РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно парафискалната такса за популяризиране на виното, прилагана от Португалия, C 43/04 (ex NN 38/03)
(нотифицирано под номер C(2010) 4891)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/6/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (1), и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба, с писмо от 20 януари 2003 г. Европейската комисия направи запитване до португалските власти относно парафискалната такса, предназначена „за популяризиране на виното“, която се събира от Института за лозата и виното, както и за мерките, финансирани с приходите от тази такса.
(2)
Постоянното представителство на Португалия към Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 14 март 2003 г. В отговор на въпросите, зададени от службите на Комисията, с факс от 14 май и 22 декември 2003 г. беше изпратена допълнителна информация с писма от 4 август 2003 г., 2 септември 2003 г., 24 февруари 2004 г. и 15 юли 2004 г.
(3)
Тъй като прилагането на въпросния механизъм е започнало през 1995 г. без предварително разрешение от страна на Комисията, той е вписан в регистъра на помощите, за които не е представено уведомление. Наистина мерките, които Португалия изпълнява, са нови помощи, за които Комисията не е уведомена и поради това са неправомерни по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 (3) (настоящ член 108 от ДФЕС).
(4)
С писмо от 6 декември 2004 г. [C(2004) 4522] Комисията уведоми Португалия за решението си да открие официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 на ДФЕС по отношение на тази помощ. Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения по разглежданата мярка.
(5)
Португалските власти представиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г. Комисията не е получила мнения от трета заинтересована страна.
II. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(6)
В тази глава са изложени накратко контекстът и основните значими факти, свързани с разглежданите в настоящото решение мерки. Подробностите по тези факти са изложени в решението за откриване на процедурата, посочена в съображение 4 по-горе.
1. Институт за лозата и виното
(7)
Институтът за лозата и виното (ИЛВ) е публичен орган, създаден през 1986 г. с цел да гарантира контрола и общата координация на лозаро-винарския сектор в Португалия. Съгласно разпоредбите на Наредба-закон № 99/97 от 26 април 1997 г.„Основен закон на Института за лозата и виното“ (5), той има общи функции за подпомагане, изследване, контрол, наблюдение и популяризиране на производството и предлагането на пазара на вино и производни продукти и за тази цел разполага с административна и финансова независимост.
(8)
Този орган развива дейности, отредени от националното и общностното законодателство във връзка с лозарския сектор, и по-специално, това е националният орган, определен от португалската държава (6) да отговаря за контрола върху спазването на общностните разпоредби относно лозаро-винарския сектор (7), съгласно параграф 1 от член 72 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино.
(9)
Измежду своите задачи, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, ИЛВ развива два вида дейности:
-
дейности, насочени основно към вината и лозаро-винарските продукти, произвеждани в Португалия, а именно функциите, свързани с кадастъра и лозарското наследство, както и с одита на системите за качество и сертификацията на качествените вина, произведени в определени райони (КВПОР) и на регионалните вина (средно 2,8 % от бюджета на ИЛВ), и
-
дейности, които са предназначени, без разлика, за вината и лозаро-винарските продукти, произхождащи от Португалия и за тези, произхождащи от други държави-членки или от трети държави и които се продават в Португалия, а именно дейностите по управлението и координацията на пазара на виното, контрола и наблюдението на лозарския сектор съгласно националното и общностното законодателство (дейности, които изразходват почти целия бюджет на ИЛВ).
(10)
ИЛВ действа също и като доставчик на някои услуги на трети лица, а именно: (i) организиране и популяризиране на дейности, свързани с обучението за икономическите оператори, браншовите и междубраншовите организации в лозарския сектор и за служителите на ИЛВ; (ii) предоставя на разположение на икономическите субекти от сектора складов капацитет от инфраструктурата на ИЛВ, и (iii) предоставя услуги от лабораторията на ИЛВ, както и обучение на собствения си персонал и на други оператори в лозаро-винарския сектор (финансирано в голяма степен от общностни и национални програми за подпомагане).
2. Мерки за популяризиране на виното
(11)
ИЛВ осигурява също и организацията на популяризиране на виното. Това се изразява в осигуряване на подкрепа за представителните междубраншови асоциации в лозаро-винарския сектор, които предвиждат да развиват дейности, свързани с популяризиране и рекламата на вино и винарски продукти. Тази подкрепа се финансира с част от постъпленията от приходите от таксата за популяризиране върху националните и вносните продукти, чийто процент се определя годишно от португалските власти, които същевременно установяват критериите за подбор на икономическите субекти, получаващи тази подкрепа (8).
(12)
От 1997 г. подкрепата за общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти се предоставя с открита конкурсна процедура на една португалска представителна междубраншова асоциация в лозаро-винарския сектор, наречена Viniportugal. И така, бидейки единствен кандидат от 1997 г. насам, Viniportugal е единственият бенефициер на цялата парафискална такса, предназначена за такива цели.
(13)
Ставката на таксата е предназначена за финансиране на два различни вида кампании за популяризиране:
-
първо, кампании за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия без позоваване на произхода;
-
кампании за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и трети държави.
2.1. Общо популяризиране на виното в Португалия
(14)
По отношение на кампаниите за общо популяризиране на виното в Португалия португалските власти твърдят, че Viniportugal осъществява функции, свързани с подкрепата и извършването на дейности за популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти като популяризиране на културни и научни дейности, свързани със сектора на виното. В този контекст Viniportugal популяризира културата на виното чрез организирането на панаири и изложения на този специалитет, публикации в същата област, дейности по представянето и разпространяването, както и чрез рекламни кампании поради очакването, че популяризирането на виното по принцип влияе пряко върху консумацията му в Португалия.
(15)
Португалските власти отбелязват, че във всички случаи осъществяваните от Viniportugal насърчителни и рекламни дейности не целят да разубеждават потребителите да купуват винарски продукти от други държави-членки или да омаловажават тези продукти. Също така това не носи полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(16)
Основната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите хора от двата пола сред възрастните потребители към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки.
(17)
Viniportugal насърчава също и публикуването на книги, проспекти и практически ръководства за виното с цел да се популяризира културата на виното; асоциацията сключва договори с висше учебни заведения за популяризиране на обучението на професионалисти в областта на виното и ресторантьорството; подпомага португалската асоциация на сомелиерите с цел подобряване качеството на вината, които се сервират на публични места и гарантиране на познаването на качествата на виното по принцип; и накрая, Viniportugal насърчава умерената и отговорна консумация на вино, като си сътрудничи със здравните институции чрез организирането на семинари за борба с високите нива на алкохол в кръвта и за безопасност по пътищата и чрез предложение за кодекс на добрите практики в рекламата на виното, с цел популяризиране на виното по достоен начин и предотвратяване на популяризирането на употребата на алкохол преди юношеска възраст. Португалските власти представиха и рекламни извадки, които доказват спазването на посочените принципи.
2.2. Популяризиране на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(18)
От друга страна, относно кампаниите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и на трети държави, португалските власти посочват, че дейностите, развивани на пазарите на други държави-членки и на трети държави, целят популяризирането на португалските вина и се конкретизират в публикуването на рекламни обяви в специализирани списания, разпространяването на Newsletters, участието в специализирани изложения и насърчаването на посещения в Португалия на журналисти, специализирани в тази област. Те гарантират, че кампаниите нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и че това не носи полза на конкретно предприятие или на отделен производител. В тази връзка португалските власти приведоха примери и мостри от рекламни кампании в специализираната чуждестранна преса.
3. Свързани с обучението мерки
(19)
ИЛВ отговаря за насърчаването и осъществяването на дейности, свързани с техническото обучение и с повишаване на информираността на икономическите субекти в лозаро-винарския сектор, с цел да се гарантира качеството на вината и лозаро-винарските продукти. В периода 1997-2002 г. бяха организирани различни обучения за служителите на ИЛВ (1 449 служители), за други държавни служители и в по-малка степен (135 служители) за операторите в сектора.
(20)
Португалските власти подчертават, че разходите за организираните от ИЛВ обучения през този период, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“ (Система за лозаро-винарска информация и управление - 2000), възлизащо на 367,12 EUR, са били изцяло поети от програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури (PAMAF) 6 и от програма Агро/Мярка 7, и двете съфинансирани от Европейския социален фонд. Те уточняват, че поради това не се е наложило нито ИЛВ, нито икономическите субекти да участват във финансирането на тези обучения.
4. Такса за популяризиране на виното
(21)
Анализираната мярка касае използването на приходите от една парафискална такса, която Институтът за лозата и виното (за по-кратко ИЛВ) събира от операторите в сектора от 1995 г. (9) насам. Таксата има за цел да осигури на този публичен орган достатъчно средства за осъществяването на задачите, свързани с коо рдинацията в лозаро-винарския сектор в Португалия, които представляват над 62 % от бюджета за функционирането на ИЛВ.
(22)
Съгласно член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97 (Наредба-закон 119/97), вината и лозаро-винарските продукти от националната територия, както и продуктите от внос, които се предлагат на пазара в Португалия, се облагат с такса за популяризиране, която представлява компенсация за услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общото популяризиране и общата координация на сектора, или Азорските острови и Мадейра - от съответните регионални служби.
(23)
Таксата за популяризиране се прилага не само за лозаро-винарските продукти, които са произведени и се предлагат на пазара в Португалия, но и за тези, които са произведени в Португалия и предлагат на пазара или в други държави-членки, или в трети държави (износ), както и за лозаро-винарските продукти, произхождащи от други държави-членки или трети държави, които се предлагат на пазара в Португалия (внос).
(24)
Сумата, която трябва да се плати, се определя всяка година от компетентните органи на Министерство на земеделието. Тази сума варира в зависимост от това дали продуктът е разфасован или не, както и от вместимостта на съда (10).
(25)
Приходите от таксата за популяризиране са предназначени, въпреки наименованието ѝ, на първо място - за финансиране на услугите, свързани с общата координация на винарския сектор, които се осъществяват от ИЛВ, и на второ място - за дейностите, свързани с популяризирането на виното и лозаро-винарските продукти.
(26)
При откриването на процедурата Комисията счете, че при упражняването на дейностите, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, отредени на ИЛВ от националното и общностното законодателство, както и при организирането от него на отпускането на помощ за популяризиране на виното, той действа не само като частен оператор, но и като публичен орган, и че следователно помощта за него не е държавна (вж точка 66 от решението за откриване на процедурата).
(27)
По отношение на дейностите на ИЛВ като доставчик на определени услуги на трети страни съгласно пазарните условия (вж по-горе съображение 15), не е имало икономическо предимство за ИЛВ поради позицията му на пазара и следователно липсва и държавна помощ по отношение на него (вж точка 70 от решението за откриване на процедура).
(28)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията счете също така, че не е имало икономическо предимство, и следователно помощ в полза на Viniportugal. Тази междубраншова асоциация е само доставчик на услуги, който е бил избран да предоставя такива услуги съгласно обективни критерии и чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура (вж точка 87 от решението за откриване на процедура).
(29)
На етапа на откриване на процедурата по разследване обаче Комисията е счела, че е имало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на икономическите оператори във сектора на виното относно финансирането на кампании за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти (вж точка 80 от решението за откриване на процедура).
(30)
По отношение на дейностите, свързани с обучението, Комисията също е счела, че е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж точки 79 и 80 от решението за откриване на процедурата).
(31)
Комисията е открила процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, защото е имала съмнения относно съвместимостта на тези два вида помощи с вътрешния пазар.
(32)
И така по отношение на подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и на трети държави, на етапа на откриване на процедурата Комисията не е имала достатъчно информация, позволяваща ѝ да заключи, че тези кампании, въпреки че упоменават произхода на вината, предават само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, което се основава единствено на произхода им (вж точка 119 от решението за откриване на процедурата).
(33)
По отношение финансирането на помощите за популяризиране и обучение, съгласно практиката на Съда, Комисията счете, че помощ за националните производители може да се финансира от парафискални такси, налагани и върху вноса на същия продукт от производителите в другите държави-членки само доколкото бъдат осигурени гаранции, че те ще могат да ползват тези предимства по същия начин като националните производители. Но на етапа на откриването на процедурата Комисията не разполагаше с достатъчно информация, която да ѝ позволи да заключи, че в конкретния случай не е имало дискриминация между националните продукти и вносните такива. Тоест, тя не е могла да заключи, че продуктите, произхождащи от други държави-членки, които също е трябвало да платят таксата, са ползвали по същия начин и в същата степен като националните продукти всички предимства, произтичащи от таксата (вж точка 135 от решението за откриване на процедура).
(34)
И така Комисията поиска от португалските власти да предоставят всякаква информация, която би била полезна за оценяването на въпросните мерки, конкретно по повод на недискриминационния характер на метода на финансиране на разглежданите помощи (тоест, помощите за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти, както в Португалия, така и на територията на други държави-членки и трети държави) и на обективния характер на рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави.
(35)
Това решение се ограничава до разследването на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на влизането в сила на новите Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г., без да се засяга позицията, която Комисията ще вземе относно прилагането на таксата за популяризиране след тази дата.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(36)
Вследствие решението за откриване на процедура съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, португалските власти изпратиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г.
1. Помощи за обучение
(37)
По отношение на помощите за обучение португалските власти уточниха следните факти:
(38)
Между 1997 г. и 2000 г. ИЛВ е предприел дейности, свързани с обучението, във връзка с основни въпроси на лозаро-винарския сектор в Португалия, насочени главно към служители на ИЛВ и на други държавни органи, и в по-малка степен към представители на лозаро-винарския сектор.
(39)
Разходите за всички насърчавани и приключени дейности от ИЛВ през въпросния период са изцяло поети от „програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури“ (PAMAF) 6 и от програма „Агро/Мярка 7“, която е отчасти финансирана от Общността - Европейски социален фонд (ЕСФ), и отчасти на национално равнище - чрез „плана за инвестиции и разходи за развитието на централната администрация“ (PIDDAC).
(40)
Единствената дейност през въпросния период, разходите за която са били реално покрити от бюджета на ИЛВ е обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, проведено през 2000 г., на обща стойност от 367,12 EUR, насочено към служителите на регионалните отдели за селско стопанство (регионалните служби на Министерство на земеделието) и служителите на регионалните комитети по лозарство, които са компетентните органи за гарантирането на автентичността и качеството на вината от конкретни райони.
(41)
И накрая португалските власти считат за необходимо да подчертаят, че поради незначителните разходи за тази дейност - само 367,12 EUR - влиянието върху конкуренцията на вътрешен пазар е незначително, или поне de minimus.
2. Помощи за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави.
(42)
По отношение на съмненията, изразени от Комисията по повод подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и трети държави, португалските власти предоставиха следната информация:
(43)
Дейностите на Viniportugal, свързани с популяризирането и рекламата в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави, са от общ характер и нямат за цел популяризирането на определени предприятия или отделни производители.
(44)
Тези кампании не целят да дискредитират лозаро-винарските продукти на други държави-членки и не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки; те съответстват на приложимото общностно законодателство (именно законодателството относно етикетирането, представянето и рекламата на хранителните продукти). Следователно рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз и в трети държави спазват отрицателните критерии, установени в параграфи 18-30 на Основните насоки на Общността, приложими за държавните помощи за рекламата на продуктите, изброени в Приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в Приложение I (11) (наричани по-нататък „Основни насоки за държавните помощи за рекламата“), които са в сила по време на прилагането на въпросната помощ.
