинстанционния съд беше обжалвано от жалбоподателя на 7 септември 2009 г. на основание, че Съдът е следвало да счете изтеглянето на писмото за незаконно и следователно е трябвало да го отмени.
(17)
С писмо по електронната поща от 11 септември 2009 г. жалбоподателят предостави допълнителна информация на Комисията.
(18)
На 14 октомври 2009 г. служители на Комисията се срещнаха с представители на жалбоподателя. След срещата жалбоподателят няколкократно предостави допълнителна информация на Комисията.
(19)
С писмо от 21 октомври 2009 г. Комисията поиска от Гърция допълнителна информация. С писмо от 13 ноември 2009 г. Гърция поиска повече време, за да отговори, което ѝ беше предоставено от Комисията с писмо по електронната поща от 18 ноември 2009 г. На 11 и 14 януари 2010 г. Гърция изпрати отговор до Комисията.
(20)
С решение от 6 май 2010 г. Съдът на Европейския съюз отговори на преюдициално запитване, отправено на основание член 234 от ДЕО (понастоящем член 267 от ДФЕС) от Συμβουλίου της Επικρατείας („Държавен съвет“), по-специално по отношение на прилагането на правилата на ЕС за обществените поръчки за въпросната тръжна процедура. Съдът достигна до заключение, inter alia, че като цяло поръчка като тази, която трябва да бъде възложена след въпросния търг, не попада в приложното поле на директивите за обществените поръчки (7). В допълнение Съдът отбеляза, че това заключение не изключва факта, че при такава поръчка трябва да се вземат под внимание основните правила и общи принципи на Договора, и по-специално тези относно свободата на установяване и свободното движение на капитал.
(21)
С писмо от 6 юли 2010 г. Комисията информира Гърция, че е взела решение за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на съответната мярка („решението за откриване на процедурата“).
(22)
Решението на Комисията да се открие процедура беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(23)
След откриване на процедурата Комисията получи мнения от две заинтересовани страни, а именно от представителите на предполагаемия получател (Athens Resort Casino Holdings (9), от името на HR) (10) и от представителите на жалбоподателя (Club Hotel Casino Loutraki, от името на CA) (11). С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи мненията си. Мненията на двете заинтересовани страни бяха изпратени на Гърция с писмо от 29 октомври 2010 г., а Гърция отговори с писмо от 25 ноември 2010 г.
(24)
На 16 декември 2010 г. (12) Съдът на Европейския съюз постанови, че Общият съд (бивш Първоинстанционен съд) неправилно е определил, че липсва основание за първоначалното обжалване на „административното приключване“ на делото от страна на Комисията.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(25)
През октомври 2001 г. гръцките органи откриха процедура за възлагане на обществена поръчка, за да продадат 49 % от капитала на казино Mont Parnès (13). Имало е двама кандидати, а именно Kazino Attikis (Casino Attikis или CA) и консорциумът Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (консорциумът Hyatt Regency или HR), които са избрани да участват във втория етап на тръжната процедура (14) съгласно условията на съответните национални разпоредби. След процедура, за която се твърди, че е недействителна, поръчката е възложена на HR. В следващите параграфи 26-29 се описват събитията, довели до това решение за възлагане на поръчката, съгласно информацията, с която разполага Комисията.
(26)
В съответствие с приложимите национални разпоредби спечелилият кандидат се обявява чрез наддаване (възходяща тръжна цена), a първоначалната цена за продажба е определена на 80 млн. EUR. Тръжната комисия разпечатва пликовете, подадени от кандидатите, в които се съдържат финансовите оферти на всеки един от тях, и ги обявява по ред. Кандидатът, предложил най-ниската оферта, има право да предложи нова оферта в следващия кръг, която ще бъде в запечатан плик. Новата оферта трябва да бъде равна поне на първоначалната по-висока оферта, увеличена с 1 % (15). Това последващо наддаване продължава неопределено време в няколко различни етапа, докато един от участниците се оттегли, като в този случай последният участник се обявява за предложил временно най-високата цена. Протокол, съдържащ наименованието на участника, предложил временно най-високата цена, се предоставя от тръжната комисия на Съвета на директорите на Hellenic Tourism Development Authority (ETA).
(27)
По време на първия етап на 31 май 2002 г. двамата кандидати представиха офертите си по едно и също време в запечатани пликове в централата на ETA. Офертата на CA беше за 91 183 652 EUR, докато офертата на HR беше 80 075 000 EUR. В писмото на последния обаче освен офертата се съдържаше и изявление, оспорващо законността на участието на консорциума CA в тръжната процедура. CA възрази срещу това изявление, като посочи, че изразяването на резерви прави финансовата оферта на HR недопустима. Възражението на CA беше отхвърлено от Комисията по възражения, която реши, че изявлението на HR не оказва влияние върху валидността на офертата на предприятието.
(28)
През втория етап HR подаде своята оферта от 92 105 888 EUR в запечатан плик, в който отново се съдържаше същото писмено изявление. След приключване на втория етап законният представител на CA представи плик, съдържащ финансовата оферта за третия етап, като едновременно с това подаде и отделно изявление до Съвета на директорите на ETA относно нарушаване на условията за провеждане на търга по отношение на изискванията за валидност на тръжната процедура. Тръжната комисия отхвърли тази теза въз основа на това, че е допустимо да бъде изложена само ако е подадена под формата на възражение, което е от компетентността на Комисията по възраженията. В резултат на това законният представител на CA помоли Тръжната комисия за петминутно удължаване на срока, за да обмислят по-нататъшните си действия и след предоставянето му от масата на комисията бяха взети както писменото изявление, така и плика с офертата. След завръщането им в рамките на тези пет минути, те заявиха, че не възнамеряват да внасят възражение и подадоха офертата си. Впоследствие HR подаде възражение и поиска третият етап от търга да се счита за недопустим въз основа на това, че предприятието CA е подало оферта, която е оттеглило и в последствие е подало отново. Възражението на HR беше прието от Комисията по възраженията и офертата на CA (16) беше изключена от процедурата.
(29)
След изключването на офертата на CA в третия етап Тръжната комисия изпрати (17) до Съвета на директорите на ETA копие от протокола от осмата си среща, в който HR се определя за участника в търга, предложил временно най-висока цена (с оферта от 92 105 888 EUR), а CA - за участника в търга, предложил временно втора най-висока цена. Тръжната комисия очевидно не беше отворила офертата на CA за третия етап и не върна запечатания плик на CA, а го предостави на ETA, за да бъде съхраняван в техния сейф (18). Съветът на директорите на ETA свика извънредно общо събрание, в резултат на което на 5 юни 2002 г. управителят на ETA и законният представител на Kantor Capital, икономически съветник, отговарящ за съдебните производства, бяха упълномощени да поискат от HR да подобри офертата си. Съответно HR увеличи предложената сума на 110 млн. EUR. На 12 юни 2002 г. CA предостави на Съвета на директорите на ETA писмо, съдържащо оферта от 162 млн. EUR, която в последствие беше отхвърлена, тъй като беше направена след закриване на тръжната процедура. В заключение офертата на HR беше подобрена допълнително и достигна сумата от 120 млн. EUR (19).
3. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(30)
Комисията откри официалната процедура по разследване, тъй като продължаваше да се съмнява, че делът от 49 % от капитала на казино Mont Parnès е бил продаден от гръцката държава на участника с най-висока оферта при процедура за продажба, която отговаря на изискванията за откритост, прозрачност и недискриминация. По-специално, Комисията не беше сигурна дали при продажбата на купувача не е било предоставено незаконно преференциално третиране и дали впоследствие е била платена пазарната цена. Комисията счете, че изключването на CA от търга и на офертата им от 162 млн. EUR, направена след края на тръжната процедура, е възможно да е доказателство за продажба под стойността и следователно за съществуването на помощ под формата на съществуващи държавни средства.
4. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
(31)
С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи становището си. Гърция оспорва съществуването на държавна помощ въз основа на това, че тръжната процедура за продажбата на нейния дял от капитала на казино Mont Parnès е проведена в съответствие с приложимото законодателство и че този дял от 49 % от казиното е продаден на пазарна цена.
(32)
На първо място гръцките органи подчертават, че изборът на участниците в търга и цялата тръжна процедура са напълно законни и проведени в съответствие с правилата относно поканите за участие в търг (20), които се уреждат от действащото законодателство, както и че поканите за участие в търга са били приети и от двамата кандидати без възражения.
