РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 декември 2010 година
относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини
(2010/787/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 107, параграф 3, буква д) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 г. относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (2) изтича на 31 декември 2010 г.
(2)
Малкият принос на субсидираните въглища към общия енергиен микс вече не оправдава запазването на такива субсидии за гарантиране на енергийните доставки в Съюза.
(3)
Политиката на Съюза за насърчаване на възобновяемите енергийни източници и на устойчива и безопасна икономика с ниски нива на въглеродни емисии не оправдават безсрочната подкрепа за неконкурентоспособните въглищни мини. Поради тази причина категориите помощи, разрешени с Регламент (ЕО) № 1407/2002, не следва да продължат да се предоставят безсрочно.
(4)
При липсата обаче на специфични за сектора правила за държавна помощ, за въгледобива се прилагат само общите правила за държавна помощ. В този контекст неконкурентоспособните въглищни мини, които извличат полза от помощта съгласно Регламент (ЕО) № 1407/2002, могат да загубят правото за получаване на помощ и да бъдат принудени да преустановят дейността си.
(5)
Без да се засягат общите правила за държавна помощ, държавите-членки следва да са в състояние да вземат мерки за намаляване на социалните и регионалните последици от закриването на въпросните мини, т.е. постепенното спиране на дейността в рамките на неотменим план за закриване и/или финансиране на извънредни разходи, по-конкретно наследени задължения.
(6)
Настоящото решение бележи прехода за въгледобивния сектор от прилагането на специфични за сектора правила към прилагането на общите правила за държавна помощ, които се прилагат за всички сектори.
(7)
За да бъдат сведени до минимум нарушенията на конкуренцията във вътрешния пазар, произтичащи от държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, тази помощ следва да е дегресивна и строго ограничена за въгледобивни единици, за които има неотменим план за закриване.
(8)
За да смекчи въздействието върху околната среда на производството на въглища от въгледобивни единици, за които се предоставя помощ за закриване, държавите-членки следва да създадат план с подходящи мерки, например, в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
(9)
Предприятията следва да имат право на помощи за покриване на разходи, които съгласно обичайната счетоводна практика не влияят пряко на производствените разходи. Тези помощи са предназначени за покриване на извънредни разходи, които произтичат от закриването на въгледобивните единици. За да се избегне неправомерното използване на такива помощи от предприятия, които закриват само някои от своите производствени площадки, засегнатите предприятия следва да водят отделно счетоводство за всяка от своите въгледобивни единици.
(10)
В изпълнение на своята задача съгласно настоящото решение Комисията следва да гарантира, че се създават, поддържат и спазват нормални условия за конкуренция. С оглед по-специално на пазара на електроенергия, помощта за въгледобивната промишленост следва да бъде в такъв размер, че да не влияе на избора, който производителите на електроенергия правят относно видовете източници на първично енергийно снабдяване. Следователно цените на въглищата и техните количества следва да се договарят свободно между договарящите се страни с оглед на преобладаващите условия на световния пазар.
(11)
Прилагането на настоящото решение не следва да изключва възможността помощта за въгледобивната промишленост да бъде съвместима с вътрешния пазар на други основания. Във връзка с това, други специфични правила, по-конкретно правилата относно помощта за научноизследователска и развойна дейност и иновации, помощта за опазване на околната среда и помощта за обучение, продължават да се прилагат в границите на максималния интензитет на помощите, освен ако в тях не е предвидено друго.
(12)
Комисията следва да оцени мерките, за които е отправено уведомление въз основа на това решение, и да вземе решение в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3),
(13)
За да няма прекъсване между мерките, предвидени в Регламент (ЕО) № 1407/2002, и мерките, предвидени в настоящото решение, настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2011 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия на ООН за Европа (4);
б)
„закриване“ означава трайното спиране на производството и продажбите на въглища;
в)
„план за закриване“ означава план, изготвен от дадена държава-членка, в който се предвиждат мерки, водещи до окончателното закриване на въгледобивни единици;
г)
„въгледобивна единица“ означава подземни или открити рудници и прилежащата инфраструктура, в които могат да се произвеждат необработени въглища, независимо от други подразделения на предприятието;
д)
„въгледобивна година“ означава календарна година или друг 12-месечен период, използван като референция за договори във въгледобивната промишленост;
е)
„производствени разходи“ означава всички разходи, свързани с текущото производство, включително добива на въглища, дейностите, свързани с обогатяването им, и по-специално с промиването, класирането по големина и сортирането на въглищата, с транспортирането им до мястото на използване, както и нормалната амортизация и пазарните лихви върху заетия капитал.