(45)
Също така тези дейности изпълняват положителните критерии, изложени в параграф 31 и следващи Основните насоки за държавните помощи за рекламата. В действителност тези дейности целят да запознаят потребителите в други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите в португалския сектор на лозарството, по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(46)
Кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати. Кампаниите не съдържат никакви субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход, което е в съответствие с Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(47)
Следователно португалските власти заявяват, че рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз, както и тези в трети държави трябва да се считат за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 буква в) на ДФЕС и на Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(48)
В подкрепа на своето становище португалските власти представят примери и извадки от рекламни кампании в чуждестранната специализирана преса.
3. Финансиране на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино в други държави-членки и в трети държави
(49)
По отношение на съмненията, изказани от Комисията спрямо финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино в други държави-членки и в трети държави, португалските власти изтъкват, че за периода 1997-2005 г. постъпленията от събирането на таксата върху продуктите, произхождащи от други държави-членки представляват едва 15 % от общите постъпления от тази такса.
Годишни постъпления от събирането на таксата за популяризиране на виното (Средногодишно за 1998-2005 г. (12))
Произход
Сума
(EUR)
%
Национални вина и лозаро-винарски продукти
7 327 957
85 %
Вина и лозаро-винарски продукти от други държави-членки и трети държави
1 293 169
15 %
Общо средногодишни постъпления (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
В този контекст португалските власти считат, че вносните продукти допринасят само за плащането на част от осъщественото в Португалия общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, която е в полза и на националните продукти, и на тези произхождащи от други държави-членки. Също така според португалските власти останалата част от финансирането на общото популяризиране се осигурява от частта от облагането на националните продукти, които ползват в същата степен предимствата, произтичащи от тях. От друга страна португалските власти уточняват, че средните разходи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти са много по-високи, отколкото частта от сумата, отпусната на Viniportugal, която е получена от таксата за популяризиране, начислявана върху продуктите на други държави-членки. Според португалските власти отпусканата годишно помощ на Viniportugal за въпросния период представлява между 25 % и 45 % от приходите от таксата за популяризиране на виното (вж по-горе съображение 15). Само 15 % от тази сума се формират от събраната такса от продукти, внос от други държави-членки. Колкото до останалите 85 %, те са от приходите от таксата върху националните продукти (13). Следователно дейността на Viniportugal се финансира най-вече от постъпленията от събраната такса върху националните продукти.
(51)
Португалските власти добавят, че през същия този период разходите на Viniportugal за акциите, свързани с общото популяризиране на виното в Португалия, представляват средно 32 % от разходите на тази асоциация.
Разходи на Viniportugal (средно годишно за 1998 - 2005 (14))
Акции
Сума
(EUR)
%
Промоционални и рекламни акции в други държави-членки и трети държави
1 119 293
68 %
Акции за общо популяризиране в Португалия
525 698
32 %
Общо средни разходи годишно (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Като се има предвид, че приносът на таксата върху продуктите от други държави-членки за дейностите на Viniportugal представлява едва 15 % от общите приходи на асоциацията от таксата за популяризиране, португалските власти заключават, че следователно той се ограничава до финансирането само на част от разходите за акциите за общо популяризиране, осъществени от Viniportugal в Португалия.
(53)
Тези акции, които според португалските власти могат да бъдат от полза както за националните продукти, така и за внесените такива от други държави-членки, от една страна са финансирани от таксата върху продуктите на други държави-членки, а от друга, от таксата върху националните продукти.
(54)
Останалата част от таксата, събрана върху националните продукти - за дейността на Viniportugal, е предназначена за финансиране на всички акции за популяризиране и реклама на португалските вина в други държави-членки и в трети държави, бидейки по този начин единственият източник за финансиране на тези дейности.
(55)
В заключение португалските власти заявяват, че няма дискриминация между националните вина и лозаро-винарски продукти и произхождащите от други държави-членки, доколкото i) и едните и другите допринасят за финансирането на дейностите, свързани с общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия, и доколкото тези дейности са в полза и на националните продукти и на внасяните от други-държави-членки; ii) промоционалните и рекламните кампании, осъществявани от Viniportugal в други държави-членки и в трети държави, които носят полза изключително за португалското вино, са изключително финансирани с част от постъпленията от събраната такса върху националните вина и лозаро-винарски продукти.
(56)
Според португалските власти механизмът на финансиране на въпросните помощи следва да се счита съвместим с членове 107 и 110 на ДФЕС.
IV. ПРЕЦЕНКА
1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(57)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими за производството на продукти от лозаро-винарския сектор и търговията с тях по силата на член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/99 (15) относно общата организация на пазарите на тези продукти.
(58)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(59)
За попадането на дадена мярка в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да бъдат кумулативно изпълнени следните четири условия: 1) мярката трябва да се финансира от държавата или с държавни средства, 2) тя трябва да касае избирателно определени производствени предприятия или сектори, 3) тя трябва да включва икономическо предимство за предприятията бенефициери, 4) тя трябва да засяга търговията в рамките на Общността и да нарушава или да представлява заплаха от нарушаване на конкуренцията.
(60)
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изразява съмнения по следните въпроси: първо, относно съвместимостта на мерките за популяризиране на пазари на други държави-членки и трети държави с член 107 от ДФЕС; второ, относно съвместимостта на мерките, свързани с обученията, организирани от ИЛВ, с член 107 от ДФЕС; и трето, относно съвместимостта на финансирането чрез парафискалната такса на мерките, свързани с популяризиране на пазарите на други държави-членки и трети държави. Следователно Комисията ограничава своето разследване до тези въпроси.
1.1. Държавни средства
(61)
Помощите, които са обект на настоящата процедура по разследване, са финансирани чрез парафискална такса, предназначена за популяризиране на виното.
(62)
По отношение на въпроса дали приходите от парафискалните такси могат да се разглеждат като държавни средства, следва да се отбележи, че не трябва да се прави никаква разлика по отношение на държавните средства, когато помощта се отпуска директно от държавата и когато помощта се отпуска от държавни или частни организации, които са посочени или създадени от държавата. (16)
(63)
На 15 юли 2004 г. Съдът на Европейските общности в решението си по делото Pearle (17) (дело C-345/02) постанови, че задължителните такси, събирани от посреднически орган за всички предприятия в определен професионален сектор, не трябва да се разглеждат като държавни средства, ако са спазени следните четири кумулативни условия:
а)
Съответната мярка е определена от професионална организация, която представлява предприятията и работещите в даден професионален сектор, и не служи като инструмент за осъществяване на определена от държавата политика;
б)
Така определените цели се финансират изцяло от вноските на предприятията в този сектор;
в)
Начинът на финансиране и ставката/сумата на вноските се определят в професионалната организация в сектора, от представители на служителите и работниците, без никаква намеса от страна на държавата.
г)
Вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без евентуална намеса на държавата.
(64)
Мярката, за която е направено уведомление, изглежда не отговаря на всичките тези условия. Таксата, предвидена „за популяризиране на виното“, е установена от португалски орган с наредба-закон (вж. съображение 11), като инструмент за изпълнение на политика, която е определена от португалското правителство, а именно популяризиране на виното. Освен това, португалският орган има възможност, в качеството си на законодател, да се намесва при определянето на финансовите условия за мярката и използването на вноските. В разглеждания случай интервенцията на португалската държава в този смисъл личи ясно от разпоредбите на Наредбите-закони № 137/95 от 14 юни и № 119/97 от 15 май.
(65)
Тъй като условията a), в) и г) от решението по случая Pearle не са изпълнени, приходите от така наречената такса за популяризиране следователно се приемат като „държавни средства“.
1.2. Наличие на селективно предимство
(66)
Следователно има основание да се провери дали анализираният механизъм „нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“. Наличието на помощ следва да бъде установено при потенциалните бенефициери на популяризирането на вино и неговото финансиране.
(67)
И така, за да представлява помощ по смисъла на член 107, отпуснатата компенсация с държавни средства трябва да носи икономическо предимство, която не би била получена при нормални пазарни условия, и Това предимство трябва да бъде селективно. Критерият за селективност е изпълнен, когато споменатото предимство е предвидено за някои предприятия или за даден сектор на дейност. В разглеждания случай, в който виненият сектор и винарските продукти са ясно определени, това условие следователно е изпълнено.
(68)
При откриването на процедурата по разследване Комисията идентифицира като бенефициери икономическите оператори, ползващи се от услугите, предоставени от ИЛВ и Viniportugal. Независимо от въпроса дали финансирането на дейностите на ИЛВ представлява държавна помощ за този орган, поставя се също и въпросът за възможната квалификация като държавни помощи, по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, на услугите предоставени от този орган на винарския сектор. Няма съмнение, че операторите във въпросния сектор (производители, преработватели, търговци на едро, търговци на дребно и др.) са предприятия, упражняващи икономическа дейност.
(69)
Съгласно практиката на Съда се приемат именно като помощи интервенциите, които под различна форма облекчават разходите, които обикновено обременяват бюджета на предприятието и които, по този начин, без да бъдат субсидии в точния смисъл на думата, са от същото естество и водят до същия резултат (18).
(70)
Следователно е важно, на второ място, да се отговори на въпроса дали, и евентуално доколко, дейностите, финансирани с тези „държавни средства“, а именно услугите, предлагани на сектора от ИЛВ и промоционалните кампании, организирани от Viniportugal, представляват икономическо предимство за операторите от сектора.
(71)
По отношение на услугите на ИЛВ е уместно да се разбере от една страна дали, и евентуално доколко, ако ги нямаше осигурените от ИЛВ услуги, икономическите оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия би трябвало да поемат разходите за тези услуги и дали те представляват разходи, които обикновено обременяват бюджета на предприятието. За тази цел услугите следва да се разделят на три групи:
1.2.1. Услуги на ИЛВ като общ координатор на сектора
(72)
Комисията счита, че услугите и дейностите на ИЛВ като общ координатор на лозаро-винарския сектор, и по-специално функциите, свързани с надзора, контрола, сертификацията, одита, управлението на пазарните механизми, са следствие от прилагането на изискванията, установени от общностното и националното законодателство, и като такива те не са нормално обременяващи бюджета на предприятието дейности, а са дейности, които са свързани с основни функции на държавата.
1.2.2. Услуги, свързани с обучението
(73)
Все пак по отношение на финансирането на организирането на обученията, от които са могли да се възползват икономическите оператори в сектора, ясно личи, че става въпрос за предимство за тях, защото обучението е дейност, която обикновено натоварва бюджета на предприятията.
(74)
Според информацията, предоставена от португалските власти при откриването на процедурата, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, което е струвало 367,12 EUR, всички организирани от ИЛВ обучения са били съфинансирани от Европейския социален фонд и следователно не са били финансирани от приходите от парафискалната такса. Поради тази причина тези обучения не са предмет на настоящата процедура по разследване.
(75)
По отношение на единственото обучение, финансирано с приходи от таксата за популяризиране на виното, а именно обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Комисията констатира, че една нова информация би могла да промени квалификацията му като държавна помощ. Съгласно новата информация, която беше предоставена, това обучение е било изключително предназначено за служителите на регионалните отдели на Министерство на земеделието и на служителите на Регионалните лозарски комитети, които са компетентни държавни органи за контрол и проверка на автентичността и качеството на вината в съответните региони. От тази информация следва, че не става въпрос за мярка за помощ, предназначена за бенефициерите на услугите, предоставяни от ИЛВ, а за мярка за вътрешно обучение на държавната администрация.
(76)
Следователно тази мярка за обучение не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.2.3. Услуги, свързани с осъществяването на промоционални кампании
(77)
По отношение на осъществяването на кампании за популяризиране на вино и винарски продукти чрез Viniportugal, действително има икономическо предимство за икономически оператори от сектора, особено лозаро-винарския сектор в Португалия. Организацията на популяризирането на тези продукти е разход, който обикновено обременява бюджета на предприятието.
(78)
Следователно Комисията заключава, че предоставянето на услуги, състоящи се в осъществяване на промоционални кампании, представлява селективно предимство посредством държавни средства за икономически оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия.
1.3. Ефект върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(79)
С цел да се установи дали въпросните помощи попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва на последно място да се определи дали те могат да засегнат търговията между държавите-членки и дали нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производства.
(80)
Съдът констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (19).
(81)
Изглежда, че разглежданите мерки могат да засегнат търговията между държави-членки, доколкото те облагодетелстват националната продукция в ущърб на продукцията на други държави-членки. В действителност лозарският сектор е изключително отворен за конкуренцията на общностно ниво и следователно е много чувствителен към всякакви мерки в полза на производството на една или друга държава-членка.
(82)
Фактът, че има търговски обмен между държави-членки в сектора на виното и винарските продукти, изглежда е доказан от наличието на обща организация на пазарите в този сектор.
(83)
Следващата таблица показва като пример нивото на вътреобщностния търговски обмен на тези продукти от 1999 до 2004 г. (20).
1 000 хл
Година
Внос ЕС
Износ ЕС
1999 (ЕС-15)
35 595
40 921
2000 (ЕС-15)
-
-
2001 (ЕС-15)
32 699
35 558,4
2002 (ЕС-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ЕС-15)
33 024,7
35 343
2004 (ЕС-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Следователно по отношение на финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с част от приходите от така наречената такса за популяризиране на виното, Комисията потвърждава своята позиция относно наличието на държавна помощ за икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(85)
Комисията счита, че мерките в полза на икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти им осигуряват предимство, финансирано с държавни средства, което другите оператори не могат да ползват. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като облагодетелства определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Законосъобразност на помощите за популяризиране и реклама
(86)
Португалските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС за механизмите, с които е установена въпросната парафискална такса, нито за финансирането на акциите в полза на сектора на виното.
3. Разследване на съвместимостта на помощите за популяризиране и реклама
(87)
Принципът на несъвместимост, посочен в член 107, параграф 1 от ДФЕС, обаче има изключения.
(88)
По-специално член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че могат да се считат като съвместими с вътрешния пазар помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(89)
Според Съобщение на Комисията относно определянето на правила за оценка на незаконните държавни помощи, всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999, трябва да се оценява съгласно правилата и основните насоки, които са в сила в момента на отпускането на помощта.
(90)
Така съвместимостта на помощите, отпуснати преди 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена с оглед на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, изброени в Приложение II към Договора за ЕИО (21), а за помощите, отпуснати след тази дата, с оглед на цитираните по-горе Основни насоки, приложими за държавните помощи за рекламата, без да се нарушават специалните правила за временно прилагане, установени в гореспоменатите Основни насоки.
(91)
Рамката от 1987 г. и Основните насоки обаче по същество споделят едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които трябва да бъдат спазвани от всички режими за национални помощи. Така че не следва да става въпрос за рекламни акции, които противоречат на член 28 от Договора (настоящият член 34 от ДФЕС) или на производното общностно право и те не трябва да бъдат насочени в зависимост от определени предприятия.
3.1. Кампании за общо популяризиране в Португалия
(92)
Според информацията, изпратена от португалските власти, може да се заключи, че целите на тези мерки съчетават много положителни критерии, приети във визираните по-горе документи, тъй като те се вписват в целите за развитието на малките и средните предприятия и на някои региони, или дори в целите за разработване на висококачествени продукти и за здравословно хранене.