(33)
Също така гръцките органи обясняват, че изявлението, направено от HR, което е поставено в плика с финансовата им оферта и на първия, и на втория етап на процедурата за подаване на оферти, не засяга валидността на финансовите оферти на HR, а се отнася само по себе си единствено до участието на CA в тръжната процедура и следователно финансовите оферти на HR съвсем правилно се счетени за законни от Комисията по възраженията.
(34)
Освен това гръцките органи по-подробно твърдят, че офертата, внесена от CA на третия етап на тръжната процедура, за която жалбоподателят твърди, че е в размер на 107 млн. EUR, е изключена, тъй като пликът е бил изнесен извън полезрението на Тръжната комисия. При тези обстоятелства Тръжната комисия не би могла да е сигурна, че офертата не е била променена. При всички случаи повторното представяне на офертата би означавало повторно подаване по време на същия етап, което противоречи на правилата.
(35)
Гръцките органи разясняват, че офертата от 92 105 888 EUR, направена от HR на втория етап, която е по-висока от първоначалната оферта от 91 183 652 EUR, направена от CA на първия етап, е в съответствие с правилата за провеждане на търга, тъй като съгласно правилата относно поканите за участие в търг всяка нова оферта трябва да бъде повишена с 1 %, а не с 10 %, както се предполага в решението на Комисията за откриване на процедурата. Следователно правилата за провеждане на търга са били спазени в това отношение.
(36)
Гръцките органи също твърдят, че последната оферта на CA за 162 млн. EUR - сума, която предприятието CA твърди, че е готово да плати, е невалидна, защото е направена след тръжната процедура и извън нея. Приемането на тази оферта би означавало нарушаване на принципа на законността, като се има предвид, че целта на публичната тръжна процедура не е само да обслужва финансовите интереси на страната, но и да служи и на широкия обществен интерес, т.е. да се осигури възможно най-високата цена при спазване на принципа на законност (т.е. законовите разпоредби, предвидени в правилата за поканите за участие в търг и в тръжните досиета, както и в други приложими законодателни актове).
(37)
Гръцките органи поясняват още, че те не просто са отменили търга и не са започнали нов, защото това би означавало да започнат отначало цялата процедура за четвърти път в рамките на осем години, което би увредило международната репутация на Гърция, без да е сигурно, че подновяването на тръжната процедура би осигурило цена от 162 млн. EUR. Във връзка с това Гърция дори поставя под въпрос надеждността на офертата от 162 млн. EUR, тъй като предприятието CA е било наясно, че приемането ѝ само би предизвикало отмяна на процедурата и започването на нова такава.
(38)
Освен това гръцките органи потвърждават (21), че окончателно платената цена (120 млн. EUR) е приемлива, тъй като е с 25,5 % по-висока от експертната оценката за 95,4 млн. EUR, направена преди тръжната процедура от независим оценител и държана запечатана до приключване на процедурата. Те твърдят, че тази оценка - която дори не е била необходима за тръжната процедура - е поискана, за да се защитят в по-голяма степен интересите на Гърция (22).
(39)
Що се отнася до твърденията на жалбоподателя, че първоначалните условия относно поканите за участие в търг са подобрени от последващия Закон № 3139/2003, с който се потвърждава приватизацията, гръцките органи разясняват, че уведомленията за поканите за участие в търг не са изменени нито от Закон 3139/2003, нито по някакъв друг начин. Според Гърция този закон просто регулира различни разрешения, които са свързани с инвестирането и управлението на казиното, и включва мерки за защита на работниците след приватизацията. Този закон не освобождава HR от задължението да инвестира 44 млн. EUR в казино Mont Parnès, а договорната клауза в договора относно връщането на HR на 70 % от цената, в случай че оперативният лиценз се предостави на друго казино преди 2012 г., вече е била изрична разпоредба в поканите за участие в търг.
(40)
Следователно гръцките органи отбелязват, че продажната цена представлява пазарната стойност на дяла от 49 % от капитала на казино Mont Parnès.
(41)
За да подсилят своето твърдение, че не се наблюдават нередности при тръжната процедура, гръцките органи посочват няколко решения на националните съдилища, в които се анализира законността на тръжната процедура съгласно националното законодателство. Към днешна дата националните съдилища не са открили нередности в търга и затова са отхвърлили различните молби, които са внесени от CA по този въпрос (23). Сред съдебните решения на националните съдилища, които потвърждават правилността на тръжната процедура, гръцките органи посочват по-специално следните:
а) Съдебно производство пред граждански съдилища:
(42)
В своето решение 8118/2002 (24) Атинският първоинстанционен съд отхвърли подадена от CA жалба и постанови, че:
-
Тръжната комисия и Комисията по възраженията считат с право, че офертите от HR на първия и втория етап са в съответствие с поканите за участие в търг. Изложението на HR, което е приложено към офертите им, не е засегнало безусловния им характер.
-
CA представя своя оферта в 15.30 ч., т.е. в началото на третия етап, както е определено от Тръжната комисия в края на втория етап. Офертата е взета обратно от представителя на CA по негово собствено желание, въпреки че председателят на Тръжната комисия се е опитал да го разубеди. Ако председателят на Тръжната комисия беше предупредил изрично представителя на CA за връщането на офертата, това би довело до дискриминационно третиране в полза на CA и срещу HR.
-
Втората оферта на CA на третия етап с право е счетена за недопустима от Комисията по възраженията. Всеки участник може да участва в търга само с една оферта на всеки етап. Освен това, ако втората оферта на CA на третия етап е била счетена за приемлива, това би довело до нарушаване на принципите на прозрачност. Представителят на CA е взел обратно първия запечатан плик, напуснал е мястото, където се е провеждал търга, и при завръщането си е представил запечатан плик, за който не може да се потвърди, че е същият като първия (25).
б) Съдебно производство пред административни съдилища
(43)
Според гръцките органи понастоящем пред Държавния съвет (Върховния административен съд) се гледа дело, отнасящо се до друга молба на CA, в която се твърди, че тръжната процедура (26) е незаконосъобразна, а окончателното решение предстои да бъде произнесено. Гръцките органи обаче отбелязват, че съдията докладчик е предложил молбата на CA да се отхвърли като недопустима въз основа на съдебната компетентност и неоснователна по същество (27).
в) Съдебно производство пред наказателни съдилища
(44)
След жалба, заведена през 2002 г. от CA срещу членове на Тръжната комисия, Комисията по възраженията, ETA, консултанта по оценяване (American Appraisal Hellas Ltd) и финансовия съветник (Kantor), относно поведението им по време на тръжната процедура, Съветът на съдиите от Апелативния съд, към който е препратено делото за отсъждане, издаде оправдателно решение (28) и по-конкретно установи, че:
-
И двете решения на Комисията по възражения са законни и няма достатъчно доказателства за неправомерно поведение от страна на членовете ѝ. Членовете на Комисията по възражения, като отхвърлят възражението на CA на първия и втория етап и приемат, от друга страна, това на HR на третия етап, не са нарушили условията на поканите за участие в търг и не са третирали по различен начин двамата участници.
-
Решенията на Тръжната комисия са законни и членовете ѝ не са третирали по различен начин двамата участници. Освен това Тръжната комисия е била длъжна съгласно условията на поканите за участие в търг да се придържа към констатациите на Комисията по възражения.
-
Представителят на ETA не е нарушил съответните национални разпоредби, като е помолилил участника, предложил временно най-висока оферта (HR), да я повиши. Представителят на ETA не е бил упълномощен да преговаря и не е имал правомощия да анулира или да прекрати тръжната процедура.
(45)
Горепосоченото оправдателно решение впоследствие е оспорено пред националните съдилища (29), а съвсем скоро Атинският апелативен съд издаде решение, с което оправдава всички обвинени лица (решение 466/2011). Пълният текст на решението все още не е достъпен.
(46)
В заключение, като се имат предвид всички горепосочени коментари, гръцките органи продължават да твърдят, че мярката, която се оценява, не включва държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(47)
С писмо от 4 август 2010 г. представителите на предполагаемия получател (т.е. Athens Resort Casino Holdings от името на HR) се включиха в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. Предполагаемият получател представи същите мнения като Гърция, които са обобщени в раздел 4.