ж)
„текущи производствени загуби“ означава положителната разлика между разходите по производството на въглища и продажната им цена на мястото на използване, договорена свободно между договарящите се страни с оглед на условията, които преобладават на световния пазар.
ГЛАВА 2
СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
Член 2
Принцип
1. В контекста на закриването на неконкурентоспособните мини помощта за въгледобивната промишленост може да се разглежда като съвместима с правилното функциониране на вътрешния пазар, ако отговаря на разпоредбите на настоящото решение.
2. Помощта следва да обхваща само разходи за въглища, предназначени за производство на електроенергия, комбинирано производство на топло- и електроенергия, производство на кокс и гориво за доменните пещи в стоманодобивната промишленост, когато този вид употреба се извършва на територията на Съюза.
Член 3
Помощ за закриване
1. Помощта, предназначена за предприятие, която има за цел да покрие текущите производствени загуби на дадени въгледобивни единици, може да се счита за съвместима с изискванията на вътрешния пазар само ако отговаря на следните условия:
а)
функционирането на съответните производствени единици трябва да е част от план за закриването им, чийто краен срок е не по-късно от 31 декември 2018 г.;
б)
съответните въгледобивни единици трябва да бъдат окончателно закрити в съответствие с плана за закриване;
в)
помощта, за която е отправено уведомление, не трябва да надхвърля разликата между очакваните производствени разходи и очакваните постъпления за една въгледобивна година. Действително изплатената помощ трябва да подлежи на годишни корекции въз основа на годишните разходи и приходи, които се извършват най-късно до края на въгледобивната година, след годината, за която е предоставена помощта;
г)
размерът на помощта на тон въглищен еквивалент не трябва да води до понижаване на цената на произведените в Съюза въглища на мястото на използване, под цената на въглищата с подобно качество, внасяни от трети страни.
д)
съответните въгледобивни единици трябва да са били в експлоатация към 31 декември 2009 г.;
е)
общият размер на предоставената от държава-членка помощ за закриване трябва да следва низходяща тенденция: в края на 2015 г. намалението трябва да бъде не по-малко от 25 %, в края на 2015 г - не по-малко от 40 %, в края на 2016 г. - не по-малко от 60 % и в края на 2017 г.- не по-малко от 75 % от помощта, предоставена през 2011 г.;
ж)
общият размер на помощта за закриване за въгледобивната промишленост на държава-членка, за всяка година след 2010 г., не трябва да надвишава общия размер на помощите, предоставени от тази държава-членка и разрешени от Комисията в съответствие с членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1407/2002 за 2010 година.
з)
Държавите-членки трябва да създадат план с мерки за смекчаване на отрицателното въздействие върху околната среда от производството на въглища от въгледобивна единица, за която е предоставена помощ съгласно настоящия член, например в областта на енергийната ефективност, възобновяемата енергия или улавянето и съхранението на въглероден диоксид.
2. Включването на мерки, които представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора в плана, посочен в параграф 1, буква з), не засяга задълженията за уведомяване и отлагане, наложени на държавите-членки по отношение на такива мерки с член 108, параграф 3 от Договора, както и съвместимостта на подобни мерки с вътрешния пазар.
3. Ако въгледобивните единици, на които е предоставена помощ съгласно параграф 1, не са закрити на определената в плана за закриване дата, съгласно разрешението на Комисията, съответната държава-членка възстановява всички помощи, предоставени за целия период на плана за закриване.