(93)
Освен това португалските власти обясняват, че посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и не са в полза на марка на конкретно предприятие или отделен производител.
(94)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 108), Комисията е счела, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционалните мерки в разглеждания случай до 1 януари 2002 г., са спазили критериите, установени в общностните разпоредби, приложими в тази област.
(95)
Считано от 1 януари 2002 г. точка 8 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в приложение I предвижда, че промоционалните акции, като популяризирането на научни знания, организирането на панаири и изложения, участието в тях и подобните на тях акции за връзки с обществеността, включително анкети и пазарни проучвания, не се считат като реклама. Държавните помощи относно това популяризиране в широк смисъл са предмет на точки 13 и 14 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор.
(96)
Точка 13.2 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор предвижда, че помощи могат да бъдат отпускани за използване на експерти или услуги от този тип, включително технически проучвания, проучвания за осъществимост и проектиране, както и пазарни проучвания, когато тези дейности са свързани с развитието на качеството на селскостопанските продукти. Освен това в точка 14 се разрешава отпускането на помощи за предоставяне на техническа помощ в селскостопанския сектор. По-специално, разрешени са помощи за разпространяване на нови техники.
(97)
Описаните по-горе помощи могат да бъдат причислени към една или друга от тези категории, тъй като в крайна сметка те имат за цел предоставяне на техническа помощ за съответното производство чрез осигуряване на подкрепа за качествените селскостопански продукти, както и общото разпространение на техните характеристики.
(98)
В тези случаи са разрешени помощи, покриващи 100 % от разходите. Но за да се избегне отпускането на значителни суми на големи компании, общата сума на помощта, която може да бъде отпусната по тези две точки, не може да надвишава 100 000 EUR на бенефициер за срок от три години или, ако става въпрос за помощи, отпускани на предприятия, които влизат в категорията на малките и средни предприятия, съгласно дефиницията за тях, дадена от Комисията, 50 % от допустимите разходи, като се прилага най-високият размер. За целите на изчисляването на размера на помощта, получателят на услугата се приема за бенефициер.
(99)
Португалските власти обясниха, че по отношение на общите акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер следователно ще бъде под прага от 100 000 EUR за три години.
(100)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 114), Комисията счита, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционални акции в разглеждания случай след 1 януари 2002 г., изглежда отговарят на критериите, установени в общностните документи, приложими в тази област.
(101)
Предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията потвърждава позицията, изразена при откриване на процедурата (22) относно съвместимостта с общностните разпоредби, приложими към кампаниите за общо популяризиране на вино, организирани от Viniportugal в Португалия.
-
в това изразяване на позиция Комисията отбелязва специално уверенията, представени от страна на португалските власти относно: целите на мярката - развитие на малките и средните предприятия на някои региони, дори разработване на висококачествени продукти и здравословно хранене (точка 32 от Основните насоки за държавните помощи за реклама);
-
същността на кампаниите: посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции, са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да омаловажават съответните продукти и не са в полза на марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
-
определянето на таван за подпомагането: мерките се финансират изцяло от парафискалните такси и финансовите усилия на професионалистите в тези кампании по дефиниция достигат 50 % от разходите им. Освен това, тъй като се касае за акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер, ще бъде следователно под прага от 100 000 EUR за три години.
3.2. Кампании за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(102)
По отношение на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, осъществени от Viniportugal, по-специално след 1 януари 2002 г., Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на тези кампании с разпоредбите на Основните насоки за държавните помощи за реклама.
(103)
Съгласно точка 4.1 на основните насоки, приемливи са рекламните кампании, пряко или косвено организирани от държава-членка на пазара на други държави-членки с цел да запознаят потребителите с цяла една категория продукти на друга държава-членка. Все пак тези кампании трябва да предоставят обективна информация за характеристиките на съответните продукти и не трябва да включват субективни твърдения за качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход.
(104)
При откриването на процедурата обаче Комисията не разполагаше с достатъчно информация, за да може да стигне до заключение, че тези кампании, въпреки че отбелязват произхода на вината, предоставят само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход. Така че португалските власти бяха приканени да докажат, че евентуалното позоваване на произхода на продуктите наистина спазва тези условия.
(105)
Комисията отчита уверенията, представени от страна на португалските власти по отношение на i) общия характер на промоционалните кампании на Viniportugal (вж по-горе съображение 37); ii) факта, че дейностите по насърчаване и рекламните дейности на Viniportugal в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави не касаят специфични браншове и нямат за цел популяризиране на определени предприятия или отделни производители (вж по-горе съображение 37); iii) факта, че кампаниите не целят омаловажаването на лозаро-винарските продукти на други държави-членки, че те не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки и че те са в съответствие с приложимото общностно законодателство (а именно законодателството свързано с етикетирането, представянето и рекламата на хранителни продукти) (вж по-горе съображение 38); iv) факта, че тези дейности целят запознаването на потребителите от други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите на португалския винарски сектор по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (вж по-горе съображение 39); и накрая, v) факта, че кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати, и че те не съдържат никакво субективно твърдение относно качеството на продуктите, основаващо се единствено на техния произход (вж по-горе съображение 40).
(106)
На базата на допълнителната информация, предоставена от португалските власти, и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на формалната разследваща процедура, Комисията е в състояние да заключи, че съмненията, изразени при откриването на процедурата, относно субективния характер на кампаниите за популяризиране и реклама, организирани на пазарите на държави-членки и трети държави, са разсеяни.
(107)
С оглед на изложените доводи Комисията счита, че помощта за общото популяризиране на виното в Португалия, както и помощта за популяризирането и рекламата на португалско вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, е съвместима с положителните и отрицателните критерии, установени в Основните насоки за държавните помощи за реклама.
4. Финансиране на помощите
(108)
По отношение на държавните помощи, финансирани чрез парафискална такса, финансираните с помощите акции както и финансирането на самите помощи трябва да бъдат проучени от Комисията. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на държавна помощ с общия пазар би направила несъвместими и самите помощи, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(109)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавните помощи, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че те да бъдат част от мярката (23). С оглед на възможността такса или част от такса да се разглеждат като неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта, съгласно релевантното национално законодателство (24), в смисъл, че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта. Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (25) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (26).
(110)
Следователно е уместно да се разгледа дали таксата за популяризиране на виното отговаря на посочените по-горе условия.
4.1. Таксата за популяризиране на виното като неразделна част от помощите за популяризиране
(111)
На първо място следва да се разгледа дали приходите от таксата са непременно предназначени за финансиране на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че както Decreto-Lei 137/95, така и Decreto-Lei 119/97, чиято дерогация е той, определят, че „процент от приходите от таксата за популяризиране, който се определя всяка година от министъра на земеделието, който обаче никога не е по-малко от 25 %, ще бъде предназначен за акциите за общо популяризиране на виното и винарските продукти“ (член 11, параграф 2 от Decreto-Lei 119/97). В този смисъл една част от приходите от таксата, съгласно съответното национално законодателство, е задължително предназначена за финансирането на мерки за насърчаване, които са предмет на помощта.
(112)
Освен това член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97, който определя рамката за прилагане на таксата, постановява, че „вината и лозаро-винарските продукти […] подлежат на облагане с такса за популяризиране, която представлява равностойността на услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общо популяризиране и общата координация на сектора“. На второ място трябва да се разгледа дали приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че таксата за популяризиране е единственият източник за финансиране на помощите за популяризиране и реклама, които са предмет на настоящото проучване, така че намаляването на приходите от таксата предполага намаляване на средствата за финансиране на мерките за популяризиране.
(113)
Следователно Комисията счита, че в разглеждания случай приходите от таксата са задължително предназначени за финансирането на помощта и че приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В крайна сметка следва да се заключи, съгласно практиката на Съда на ЕС, че съществува връзка на задължително предназначение между таксата и помощта по силата на приложимото национално законодателство и че таксата за популяризиране на виното е неразделна част от разглежданата мярка за помощ. Следователно финансирането на акциите с таксата трябва също да бъде разгледано от Комисията.
4.2. Облагане с таксата на продуктите за износ
(114)
Както бе посочено по-горе в съображение 9, с таксата се облагат както португалските продукти, предназначени за консумация в Португалия, така и продуктите за износ.
(115)
Въпреки това в решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 143) Комисията твърди, че изглежда няма дискриминация между предназначените за националния пазар национални продукти и предназначените за износ при осъществяването на кампании за популяризиране и реклама извън португалската територия.
(116)
По отношение на въпроса в каква степен продуктите, предназначени за износ, се ползват в същата степен от мерките за общо популяризиране в Португалия, предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай, и при липсата на мнения на трети лица в обратен смисъл след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията е в състояние да заключи, че последната категория продукти се ползва в голяма степен от всички предимства, произтичащи от таксата, а от друга страна се ползва значително от промоционалните дейности на територията на други държави-членки и трети държави.
4.3. Облагане на вносните продукти с таксата
(117)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (27) Комисията обикновено приема, че финансирането на помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който се простира отвъд самата помощ. Въпросната такса наистина представлява задължителен налог. Също според практиката на съда Комисията счита, че помощ за националните производители може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на същия продукт от производители в други държави-членки, само доколкото има гаранции, че те могат да ползват всичките тези предимства по същия начин като националните производители.
(118)
Така при откриването на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че доколкото е трябвало да се плати таксата и за продуктите, произхождащи от други държави-членки, португалските власти трябва да докажат и че не е имало никаква дискриминация между националните продукти и тези от внос, и че следователно продуктите, произхождащи от други държави-членки, за които също е трябвало да се плати таксата, са ползвали като националните продукти, по същия начин и в еднаква степенвсички предимства произтичащи от нея (28).
(119)
Вече бе установено, че кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществени от Viniportugal, са финансирани с част от постъпленията от таксата за популяризиране на вино.
(120)
В своето становище и в допълнителната информация, португалските власти гарантират, че приносът на постъпленията от събраната такса върху продуктите от внос се ограничава до финансирането само на една част от разходите за акциите за общо популяризиране, които Viniportugal е организирал в Португалия. Те твърдят, че промоционалните и рекламни кампании, осъществени на пазарите на други държави-членки и трети държави в подкрепа на португалското вино и лозаро-винарски продукти, са финансирани изключително с постъпленията от събраната такса за националните продукти.
(121)
Информацията, предоставена от португалските власти, доказва, че кампаниите за общо популяризиране в Португалия носят съразмерна полза на вносните продукти. Действително, както е описано по-горе в съображения 16-17, главната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите пълнолетни потребители от двата пола към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки. Португалските власти представиха и рекламни извадки от кампаниите за популяризиране, целящи да насърчат консумацията на вино, и по принцип вносните продукти се възползват в същата степен от посочените мерки.
(122)
Предоставената информация обаче не е достатъчна, за да се докаже, че постъпленията от събраната такса за вносните продукти не са допринесли за финансирането на кампаниите за насърчаване и рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави, които за сметка на това носят полза изключително за португалското вино. По-специално, според представените от португалските власти данни през периода от 1998 до 2005 г. средно постъпленията от събраната такса за вносните продукти е била 1 293 169 EUR, докато през същия този период Viniportugal е заделял средно годишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия (вж по-горе съображения 36 и 38).
(123)
Освен това, дори и националното законодателство да предвижда задължението да се задели процент, който никога не е по-нисък от 25 %, от приходите от таксата за акции за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, не съществува отделно счетоводство за тези две части на прихдите от таксата. Португалските власти можаха да представят само приблизителни оценки на частта от приходите от събраната такса за вносните продукти, предназначена за общо популяризиране.
(124)
Но като се има предвид съдебната практика, цитирана по-горе в събажение 116, поради това, че финансираните с таксата мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, както и поради факта, че таксата приема дискриминационен характер, против разпоредбите на член 110 от ДФЕС, доколкото за продуките, произхождащи от други-държави членки, също трябва да се плати такса, без обаче тези продукти да ползват всички предимства произтичащи от нея, Комисията счита, че приходите, получени от облагането с таксата на внасяните от други държави-членки продукти, с оглед финансирането на осъщетвяваните от Viniportugal акции за насърчаване на пазарите на други държави-членки и трети държави, представляват несъвместимо финансиране на помощта от гледна точка на правилата за свободното движение на стоките, и следователно така финансираните държавни помощи са в същата степен несъвместими с договора.
(125)
Комисията може основателно да заключи въз основа на предоставените от португалските власти сведения и уверения (вж. съображение 104 от настоящото решение), че производителите и търговците от други държави-членки са се възползвали в същата степен като португалските производители от мерките за помощ за общо популяризиране, осъществени в Португалия.
(126)
В замяна на това португалските власти не оспорват, че производителите и търговците от други държави-членки не могат да се възползват от мерките за помощ за популяризиране и реклама извън страната, осъществявани изключително в подкрепа на португалските вина.
(127)
Действително съгласно постоянната практика на Съда, когато приходите от облагането на националните и вносните продукти въз основа на идентични критерии са предназначени за финансиране на дейности, които носят полза специално за обложените национални продукти, може а се получи така, че таксата, събирана по едни и същи критерии, представява все пак една дискриминационна такса, доколкото тежестта ѝ върху националните продукти се неутрализира от предимствата, за чието финансиране тя служи, докато тази върху вносните продукти представлява нетен разход (29).
(128)
Следователно в разглеждания случай не може да се изключи, че е имало дискриминация по отношение на вносните продукти. И обратното, от предоставената от португалските власти информация следва, че вносните продукти са били облагани с таксата в същата степен като националните продукти, но не са ползвали предимствата, финансирани от нея, в същата степен като националните продукти. Както бе посочено по-горе в съображение 122, съгласно цифровите данни, предоставени от португалските власти, през периода 1998-2005 г. средните приходи от събирането на таксата върху вносните продукти са били 1 293 169 EUR, докато за същия период Viniportugal е заделял средногодишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия. Не съществува отделно счетоводство, което да може да удостовери, че приходите от таксата, получени от вносните продукти, са изключително предназначени за общо популяризиране в Португалия. Следователно парафискалните такси и приходите от тях са в нарушение на член 110 от ДФЕС.
(129)
Въз основа на информацията, която ѝ беше предоставена след откриването на официална процедура по разследване, Комисията не е в състояние да заключи, че помощите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на пазарите на други държави-членки и трети държави не са били финансирани, дори и частично, с приходи от таксата за популяризиране на виното върху вносните продукти. В действителност не е работа на Комисията да разглежда служебно каква информация е можело да ѝ бъде представена, но Комисията трябва, от една страна, да търси всички необходими гледни точки, а от друга страна, да се основава на информацията, с която разполага в момента на приемане на решението (30). Следователно Комисията счита и заключава, че финансирането на тези мерки за помощ трябва да се приема като несъвместимо с вътрешния пазар.
(130)
В заключение, доколкото финансирането на държавна помощ се приема като несъвместимо с приложимите правила на договора, така финансираната помощ трябва също да се разглежда от Комисията като несъвместима за времето, през което е съществувало неправомерното финансиране, защото правомерността на финансирането на държавната помощ е необходимо условие за декларирането на нейната съвместимост (31).