(48)
В допълнение предполагаемият получател твърди, че реално платената цена за дела в казиното е 120 млн. EUR, което е с 10 млн. EUR повече от първоначално договорената (30). Следователно тази сума е по-висока дори от професионалната оценка от 95,4 млн. EUR, направена преди започването на тръжната процедура (но която не е оповестена).
(49)
Предполагаемият получател също така твърди, че предприятието ETA не само не е било задължено, но дори е нямало право да покани участника в търга, предложил временно втора най-висока цена, защото това би означавало начало на нови етапи на наддаване, което е в нарушение на условията на поканите за участие в търг. Също така той твърди, че офертата от 162 млн. EUR, представена от CA извън тръжната процедура, не е можело да бъде приета сериозно и е била представена единствено, за да се стигне до отмяна на цялата процедура. Това потвърждава, че той със сигурност би оспорил всяко решение за приемане на тази оферта, като рискува отмяната на цялата процедура. Във връзка с това той посочва мнението на Правния държавен съвет, който потвърждава, че офертата на CA не би могла да бъде взета под внимание или да бъде приета (31).
(50)
Предполагаемият получател също така поставя под въпрос предположението на Комисията, изложено в решението за откриване на процедурата, относно нарушаване на конкуренцията и ефекта върху търговията, че хазартът е световна търговска дейност и дружествата в тази област упражняват икономическа дейност на международен пазар. Предполагаемият получател твърди, че Mont Parnès не развива международна дейност, а действа само на местно ниво и следователно не се конкурира с казината извън граница.
(51)
С писмо от 29 септември 2010 г. Club Hotel Casino Loutraki AE (от името на CA) (32) се включи в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. В това писмо предприятието твърди, че по отношение на количественото определяне на предполагаемата помощ трябва също да се вземе под внимание разликата между офертите и въздействието на ратифицирания закон върху задълженията на купувача съгласно условията на публичната тръжна процедура.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. Наличие на държавна помощ при прехвърляне на дялове чрез търговска продажба
(52)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва, че освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(53)
В съответствие с установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз (33) и правилата и практиката на Комисията относно държавната помощ в контекста на приватизационни сделки (34), когато държава-членка придобива или продава дялове от предприятия, предимство не е налице, ако държавата-членка действа като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(54)
По-специално, когато продажбата на дялове се реализира на фондовата борса, по правило се приема, че тя е осъществена при пазарни условия и не включва каквото и да е предимство. Когато обаче прехвърлянето е осъществено посредством търговска продажба, може да се приеме, че не е налице предимство, ако са изпълнени следните условия: първо, дяловото участие е продадено чрез прозрачен и недискриминационен търг, който е открит за участие на всички кандидати; второ, към продажбата не са наложени условия, които са необичайни при подобни сделки между частноправни субекти и които биха могли да понижат продажната цена; трето, дяловото участие е продадено на кандидата, предложил най-висока цена, и четвърто, на кандидатите в търга трябва да се предостави достатъчно време и информация, за да направят съответна оценка на активите, въз основа на която те изготвят своите оферти.
(55)
С други думи, когато приватизацията е реализирана посредством търговска продажба, показателят, с който се прави оценка дали една сделка с държавни активи включва предимство, е дали икономически оператор в условията на пазарна икономика, действащ при сходни обстоятелства, би постъпил по същия начин, т.е. дали би продал дружеството на същата цена. Неикономически съображения, като например причини, свързани с индустриалната политика, съображения, свързани със заетостта, или цели на регионалното развитие, които не биха били приемливи за оператор в условията на пазарна икономика, не могат да се приемат като основания за приемане на по-ниска цена, а напротив, свидетелстват за наличието на предимство. Този принцип многократно е излаган от Комисията и последователно потвърждаван от Съда (35).
(56)
Поради това, ако някое от горепосочените изисквания не е изпълнено, Комисията счита, че публичната продажба трябва да бъде разгледана за възможно наличие на елементи на помощ, поради което за нея трябва да бъде отправено уведомление. Като се изпълняват тези изисквания, е възможно да се гарантира, че държавата получава възможно най-високата цена, т.е. пазарната цена за своите активи, и следователно, че няма наличие на държавна помощ.
6.2. Продажбата на дял от 49 % от капитала на казино Mont Parnès
(57)
При откриване на производството съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС Комисията имаше съмнения дали продажбата на Mont Parnès е извършена чрез открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура. Съгласно наличната информация на този етап Комисията счете, че са били налице значителни трудности да се определи дали е било незаконно предоставено някакво преференциално третиране и дали е била платена пазарната цена. Комисията беше загрижена, че нередностите в тръжната процедура може да са причина за наличие на държавна помощ.
(58)
След това Комисията извърши оценка на съответните факти в рамките на официално разследване. Тази оценка се основава на съвкупността от наличните доказателства по отношение на тази мярка.
(59)
През различните етапи на процедурата Комисията получи информация за редицата правни действия на национално ниво, които оправдават първоначалната тръжна процедура. Комисията отбелязва, че към днешна дата различните решения на национално ниво не подкрепят наблюденията на жалбоподателя относно нередности и неравно третиране при тръжната процедура (вж. също параграфи 41-46 по-горе). Досега националните съдилища по-скоро потвърждават законността и липсата на дискриминация в тръжната процедура, която се основава на национални правила.
(60)
Въпреки че оценката на Комисията не зависи от констатациите на националните съдилища, тя ги взима под внимание като един от факторите в своя анализ. Комисията обаче отбелязва, че с настоящата оценка по никакъв начин не се цели тълкуване на националното право, което е единствено от компетентността на държавата-членка.
(61)
В този контекст Комисията счита, че законността на тръжната процедура съгласно националното право, както е описано и обосновано чрез обстойно и задълбочено проучване, извършено дотук от различни национални съдилища, представлява важен признак за редовността и недискриминационното естество на тръжната процедура. Това явно потвърждаване на тръжната процедура съгласно националните правила може да бъде взето под внимание от Комисията наред с други фактори при нейната оценка съгласно правилата на ЕС за държавна помощ, че тръжната процедура е открита, безусловна и недискриминационна.
(62)
По отношение на повдигнатия в решението за откриване на процедурата въпрос, че една от офертите изглежда нарушава правилото в поканата за провеждане на търг относно минималното увеличаване в сравнение с предишната оферта, Комисията отбелязва, че този въпрос е решен, тъй като изискваното увеличение е било 1 %, а не 10 %, както е било обяснено на Комисията. Следователно Комисията счита, че правилата на тръжната процедура са били спазени в това отношение.
(63)
По отношение на предполагаемото различно третиране на различните възражения, повдигнати по време на тръжната процедура, Комисията отбелязва, че гръцките органи са предоставили приемливо обяснение за изключването на офертата на CA от тръжната процедура с оглед на приложимите правила, които забраняват второ представяне на оферта в един и същи етап на наддаване.
(64)
По отношение на предполагаемото неравностойно третиране на различните оферти, направени след приключване на тръжната процедура, Комисията счита, че различието в третирането при договаряне на по-висока цена с участника, спечелил търга, докато същевременно не се взема под внимание офертата на жалбоподателя от 162 млн. EUR, може, предвид съществуващите съмнения на законосъобразността на тази оферта, да бъде приета като допустима практика при тръжната процедура. Освен това Комисията не може да определи като надеждна недопустимата оферта от 162 млн. EUR на жалбоподателя, защото е направена едва след приключване на тръжната процедура, което е в нарушение на процедурните правила.
(65)
По отношение на предложението цялата процедура да бъде отменена гръцките органи заявиха, че това би означавало повторно започване на процедурата, като така потенциално се рискува допълнително намаляване на цената, която ще бъде получена.
(66)
Гръцките органи също така твърдят, че спецификациите на договора за обществена поръчка не са изменени със Закон 3139/2003 или по друг начин.
(67)
По отношение на получената цена Комисията отбелязва, че окончателно платената цена за казиното, която е 120 млн. EUR (36), е по-ниска от недопустимата оферта от 162 млн. EUR, която жалбоподателят твърди, че е бил готов да предложи след изключването си от процедурата, но все пак по-висока както от най-високата оферта от 107 млн. EUR, с която жалбоподателят изглежда е участвал в търга, така и дори с по-голяма разлика (25,5 %), от експертната оценка на дела за 95,4 млн. EUR, извършена преди процедурата.