Член 4
Помощ за извънредни разходи
1. Държавните помощи, предоставени на предприятия, извършващи или извършвали дейности, свързани с въгледобивната промишленост, за да им се даде възможност да покрият разходите, възникващи или възникнали поради закриването на въгледобивните единици, и които не са свързани с текущото производство, могат да се считат за съвместими с правилата на вътрешния пазар, при условие че платената сума не надхвърля тези разходи. Тези помощи може да се използват за покриване на:
а)
направените разходи и провизии за разходи на предприятия, които се закриват или вече са закрили въгледобивни единици, включително и предприятия, ползващи помощ за закриване;
б)
разходи, направени от няколко предприятия.
2. Категориите разходи, включени в параграф 1, са определени в приложението. Параграф 1 не се прилага за разходи, произтичащи от неспазването на нормативната уредба за околната среда.
Член 5
Натрупване
1. Максималният размер на разрешената съгласно настоящото решение помощ се прилага независимо от това дали помощта е финансирана от държавите-членки или частично от Съюза.
2. Помощ, разрешена съгласно настоящото решение, не се комбинира с други държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора или с други форми на финансиране от Съюза за същите допустими разходи, ако поради такова припокриване размерът на помощта стане по-голям от разрешения съгласно настоящото решение.
Член 6
Разделяне на сметките
Всяка помощ, получена от предприятията, се вписва в отчета за приходите и разходите като отделна приходна позиция, различна от оборота. Когато предприятията, които получават помощ по настоящото решение продължават да извършват търговска или експлоатационна дейност след закриване на всички или някои от въгледобивните им единици, те водят точни и отделни сметки за всяка своя въгледобивна единица и за други икономически дейности, които не са свързани с въгледобива. Предоставената съгласно настоящото решение помощ се управлява така, че да няма възможност помощта да бъде прехвърлена към други въгледобивни единици, които не са част от плана за закриване, или към други икономически дейности на същото предприятие.
ГЛАВА 3
ПРОЦЕДУРИ
Член 7
Информация, предоставяна от държавите-членки
1. В допълнение към Регламент (ЕО) № 659/1999, помощите, посочени в настоящото решение са предмет на специалните правила, определени в параграфи 2-6.
2. Държавите-членки, които възнамеряват да предоставят помощта за закриване, посочена член 3, уведомяват Комисията за плана за закриване на въпросните въгледобивни единици. Планът съдържа най-малко следното:
а)
обозначение на въгледобивните единици;
б)
действителните или очакваните производствени разходи за всяка въгледобивна единица за въгледобивна година;
в)
очакваното производство на въглища за въгледобивна година за всяка въгледобивна единица, която е обхваната от плана за закриване;
г)
очаквания размер на помощта за закриване за въгледобивна година.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за всяка промяна в плана за закриване.
4. Държавите-членки уведомяват за всички помощи, които възнамеряват да предоставят на въгледобивната промишленост съгласно настоящото решение през дадена въгледобивна година. Те предоставят на Комисията всички подробности, свързани с изчисляването на очакваните производствени разходи и отношението им към плановете за закриване, за които Комисията е уведомена съгласно параграф 2.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за размера и изчисляването на действително изплатената помощ за дадена въгледобивна година не по-късно от шест месеца след края на въпросната година. Когато се нанасят корекции в първоначалните изплатени суми за дадена въгледобивна година, държавите-членки информират Комисията преди края на следващата въгледобивна година.
6. Когато уведомяват за помощта, както е посочено в параграфи 3 и 4, и когато информират Комисията за действително изплатената помощ, държавите-членки предоставят цялата информация, необходима на Комисията, за да провери дали са спазени разпоредбите на настоящото решение.
ГЛАВА 4
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Мерки за изпълнение
Комисията взема всички мерки, необходими за изпълнение на настоящото решение. При определените в настоящото решение условия тя може да създаде обща рамка за съобщаване на информацията, посочена в член 7.