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(131)
Комисията изразява съжалението си, че Португалия е приложила горепосочените мерки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(132)
Комисията стигна до следните заключения:
-
Португалия е извършила неправомерно финансиране на кампаниите за общо популяризиране на виното посредством такса върху националните и вносните продукти от други държави-членки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС;
-
единствената акция, свързана с обучението, финансирана с приходите от парафискалната такса, не представлява помощ;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществявани на територията на Португалия, могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, финансирани чрез такса върху производството на вино и лозаро-винарски продукти, с която се облагат и продуктите, произхождащи от други държави-членки, отговарят на общностните разпоредби, приложими за горепосочените бенефициери. Комисията обаче констатира също и наличието на нарушение на член 110 от ДФЕС по отношение на финансирането на помощите. Поради тази причина Комисията не може да обяви въпросния режим за съвместим, тъй като той създава дискриминация между вносните и националните продукти.
(133)
Настоящото решение се ограничава до проучване на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на която влизат в сила новите Основни насоки на Общността относно държавните помощи в сектор селско и горско стопанство 2007-2013 г., без това да засяга позицията, която Комисията ще вземе по отношение на прилагането на таксата след посочената дата.
(134)
Комисията счита за уместно в разглеждания случай да приеме условно решение, като използва възможността, предвидена в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 съгласно който Комисията може да придружи своето положително решение с условия, позволяващи ѝ да признае съвместимостта с общия пазар, както и със задължения, позволяващи ѝ да контролира спазването на решението.
(135)
С цел да коригира нарушението на член 110 и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросните помощи съвместими с член 107 от ДФЕС.
(136)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото изплащане. Така Португалия трябва да възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (32);
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Единствено акцията за обучение, финансирана с приходите от парафискалната такса, възлизаща на 367,12 EUR, не представлява помощ.
Член 2
Държавните помощи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти на португалска територия, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват държавни помощи, съвместими с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г.
Член 3
1. Държавните помощи за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват, без да се засяга прилагането на член 2, държавни помощи, съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., при условие че Португалия спази условията, посочени в параграф 2 на настоящия член.
2. Португалия възстановява на задължените с таксата лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, за периода от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните пр одукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия установява степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия проверява за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, които тези продукти ползват изключително;
-
възстановяването се извършва в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаването на молбата;
-
възстановените суми се актуализират, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (33);
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично отказват плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 4
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 20. jūlijs)
par Portugāles veiktajiem valsts atbalsta C 43/04 (ex NN 38/03) pasākumiem parafiskālās nodevas veidā vīna popularizēšanai
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4891)
(Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā)
(2011/6/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) (1) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo rindkopu,
pēc iesaistīto personu uzaicināšanas iesniegt apsvērumus saskaņā ar minēto pantu (2),
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Saņēmusi sūdzību, Eiropas Komisija 2003. gada 20. janvāra vēstulē uzdeva jautājumu Portugāles iestādēm par parafiskālo nodevu, kas paredzēts vīna popularizēšanai un ko iekasē Vīnkopības un vīna institūts, kā arī par finanšu pasākumiem, kas saistīti ar šīs nodevas ieņēmumiem.
(2)
Portugāles pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā sniedza atbildi Komisijai 2003. gada 14. marta vēstulē. Papildu informācija tika nosūtīta 2003. gada 4. augusta, 2003. gada 2. septembra, 2004. gada 24. februāra un 2004. gada 15. jūlija vēstulēs, atbildot uz jautājumiem, ko Komisijas dienesti uzdeva 2003. gada 14. maija un 22. decembra faksa sūtījumā.
(3)
Ņemot vērā, ka attiecīgais mehānisms ir ieviests bez iepriekšējas Komisijas atļaujas kopš 1995. gada, tas ir reģistrēts nepaziņoto atbalsta pasākumu reģistrā. Būtībā Portugāles veiktie pasākumi ir jauni atbalsta pasākumi, kas nav paziņoti Komisijai, un tādēļ ir nelikumīgi 1. panta f) punkta nozīmē Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai nozīmē (3) (tagad LESD 108. pants).
(4)
Komisija 2004. gada 6. decembra vēstulē [C(2004) 4522] paziņoja Portugālei savu lēmumu attiecībā uz šo atbalstu uzsākt oficiālo pārbaudes procedūru, ko paredz ES Līguma 108. panta 2. punkts. Komisijas lēmums par šīs procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par minēto atbalsta pasākumu.
(5)
Portugāles iestādes iesniedza savus apsvērumus vēstulēs, kas datētas ar 2005. gada 11. un 13. janvāri. Iestādes papildināja savu atbildi 2006. gada 24. maija vēstulē. Komisija nav saņēmusi apsvērumus no ieinteresētām trešām personām.
II. ATBALSTA PASĀKUMA APRAKSTS
(6)
Šā lēmuma nodaļā īsumā atkārtots pārbaudāmo pasākumu konteksts un galvenie būtiskie fakti. Informācija par šiem faktiem ir atkārtota lēmumā par procedūras uzsākšanu, kas minēts iepriekš 4. punktā.
1. Vīnkopības un vīna institūts
(7)
Vīnkopības un vīna institūts ir valsts organizācija, kas dibināta 1986. gadā, lai nodrošinātu vispārēju kontroli un koordināciju vīnkopības nozarē Portugālē. Saskaņā ar noteikumiem, kas iekļauti 1997. gada 26. aprīļa Dekrētā ar likuma spēku Nr. 99/97 “Vīnkopības un vīna institūta nolikums” (5), institūtam ir piešķirtas vispārējas tiesības koordinēt, pētīt, kontrolēt, uzraudzīt un popularizēt vīna un vīnkopības produktu ražošanu un tirdzniecību un šim nolūkam institūtam ir piešķirta administratīvā un finansiālā patstāvība.
(8)
Šī organizācija izstrādā pasākumus, ko paredz valsts un Kopienas tiesību akti vīnkopības nozarē, un, proti, tā ir valsts iestāde, ko Portugāles valsts (6) noteikusi par atbildīgo kontroles iestādi attiecībā uz Kopienas noteikumiem vīnkopības nozarē saskaņā ar 72. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (7).
(9)
Pildot šos vispārējās koordinācijas uzdevumus vīnkopības nozarē, Vīnkopības un vīna institūts izstrādā divu veidu pasākumus:
-
pasākumus, kas pamatā attiecas uz Portugālē ražotiem vīniem un vīnkopības produktiem, un, proti, uzdevumiem attiecībā uz zemes reģistru un vīnkopības saimniecībām, kā arī noteiktos reģionos ražoto atzītās kvalitātes vīnu (VQPRD) un reģionu vīnu kontroles un sertifikācijas sistēmu revīziju (vidēji 2,8 % Vīnkopības un vīna institūta budžeta), un
-
pasākumus, kas bez atlases paredzēti Portugāles izcelsmes vīniem un vīnkopības produktiem un tiem, kuri ražoti citās dalībvalstīs un/vai trešās valstīs, bet tiek pārdoti Portugālē, un, proti, vīnkopības tirgus vadības un koordinācijas pasākumus un vīnkopības nozares kontroles un uzraudzības pasākumus saskaņā ar valsts un Kopienas tiesību aktiem (šiem pasākumiem tiek tērēts gandrīz viss Vīnkopības un vīna institūta budžets).
(10)
Vīnkopības un vīna institūts darbojas arī kā noteiktu pakalpojumu sniedzējs trešām personām, un, proti: i) izglītojošu pasākumu organizēšana un veicināšana saimnieciskās darbības veicējiem, nozares un starpnozaru organizācijām vīnkopības nozarē un Vīnkopības un vīna institūta darbiniekiem; ii) Vīnkopības un vīna institūta infrastruktūras uzglabāšanas jaudu nodošana nozares uzņēmēju rīcībā; un iii) Vīnkopības un vīna institūta “laboratorijas” pakalpojumu sniegšana, kā arī institūta un citu vīnkopības nozares pārstāvju apmācība (lielā mērā to finansē Kopienas un valsts atbalsta programmas).
2. Vīna popularizēšanas pasākumi
(11)
Vīnkopības un vīna institūts nodrošina arī vīna popularizēšanas organizēšanu. Tas izpaužas kā atbalsta piešķiršana starpnozaru apvienībām, kas darbojas vīnkopības nozarē un plāno izstrādāt pasākumus vīna un vīnkopības produktu veicināšanai un popularizēšanai. Šis atbalsts tiek finansēts arī no popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, kas noteikts valsts un importētajiem produktiem, un tā procentuālo likmi ik gadu precizē Portugāles iestādes, vienlaikus nosakot arī kritērijus, pēc kuriem atlasa atbalsta saņēmējas struktūras (8).
(12)
Kopš 1997. gada atbalsts vīna un vīnkopības produktu vispārējai popularizēšanai atklātā konkursa procedūrā tiek piešķirts Portugāles starpnozaru apvienībai, kas darbojas Portugāles vīnkopības nozarē, ar nosaukumu “Viniportugal”. Līdz ar to “Viniportugal” kā vienīgais kandidāts kopš 1997. gada ir saņēmis visus ieņēmumus no minētās parafiskālās nodevas, kas paredzēta šim nolūkam.
(13)
Šī procentuālā nodevas likme ir paredzēta divu dažādu popularizēšanas kampaņu veidu finansēšanai:
-
pirmkārt, vispārīgām vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām Portugālē neatkarīgi no produktu izcelsmes;
-
otrkārt, Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā.
2.1. Vīna vispārīga popularizēšana Portugālē
(14)
Attiecībā uz vispārīgām vīna popularizēšanas kampaņām Portugālē šīs valsts iestādes apstiprina, ka “Viniportugal” pilda vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumu atbalsta un īstenošanas funkcijas, piemēram, īsteno kultūras un zinātnes pasākumu veicināšanu saistībā ar vīna nozari. Šajā jomā “Viniportugal” popularizē vīna kultūru, rīkojot vīna nozares gadatirgus un izstādes, organizējot publikācijas par šo tematu, prezentācijas un tirgū laišanas pasākumus, kā arī rīkojot publicitātes kampaņas, lai vīna vispārēja popularizēšana tieši ietekmētu vīna patēriņu Portugālē.
(15)
Portugāles iestādes informē, ka jebkurā gadījumā “Viniportugal” organizētie popularizēšanas un publicitātes pasākumi neparedz patērētāju atrunāšanu no citās dalībvalstīs ražoto vīnkopības produktu iegādes vai šo produktu nopulgošanu. Tie arī nepopularizē neviena konkrēta uzņēmuma vai individuāla ražotāja zīmolu.
(16)
Publicitātes kampaņu galvenais mērķis valsts līmenī ir piesaistīt gados jaunus pieaugušus abu dzimumu patērētājus, lai viņi patērētu vīnu kā veselīgu alternatīvu alum vai citiem alkoholiskajiem dzērieniem.
(17)
“Viniportugal” veicina arī grāmatu, prospektu un praktisko norādījumu publicēšanu par vīnu, lai popularizētu vīna kultūru; uzņēmums slēdz līgumus ar augstākās izglītības iestādēm, lai sekmētu profesionālo izglītību vīna un restorānu nozarē; tas atbalsta Portugāles Vīnziņu asociāciju, lai paaugstinātu to vīnu kvalitāti, kurus piedāvā sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumos, un nodrošinātu vīna nozares pārstāvju vispārīgo kompetenci; visbeidzot, “Viniportugal” popularizē mērenu un atbildīgu vīna patēriņu sadarbībā ar veselības aizsardzības iestādēm, organizējot seminārus par alkoholisma apkarošanu un ceļu satiksmes drošību un sniedzot priekšlikumus vīna publicitātes paraugprakses kodeksam, lai sekmētu cilvēka cieņai atbilstošu vīna patērēšanu un novērstu alkohola lietošanas popularizēšanu pusaudžu vidū. Portugāles iestādes ir iesniegušas arī publikāciju paraugus, kas apliecina minēto principu ievērošanu.
2.2. Portugāles vīna popularizēšana citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(18)
No otras puses, attiecībā uz Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā Portugāles iestādes ir norādījušas, ka pasākumi, kas veikti citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, paredz Portugāles vīna popularizēšanu un izpaužas kā reklāmas sludinājumu publicēšana specializētajos žurnālos, informatīvu izdevumu izplatīšana, piedalīšanās specializētajās izstādēs un par šo tematu rakstošo žurnālistu Portugāles apmeklējumu veicināšana. Iestādes apliecina, ka šo kampaņu mērķis nav atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot minētos produktus un tās neatbalsta neviena konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu. Šajā jautājumā Portugāles iestādes ir iesniegušas publicitātes kampaņu piemērus un paraugus no ārvalstu specializētajiem preses izdevumiem.
3. Mācību pasākumi
(19)
Vīnkopības un vīna institūts ir atbildīgs par tehnisko mācību veicināšanas un īstenošanas, kā arī saimnieciskās darbības veicēju informēšanas pasākumiem vīnkopības nozarē, lai nodrošinātu vīna un vīnkopības produktu kvalitāti. Laikā no 1997. līdz 2002. gadam šis dienests ir organizējis dažādus mācību pasākumus Vīnkopības un vīna institūta darbiniekiem (1 449 darbinieki), citām valsts amatpersonām un - mazākā mērā - arī citiem nozares uzņēmējiem (135 pārstāvji).
(20)
Portugāles iestādes uzsver, ka Vīnkopības un vīna institūta šajā laikposmā organizēto mācību pasākumu izmaksas, izņemot vispārēja rakstura mācības “Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola 2000”, kuru izmaksas bija 367,12 euro, pilnībā sedza sestā Lauksaimniecības un Mežsaimniecības modernizācijas atbalsta programma (PAMAF) un septītā programma “Agro/Mesure”, kuras abas līdzfinansēja Eiropas Sociālais fonds. Iestādes precizē, ka šā iemesla dēļ ne Vīnkopības un vīna institūtam, ne citiem saimnieciskās darbības veicējiem nebija finansiāli jāatbalsta minētās mācības.
4. Nodeva vīna popularizēšanai
(21)
Apskatāmais atbalsta pasākums attiecas uz to ieņēmumu izmantošanu, kurus iegūst no parafiskālās nodevas, ko Vīnkopības un vīna institūts (turpmāk institūts) saņem no nozares uzņēmējiem kopš 1995. gada (9). Nodeva ir paredzēta šīs valsts organizācijas dotēšanai ar pietiekamiem resursiem, lai tā varētu pildīt koordinācijas pienākumus vīnkopības nozarē Portugālē, un tas veido vairāk nekā 62 % budžeta, kas saistīts ar institūta darbību.
(22)
Saskaņā ar Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 1. panta 1. punktu vīni un vīnkopības produkti, kas ražoti valsts teritorijā, kā arī ārvalstīs ražotie produkti, kas tiek tirgoti Portugālē, tiek aplikti ar popularizēšanas nodevu, kas kompensē Vīnkopības un vīna institūta sniegtos pakalpojumus saistībā ar vispārēju vīna popularizēšanu un nozares vispārīgu koordinēšanu vai - Azoru (Açores) un Madeiras (Madeira) autonomajos apgabalos - attiecīgos reģionālos pakalpojumus.