6.3. Заключение
(68)
След откриването на официалната процедура за разследване гръцките органи опровергаха по задоволителен начин предварителните съмнения, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата. По-специално, Комисията не откри доказателство, което да води до заключението, че предполагаемият получател е получил преференциално третиране, което да доведе до предоставяне на някакво предимство. Чрез продажбата на дяловете си в казиното на участника, предложил най-висока цена в рамките на открита, безусловна и недискриминационна тръжна процедура, се предполага, че Гърция е получила възможно най-високата пазарна цена и не се е лишила от държавни ресурси. Следователно Комисията може да приеме, че при подобни обстоятелства оператор в условията на пазарна икономика би продал съответния дял от казиното на подобна цена. В резултат на това Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на притежаваните от нея 49 % от капитала на казино Mont Parnès не включва предимство и следователно не представлява държавна помощ.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(69)
Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 24 май 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 24. maijs)
par daļējas privatizācijas pasākumu C 15/10 (ex NN 21/10), ko Grieķija īstenojusi attiecībā uz kazino Mont Parnès
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3505)
(Autentisks ir tikai teksts grieķu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/647/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem pantiem, un, ņemot vērā šīs piezīmes (1),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Ar 2002. gada 23. jūnija vēstuli Egnatia AE, kura tiesības apvienošanās rezultātā pārņēma Athinaiki Techniki un kurš ir konsorcija Casino Attikis (“CA” jeb “sūdzības iesniedzējs”) loceklis, iesniedza Eiropas Komisijai sūdzību par iespējamu Eiropas Savienības (ES) iekšējā tirgus noteikumu pārkāpumu saistībā ar iespējami nepārskatāmu un diskriminējošu konkursu, ko īstenoja Grieķijas iestādes un kā rezultātā 49 % Elliniko Kazino Parnithas AE (kazino “Mont Parnès”) kapitāldaļu tika pārdoti konkursa uzvarētājam - konsorcijam Hyatt Regency (“HR” jeb “iespējamais valsts atbalsta saņēmējs”) (2).
(2)
2002. gada 3. oktobra vēstulē Eiropas Komisijas Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorāts (“Iekšējā tirgus un pakalpojumu ĢD”) nosūtīja dokumenta kopiju Konkurences ģenerāldirektorātam (“Konkurences ĢD”), lai tas veiktu līdzīgu lietas analīzi saskaņā ar ES valsts atbalsta noteikumiem.
(3)
2002. gada 9. decembra elektroniskajā vēstulē sūdzības iesniedzēja juridiskais pārstāvis sniedza Komisijas departamentiem papildu paskaidrojumus par šo lietu.
(4)
2003. gada 24. janvāra vēstulē Komisija paziņoja Grieķijas iestādēm par sūdzību attiecībā uz valsts atbalstu un aicināja Grieķiju sniegt paskaidrojumus par sūdzībā minēto. Grieķijas iestādes atbildēja 2003. gada 4. martā.
(5)
2003. gada 27. janvārī Komisijas dienesti tikās ar sūdzības iesniedzēja juridisko pārstāvi.
(6)
2003. gada 12. februārī un 22. augustā iespējamā valsts atbalsta saņēmēja juridiskais pārstāvis iesniedza Komisijas dienestiem papildu dokumentāciju.
(7)
Ar 2003. gada 31. marta un 16. maija vēstulēm sūdzības iesniedzējs sniedza papildu informāciju Konkurences ĢD.
(8)
2003. gada 10. aprīlī Komisijas dienesti tikās ar iespējamā valsts atbalsta saņēmēja pārstāvi.
(9)
Laikā no 2003. gada 15. jūlija līdz 16. septembrim Komisijai ir bijusi vairākkārtīga informācijas apmaiņa ar sūdzības iesniedzēju, kas attiecās uz valsts atbalsta jomas problēmu atsevišķu novērtēšanu un kas vērsa sūdzības iesniedzēja uzmanību uz Komisijas lēmumu pieņemšanas praksi, saskaņā ar kuru valsts īpašuma cesija konkursa procedūras ietvaros nav uzskatāma par valsts atbalstu, ja šīs procedūras norise ir bijusi pārskatāma un nediskriminējoša. Līdz ar to Komisija informēja sūdzības iesniedzēju, ka nevar pieņemt lēmumu, kamēr Iekšējā tirgus un pakalpojumu ĢD nebūs pabeidzis publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras pārbaudi.
(10)
Ar 2004. gada 22. janvāra un 4. augusta vēstulēm Iekšējā tirgus un pakalpojumu ĢD izbeidza izmeklēšanu, nesaskatot trūkumus publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā. 2004. gada 2. jūnija vēstulē Konkurences ĢD informēja sūdzības iesniedzēju, ka tas ir izbeidzis ar valsts atbalstu saistītās sūdzības izskatīšanu saskaņā ar 20. panta 2. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (3).
(11)
2005. gada 18. februārī sūdzības iesniedzējs cēla prasību Pirmās instances tiesā (tagad - Vispārējā tiesa).
(12)
Ar 2006. gada 26. septembra rīkojumu Pirmās instances tiesa noraidīja prasību kā nepieņemamu, jo tā nolēma, ka vēstule nav uzskatāma par apstrīdamu aktu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EK Līgums) 230. pantu (tagad Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 263. pants) (4).
(13)
2006. gada 18. decembrī sūdzības iesniedzējs iesniedza Eiropas Kopienu Tiesā apelācijas sūdzību pret Pirmās instances tiesas rīkojumu.
(14)
Eiropas Kopienu Tiesa atcēla rīkojumu ar 2008. gada 17. jūlija spriedumu (5). Tā konstatēja, ka apstrīdētais akts ir uzskatāms par tādu apstrīdamu aktu, kas neatbilst Komisijas pienākumiem saskaņā ar procedūras regulu, un nodeva lietu Pirmās instances tiesai atkārtotai izskatīšanai.
(15)
Ar 2008. gada 26. septembra vēstuli Konkurences ĢD atsauca 2004. gada 2. jūnija vēstuli par lietas izbeigšanu un atkārtoti uzsāka lietas izskatīšanu.
(16)
2009. gada 29. jūnija rīkojumā Pirmās instances tiesa konstatēja, ka, tā kā vēstule tika atsaukta, vairs nebija nepieciešams pieņemt lēmumu (6). 2009. gada 7. septembrī sūdzības iesniedzējs iesniedza apelācijas sūdzību pret Pirmās instances tiesas rīkojumu ar pamatojumu, ka tiesai bija jāuzskata vēstules atsaukšana par nelikumīgu un jāatceļ tā.
(17)
2009. gada 11. septembra elektroniskajā vēstulē sūdzības iesniedzējs sniedza Komisijai papildu informāciju.
(18)
2009. gada 14. oktobrī Komisijas dienesti tikās ar sūdzības iesniedzēja pārstāvjiem. Pēc šīs tikšanās sūdzības iesniedzējam bija vairākkārtīga informācijas apmaiņa ar Komisiju, kuras ietvaros tas sniedza Komisijai papildu informāciju.
(19)
2009. gada 21. oktobra vēstulē Komisija pieprasīja Grieķijai sniegt papildu informāciju. Savukārt Grieķija 2009. gada 13. novembra vēstulē lūdza Komisijai vairāk laika, lai sniegtu atbildi, ko Komisija tai piešķīra 2009. gada 18. novembra elektroniskajā vēstulē. Grieķija sniedza atbildi Komisijai 2010. gada 11. un 14. janvārī.
(20)
Ar 2010. gada 6. maija spriedumu Eiropas Savienības Tiesa atbildēja uz Simvoulio tis Epikreatias (Valsts padome) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar EK Līguma 234. pantu (tagad LESD 267. pants), jo īpaši saistībā ar ES publiskā iepirkuma noteikumu piemērošanu attiecībā uz apspriežamo konkursa procedūru. Eiropas Savienības Tiesa cita starpā secināja, ka kopumā tāds līgums kā tas, kas būtu piešķirams apspriežamā konkursa rezultātā, neietilpst direktīvu par publisko iepirkumu (7) piemērošanas jomā. Papildus tam tiesa norādīja, ka šis secinājums neizslēdz faktu, ka šādam līgumam jāatbilst EK Līguma pamatnoteikumiem un vispārīgajiem principiem, jo īpaši tiem, kas attiecas uz brīvību veikt uzņēmējdarbību un kapitāla brīvu apriti.
(21)
2010. gada 6. jūlija vēstulē Komisija informēja Grieķiju, ka tā ir nolēmusi uzsākt LESD 108. panta 2. punktā minēto procedūru attiecībā uz apspriežamo pasākumu (lēmums par procedūras uzsākšanu).