Член 9
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2027 г.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
PADOMES LĒMUMS
(2010. gada 10. decembris)
par valsts atbalstu nekonkurētspējīgu ogļraktuvju slēgšanas atvieglošanai
(2010/787/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 107. panta 3. punkta e) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
tā kā:
(1)
Padomes Regulas (EK) Nr. 1407/2002 (2002. gada 23. jūlijs) par valsts atbalstu ogļu rūpniecībai (2) termiņš beidzas 2010. gada 31. decembrī.
(2)
Subsidēto ogļu mazais īpatsvars vispārējā enerģētikas kopainā vairs neattaisno šo subsīdiju saglabāšanu, lai nodrošinātu energoapgādi Savienībā.
(3)
Savienības politika, ar kuru veicina atjaunīgu enerģijas avotu izmantošanu un sekmē ilgtspējīgu un drošu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, nepamato nebeidzamu atbalstu nekonkurētspējīgām ogļraktuvēm. Tādēļ nevajadzētu bezgalīgi turpināt to atbalsta kategoriju sniegšanu, kuras atļauj Regula (EK) Nr. 1407/2002.
(4)
Tomēr, ja nav īpašu šīs nozares valsts atbalsta noteikumu, oglēm piemēro tikai vispārīgos valsts atbalsta noteikumus. Tādēļ nekonkurētspējīgās ogļraktuves, kas pašlaik saņem atbalstu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1407/2002, vairs nevar būt tiesīgas saņemt atbalstu, un tās drīkst slēgt piespiedu kārtā.
(5)
Neskarot vispārīgos valsts atbalsta noteikumus, dalībvalstīm būtu jāspēj veikt pasākumus sociālo un reģionālo seku atvieglošanai, ko radīs šo raktuvju slēgšana, proti, pakāpeniski sašaurināt uzņēmējdarbību saskaņā ar neatgriezenisku slēgšanas plānu un/vai finansēt ar to saistītos neparedzētos izdevumus, jo īpaši pārņemtās saistības.
(6)
Šis lēmums iezīmē ogļu rūpniecības pāreju no īpašu nozares noteikumu piemērošanas uz to vispārīgo valsts atbalsta noteikumu piemērošanu, ko piemēro visām nozarēm.
(7)
Lai mazinātu konkurences traucējumus iekšējā tirgū, kas izriet no valsts atbalsta nekonkurētspējīgo ogļraktuvju slēgšanas sekmēšanai, šis atbalsts būtu pakāpeniski jāsamazina un stingri jāierobežo, attiecinot vienīgi uz tām ogļu ražotnēm, kuras neatgriezeniski paredzēts slēgt.
(8)
Lai mazinātu ietekmi uz vidi, ko rada ogļu ražošana tajās ogļu ražotnēs, kurām piešķirts slēgšanas atbalsts, dalībvalstīm būtu jāizstrādā atbilstīgu pasākumu plāns, piemēram, energoefektivitātes, atjaunīgu enerģijas avotu vai oglekļa dioksīda uztveršanas un uzglabāšanas jomā.
(9)
Uzņēmumiem vajadzētu būt tiesīgiem saņemt atbalstu, lai segtu izmaksas, kas saskaņā ar parasto grāmatvedības praksi tieši neskar ražošanas izmaksas. Šāds atbalsts ir paredzēts neparedzētu izdevumu segšanai, kas rodas, slēdzot šo uzņēmumu ogļu ražotnes. Lai nepieļautu, ka šādu atbalstu nepamatoti saņem uzņēmumi, kas slēdz tikai dažas savas ražotnes, attiecīgajiem uzņēmumiem katrā no to ogļu ražotnēm būtu jānodrošina atsevišķa grāmatvedības uzskaite.
(10)
Veicot savu uzdevumu saskaņā ar šo lēmumu, Komisijai būtu jānodrošina, ka tiek izveidoti, uzturēti un ievēroti parastie konkurences apstākļi. Īpaši attiecībā uz elektroenerģijas tirgu atbalstam ogļu rūpniecībai nevajadzētu ietekmēt elektroenerģijas ražotāju primārās energoapgādes avotu izvēli. Tādēļ par ogļu cenām un daudzumiem līgumslēdzējām pusēm būtu brīvi jāvienojas, ņemot vērā pasaules tirgū dominējošos apstākļus.