(23)
Ar popularizēšanas nodevu apliek ne tikai vīnkopības produktus, kas ražoti un tirgoti Portugālē, bet arī tos Portugālē ražotos produktus, kas tiek tirgoti citās dalībvalstīs vai trešās valstīs (eksportēti), kā arī vīnkopības produktus, kuru izcelsme ir citās dalībvalstīs vai trešās valstīs un kuri tiek tirgoti Portugālē (importēti).
(24)
Maksājamo summu katru gadu nosaka Lauksaimniecības ministrijas kompetentās iestādes. Šī summa mainās atkarībā no tā, vai produkts ir iesaiņots vai nav, un no iesaiņojuma trauka tilpuma (10).
(25)
Ieņēmumi no šīs popularizēšanas nodevas, neraugoties uz nosaukumu, ir paredzēti, pirmkārt, vīna nozares vispārīgās koordinācijas pakalpojumu finansēšanai, kurus sniedz Vīnkopības un vīna institūts, un, otrkārt, vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumiem.
(26)
Uzsākot procedūru, Komisija uzskatīja, ka vīnkopības nozares to vispārīgās koordinācijas darbību īstenošanā, kas uzdotas Kopienas un valsts tiesību aktos, kā arī organizējot atbalsta piešķiršanu vīna popularizēšanai, Vīnkopības un vīna institūts darbojas nevis kā privāts uzņēmējs, bet kā valsts iestāde un ka tādēļ institūts šim nolūkam nav saņēmis valsts atbalstu (skatīt procedūra uzsākšanas lēmuma 66. punktu).
(27)
Attiecībā uz Vīnkopības un vīna institūta darbībām, ko tas veic kā noteiktu pakalpojumu sniedzējs trešām personām saskaņā ar tirgus nosacījumiem (skatīt iepriekš 15. apsvērumu), institūts nav guvis ekonomiskas priekšrocības no sava stāvokļa tirgū un tādēļ šim nolūkam nav saņēmis valsts atbalstu (skatīt uzsākšanas lēmuma 70. punktu).
(28)
Pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju tā arī uzskatīja, ka uzņēmums “Viniportugal” nav guvis ekonomiskas priekšrocības un tādēļ arī nav saņēmis nekādu atbalstu. Šī starpnozaru apvienība ir tikai pakalpojumu sniedzējs, kas izvēlēts minēto pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar objektīviem kritērijiem un ievērojot atklātu, pārredzamu un nediskriminējošu procedūru (skatīt uzsākšanas lēmuma 87. punktu).
(29)
Tātad pārbaudes procedūras uzsākšanas posmā Komisija uzskatīja, ka ir sniegts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē par labu vīnkopības nozares uzņēmumiem jautājumā par vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu (skatīt uzsākšanas lēmuma 80. punktu).
(30)
Attiecībā uz mācību pasākumiem Komisija arī uzskatīja, ka ir sniegts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (skatīt uzsākšanas lēmuma 79. un 80. punktu).
(31)
Komisija uzsāka procedūru, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā, jo tai saglabājās šaubas attiecībā uz šo divu atbalsta veidu saderību ar iekšējo tirgu.
(32)
Tātad attiecībā uz atbalstu Portugāles vīna publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos procedūras uzsākšanas posmā Komisijas rīcībā nebija pietiekama informācija, kas ļautu secināt, ka šīs kampaņas, kurās minēta vīna izcelsme, izplata tikai informāciju par attiecīgo produktu objektīvajām īpašībām un nesatur subjektīvus apgalvojumus par produktu kvalitāti, kas saistāma vienīgi ar vīna izcelsmi (skatīt uzsākšanas lēmuma 119. punktu).
(33)
Attiecībā uz atbalsta finansēšanu popularizēšanai un mācībām, ņemot vērā Tiesas praksi, Komisija uzskatīja, ka atbalstu iekšzemes ražotājiem nedrīkst finansēt no parafiskālās nodevas, kas apgrūtina arī tā paša produkta ražotāju produkcijas importu no citām dalībvalstīm, izņemot tādā mērā, kādā tiek nodrošināts, ka šie ražotāji var izmantot minētās priekšrocības tāpat kā iekšzemes ražotāji. Tādējādi procedūras uzsākšanas posmā Komisijas rīcībā nebija pietiekama informācija, kas ļautu secināt, ka šajā gadījumā nav notikusi diskriminācija starp iekšzemes produktiem un importētajiem. Un, proti, Komisija nevarēja secināt, ka citu dalībvalstu izcelsmes produkti, par kuriem arī bija jāmaksā šī nodeva, tādā pašā veidā un tādā pašā mērā kā iekšzemes produkti ir ieguvuši visas tās priekšrocības, kas izriet no minētās nodevas (skatīt uzsākšanas lēmuma 135. punktu).
(34)
Tādēļ Komisija pieprasīja Portugāles iestādēm iesniegt visu noderīgo informāciju, lai varētu novērtēt šos pasākumus, un, proti, attiecībā uz līgumā paredzēto atbalsta pasākumu finansēšanas veida nediskriminējošo raksturu (t. i., attiecībā uz atbalstu vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei gan Portugāles, gan citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, kā arī attiecībā uz atbalstu mācībām) un attiecībā uz to publicitātes kampaņu objektivitāti, kuras rīkotas dalībvalstu un trešo valstu tirgū.
(35)
Šis lēmums aprobežojas ar pārbaudi par parafiskālās nodevas piemērošanu kopš tā stāšanās spēkā 2006. gada 31. decembrī - datuma, kad stājās spēkā jaunās Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā 2007.-2013. gadam, un tas neierobežo Komisijas nostāju attiecībā uz popularizēšanas nodevas piemērošanu, sākot no šā datuma.
III. PORTUGĀLES IESNIEGTIE APSVĒRUMI
(36)
Pēc lēmuma par procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu Portugāles iestādes ir iesniegušas savus apsvērumus vēstulēs, kas datētas ar 2005. gada 11. un 13. janvāri. Iestādes papildināja savu atbildi 2006. gada 24. maija vēstulē.
1. Atbalsts mācību pasākumiem
(37)
Attiecībā uz atbalstu mācību pasākumiem Portugāles iestādes ir precizējušas faktus turpmāk izklāstītajā veidā.
(38)
Laikā no 1997. līdz 2000. gadam Vīnkopības un vīna institūts rīkoja mācību pasākumus saistībā ar vīnkopības nozares pamatjautājumiem Portugālē, un tie bija paredzēti galvenokārt paša institūta un citu valsts organizāciju darbiniekiem, kā arī mazākā mērā - vīnkopības nozares pārstāvjiem.
(39)
Visu institūta atbalstīto un rīkoto pasākumu izmaksas attiecīgajā laika posmā pilnībā sedza sestā Lauksaimniecības un mežsaimniecības modernizācijas atbalsta programma (PAMAF) un septītā programma “Agro/Medida”, kuru daļēji finansēja Kopiena - Eiropas Sociālais fonds (ESF), bet daļēji valsts, kā arī Centrālās pārvaldes investīciju un attīstības izdevumu plāns (PIDDAC).
(40)
Vienīgais pasākums šajā laika posmā, kura izmaksas patiešām tika segtas no Vīnkopības un vīna institūta budžeta, bija vispārīgs mācību pasākums “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, kas notika 2000. gadā un kura kopējās izmaksas veidoja 367,12 euro, un tas bija paredzēts lauksaimniecības departamentu darbiniekiem reģionos (pašas Lauksaimniecības ministrijas reģionālajiem dienestiem) un vīnkopības reģionālo komiteju darbiniekiem - šīs komitejas ir kompetentās organizācijas, kas nodrošina konkrētu reģionu vīna autentiskumu un kvalitāti.
(41)
Visbeidzot, iestādes atzīst par nepieciešamu uzsvērt, ka šā pasākuma niecīgās izmaksas - tikai 367,12 euro - nekādi nav ietekmējušas konkurenci iekšējā tirgū vai arī šī ietekme ir bijusi “minimāla”.
2. Atbalsts Portugāles vīna popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(42)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par atbalstu Portugāles vīna publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos Portugāles iestādes ir iesniegušas turpmāk izklāstīto informāciju.
(43)
Popularizēšanas un publicitātes pasākumi, ko “Viniportugal” rīkoja Portugālē un citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, bija vispārīgas nozīmes un neskāra konkrētas apakšnozares, kā arī nepopularizēja konkrētus uzņēmumus vai individuālos ražotājus.
(44)
Šo kampaņu mērķis nebija nopulgot citu dalībvalstu vīnkopības produktus, un tās necentās atrunāt patērētājus no citās dalībvalstīs ražoto vīnkopības produktu iegādes, un tās arī atbilda piemērojamajiem Kopienas tiesību aktiem (proti, tiesību aktiem, kas regulē pārtikas produktu marķēšanu, prezentēšanu un publicitāti). Līdz ar to “Viniportugal” publicitātes pasākumi citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un trešās valstīs atbilda negatīvajiem kritērijiem, kas noteikti 18. līdz 30. punktā Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu EK līguma I pielikumā minēto produktu un dažu I pielikumā neminētu produktu publicitātei (11) (turpmāk tekstā - “Pamatnostādnes par valsts atbalstu publicitātei”), kuras bija spēkā attiecīgā atbalsta piemērošanas laikā.
(45)
Tāpat šie pasākumi atbilda arī pozitīvajiem kritērijiem, kas izklāstīti Pamatnostādņu par valsts atbalstu publicitātei 31. un turpmākos punktos. Faktiski šie pasākumi paredzēja citu dalībvalstu patērētāju iepazīstināšanu ar Portugāles vīniem, šādi atvieglojot Portugāles vīnkopības nozares darbības attīstību LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.
(46)
“Viniportugal” ārpus Portugāles rīkotās kampaņas paredzēja izplatīt sabiedrībā informāciju par Portugāles vīna galvenajām īpašībām, aicinot patērētājus citās dalībvalstīs un trešās valstīs nogaršot šos produktus, ko viņi agrāk nepazina. Kampaņās nebija iekļauti nekādi subjektīvi apgalvojumi par šo produktu kvalitāti, kas balstītos tikai uz produktu izcelsmi, un tas atbilst Pamatnostādnēm par valsts atbalstu publicitātei.
(47)
Tādēļ Portugāles iestādes apgalvo, ka “Viniportugal” publicitātes pasākumi citās Eiropas Savienības dalībvalstīs, kā arī pasākumi trešās valstīs ir uzskatāmi par saderīgiem ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un Pamatnostādnēm par valsts atbalstu publicitātei.
(48)
Pamatojot savus apsvērumus, Portugāles iestādes ir iesniegušas publicitātes kampaņu piemērus un paraugus no ārvalstu specializētajiem preses izdevumiem.
3. Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšana citās dalībvalstīs un trešās valstīs
(49)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu citās dalībvalstīs un trešās valstīs Portugāles iestādes uzsver, ka laikā no 1997. līdz 2005. gadam ieņēmumi no citās valstīs ražoto produktu aplikšanas ar šo nodevu veidoja tikai 15 % kopējo ieņēmumu, ko nodrošināja šī nodeva.
Gada ieņēmumi no aplikšanas ar vīna popularizēšanas nodevu (gada vidējais rādītājs laikā no 1998.-2005. gadam) (12)
Izcelsme
Summa
(euro)
%
Iekšzemes vīni un vīnkopības produkti
7 327 957
85 %
Citu dalībvalstu un trešo valstu vīni un vīnkopības produkti
1 293 169
15 %
Kopējie vidējie gada ieņēmumi (1998.-2005. gadā)
8 621 126
100 %
(50)
Šā iemesla dēļ Portugāles iestādes uzskata, ka importētie produkti ļāva apmaksāt tikai daļu vispārējās vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumu, kas veikti Portugālē un tiek segti gan no iekšzemes produktiem, gan no tiem, kuru izcelsme saistīta ar citām dalībvalstīm. Tāpat Portugāles iestādes uzskata, ka pārējo vispārējo popularizēšanas pasākumu finansēšanu nodrošina tā nodevas daļa, ko maksā par iekšzemes produktiem, kuri gūst tādu pašu labumu no šīs nodevas iekasēšanas. No otras puses, Portugāles iestādes precizē, ka vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas vidējās izmaksas tālu pārsniedz to summas daļu, kura “Viniportugal” piešķirta no popularizēšanas nodevas, kas iekasēts par citu dalībvalstu produktiem. Pēc Portugāles iestāžu domām, atbalsts, kas attiecīgajā laika posmā ik gadu piešķirts “Viniportugal”, veidoja tikai 25 % līdz 45 % no vīna popularizēšanas nodevas gūto ieņēmumu (skatīt iepriekš 15. apsvērumu). No šīs summas tikai 15 % ir iekasēti, apliekot ar nodevu no citām dalībvalstīm importētos produktus. Attiecībā uz pārējiem 85 % - tie ir iegūti no ieņēmumiem, kas radušies, apliekot ar nodevu iekšzemes produktus (13). Līdz ar to “Viniportugal” darbība galvenokārt tika finansēta no nodevas ieņēmumiem, ko iekasēja par iekšzemes produktiem.
(51)
Portugāles iestādes piebilst, ka tajā pašā laika posmā “Viniportugal” izdevumi par vīna vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē veidoja vidēji 32 % kopējo šīs apvienības izdevumu.
“Viniportugal” izdevumi (vidējais gada rādītājs par 1998.-2005. gadu (14))
Pasākumi
Summa
(euro)
%
Popularizēšanas un publicitātes pasākumi citās dalībvalstīs un trešās valstīs
1 119 293
68 %
Vispārējās popularizēšanas pasākumi Portugālē
525 698
32 %
Kopējie vidējie gada izdevumi (1998.-2005. gadā)
1 644 991
100 %
(52)
Ņemot vērā to, ka citu dalībvalstu produktu ieguldījums “Viniportugal” darbībā veidoja tik tikko 15 % šīs apvienības kopējo ieņēmumu, kas izriet no popularizēšanas nodevas, Portugāles iestādes secina, ka šo produktu ieguldījums tādēļ aprobežojas tikai ar nelielas daļas to vispārējās popularizēšanas pasākumu izmaksu finansēšanu, ko “Viniportugal” veica Portugālē.
(53)
Šie pasākumi, kas pēc Portugāles iestāžu uzskata varēja gūt labumu gan no iekšzemes produktiem, gan tiem, kas importēti no citām dalībvalstīm, tika finansēti, no vienas puses, no citu dalībvalstu produktu ieguldījuma, un, no otras puses, no iekšzemes produktu ieguldījuma.
(54)
Tā daļa, ko iekasēja kā iekšzemes produktu ieguldījumu - “Viniportugal” darbības finansēšanai - bija paredzēta visu Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes pasākumu finansēšanai citās dalībvalstīs un trešās valstīs un tādēļ tā bija vienīgais šo pasākumu finansēšanas avots.
(55)
Noslēgumā Portugāles iestādes apgalvo, ka nav nekādas diskriminējošas atšķirības starp iekšzemes vīnu un vīnkopības produktiem un tiem, kuru izcelsme ir saistāma ar citām dalībvalstīm, un tā ir tādēļ, ka i) tie abi palīdz finansēt vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas pasākumus Portugālē, un minētie pasākumi dod labumu gan iekšzemes produktiem, gan no citām dalībvalstīm importētajiem; ii) popularizēšanas un publicitātes kampaņas, ko “Viniportugal” rīko citās dalībvalstīs un trešās valstīs un kas dod labumu vienīgi Portugāles vīniem, tiek finansētas tikai no tās ieņēmumu daļas, ko nodrošina nodevas iekasēšana no iekšzemes vīna un vīnkopības produktiem.