(22)
Komisijas lēmums uzsākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8). Komisija uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par attiecīgo pasākumu.
(23)
Pēc procedūras uzsākšanas Komisija saņēma apsvērumus no divām ieinteresētajām personām, proti, iespējamā valsts atbalsta saņēmēja (Athens Resort Casino Holdings (9) - HR vārdā) (10) pārstāvjiem un sūdzības iesniedzēja (Club Hotel Casino Loutraki - CA vārdā) (11) pārstāvjiem. Grieķija iesniedza savus apsvērumus 2010. gada 6. augusta vēstulē. Abu ieinteresēto personu apsvērumi tika nosūtīti 2010. gada 29. oktobra vēstulē Grieķijai, kas reaģēja uz to, nosūtot 2010. gada 25. novembra vēstuli.
(24)
2010. gada 16. decembrī (12) Eiropas Savienības Tiesa nolēma, ka Vispārējā tiesa (iepriekš - Pirmās instances tiesa) ir rīkojusies nepareizi, nosakot, ka nav pamata izskatīt lietu, kad sākotnēji tika apstrīdēta lietas administratīvā slēgšana no Komisijas puses.
2. PASĀKUMA APRAKSTS
(25)
2001. gada oktobrī Grieķijas iestādes uzsāka publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, lai cedētu 49 % kazino Mont Parnès kapitāldaļu (13). Konkurēja divi kandidāti, proti, Kazino Attikis (Casino Attikis jeb CA) un konsorcijs Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (Hyatt Regency konsorcijs jeb HR), un abi tika atlasīti dalībai konkursa procedūras otrajā kārtā (14) saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem. Procedūras, kas, iespējams, nebija spēkā, beigās līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas HR. 26.-29. punktā zemāk saskaņā ar Komisijai pieejamo informāciju ir aprakstīti notikumi, kā rezultātā tika piešķirtas līguma slēgšanas tiesības.
(26)
Saskaņā ar piemērojamajiem valsts noteikumiem uzvarējušais kandidāts būtu jānoskaidro ar publiskā iepirkuma procedūras (pieaugošās cenas izsole) starpniecību, sākotnējai pārdošanas cenai esot EUR 80 miljoni. Atbilstoši procedūrai konkursa komisija atvērtu kandidātu iesniegtās aploksnes, kas satur to finanšu piedāvājumus, un pēc kārtas nosauktu piedāvājumus. Kandidātam, kurš izteicis zemāko piedāvājumu, būtu tiesības nākamajā kārtā aizzīmogotā aploksnē iesniegt jaunu piedāvājumu. Šādam jaunam piedāvājumam būtu jābūt vismaz tikpat lielam kā sākotnējam augstākajam piedāvājumam, kas paaugstināts par 1 % (15). Šī piedāvājumu izteikšana turpinātos bezgalīgi vairākās kārtās, līdz viens no solītājiem izstātos, tādā gadījumā pēdējam solītājam tiekot pasludinātam par provizorisko augstākās summas solītāju. Protokolu, kurā minēts provizoriskais augstākās summas solītājs, konkursa komisija attiecīgi iesniegtu Grieķijas Tūrisma attīstības iestādes (ETA) direktoru padomei.
(27)
Konkursa pirmajā kārtā abi kandidāti 2002. gada 31. maijā vienlaicīgi iesniedza savus piedāvājumus aizzīmogotās aploksnēs ETA galvenajā mītnē. CA piedāvājums bija EUR 91 183 652, turpretim HR piedāvājums bija EUR 80 075 000. Tomēr aizzīmogotā aploksne, kuru iesniedza otrais no minētajiem kandidātiem, saturēja ne tikai piedāvājumu, bet arī paziņojumu, kurā tika apstrīdēts, vai CA konsorcija dalība konkursā ir likumīga. CA iebilda pret šo paziņojumu, apgalvojot, ka šādu atrunu formulējums padara HR finanšu piedāvājumu par nepieņemamu. Iebildumu izskatīšanas komisija, kura uzskatīja, ka HR paziņojums neietekmēja tā piedāvājuma spēkā esamību, noraidīja CA iebildumu.
(28)
Otrajā kārtā HR iesniedza aizzīmogotu aploksni ar tā piedāvājumu EUR 92 105 888 apmērā, atkārtoti pievienojot to pašu rakstveida paziņojumu. Pēc otrās kārtas beigām CA juridiskais pārstāvis iesniedza aploksni ar finanšu piedāvājumu trešajai kārtai un arī iesniedza ETA direktoru padomei atsevišķu paziņojumu par konkursa noteikumu pārkāpumu attiecībā uz piedāvājuma spēkā esamības prasībām. Konkursa komisija noraidīja šo iesniegumu ar pamatojumu, ka tas būtu pieņemams tikai tad, ja tiktu iesniegts iebilduma formā un tādējādi attiektos uz iebildumu izskatīšanas komisijas darbības jomu. CA juridiskais pārstāvis lūdza komisijai piecas minūtes papildu laika, lai izlemtu par turpmāko rīcību. Papildu laiks tika piešķirts, un gan rakstveida paziņojums, gan piedāvājuma aploksne tika noņemta no komisijas galda. Pārstāvji atgriezās pēc piecu minūšu pārtraukuma un paziņoja, ka neplāno iesniegt iebildumu, bet atkārtoti iesniedza savu piedāvājumu. Pēc tam HR iesniedza iebildumu un pieprasīja, lai piedāvājumu izskatīšanas trešā kārta tiktu atzīta par nepieņemamu, pamatojoties uz to, ka CA ir iesniedzis tādu piedāvājumu, kas tika atsaukts un atkārtoti iesniegts. Iebildumu izskatīšanas komisija pieņēma HR iebildumu, un CA piedāvājums (16) tika izslēgts no turpmākas dalības procedūrā.
(29)
Pēc CA trešās kārtas piedāvājuma izslēgšanas konkursa komisija nosūtīja (17) ETA direktoru padomei tās astotās sanāksmes protokola kopiju, kurā HR bija norādīts kā pirmais provizoriskais augstākās summas solītājs (ar piedāvājumu EUR 92 105 888 apmērā) un CA - otrais provizoriskais augstākās summas solītājs. Konkursa komisija netika atvērusi CA trešās kārtas piedāvājuma aploksni un neatdeva to minētajam kandidātam, bet gan iesniedza to ETA, lai iestāde to droši uzglabātu savā seifā (18). ETA direktoru padome sasauca ārkārtas kopsapulci. Pēc tam 2002. gada 5. jūnijāETA rīkotājdirektors un Kantor Capital juridiskais pārstāvis, kurš ir ekonomikas konsultants un pārraudzīja procedūru, tika pilnvaroti lūgt HR uzlabot tā piedāvājumu. HR attiecīgi palielināja savu piedāvājumu līdz EUR 110 miljoniem. 2002. gada 12. jūnijāCA iesniedza ETA direktoru padomei vēstuli, kas saturēja piedāvājumu EUR 162 miljonu apmērā, bet vēlāk tas tika noraidīts, jo tika sagatavots pēc konkursa procedūras beigām. Visbeidzot HR piedāvājums tika vēlreiz uzlabots, sasniedzot EUR 120 miljonus (19).
3. LĒMUMS PAR OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS UZSĀKŠANU
(30)
Komisija uzsāka oficiālo izmeklēšanu, jo nemazinājās šaubas par to, vai Grieķijas valsts ir pārdevusi 49 % kazino Mont Parnès kapitāldaļu augstākās summas solītājam tādā pārdošanas procedūrā, kas atbilst atklātuma, pārskatāmības un nediskriminācijas principiem. Jo īpaši Komisijai bija šaubas par to, vai pārdošanas procedūras laikā pircējam tika vai netika nelikumīgi piešķirti jebkādi atvieglojumi un vai rezultātā tika samaksāta tirgus cena. Komisija uzskatīja, ka CA un tā piedāvājuma EUR 162 miljonu apmērā, kas tika sagatavots pēc konkursa procedūras beigām, izslēgšana no konkursa, iespējams, liecina par pārdošanu zem vērtības un tādējādi arī par atbalsta esamību neiekasētu valsts līdzekļu formā.