(11)
Šī lēmuma piemērošana neizslēdz, ka atbalstu ogļu rūpniecībai var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu citu iemeslu dēļ. Šajā sakarā, ja vien netiek noteikts citādi, un, ievērojot ierobežojumus maksimālā atbalsta apjomam, turpina piemērot citus īpašus noteikumus, jo īpaši tos, kas attiecas uz atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai, atbalstu vides aizsardzībai un atbalstu apmācībām.
(12)
Komisijai būtu jāizvērtē pasākumi, kas paziņoti saskaņā ar šo lēmumu, un jāpieņem lēmumi saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (3).
(13)
Lai izvairītos no pārtraukuma starp Regulā (EK) Nr. 1407/2002 paredzētajiem pasākumiem un šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2011. gada 1. janvāra,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. NODAĻA
IEVADDNOTEIKUMI
1. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
a)
“ogles” ir augstas kvalitātes, vidējas kvalitātes un zemas kvalitātes A un B kategorijas ogles ANO Eiropas Ekonomikas komisijas izstrādātās starptautiskās ogļu kodifikācijas sistēmas nozīmē (4);
b)
“slēgšana” ir ogļu ražošanas un tirdzniecības pilnīga pārtraukšana;
c)
“slēgšanas plāns” ir dalībvalsts izstrādāts plāns, kurā ir paredzēti pasākumi, kas noslēdzas ar ogļu ražotņu pilnīgu slēgšanu;
d)
“ogļu ražotne” ir apakšzemes vai virszemes ogļraktuves un saistīta infrastruktūra, kur neatkarīgi no citām uzņēmuma struktūrām var ražot neapstrādātas ogles;
e)
“ogļrūpniecības gads” ir kalendārais gads vai cits 12 mēnešu laikposms, ko izmanto atsaucēm līgumos ogļu rūpniecībā;
f)
“ražošanas izmaksas” ir kopējās izmaksas, kas saistītas ar kārtējo ražošanu, tostarp kalnrūpniecības darbiem, ogļu sagatavošanas darbībām, jo īpaši mazgāšanu, šķirošanu pēc lieluma un citiem parametriem, kā arī transportēšanu uz izmantošanas vietu, parasto amortizāciju un procentiem par aizņemto kapitālu, rēķinot pēc tirgus kursa;
g)
“kārtējie ražošanas zaudējumi” ir pozitīvā starpība starp ogļu ražošanas izmaksām un to pārdošanas cenu izmantošanas vietā, par kuru līgumslēdzējas puses ir brīvi vienojušās, ņemot vērā pasaules tirgū dominējošos apstākļus.
2. NODAĻA
ATBALSTA SADERĪGUMS
2. pants
Princips
1. Saistībā ar to, ka ir nolemts slēgt nekonkurētspējīgas ogļraktuves, atbalstu ogļu rūpniecībai var uzskatīt par saderīgu ar iekšējā tirgus pareizu darbību tikai tad, ja tas atbilst šā lēmuma noteikumiem.
2. Atbalsts sedz tikai tos izdevumus, kas saistīti ar oglēm elektroenerģijas ražošanai, siltuma un elektrības kopīgai ražošanai, koksa ražošanai un domnu kurināšanai tērauda rūpniecībā, ja tās Savienībā šim nolūkam izmanto.