(56)
Kā skaidro Portugāles iestādes, šo atbalsta pasākumu finansēšanas mehānisms tādēļ ir uzskatāms par saderīgu ar LESD 107. un 110. pantu.
IV. VĒRTĒJUMS
1. Atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(57)
LESD 107.-109. pants ir piemērojams vīnkopības nozares produktu ražošanai un tirdzniecībai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/99 (15) par vīna tirgus kopīgo organizāciju 71. pantu attiecībā uz šiem produktiem.
(58)
Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar kopējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(59)
Līdz ar to, lai atbalsta pasākumam varētu piemērot LESD 107. panta 1. punktu, ir jāizpilda visi četri šādi nosacījumi: 1) pasākumam ir jābūt tieši vai pastarpināti finansētam no valsts līdzekļiem; 2) tam izlases veidā ir jāattiecas uz konkrētiem uzņēmumiem vai ražošanas nozarēm; 3) tam ir jānodrošina ekonomisks labums atbalsta saņēmējiem uzņēmumiem; 4) tam ir jāiespaido tirdzniecība Kopienas iekšienē un jāizraisa vai jādraud izraisīt konkurences izkropļojumus.
(60)
Lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu Komisija pauda šaubas par šādiem jautājumiem: pirmkārt, citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū veikto popularizēšanas pasākumu saderība ar LESD 107. pantu; otrkārt, Vīnkopības un vīna institūta organizēto mācību pasākumu saderība ar LESD 107. pantu un, treškārt, attiecībā uz to, vai ar LESD 110. pantu ir saderīga citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū veikto popularizēšanas pasākumu finansēšana no parafiskālās nodevas. Līdz ar to Komisija rīkoja pārbaudi tikai par šiem jautājumiem.
1.1. Valsts resursi
(61)
Atbalsta pasākumi, ko izvērtē šajā pārbaudes procedūrā, tiek finansēti no parafiskālās nodevas, kas paredzēta vīna popularizēšanai.
(62)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai ieņēmumi no parafiskālajām nodevām ir uzskatāmi par valsts resursiem, ir vietā piebilde, ka nav nekādas atšķirības starp valsts līdzekļiem, ko valsts tiešā veidā piešķir atbalstam, un tiem, ko atbalstam piešķir valsts vai privātas iestādes, ko valsts šim nolūkam ir norīkojusi vai izveidojusi (16).
(63)
Eiropas Kopienu Tiesa 2004. gada 15. jūlija spriedumā Pearle lietā (17) (lieta C-345/02) jautājumā par tiesisko pamatojumu nolēma, ka obligātie maksājumi, ko iekasē starpniecības struktūra visu kādas nozares uzņēmumu labā, nav uzskatāmi par valsts resursiem, ja tie atbilst visiem četriem turpmāk minētajiem nosacījumiem:
a)
attiecīgo atbalsta pasākumu ir noteikusi nozares organizācija, kas pārstāv uzņēmumus un darbiniekus šajā tautsaimniecības nozarē, un tas nav valsts pieņemtas politikas izpildes instruments;
b)
atbalsta pasākumam noteiktos mērķus pilnībā finansē no nozares uzņēmumu iemaksām;
c)
finansēšanas veidu un iemaksu procentuālo īpatsvaru/summu nozares organizācijas ietvaros nosaka darba devēju un darbinieku pārstāvji bez jebkādas valsts iejaukšanās;
d)
iemaksas ir obligāti jāizmanto atbalsta pasākuma finansēšanai bez iespējas valstij iejaukties.
(64)
Šķiet, ka paziņotais atbalsta pasākums neatbilst visiem šiem nosacījumiem. Minēto vīna popularizēšanas nodevu ir noteikusi Portugāles iestāde, pieņemot dekrētu ar likuma spēku (skatīt 11. apsvērumu) kā instrumentu Portugāles valdības apstiprinātas politikas īstenošanai, un, proti, vīna popularizēšanai. Turklāt Portugāles iestādei kā likumdevējam ir iespēja iejaukties šā atbalsta pasākuma finansiālās struktūras izveidē un iemaksu izmantošanā. Šajā gadījumā Portugāles valsts iejaukšanās minētajā nozīmē skaidri izpaužas 14. jūnija Dekrēta ar likuma spēku Nr. 137/95 un 15. maija Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 noteikumos.
(65)
Tā kā a), c) un d) nosacījums, kas iekļauti spriedumā Pearle lietā, nav izpildīti, ieņēmumi no minētās popularizēšanas nodevas ir uzskatāmi par “valsts resursiem”.
1.2. Selektīvu priekšrocību esība
(66)
Bija jāpārbauda arī, vai apskatītais mehānisms “izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai”. Atbalsta esība ir jānosaka vīna popularizēšanas un tai paredzētā finansējuma iespējamo saņēmēju līmenī.
(67)
Līdz ar to, lai no valsts līdzekļiem piešķirto kompensāciju varētu uzskatīt par atbalstu 107. panta nozīmē, tai ir jārada ekonomiskas priekšrocības, ko nevarētu iegūt parastos tirgus apstākļos, un šīm priekšrocībām jābūt selektīvām. Selektivitātes kritērijs ir izpildīts, ja minētās priekšrocības tiek piešķirtas konkrētiem uzņēmumiem vai kādai darbības nozarei. Tātad šajā gadījumā minētais nosacījums ir izpildīts, jo vīna un vīnkopības produktu nozare ir nepārprotami identificēta.
(68)
Uzsākot pārbaudes procedūru, Komisija kā labuma guvējus identificēja saimnieciskās darbības veicējus, kas saņem Vīnkopības un vīna institūta un “Viniportugal” sniegtos pakalpojumus. Neatkarīgi no jautājuma par to, vai Vīnkopības un vīna institūta darbības finansēšana ir uzskatāma par valsts atbalstu šai organizācijai, rodas arī jautājums par to, vai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē par šādu valsts atbalstu var atzīt materiālo palīdzību vai pakalpojumus, ko minētā organizācija sniedz vīnkopības nozarei. Nav šaubu, ka attiecīgās nozares uzņēmēji (ražotāji, pārstrādātāji, vairumtirgotāji, mazumtirgotāji u. c.) ir uzņēmumi, kas veic saimniecisko darbību.
(69)
Saskaņā ar Tiesas praksi par atbalstu jo īpaši ir uzskatāmi iejaukšanās pasākumi, kas dažādos veidos samazina izmaksas, kuras parasti apgrūtina uzņēmuma budžetu un kurām līdz ar to ir tāds pats raksturs vai identiska ietekme, lai gan tās nesauc par subsīdijām vārda tiešā nozīmē (18).
(70)
Kopš tā laika te ir meklējama arī atbilde uz jautājumu par to, vai un - vajadzības gadījumā - arī kādā mērā pasākumi, ko finansē no šiem “valsts resursiem”, un, proti, pakalpojumi, ko nozarei piedāvā Vīnkopības un vīna institūts, un popularizēšanas kampaņas, ko organizē “Viniportugal”, nodrošina ekonomiskas priekšrocības nozares uzņēmējiem.
(71)
Attiecībā uz Vīnkopības un vīna institūta sniegtajiem pakalpojumiem, no vienas puses, ir jāņem vērā, vai un - vajadzības gadījumā - arī kādā mērā vīnkopības nozares saimnieciskās darbības veicējiem Portugālē, ja viņi nesaņemtu to atbalstu, ko nodrošina institūts, būtu jāsedz minēto pakalpojumu izmaksas un vai šādas izmaksas parastos apstākļos apgrūtinātu uzņēmumu budžetu. Tādēļ ir jānodala trīs dažādas šo pakalpojumu grupas.
1.2.1. Vīnkopības un vīna institūta kā nozares vispārīgā koordinatora pakalpojumi
(72)
Komisija uzskata, ka Vīnkopības un vīna institūta pakalpojumi un darbības, ko tas nodrošina kā vīnkopības nozares vispārīgais koordinators, un, proti, uzraudzības, kontroles, sertificēšanas, revīzijas, tirgus mehānismu vadības pakalpojumi, izriet no Kopienas un valsts tiesību aktos noteikto prasību piemērošanas, un kā tādas tās ir nevis darbības, kas parastos apstākļos apgrūtina uzņēmumu budžetu, bet gan valsts pamatfunkciju izpildes pasākumi.
1.2.2. Mācību pakalpojumi
(73)
Tomēr attiecībā uz mācību organizēšanas finansēšanu, no kā labumu var gūt nozares uzņēmēji, šķiet acīmredzams, ka tā viņiem rada priekšrocības, jo mācības ir darbība, kas parasti apgrūtina uzņēmumu budžetu.
(74)
Saskaņā ar informāciju, ko Portugāles iestādes iesniedza procedūras uzsākšanas laikā, izņemot vispārēja rakstura mācības “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, kuru izmaksas bija 367,12 euro, visas pārējās mācības, ko organizēja Vīnkopības un vīna institūts, līdzfinansēja Eiropas Sociālais fonds, un tādēļ tās netika finansētas no šī parafiskālās nodevas gūtajiem ieņēmumiem. Tādēļ minētās mācības netiek iekļautas šajā izmeklēšanas procedūrā.
(75)
Attiecībā uz vienīgo mācību pasākumu, kas tika finansēts no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, un, proti, vispārēja rakstura mācībām “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, Komisija atzīst, ka jauniegūtā informācija liek mainīt to klasificēšanu par valsts atbalstu. Saskaņā ar no jauna iesniegto informāciju šīs mācības bija paredzētas tikai Lauksaimniecības ministrijas reģionālo departamentu darbiniekiem un reģionālo vīnkopības komiteju darbiniekiem, kas atzīstamas par valsts kompetentajām iestādēm attiecībā uz vīna autentiskuma un kvalitātes kontroli un pārbaudi attiecīgajos reģionos. No šīs informācijas izriet, ka attiecīgās mācības nav uzskatāmas par atbalsta pasākumu Vīnkopības un vīna institūta sniegto pakalpojumu saņēmējiem, bet gan par valsts pārvaldes sistēmas iekšēju mācību pasākumu.
(76)
Līdz ar to šis mācību pasākums nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
1.2.3. Popularizēšanas kampaņu rīkošanas pakalpojumi
(77)
Attiecībā uz vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņu rīkošanu, ko veica starpniekuzņēmums “Viniportugal”, nozares saimnieciskās darbības veicējiem un jo īpaši vīnkopības nozares uzņēmējiem Portugālē patiesi radās ekonomiskas priekšrocības. Šo produktu popularizēšanas organizēšana rada izmaksas, kas parasti apgrūtina uzņēmumu budžetu.
(78)
Līdz ar to Komisija secina, ka pakalpojumu sniegšana popularizēšanas kampaņu rīkošanas jomā vīnkopības nozares uzņēmējiem Portugālē rada selektīvas priekšrocības ar valsts resursu palīdzību.
1.3. Ietekme uz tirdzniecību un konkurences izkropļojumi
(79)
Lai noskaidrotu, vai atbalsta pasākumi būtībā ir saistāmi ar LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomu, visbeidzot, ir jāprecizē, vai tie var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm un izraisīt vai draudēt izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai.
(80)
Tiesa ir atzinusi, ka, tā kā dalībvalsts piešķirtās priekšrocības nostiprina vienas kategorijas uzņēmumu pozīcijas, salīdzinot ar citiem uzņēmumiem, kas konkurē Kopienas iekšējā tirgū, šie pēdējie ir uzskatāmi par minēto priekšrocību iespaidotiem (19).
(81)
Izrādās, ka izvērtējamie pasākumi var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm tādā mērā, kādā tie dod priekšrocības iekšzemes produkcijai, kaitējot citu dalībvalstu produkcijai. Rezultātā vīnkopības nozare ir ļoti atvērta konkurencei Kopienas līmenī un tādēļ ļoti jutīga pret jebkuru pasākumu, kas atbalsta ražošanu vienā vai otrā dalībvalstī.
(82)
Šķiet, faktu, ka starp dalībvalstīm notiek tirdzniecība vīna un vīnkopības produktu jomā, pierāda apstāklis, ka šajā nozarē ir kopīga tirgus organizācija.
(83)
Turpmāk sniegtā tabula kā piemēru parāda šo produktu tirdzniecības līmeni Kopienas iekšienē laikā no 1999. līdz 2004. gadam (20).
1 000 heksalitru
Gads
Imports ES
Eksports no ES
1999 (ES 15)
35 595
40 921
2000 (ES 15)
-
-
2001 (ES 15)
32 699
35 558,4
2002 (ES 15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ES 15)
33 024,7
35 343
2004 (ES 25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Tādēļ jautājumā par vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu ar minētā vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumu palīdzību Komisija apstiprina savu nostāju par to, ka ir ticis sniegts valsts atbalsts vīna un vīnkopības produktu nozares uzņēmējiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
1.4. Secinājumi par “atbalstu” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(85)
Ņemot vērā iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka pasākumi, kas atbalsta vīna un vīnkopības produktu nozares uzņēmējus, sniedz tiem priekšrocības, ko finansē valsts resursi un ko nevar iegūt citi uzņēmēji. Šīs priekšrocības izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, jo tās spēj iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Līdz ar to Komisija secina, ka uz šiem atbalsta pasākumiem var attiecināt LESD 107. panta 1. punktu.
2. Popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumu likumīgums
(86)
Portugāles iestādes nav paziņojušas Komisijai LESD 108. panta 3. punkta nozīmē ne par minētās parafiskālās nodevas izveides mehānismu, ne par pasākumu finansēšanu vīna nozares atbalstam.
3. Popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumu saderības pārbaude
(87)
Tomēr nesaderības princips, kas izklāstīts LESD 107. panta 1. punktā, paredz arī izņēmumus.
(88)
Jo īpaši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts paredz, ka par saderīgiem ar iekšējo tirgu var uzskatīt atbalsta pasākumus, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm.
(89)
Kā noteikts Komisijas paziņojumā par noteikumiem, ko piemēro neatļauto valsts atbalsta pasākumu vērtēšanai, visi neatļautie atbalsta pasākumi Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) apakšpunkta nozīmē ir jānovērtē saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kas ir spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī.
(90)
Tādēļ tā atbalsta saderība, kas piešķirts pirms 2002. gada 1. janvāra, ir jāpārbauda, ņemot vērā pamatdokumentu par valstu atbalsta pasākumiem lauksaimniecības produktu un to dažu citu produktu publicitātei, kuri nav minēti EEK līguma II pielikumā, publicitātei (21), un attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts pēc šā datuma - ņemot vērā pamatnostādnes, ko piemēro jau minētajam valsts atbalstam publicitātei, neierobežojot īpašos pagaidu noteikumus, kas paredzēti šajās pamatnostādnēs.