4. GRIEĶIJAS APSVĒRUMI
(31)
Grieķija iesniedza savus apsvērumus 2010. gada 6. augusta vēstulē. Tā apstrīdēja valsts atbalsta esamību, pamatojoties uz to, ka konkursa procedūra tai piederošo kazino Mont Parnès kapitāldaļu pārdošanai notika saskaņā ar spēkā esošo likumdošanu un ka minētie 49 % kazino kapitāldaļu tika pārdoti par tirgus cenu.
(32)
Vispirms Grieķijas iestādes uzsvēra, ka konkursa dalībnieku atlase un visa konkursa procedūra bija pilnīgi likumīga un notika saskaņā ar noteikumiem par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus (20), ko nosaka spēkā esošā likumdošana, un ka abi kandidāti bez atrunām tika pieņēmuši uzaicinājumus iesniegt piedāvājumus.
(33)
Grieķijas iestādes arī paskaidroja, ka HR paziņojums, kas bija ievietots tā iesniegtajā aploksnē kopā ar finanšu piedāvājumu gan konkursa procedūras pirmajā, gan otrajā kārtā, neietekmēja HR finanšu piedāvājumu spēkā esamību, bet gan pats par sevi attiecās tikai uz CA dalību konkursa procedūrā, tāpēc iebildumu izskatīšanas komisija saprotamu iemeslu dēļ atzina HR finanšu piedāvājumus par likumīgiem.
(34)
Tās arī detalizētāk paskaidroja, ka piedāvājums, ko CA iesniedza konkursa trešajā kārtā un kas saskaņā ar sūdzības iesniedzēja minēto sasniedza EUR 107 miljonus, tika izslēgts, jo zināmu laika posmu konkursa komisija netika redzējusi aploksni. Šādos apstākļos Komisija nevarēja būt pārliecināta par to, vai piedāvājums nav ticis mainīts. Jebkurā gadījumā piedāvājuma atkārtota iesniegšana nozīmētu otrreizēju iesniegšanu vienā un tajā pašā konkursa kārtā, kas uzskatāms par noteikumu pārkāpumu.
(35)
Grieķijas iestādes paskaidroja, ka piedāvājums EUR 92 105 888 apmērā, ko HR iesniedza konkursa otrajā kārtā un kas pārsniedza CA pirmajā kārtā iesniegto piedāvājumu EUR 91 183 652 apmērā, atbilda konkursa nosacījumiem, jo saskaņā ar noteikumiem par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus katram jaunam piedāvājumam bija jābūt paaugstinātam par 1 %, nevis 10 %, kā tas bija pieņemts Komisijas lēmumā par procedūras uzsākšanu. No tā izriet, ka konkursa noteikumi attiecībā uz šo aspektu tika ievēroti.
(36)
Grieķijas iestādes arī apgalvoja, ka CA pēdējais piedāvājums EUR 162 miljonu apmērā - summa, ko saskaņā ar CA teikto tas bija gatavs maksāt - nav likumīgs, jo tas tika sagatavots ārpus konkursa procedūras ietvariem un pēc tās beigām. Pieņemot šo piedāvājumu, tiktu pārkāpts tiesiskuma princips, ņemot vērā, ka publiskas konkursa procedūras mērķis ir ne tikai kalpot valsts finanšu interesēm, bet arī plašākas sabiedrības interesēm, t. i., garantēt augstāko iespējamo cenu, vienlaikus ievērojot tiesiskuma principu (t. i., noteikumos par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus, konkursu dokumentācijā un citos spēkā esošajos tiesību aktos noteiktās tiesību normas).
(37)
Grieķijas iestādes turklāt paskaidroja, ka tās neatcēla konkursu un neuzsāka jaunu, jo šāda rīcība nozīmētu atkārtot visu procedūru jau ceturto reizi astoņu gadu laikā, kas iedragātu Grieķijas starptautisko reputāciju, bez jebkādas pārliecības, ka konkursa procedūras atkārtošanas rezultātā tiktu garantēta cena EUR 162 miljonu apmērā. Šajā saistībā Grieķija pat apšauba EUR 162 miljonu piedāvājuma ticamību, jo CA pārstāvji apzinājās, ka tā pieņemšana izraisītu esošās procedūras atcelšanu un jaunas uzsākšanu.
(38)
Papildus tam Grieķijas iestādes apliecināja (21), ka galu galā samaksātā cena (EUR 120 miljoni) bija pamatota, jo tā par 25,5 % pārsniedza eksperta novērtēto cenu EUR 95,4 miljonu apmērā, kas ar neatkarīga vērtētāja starpniecību tika noteikta pirms konkursa procedūras uzsākšanas un palika neatklāta līdz pat procedūras beigām. Tās minēja, ka šis vērtējums, kas nav obligāti nepieciešams konkursa procedūrai, tika pieprasīts, lai papildus aizsargātu Grieķijas intereses (22).
(39)
Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem, ka sākotnējie noteikumi par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus tika uzlaboti, vēlāk pieņemot Likumu Nr. 3139/2003, kas apstiprināja privatizāciju, Grieķijas iestādes paskaidroja, ka paziņojumi par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus netika grozīti ne ar Likumu Nr. 3139/2003, ne arī jebkādā citā veidā. Saskaņā ar Grieķijas minēto šis likums galvenokārt attiecas uz dažādām atļaujām saistībā ar investīcijām un kazino vadīšanu un ietver pasākumus darbinieku aizsardzībai pēc privatizācijas. Šis likums neatbrīvoja HR no pienākuma ieguldīt kazino Mont Parnès EUR 44 miljonus, un līgumā iekļautais noteikums par to, ka gadījumā, ja darbības licence tiek piešķirta citam kazino līdz 2012. gadam, 70 % no cenas tiek atmaksāti HR, jau bija skaidri noteikts uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus.
(40)
Tādēļ Grieķijas iestādes uzskata, ka pārdošanas cena atbilst 49 % kazino Mont Parnès kapitāldaļu tirgus vērtībai.
(41)
Lai vēl vairāk pamatotu savu apgalvojumu, ka konkursa procedūrā netika pieļauti nekādi pārkāpumi, Grieķijas iestādes norādīja uz vairākiem valsts tiesu lēmumiem, kuros bija analizēts konkursa procedūras likumīgums saskaņā ar valsts likumdošanu. Līdz šim valsts tiesas nav konstatējušas pārkāpumus konkursa procedūrā un tādēļ ir noraidījušas CA dažādos iesniegumus par šo tematu (23). No visiem valsts tiesu konstatējumiem, kas apliecina konkursa atbilstīgumu, Grieķijas iestādes jo īpaši atsaucas uz zemāk minētajiem.
a) Tiesvedība civiltiesās
(42)
Ar spriedumu 8118/2002 (24) Atēnu Pirmās instances tiesa noraidīja CA iesniegumu un nolēma, ka:
-
konkursa komisija un iebildumu izskatīšanas komisija pamatoti nolēma, ka HR pirmajā un otrajā kārtā iesniegtie piedāvājumi atbilda noteikumiem par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus. HR piedāvājumiem pievienotais ziņojums netika ietekmējis šo piedāvājumu beznosacījumu raksturu,
-
CA iesniedza piedāvājumu plkst. 15.30, t. i., trešās kārtas sākumā, kā to bija noteikusi konkursa komisija otrās kārtas beigās. Pēc tam CA pārstāvis pēc savas iniciatīvas un vēlēšanās izņēma piedāvājumu, neskatoties uz to, ka konkursa komisijas priekšsēdētājs centās viņu atturēt no tā. Ja konkursa komisijas priekšsēdētājs būtu skaidri brīdinājis CA pārstāvi par piedāvājuma izņemšanas sekām, tā būtu uzskatāma par diskriminējošu attieksmi par labu CA, kas vērsta pret HR,
-
iebildumu izskatīšanas komisija pamatoti uzskatīja CA trešajā kārtā iesniegto otro piedāvājumu par nepieņemamu. Abi pretendenti drīkstēja iesniegt tikai vienu piedāvājumu katrā kārtā. Turklāt, pieņemot CA otro piedāvājumu trešajā kārtā, tiktu pārkāpts pārskatāmības princips. CA pārstāvis paņēma atpakaļ pirmo aizzīmogoto aploksni, pameta konkursa norises vietu un atgriežoties iesniedza aizzīmogotu aploksni, attiecībā uz kuru nevarēja apstiprināt, ka tā ir tā pati pirmā aploksne (25).