3. pants
Slēgšanas atbalsts
1. Atbalstu uzņēmumam, kas paredzēts tieši ogļu ražotņu kārtējo ražošanas zaudējumu segšanai, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu tikai tad, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem:
a)
attiecīgās ogļu ražotnes ir jāietver slēgšanas plānā, kura termiņš nebeidzas vēlāk par 2018. gada 31. decembri;
b)
attiecīgās ogļu ražotnes ir jāslēdz pilnībā un saskaņā ar slēgšanas plānu;
c)
paziņotais atbalsts nedrīkst pārsniegt starpību starp paredzamajām ražošanas izmaksām un paredzamajiem ieņēmumiem ogļrūpniecības gadā. Faktiski izmaksātā atbalsta apjomu, pamatojoties uz kārtējām izmaksām un ienākumiem, precizē katru gadu ne vēlāk kā nākamā ogļrūpniecības gada beigās pēc tā gada, par kuru atbalsts bijis piešķirts;
d)
atbalsta apjoma par tonnu ogļu ekvivalenta rezultātā Savienības ogļu cenas izmantošanas vietā nedrīkst būt mazākas par cenām līdzīgas kvalitātes oglēm no trešām valstīm;
e)
attiecīgai ogļu ražotnei ir jādarbojas 2009. gada 31. decembrī;
f)
dalībvalsts piešķirtā slēgšanas atbalsta kopsumma ir pakāpeniski jāsamazina - līdz 2013. gada beigām ne mazāk kā par 20 %, līdz 2015. gada beigām ne mazāk kā par 40 %, līdz 2016. gada beigām ne mazāk kā par 60 % un līdz 2017. gada beigām ne mazāk kā par 75 % no 2011. gadā piešķirtā atbalsta;
g)
slēgšanas atbalsta kopsumma, ko dalībvalsts piešķir ogļu rūpniecībai, nevienā gadā pēc 2010. gada nedrīkst pārsniegt atbalsta summu, ko šī dalībvalsts piešķīrusi un Komisija apstiprinājusi 2010. gadam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1407/2002 4. un 5. pantu;
h)
dalībvalstīm jaizstrādā plāns, lai veiktu pasākumus ar mērķi samazināt ietekmi uz vidi, ko rada ogļu ražošana tajās ražotnēs, kurām piešķirts atbalsts, ievērojot šo pantu, piemēram, energoefektivitātes, atjaunīgu enerģijas avotu vai oglekļa dioksīda uztveršanas un uzglabāšanas jomā.
2. To pasākumu ietveršana plānā, kā minēts 1. punkta h) apakšpunktā, kuri veido valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, neskar dalībvalstīm ar Līguma 108. panta 3. punktu noteiktos paziņošanas un pārtraukšanas klauzulas pienākumus saistībā ar šādiem pasākumiem un šādu pienākumu saderību ar iekšējo tirgu.
3. Ja ogļu ražotnes, kurām atbalsts piešķirts saskaņā ar 1. punktu, nav slēgtas datumā, kas noteikts Komisijas apstiprinātajā slēgšanas plānā, attiecīgā dalībvalsts atmaksā visu piešķirto atbalstu attiecībā uz visu slēgšanas plānā paredzēto laikposmu.
4. pants
Atbalsts neparedzētu izdevumu segšanai
1. Valsts atbalstu, ko piešķir uzņēmumiem, kuri veic vai ir veikuši darbības saistībā ar ogļu ražošanu, lai tie varētu segt izmaksas, kas rodas vai ir radušās, slēdzot ogļu ražotnes, un nav saistītas ar kārtējo ražošanu, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja izmaksātā atbalsta summa nepārsniedz šīs izmaksas. Šo atbalstu var izmantot, lai segtu:
a)
izmaksas, kas radušās vai kas paredzamas tikai tiem uzņēmumiem, kuri slēdz vai ir slēguši ogļu ražotnes, tostarp uzņēmumiem, kuri saņem slēgšanas atbalstu;
b)
izmaksas, kas radušās vairākiem uzņēmumiem.
2. Izmaksu kategorijas, uz kurām attiecas 1. punkts, ir definētas pielikumā. Panta 1. punktu nepiemēro izmaksām, kas radušās saistībā ar vides aizsardzības noteikumu neievērošanu.
5. pants
Kumulācija
1. Atbalsta maksimālo summu, kas atļauta saskaņā ar šo lēmumu, piemēro neatkarīgi no tā, vai atbalstu pilnībā ir finansējušas dalībvalstis vai to daļēji finansē Savienība.