(91)
1987. gada pamatdokuments un šīs pamatnostādnes būtībā paredz vienus un tos pašus principus. Tajās ir iekļauti negatīvie un pozitīvie kritēriji, kas jāievēro visās valstu sniegtā atbalsta shēmās. Tātad nedrīkst rīkot publicitātes pasākumus, kas ir pretrunā Līguma 28. pantam (tagad - LESD 34. pants) vai Kopienas atvasinātajiem tiesību aktiem un ko nedrīkst saistīt ar noteiktu uzņēmumu darbību.
3.1. Vispārējās popularizēšanas kampaņas Portugālē
(92)
No Portugāles iestāžu iesniegtās informācijas var secināt, ka šo atbalsta pasākumu mērķi saskanēja ar vairākiem pozitīvajiem kritērijiem, kas paredzēti iepriekš minētajos mehānismos, jo tie attiecās uz mērķi par mazo un vidējo uzņēmumu un noteiktu reģionu attīstīšanu vai uz mērķi par augstas kvalitātes produktu un veselīgas pārtikas veicināšanu.
(93)
Turklāt Portugāles iestādes ir paskaidrojušas, ka vēstījumi, kas pausti popularizēšanas un publicitātes pasākumos, bija vispārīgas nozīmes - galvenokārt tā bija izstāžu rīkošana, dalība gadatirgos, kā arī katalogu un citu palīgmateriālu izdošana, kuru mērķis nebija atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot šos produktus, un tie nepopularizēja kāda konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu.
(94)
Lēmumā par oficiālas pārbaudes procedūras uzsākšanu (108. punkts) Komisija atzina, ka attiecībā uz valsts atbalstu, kas bija paredzēts popularizēšanas pasākumu finansēšanai laikā līdz 2002. gada 1. janvārim, ir ievēroti kritēriji, ko nosaka Kopienas šajā jautājumā piemērojamie mehānismi.
(95)
Sākot no 2002. gada 1. janvāra, 8. punkts Kopienas pamatnostādnēs, ko piemēro valsts atbalstam EK līguma I pielikumā minēto produktu un dažu I pielikumā neminētu produktu publicitātei, paredz, ka par publicitāti nav uzskatāmi tādi popularizēšanas pasākumi kā, piemēram, zinātniskās informācijas izplatīšana, gadatirgu un izstāžu organizēšana, piedalīšanās tajos un citi līdzīgi sabiedrisko attiecību pasākumi, tostarp aptaujas un tirgus pētījumi. Uz valsts atbalsta pasākumiem, kas saistīti ar šādu popularizēšanu, būtībā attiecas Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē 13. un 14. punkts.
(96)
Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē 13.2. punkts paredz, ka atbalstu var piešķirt, lai piesaistītu ekspertus vai saņemtu līdzīgu palīdzību, tostarp tehnisku pētījumu veikšanai, priekšizpētei un koncepcijas izstrādei, kā arī tirgus pētījumiem, ja šo pasākumu būtība ir nodrošināt lauksaimniecības produktu kvalitāti. Turklāt 14. punkts ļauj piešķirt atbalstu tehniskajai palīdzībai lauksaimniecības nozarē. Jo īpaši ir atļauti atbalsta pasākumi jaunu paņēmienu un metožu izplatīšanai.
(97)
Visbeidzot, iepriekš minētos atbalsta pasākumus var iedalīt kādā no šīm kategorijām, ja tie būtībā paredz sniegt tehnisku palīdzību ražošanai, nodrošinot atbalstu kvalitatīvu lauksaimniecības produktu tirdzniecībai un šādu īpašību vispārējai izplatīšanai.
(98)
Tādā gadījumā ir atļauts atbalsts, lai segtu izmaksas 100 % apmērā. Un tā, lai novērstu lielu summu piešķiršanu lielām uzņēmējsabiedrībām, atbalsta kopējā summa, ko var piešķirt, pamatojoties uz šiem diviem punktiem, nedrīkst pārsniegt 100 000 vienam saņēmējam trīs gadu laikposmā, vai arī attiecībā uz atbalstu uzņēmumiem, kuri atbilstoši Komisijas definīcijai ietilpst MVU kategorijā - 50 % attiecināmo izmaksu, piemērojot lielāko no šīm summām. Aprēķinot atbalsta summu, par atbalsta saņēmēju ir uzskatāms pakalpojumu saņēmējs.
(99)
Portugāles iestādes ir paskaidrojušas, ka attiecībā uz vispārējiem un visiem vienādi piemērotiem pasākumiem, kuru patiesais labums tiek pilnībā sadalīts starp visiem vīnkopības nozares dalībniekiem, atbalsta līmenis uz katru saņēmēju tādējādi nav pārsniedzis 100 000 euro robežu trīs gadu laikā.
(100)
Lēmumā par oficiālas pārbaudes procedūras uzsākšanu (114. punkts) Komisija atzina, ka attiecībā uz valsts atbalstu, kas bija paredzēts popularizēšanas pasākumu finansēšanai laikā pēc 2002. gada 1. janvāra, ir ievēroti kritēriji, ko nosaka Kopienas tiesību aktu noteikumi, ko piemēro šajā jautājumā.
(101)
Ņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju visā šīs lietas izmeklēšanas gaitā un apstākli, ka trešās personas pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas nav iesniegušas nekādus pretēja satura apsvērumus, Komisija apstiprina to pašu nostāju, kas izklāstīta, uzsākot procedūru (22), attiecībā uz saderību ar Kopienas noteikumiem, ko piemēro “Viniportugal” Portugālē rīkotajām vispārējām vīna popularizēšanas kampaņām.
-
Šoreiz Komisijas nostājā ir jo īpaši ņemtas vērā Portugāles iestāžu sniegtās garantijas attiecībā uz: atbalsta pasākumu mērķiem - mazo un vidējo uzņēmumu un noteiktu reģionu attīstība, kā arī augstas kvalitātes produktu un veselīgas pārtikas veicināšana (valsts atbalstam publicitātes jomā piemēroto pamatnostādņu 32. punkts),
-
kampaņu veidu - vēstījumi, kas pausti popularizēšanas un publicitātes pasākumos, bija vispārīgas nozīmes - galvenokārt tā bija izstāžu rīkošana, dalība gadatirgos, kā arī katalogu un citu palīgmateriālu izdošana, kuru mērķis nebija atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot šos produktus, un tie nepopularizēja kāda konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu (valsts atbalstam publicitātes jomā piemēroto pamatnostādņu 20. punkts),
-
atbalsta apjoma ierobežojumiem - atbalsta pasākumi tika pilnībā finansēti no līdzekļiem, kas gūti no parafiskālās nodevas, un nozares uzņēmējiem sniegtais finansējums šajās kampaņās pēc definīcijas nepārsniedza 50 % līmeni no viņu izmaksām. Turklāt attiecībā uz vispārējiem un visiem vienādi piemērotiem pasākumiem, kuru patiesais labums tiek pilnībā sadalīts starp visiem vīnkopības nozares dalībniekiem, atbalsta apmērs uz katru saņēmēju nav pārsniedzis 100 000 euro trīs gadu laikā.
3.2. Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņas citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(102)
Attiecībā uz “Viniportugal” rīkotajām Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, īpaši pēc 2002. gada 1. janvāra, Komisija bija paudusi šaubas par šo kampaņu saderību ar noteikumiem, kas iekļauti valsts atbalstam publicitātes jomā piemērotajās pamatnostādnēs.
(103)
Saskaņā ar šo pamatnostādņu 4.1. punktu ir pieņemami, ka publicitātes kampaņas, ko dalībvalsts tieši vai netieši rīko citu dalībvalstu tirgū ar mērķi iepazīstināt patērētājus ar citu dalībvalstu vai reģionu lauksaimniecības produktiem, ietver arī kādu šīs citas dalībvalsts produktu kategoriju. Tomēr ir nepieciešams, lai šīs kampaņas sniegtu objektīvu informāciju par attiecīgo produktu īpašībām un tajās nebūtu subjektīvu apgalvojumu par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi.
(104)
Tātad, uzsākot procedūru, Komisijas rīcībā nebija pietiekamas informācijas, lai varētu secināt, ka šīs kampaņas, kurās piemin vīna izcelsmi, sniedz tikai un vienīgi informāciju par attiecīgo produktu objektīvajām īpašībām un nesatur subjektīvus apgalvojumus par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi. Tādēļ Portugāles iestādes tika aicinātas iesniegt pierādījumus, ka iespējamā atsauce uz produktu izcelsmi pilnībā atbilst šim nosacījumam.
(105)
Komisija ņēma vērā Portugāles iestāžu sniegtās garantijas attiecībā uz i) “Viniportugal” rīkoto popularizēšanas kampaņu vispārīgo nozīmi (skatīt iepriekš 37. apsvērumu); ii) faktu, ka “Viniportugal” rīkotie popularizēšanas un publicitātes pasākumi Portugālē un citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā neattiecās uz konkrētām nozarēm un neparedzēja konkrētu uzņēmumu vai individuālo ražotāju popularizēšanu (skatīt iepriekš 37. apsvērumu); iii) faktu, ka kampaņas neparedzēja citu dalībvalstu vīnkopības produktu nopulgošanu un tās netiecās atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu vīnkopības produktu iegādes, kā arī ka tās atbilda piemērojamajiem Kopienas tiesību aktiem (proti, tiesību aktiem, kas regulē pārtikas produktu marķēšanu, prezentēšanu un publicitāti) (skatīt iepriekš 38. apsvērumu); iv) faktu, ka šie pasākumi paredzēja iepazīstināt patērētājus citās dalībvalstīs ar Portugāles vīniem, šādi veicinot Portugāles vīnkopības nozares attīstību LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē (skatīt iepriekš 39. apsvērumu); un, visbeidzot, ka v) “Viniportugal” kampaņas ārpus Portugāles paredzēja publiskot Portugāles vīna pamatīpašības, aicinot patērētājus citās dalībvalstīs un trešās valstīs nogaršot šos produktus, ko tie agrāk nepazina, un tajās nebija nekādu subjektīvu apgalvojumu par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi (skatīt iepriekš 40. apsvērumu).
(106)
Pamatojoties uz Portugāles iestāžu iesniegto papildu informāciju un tā kā pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas trešās personas nebija iesniegušas nekādus pretēja rakstura apsvērumus, Komisija tādējādi varēja secināt, ka ir izkliedētas šaubas, kas pastāvēja procedūras uzsākšanas laikā attiecībā uz citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū rīkoto popularizēšanas un publicitātes kampaņu objektivitāti.
(107)
Saskaņā ar iepriekš sniegto pamatojumu Komisija uzskata, ka atbalsts vīna vispārējai popularizēšanai Portugālē, kā arī atbalsts Portugāles vīna popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos ir saderīgs ar pozitīvajiem un negatīvajiem kritērijiem, kas noteikti valsts atbalstam publicitātes jomā piemērojamajām pamatnostādnēm.
4. Atbalsta finansēšana
(108)
Attiecībā uz valsts atbalstu, ko finansē no parafiskālās nodevas, Komisijai ir jāizvērtē pasākumi, kas tiek finansēti no šā atbalsta, kā arī paša atbalsta finansēšana. Tādēļ iespējamā valsts atbalsta finansēšanas nesaderība ar kopējo tirgu liek arī pašus atbalsta pasākumus atzīt par nesaderīgiem arī gadījumā, kad atbalsta piešķiršana ir atbilstīga piemērojamajiem noteikumiem konkurences jomā.
(109)
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nodokļiem nepiemēro LESD noteikumus attiecībā uz valsts atbalstu, vismaz ja šie nodokļi ir attiecīgā atbalsta pasākuma finansēšanas veids tā, ka tie ir šā pasākuma neatņemama daļa. (23) Lai nodevu vai tā daļu varētu uzskatīt par atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, noteikti ir jāpastāv obligātai saiknei starp nodevu un atbalstu, ko reglamentē spēkā esošie valsts tiesību akti (24), tādā nozīmē, ka ieņēmumus no šīs nodevas ir obligāti jāpiesaista atbalsta finansēšanai. Ja šāda saikne ir, ieņēmumi no nodevas tieši ietekmē atbalsta lielumu (25) un līdz ar to vērtējumu par šā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. (26)
(110)
Tādēļ ir jāpārbauda, vai vīna popularizēšanas nodeva atbilst iepriekš minētajiem nosacījumiem.
4.1. Vīna popularizēšanas nodeva kā popularizēšanas atbalsta neatņemama sastāvdaļa
(111)
Vispirms ir jāpārbauda, vai ieņēmumi no nodevas ir obligāti piesaistīti atbalsta finansēšanai. Šajā jautājumā ir jāatgādina, ka gan Dekrēts ar likuma spēku Nr. 137/95, gan to grozošais Dekrēts ar likuma spēku Nr. 119/97 paredz, ka “popularizēšanas nodevas ieņēmumu procentuāla daļa, kas katru gadu jānosaka lauksaimniecības ministram, tomēr nekad nepārsniedzot 25 %, ir jānovirza vispārējiem vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumiem” (Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 11. panta 2. punkts). Tādēļ nodevas ieņēmumu daļa ir obligāti - saskaņā ar spēkā esošiem valsts tiesību aktiem - saistāma ar popularizēšanas pasākumu finansēšanu atbilstoši atbalsta mērķiem.
(112)
Turklāt Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 1. panta 1. punkts, kas definē nodevas piemērošanas kārtību, paredz, ka “vīni un vīnkopības produkti (…) tiek aplikti ar popularizēšanas nodevu, lai kompensētu pakalpojumus, ko sniedz Vīnkopības un vīna institūts attiecībā uz vispārēju popularizēšanu un vispārīgu nozares koordinēšanu”. Otrkārt, ir jāpārbauda, vai ieņēmumi no nodevas tieši ietekmē atbalsta lielumu. Šajā jautājumā ir jāatgādina, ka popularizēšanas nodeva ir vienīgais atbalsta pasākumu finansēšanas avots attiecībā uz popularizēšanu un publicitāti, kas ir šīs pārbaudes objekts, tādā nozīmē, ka no nodevas gūto ieņēmumu samazināšanās radītu finanšu resursu samazinājumu popularizēšanas pasākumiem.
(113)
Tādēļ Komisija uzskata, ka šajā gadījumā nodevas ieņēmumi ir obligāti piesaistīti atbalsta finansēšanai un šie nodevas ieņēmumi tieši ietekmē atbalsta lielumu. Visbeidzot saskaņā ar Tiesas praksi ir jāsecina, ka ir obligāta saikne starp nodevu un atbalstu, ņemot vērā spēkā esošos valsts tiesību aktus, un ka vīna popularizēšanas nodeva ir pārbaudāmo atbalsta pasākumu neatņemama daļa. Līdz ar to Komisijai ir jāpārbauda arī pasākumu finansēšana no nodevas ieņēmumiem.
4.2. Eksportēto produktu aplikšana ar nodevu
(114)
Kā teikts iepriekš 9. apsvērumā, ar nodevu apliek gan Portugāles produktus, kas paredzēti patēriņam Portugālē, gan tos, kas paredzēti eksportam.
(115)
Tomēr lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu (143. punkts) Komisija apstiprināja, ka tai nav aizdomu par diskrimināciju starp iekšzemes produktiem, kas paredzēti valsts iekšējam tirgum, un tiem, kas paredzēti eksportam, gatavojot popularizēšanas un publicitātes kampaņas ārpus Portugāles teritorijas.