b) Tiesvedība administratīvajās tiesās
(43)
Saskaņā ar Grieķijas iestāžu sniegto informāciju šobrīd Valsts padome (Augstākā administratīvā tiesa) izskata lietu, kura izriet no vēl kādas CA iesniegtas prasības attiecībā uz konkursa procedūras nelikumīgumu (26). Galīgais lēmums vēl nav pieņemts, taču Grieķijas iestādes atzīmē, ka tiesnesis referents ir ierosinājis, ka CA iesniegums jānoraida kā nepieņemams, balstoties uz piekritības aspektu, un kā nepamatots pēc būtības (27).
c) Tiesvedība krimināltiesā
(44)
Pēc tam, kad CA 2002. gadā iesniedza prasību pret konkursa komisijas, iebildumu izskatīšanas komisijas un ETA locekļiem, vērtēšanas konsultantu (American Appraisal Hellas Ltd) un finanšu konsultantu (Kantor) par minēto personu rīcību konkursa procedūras laikā, Atēnu Apelācijas tiesas tiesnešu padome, kurai lieta tika nosūtīta izskatīšanai, izdeva attaisnojošu rīkojumu (28) un jo īpaši konstatēja, ka:
-
ne pirmais, ne otrais iebildumu izskatīšanas komisijas lēmums nav uzskatāms par nelikumīgu un nebija pietiekamu pierādījumu par to, ka kāds no komisijas locekļiem būtu rīkojies neatbilstīgi. Noraidot CA iebildumu pirmajā un otrajā kārtā, bet pieņemot HR iebildumu trešajā kārtā, iebildumu izskatīšanas komisijas locekļi nepārkāpa noteikumus par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus un neizrādīja atšķirīgu attieksmi pret konkursa pretendentiem,
-
konkursa komisijas lēmumi nebija nelikumīgi un konkursa komisijas locekļi neattiecās pret konkursa pretendentiem atšķirīgi. Turklāt saskaņā ar noteikumiem par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus konkursa komisijai bija pienākums rīkoties atbilstoši iebildumu izskatīšanas komisijas konstatējumiem,
-
lūdzot pirmajam provizoriskajam augstākās summas solītājam (HR) palielināt tā finanšu piedāvājumu, ETA pārstāvis nepārkāpa attiecīgos valsts noteikumus. ETA pārstāvis nebija pilnvarots iesaistīties sarunās, kā arī viņam nebija tiesību atcelt vai atsaukt konkursa procedūru.
(45)
Augstākminētais attaisnojošais rīkojums tika tālāk apstrīdēts valsts tiesās (29), un pavisam nesen Atēnu Apelācijas tiesa pieņēma spriedumu, ar kuru attaisnoja visas apsūdzētās personas (spriedums 466/2011). Šī sprieduma pilnais teksts vēl nav pieejams.
(46)
Tātad, ņemot vērā visus augstākminētos apgalvojumus, Grieķijas iestādes uzskata, ka vērtējamais pasākums neietver valsts atbalstu LESD 107. panta izpratnē.
5. IEINTERESĒTO PUŠU APSVĒRUMI
(47)
Līdz ar 2010. gada 4. augusta vēstuli Komisijas procesos kā ieinteresētā persona iesaistījās iespējamā valsts atbalsta saņēmēja pārstāvji (t. i., Athens Resort Casino Holdings - HR vārdā). Iespējamais valsts atbalsta saņēmējs iesniedza apsvērumus, kas pilnībā atbilda Grieķijas apsvērumiem, kuri ir apkopoti 4. daļā.
(48)
Papildus tam iespējamais valsts atbalsta saņēmējs apgalvo, ka par kazino kapitāldaļām faktiski samaksātā cena bija EUR 120 miljoni, kas ir par EUR 10 miljoniem vairāk, nekā iepriekš tika noprasts (30). Tādējādi tā vēl vairāk pārsniedza profesionālajā novērtējumā norādīto cenu EUR 95,4 miljonu apmērā, kas tika noteikta (bet netika darīta zināma) pirms konkursa procedūras uzsākšanas.
(49)
Iespējamais valsts atbalsta saņēmējs arī apgalvo, ka ETA ne tikai nebija pienākuma, bet arī nebija tiesību izteikt uzaicinājumu otrajam provizoriskajam augstākās summas solītājam, jo tas nozīmētu, ka būtu jāuzsāk jaunas konkursa kārtas, tādējādi pārkāpjot noteikumus par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus. Papildus tas norāda, ka CA ārpus konkursa procedūras iesniegtais piedāvājums EUR 162 miljonu apmērā nebūtu ticis uztverts nopietni un tika iesniegts tikai tādēļ, lai izraisītu konkursa procedūras atcelšanu. Iespējamais valsts atbalsta saņēmējs apliecina, ka tas noteikti būtu apstrīdējis jebkādu lēmumu pieņemt šo piedāvājumu, tādējādi riskējot ar visas procedūras atcelšanu. Šajā saistībā tas arī norāda uz Valsts juridiskās padomes atzinumu, kurā tika apstiprināts, ka CA piedāvājumu nedrīkstēja ņemt vērā vai akceptēt (31).
(50)
Iespējamais valsts atbalsta saņēmējs apšauba Komisijas lēmumā par procedūras uzsākšanu attiecībā uz konkurences izkropļošanu un ietekmi uz tirdzniecību izteikto pieņēmumu, ka azartspēles ir pasaules mēroga bizness un šīs nozares uzņēmumi izvērš saimniecisko darbību starptautiskā tirgū. Tas apgalvo, ka kazino Mont Parnès darbojas nevis pasaules, bet gan tikai vietējā mērogā, un tādēļ nekonkurē ar kazino ārvalstīs.
(51)
Līdz ar 2010. gada 29. septembra vēstuli Club Hotel Casino Loutraki AE (CA vārdā) (32) iesaistījās Komisijas procesos kā ieinteresētā persona. Šajā vēstulē tas apgalvo, ka attiecībā uz iespējamā atbalsta kvantitatīvo noteikšanu vajadzētu ņemt vērā arī piedāvājumu starpību un ratificējošā likuma ietekmi uz pircēja pienākumiem saskaņā ar publiskās konkursa procedūras noteikumiem.
6. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
6.1. Valsts atbalsta esamība kapitāldaļu cedēšanā ar pārdošanas starpniecību
(52)
LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka, “ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(53)
Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas pastāvīgo judikatūru (33) un Komisijas noteikumiem un praksi saistībā ar valsts atbalstu privatizācijas jomā (34), dalībvalstij pērkot vai pārdodot uzņēmumu kapitāldaļas, nepastāv nekādas priekšrocības, ja dalībvalsts rīcība atbilst tam, kā rīkotos privāts ieguldītājs tirgus ekonomikā.
(54)
Jo īpaši gadījumos, kad kapitāldaļu pārdošana notiek biržas ietvaros, saskaņā ar vispārēju viedokli tiek uzskatīts, ka tā notiek atbilstoši tirgus nosacījumiem un neietver nekādas priekšrocības. Tomēr, ja cedēšana notiek ar pārdošanas starpniecību, var uzskatīt, ka tā neietver nekādas priekšrocības tad, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: pirmkārt, kapitāldaļas pārdod konkursā, kas ir atvērts visiem interesentiem, kā arī pārskatāms un nediskriminējošs; otrkārt, uz konkursu neattiecas īpaši nosacījumi, kas nav ierasti līdzīgos darījumos starp privātiem uzņēmumiem un kas varētu pazemināt realizācijas cenu; treškārt, kapitāldaļas tiek pārdotas augstākās summas solītājam; un, ceturtkārt, solītājiem jādod pietiekams laiks un informācija, lai varētu pienācīgi novērtēt izsolāmos aktīvus.
(55)
Citiem vārdiem, veicot privatizāciju ar pārdošanas starpniecību, kritērijs, lai novērtētu, vai ar valsts aktīviem saistītais darījums ietver priekšrocības, ir tas, vai tirgus ekonomikas dalībnieks līdzīgā situācijā būtu rīkojies tāpat, t. i., būtu pārdevis uzņēmumu par to pašu cenu. Kā iemeslus zemākas cenas akceptēšanai nevar ņemt vērā ar saimniecisko darbību nesaistītus apsvērumus, piemēram, rūpniecības politikas apstākļus, apsvērumus par nodarbinātību vai reģionālās attīstības mērķus, kas nebūtu pieņemami tirgus ekonomikas dalībniekam; gluži pretēji, šādi apsvērumi norāda uz atbalsta klātbūtni. Šo principu ir atkārtoti skaidrojusi Komisija un pastāvīgi apstiprinājusi Tiesa (35).