2. Atbalstu, ko atļauj saskaņā ar šo lēmumu, nevar apvienot ar citiem valsts atbalsta veidiem Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē vai ar citiem Savienības finansējuma veidiem attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, ja šādas pārklāšanās rezultātā radusies atbalsta summa ir lielāka par to, kas atļauta saskaņā ar šo lēmumu.
6. pants
Grāmatvedības nodalīšana
Visu uzņēmumu saņemto atbalstu peļņas un zaudējumu pārskatos norāda kā patstāvīgu ieņēmumu pozīciju atsevišķi no apgrozījuma. Ja uzņēmumi, kas gūst labumu no atbalsta saskaņā ar šo lēmumu, turpina tirdzniecību vai darbību pēc dažu vai visu savu ogļu ražotņu slēgšanas, veic precīzu un atsevišķu grāmatvedības uzskaiti par katru savu ogļu ražotni un citām saimnieciskajām darbībām, kas nav saistītas ar ogļrūpniecību. Saskaņā ar šo lēmumu piešķirto atbalstu pārvalda tā, lai to nebūtu iespējams novirzīt citām ogļu ražotnēm, uz kurām neattiecas slēgšanas plāns, vai tā paša uzņēmuma citām saimnieciskajām darbībām.
3. NODAĻA
PROCEDŪRAS
7. pants
Dalībvalstu sniedzamā informācija
1. Papildus Regulai (EK) Nr. 659/1999, uz šajā lēmumā minēto atbalstu attiecas īpaši noteikumi, kuri paredzēti 2. līdz 6. punktā.
2. Dalībvalstis, kuras gatavojas piešķirt 3. pantā minēto slēgšanas atbalstu, iesniedz Komisijai attiecīgo ogļu ražotņu slēgšanas plānu. Plāns satur vismaz šādu informāciju:
a)
ogļu ražotņu identifikācija;
b)
katras ogļu ražotnes kārtējās vai paredzamās ražošanas izmaksas vienā ogļrūpniecības gadā;
c)
slēgšanas plānā ietverto ogļu ražotņu paredzamais saražotais ogļu daudzums vienā ogļrūpniecības gadā;
d)
paredzamā slēgšanas atbalsta summa vienā ogļrūpniecības gadā.
3. Dalībvalstis paziņo Komisijai par jebkurām izmaiņām slēgšanas plānā.
4. Dalībvalstis paziņo par jebkuru atbalstu, ko tās plāno piešķirt ogļu rūpniecībai saskaņā ar šo lēmumu ogļrūpniecības gada laikā. Tās iesniedz Komisijai sīku informāciju attiecībā uz paredzamo ražošanas izmaksu aprēķināšanu un to saistību ar slēgšanas plāniem, kas Komisijai paziņoti saskaņā ar 2. punktu.
5. Dalībvalstis ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc ogļrūpniecības gada beigām informē Komisiju par tā atbalsta summu un aprēķiniem, kas faktiski izmaksāts attiecīgā gada laikā. Ja tiek veiktas jebkādas izmaiņas attiecīgajā ogļrūpniecības gadā sākotnēji izmaksātajās summās, dalībvalstis informē Komisiju pirms nākamā ogļrūpniecības gada beigām.
6. Paziņojot par 3. un 4. pantā minēto atbalstu un informējot Komisiju par faktiski izmaksāto atbalstu, dalībvalstis sniedz visu informāciju, kas nepieciešama, lai Komisija varētu pārbaudīt šajā lēmumā paredzēto noteikumu izpildi.
4. DAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
8. pants
Īstenošanas pasākumi
Komisija veic visus nepieciešamos pasākumus, kas vajadzīgi šī lēmuma īstenošanai. Ar šo lēmumu noteiktajās robežās Komisija var izveidot kopīgus noteikumus attiecībā uz 7. pantā minētās informācijas sniegšanu.
9. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2011. gada 1. janvāra.
Tā darbības termiņš beidzas 2027. gada 31. decembrī.
Briselē, 2010. gada 10. decembrī