(56)
Tādēļ, ja nav izpildīta kāda no augstākminētajām prasībām, Komisija uzskata, ka jānovērtē, vai izsole nav saistīta ar valsts atbalstu, par ko attiecīgi jāziņo. Ievērojot šīs prasības, ir iespējams nodrošināt, ka valsts saņem par saviem aktīviem augstāko cenu, t. i., tirgus cenu, un ka nav ietvertas nekādas priekšrocības.
6.2. 49 % kazino Mont Parnès kapitāldaļu pārdošana
(57)
Uzsākot tiesvedību saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, Komisijai bija šaubas par to, vai kazino Mont Parnès tika pārdots atklātas, pārskatāmas un nediskriminējošas konkursa procedūras ietvaros. Atbilstoši attiecīgajā posmā pieejamajai informācijai Komisija uzskatīja, ka ir ļoti grūti noteikt, vai nelikumīgi tika piešķirti jebkādi atvieglojumi, kā arī to, vai tika samaksāta tirgus cena. Komisijai bija bažas, ka nepilnības konkursa procedūrā liecina par valsts atbalstu.
(58)
Tādēļ tā veica attiecīgo faktu izvērtēšanu oficiālās izmeklēšanas procedūras ietvaros. Šis vērtējums ir balstīts uz pierādījumu kopumu, kas bija pieejams saistībā ar attiecīgo pasākumu.
(59)
Dažādo procedūras posmu gaitā Komisija ir saņēmusi informāciju par daudzajām iesniegtajām prasībām valsts mērogā, ar kurām tiek pamatota sākotnējā konkursa procedūra. Komisija atzīmē, ka līdz pat šim brīdim dažādajos valsts līmeņa tiesu spriedumos sūdzības iesniedzēja apgalvojumi par nepilnībām un nevienlīdzīgu attieksmi konkursa procedūras ietvaros nav tikuši atbalstīti (sk. arī 41.-46. punktu augstāk). Drīzāk valsts tiesas līdz šim ir apliecinājušas konkursa procedūras likumīgumu un nediskriminējošo raksturu, pamatojoties uz valsts noteikumiem.
(60)
Kaut arī Komisijas vērtējums nav atkarīgs no valsts tiesu konstatējumiem, tie var tikt ņemti vērā kā viens no faktoriem analīzē. Taču Komisija norāda, ka pašreizējā vērtējuma mērķis nekādā gadījumā nav interpretēt valsts likumdošanu, kas ir tikai un vienīgi dalībvalsts kompetencē.
(61)
Šajā kontekstā Komisija uzskata, ka konkursa procedūras likumīgums saskaņā ar valsts likumdošanu, kā to līdz šim ir aprakstījušas un pamatojušas dažādās valsts tiesas, veicot padziļinātu izmeklēšanu, kalpo kā nozīmīgs rādītājs attiecībā uz konkursa procedūras pareizību un nediskriminējošo raksturu. Komisija var ņemt vērā šo skaidro konkursa apstiprinājumu saskaņā ar valsts noteikumiem kā vienu no faktoriem, veicot vērtējumu atbilstoši ES noteikumiem par valsts atbalstu, lai noskaidrotu, vai solīšanas procedūra ir bijusi atklāta, beznosacījumu un nediskriminējoša.
(62)
Attiecībā uz lēmumā par procedūras uzsākšanu minētajām šaubām par to, ka ar vienu no piedāvājumiem, iespējams, ir pārkāpti noteikumi par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus, kuri attiecas uz minimālo pieaugumu salīdzinājumā ar iepriekšējo piedāvājumu, Komisija atzīmē, ka šis jautājums ir atrisināts, jo nepieciešamais palielinājums bija 1 %, nevis 10 %, kā Komisijai bija likts noprast. Tādēļ Komisija uzskata, ka konkursa procedūras noteikumi šajā saistībā tika ievēroti.
(63)
Savukārt attiecībā uz iespējamo atšķirīgo attieksmi pret dažādajiem procedūras laikā izteiktajiem iebildumiem Komisija arī norāda, ka Grieķijas iestādes ir iesniegušas pieņemamu paskaidrojumu par CA piedāvājuma izslēgšanu no konkursa procedūras, pamatojoties uz spēkā esošajiem noteikumiem, kuros ir aizliegts otrreiz iesniegt piedāvājumu vienā un tajā pašā konkursa kārtā.
(64)
Kas attiecas uz nevienlīdzīgo attieksmi pret dažādajiem piedāvājumiem, kuri tika iesniegti pēc konkursa procedūras beigām, Komisija uzskata, ka atšķirīgā attieksme, kas izpaudās, vienojoties ar konkursa uzvarētāju par cenas paaugstināšanu, bet vienlaikus atsakoties izskatīt sūdzības iesniedzēja piedāvājumu EUR 162 miljonu apmērā, var tikt akceptēta kā atļauta prakse konkursa procedūras ietvaros, ņemot vērā pastāvošās šaubas par sūdzības iesniedzēja piedāvājuma likumīgumu. Turklāt Komisija nepieņemto sūdzības iesniedzēja piedāvājumu EUR 162 miljonu apmērā neuzskatīja par ticamu, jo tas tika sagatavots tikai pēc konkursa procedūras beigām un bija pretrunā ar konkursa procesuālajiem noteikumiem.
(65)
Attiecībā uz ierosinājumu, ka visa procedūra varēja tikt atcelta, Grieķijas iestādes ir norādījušas, ka tas nozīmētu visas procedūras atkārtošanu, iespējams, riskējot vēl vairāk samazināt iegūstamo cenu.
(66)
Grieķijas iestādes ir arī atzīmējušas, ka publiskā iepirkuma līguma darbības noteikumi netika grozīti ar Likumu 3139/2003 vai jebkādā citā veidā.
(67)
Attiecībā uz iegūto cenu Komisija atzīmē, ka, kaut arī galīgā cena EUR 120 miljonu apmērā (36), kas tika samaksāta par kazino, bija zemāka par nepieņemto piedāvājumu EUR 162 apmērā, ko saskaņā ar sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem tas bija gatavs maksāt pēc tam, kad jau bija izslēgts no konkursa, tā jebkurā gadījumā pārsniedz gan sūdzības iesniedzēja sākotnēji piedāvāto augstāko summu EUR 107 miljonu apmērā un vēl vairāk (par 25,5 %) pārsniedz eksperta kapitāldaļu novērtējumu EUR 95,4 miljonu apmērā, kas tika sagatavots pirms procedūras.
6.3. Secinājums
(68)
Pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas Grieķijas iestādes sniedza pietiekamu pamatojumu, lai novērstu Komisijas sākotnēji izteiktās šaubas lēmumā par procedūras uzsākšanu. Komisija nav ieguvusi tādus pierādījumus, kas ļautu secināt, ka iespējamajam atbalsta saņēmējam tika piešķirti atvieglojumi, tādējādi nodrošinot tam priekšrocības. Tiek uzskatīts, ka, pārdodot savas kazino kapitāldaļas augstākās summas solītājam ar atklātas, beznosacījumu un nediskriminējošas procedūras starpniecību, Grieķija ir ieguvusi augstāko cenu tirgū, un šajā nolūkā nav ticis piešķirts nekāds valsts atbalsts. Tādējādi Komisija var akceptēt pieņēmumu, ka līdzīgos apstākļos tirgus ekonomikas dalībnieks būtu pārdevis attiecīgās kazino kapitāldaļas par līdzīgu cenu. Visbeidzot Komisija uzskata, ka, pārdodot 49 % savu kazino Mont Parnès kapitāldaļu, Grieķija nav piešķīrusi nekādas priekšrocības, un tādēļ šis darījums nav uzskatāms par valsts atbalstu.
7. SECINĀJUMS
(69)
Komisija konstatē, ka procedūra, ar kuras starpniecību Grieķijas valsts ir pārdevusi 49 % savu kazino Mont Parnès kapitāldaļu, neietver valsts atbalstu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Procedūra, ar kuras starpniecību Grieķijas valsts ir pārdevusi 49 % savu kazino Mont Parnès kapitāldaļu, neietver valsts atbalstu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta izpratnē.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.
Briselē, 2011. gada 24. maijā