(116)
Attiecībā uz jautājumu par to, kādā mērā eksportam paredzētie produkti gūst vienlīdz lielu labumu no vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē, ņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju visā šīs lietas izmeklēšanas gaitā un tā kā pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas trešās personas nav iesniegušas pretēja satura apsvērumus, Komisija var secināt, ka šī pēdējā produktu kategorija lielā mērā gūst labumu no visām nodevas sniegtajām priekšrocībām, un, no otras puses, šie produkti lielā mērā gūst labumu no popularizēšanas pasākumiem citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijās.
4.3. Importēto produktu aplikšana ar nodevu
(117)
Saskaņā ar Tiesas judikatūru (27) Komisija parasti atzīst, ka atbalsta finansēšana no obligātu maksājumu iekasēšanas var šo atbalstu ietekmēt, jo tā minētajam atbalstam nodrošina pienācīgu aizsardzību. Attiecīgā nodeva būtībā ir obligāts maksājums. Ņemot vērā to pašu Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka atbalstu iekšzemes ražotājiem nedrīkst finansēt no parafiskālās nodevas, kas apgrūtina arī tā paša produkta ražotāju produkcijas importu no citām dalībvalstīm, izņemot tādā mērā, kādā tiek nodrošināts, ka šie ražotāji var izmantot visas minētās priekšrocības tāpat kā iekšzemes ražotāji.
(118)
Tādējādi, uzsākot oficiālo pārbaudes procedūru, Komisija norādīja, ka tādā mērā, kādā par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem arī ir jāmaksā nodeva, Portugāles iestādēm vēl ir jāpierāda, ka nav nekādas diskriminācijas starp iekšzemes produktiem un importētajiem produktiem un ka tādējādi produkti ar izcelsmi citās dalībvalstīs, par kuriem arī ir jāmaksā nodeva, gūst labumu tādā pašā veidā un mērā kā iekšzemes produkti no visām priekšrocībām, kas saistītas ar šo nodevu. (28)
(119)
Jau ir noskaidrots, ka vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņas, ko gatavo “Viniportugal”, tiek finansētas no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumu daļas.
(120)
Portugāles iestādes savos iesniegtajos apsvērumos un papildu informācijā apliecina, ka no nodevas, ar ko apliek importētos produktus, iegūto ieņēmumu ieguldījums aprobežojas tikai ar daļēju to vispārējās popularizēšanas pasākumu izmaksu finansēšanu, ko “Viniportugal” rīko Portugālē. Iestādes apstiprina, ka popularizēšanas un publicitātes kampaņas, kas rīkotas citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, lai popularizētu Portugāles vīnu un vīnkopības produktus, tiek finansētas tikai no nodevas ieņēmumiem, kas iegūti no iekšzemes produktiem.
(121)
Portugāles iestāžu sniegtā informācija apliecina, ka vispārējās popularizēšanas kampaņas Portugālē gūst proporcionālu labumu, salīdzinot ar importētajiem produktiem. Patiesi, kā minēts iepriekš 16. un 17. apsvērumā, publicitātes kampaņu galvenais mērķis valsts līmenī ir piesaistīt gados jaunus pieaugušus abu dzimumu patērētājus, lai viņi patērētu vīnu kā veselīgu alternatīvu alum vai citiem alkoholiskajiem dzērieniem. Portugāles iestādes ir iesniegušas arī kampaņu publikāciju un izplatīšanas projektu paraugus, kas finansēti no šīs nodevas. Tādā mērā, kādā popularizēšanas kampaņas paredz vispārīgi veicināt vīna patēriņu, importētie produkti gūst vienlīdz lielu labumu no šiem pasākumiem.
(122)
Tomēr iesniegtā informācija nav pietiekama, lai pierādītu, ka nodevas ieņēmumi no importētajiem produktiem nav veicinājuši popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, un ka tā, gluži pretēji, ir guvusi labumu tikai no Portugāles vīna. Konkrēti, saskaņā ar skaitliskajiem datiem, ko sniegušas Portugāles iestādes, laikā no 1998. līdz 2005. gadam vidējie ieņēmumi no šīs nodevas iekasēšanas par importētajiem produktiem bija 1 293 169 euro, kamēr “Viniportugal” tajā pašā laikposmā katru gadu izdeva vidēji 525 698 euro par vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē (skatīt iepriekš 36. un 38. apsvērumu).
(123)
Turklāt, tā kā valsts tiesību akti paredz pienākumu novirzīt no nodevas ieņēmumiem noteiktu procentuālo daļu, kas nekad nepārsniedz 25 %, vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas pasākumiem, nav nekādas atsevišķas grāmatvedības uzskaites par šīm divām nodevas ieņēmumu daļām. Portugāles iestādes ir varējušas iesniegt tikai aplēses par to nodevas ieņēmumu daļu, kas iekasēta par importētajiem produktiem un paredzēta vispārējai popularizēšanai.
(124)
Tātad, ņemot vērā iepriekš 116. apsvērumā minēto Tiesas judikatūru un pamatojoties uz faktu, ka pasākumi, kas finansēti no nodevas, ir valsts atbalsts LESD 107. panta nozīmē, kā arī uz faktu, ka nodeva varētu būt diskriminējoša, nonākot pretrunā LESD 110. panta noteikumiem tādā mērā, kādā citās dalībvalstīs ražotie produkti arī ir jāapliek ar nodevu, vienlaikus tomēr negūstot visas tās priekšrocības, kas saistītas ar šo nodevu, Komisija uzskata, ka ienākumi no šīs nodevas, kas iegūti, apliekot ar nodevu no citām dalībvalstīm importētos produktus, lai finansētu popularizēšanas pasākumus, ko “Viniportugal” rīko citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, ir finansējums, kas nav saderīgs ar atbalstu, ņemot vērā preču brīvas kustības noteikumus, un, līdz ar to, ka tādējādi finansētais valsts atbalsts nav identiski saskanīgs ar Līgumu.
(125)
Pamatojoties uz Portugāles iestāžu iesniegto informāciju un apliecinājumiem (skatīt šā lēmuma 104. apsvērumu), Komisija var pamatoti secināt, ka citu dalībvalstu ražotāji un tirgotāji no Portugālē organizētajiem vispārējās popularizēšanas atbalsta pasākumiem ir guvuši labumu tādā pašā mērā, kā Portugāles ražotāji.
(126)
Tomēr Portugāles iestādes neapstrīd, ka citu dalībvalstu ražotāji un tirgotāji nevar gūt labumu no popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumiem ārvalstīs, kas tiek rīkoti vienīgi Portugāles vīnu popularizēšanai.
(127)
Tādēļ saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru, ja tās nodevas ieņēmumi, ar kuru apliek iekšzemes un importētos produktus, pamatojoties uz vienādiem kritērijiem, tiek novirzīti, lai uzturētu darbības, kas dod labumu tikai ar nodevu apliktajiem iekšzemes produktiem, var gadīties tā, ka ieguldījums, ko iekasē pēc vieniem un tiem pašiem kritērijiem, tomēr ir diskriminējošs nodoklis tādā mērā, kādā šīs nodeva maksājumus, ar kuru apliek iekšzemes produktus, neitralizē priekšrocības, ko tas finansē, bet maksājumi, kurus iekasē par importētajiem produktiem, nenodrošina minētās priekšrocības (29).
(128)
Tādēļ šajā gadījumā nevar izslēgt iespēju, ka ir notikusi diskriminācija pret importētajiem produktiem. No otras puses, Portugāles iestāžu iesniegtā informācija liecina, ka importētie produkti ir piesaistīt nodevai tādā pašā mērā, kā iekšzemes produkti, bet tie negūst labumu no visām priekšrocībām, ko finansē nodeva, tādā pašā mērā, kā iekšzemes produkti. Kā iepriekš norādīts 122. apsvērumā, saskaņā ar skaitliskajiem datiem, ko sniegušas Portugāles iestādes, laikā no 1998. līdz 2005. gadam vidējie ieņēmumi no šīs nodevas iekasēšanas par importētajiem produktiem bija 1 293 169 euro, kamēr “Viniportugal” tajā pašā laikposmā katru gadu izdeva vidēji 525 698 euro par vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē. Nav nekādas atsevišķas grāmatvedības uzskaites, kas ļautu pierādīt, ka nodevas ieņēmumi par importētajiem produktiem tiek izlietoti tikai vispārējai popularizēšanai Portugālē. Tādēļ parafiskālā nodeva un ieņēmumi no tās pārkāpj LESD 110. pantu.
(129)
Pamatojoties uz informāciju, kas Komisijai iesniegta pēc oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas, Komisija nevar secināt, ka Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas atbalsta pasākumi citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos netiek daļēji finansēti arī no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, ko iegūst par importētajiem produktiem. Tādēļ Komisija no savas puses atkārtoti neizmeklēs, kādu informāciju tai vajadzētu saņemt, bet Komisijai, no vienas puses, ir jāizpēta visi jautājumi, ko tā uzskata par vajadzīgu, un, no otras puses, jābalstās uz to informāciju, kas ir tās rīcībā lēmuma pieņemšanas brīdī (30). Tāpēc Komisija uzskata un līdz ar to secina, ka šo atbalsta pasākumu finansēšana ir uzskatāma par nesaderīgu ar iekšējo tirgu.
(130)
Noslēgumā - tādā mērā, kādā valsts atbalsta finansēšana ir uzskatāma par nesaderīgu ar piemērojamajiem Līguma noteikumiem, Komisijai arī šādi finansētais atbalsts ir jāatzīst par nesaderīgu tik ilgu laiku, cik ilgi šāda nepareiza finansēšana ir ilgusi laikā, jo valsts atbalsta finansēšanas pareizība ir neatņemams priekšnoteikums, lai to atzītu par saderīgu (31).
V. SECINĀJUMI
(131)
Komisija izsaka nožēlu, ka Portugāle ir īstenojusi minētos atbalsta pasākumus, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
(132)
Komisija ir izdarījusi turpmāk izklāstītos secinājumus.
-
Portugāle ir nelikumīgi īstenojusi vīna vispārējās popularizēšanas kampaņu finansēšanu, kas veikta, ieviešot nodevu par iekšzemes un no citām dalībvalstīm importētiem produktiem un pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
-
Vienīgais mācību pasākums, kas finansēts no parafiskālās nodevas ieņēmumiem, nav uzskatāms par atbalsta pasākumu.
-
Atbalsta pasākumus vīna un vīnkopības produktu vispārējai popularizēšanai un publicitātei, ko “Viniportugal” īsteno Portugāles teritorijā, var atzīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.
-
Atbalsta pasākumi Portugāles izcelsmes vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, ko finansē no nodevas par vīna un vīnkopības produktu ražošanu un kas ietekmē arī citu dalībvalstu produktus, atbilst Kopienas noteikumiem, ko piemēro šādu pasākumu labuma guvēju līmenī. Līdz ar to Komisija var arī atzīt, ka atbalsta finansēšanas līmenī ir pārkāpts LESD 110. pants. Tādēļ Komisija nevar atzīt attiecīgo atbalsta shēmu par saderīgu, jo tā paredz diskrimināciju starp importētajiem un iekšzemes produktiem.
(133)
Šis lēmums aprobežojas ar pārbaudi par parafiskālās nodevas piemērošanu no tās stāšanās spēkā 2006. gada 31. decembrī, t. i., datuma, kad stājās spēkā jaunās Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā 2007.-2013. gadam, un tas neierobežo Komisijas nostāju attiecībā uz popularizēšanas nodevas piemērošanu, sākot no šā datuma.
(134)
Komisija šajā gadījumā uzskata par piemērotu pieņemt lēmumu ar nosacījumiem, izmantojot iespēju, ko paredz Regulas (EK) Nr. 659/1999 7. panta 4. punkts, saskaņā ar kuru Komisija var papildināt savu pozitīvo lēmumu ar nosacījumiem, kas tai ļauj atzīt saderību ar kopējo tirgu, un pienākumiem, kas tai ļauj kontrolēt Komisijas lēmuma ievērošanu.
(135)
Lai labotu 110. panta pārkāpumu un tādā veidā retrospektīvi novērstu diskrimināciju, Portugālei ir jākompensē tā nodevas daļa, kas attiecās uz citu dalībvalstu izcelsmes produktiem, un tas ir jāizdara Komisijas noteiktajā termiņā un ievērojot Komisijas nosacījumus. Minētā pārkāpuma novēršana ļaus atzīt attiecīgos atbalsta pasākumus par saderīgiem ar LESD 107. pantu.
(136)
Komisija definē nosacījumus, kas jāievēro, veicot minēto kompensēšanu. Līdz ar to Portugālei ir jākompensē nodevas maksātājiem tā nodevas daļa, kas iekasēta par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem no datuma, kad nodevu sāka piemērot, līdz 2006. gada 31. decembrim, pilnībā ievērojot šādus nosacījumus:
-
ja par nodevas nomaksu atbildīgie maksātāji var iesniegt pierādījumus, ka ar popularizēšanas nodevu ir aplikti importēti produkti, tie var pieprasīt nodevas daļas atmaksāšanu, kas ir proporcionāla no nodevas gūtajiem ieņēmumiem, kuri tika novirzīti popularizēšanas pakalpojumu finansēšanai, no kuriem labumu guva tikai iekšzemes produkti, termiņā, kas noteikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem un jebkurā gadījumā sešu mēnešu laikā, skaitot no šā lēmuma paziņošanas datuma,
-
Portugāle ir apstiprinājusi iespējami diskriminējošu pasākumu, kas apgrūtina importētos produktus. Tādēļ Portugāle noteiktajā termiņā pārbauda finansiālo saskanību starp summām, kas kopumā iekasētas par iekšzemes produktiem kā minētā nodeva, un priekšrocībām, ko šie produkti ekskluzīvā veidā ieguvuši,
-
kompensēšanai ir jānotiek termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus, skaitot no pieprasījuma iesniegšanas,
-
kompensējamās summas ir jāpapildina ar procentu maksājumiem, skaitot no datuma, kad tās tika iekasētas, līdz faktiskās atmaksāšanas datumam. Minētos procentus aprēķina, pamatojoties uz Komisijas noteikto standarta likmi, kas paredzēta metodikā par standarta likmju noteikšanu un precizēšanu (32),
-
Portugāles iestādes atzīst ikvienu pamatotu pierādījumu, ko iesniedz maksātāji un kas pierāda, ka daļa samaksātās nodevas ir iekasēta par citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
tiesības uz nodevas kompensāciju neattiecas uz citiem apstākļiem, proti, tādiem, kas neizriet no šīs nodevas,
-
gadījumā, ja nodevas maksātājs vēl nav samaksājis nodevu, Portugāles iestādes oficiāli atsakās no šā maksājuma, tostarp arī no iespējamajiem kavējuma procentu maksājumiem, kas ar to saistāmi,
-
Portugāle apņemas pēc Komisijas pieprasījuma iesniegt gala ziņojumu, kas pierāda kompensēšanas pasākuma pienācīgu izpildi,
-
ja citā dalībvalstī ir iekasēta nodeva par tiem pašiem produktiem, kas saistāmi ar vīna popularizēšanas nodevu Portugālē, Portugāles iestādes apņemas kompensēt maksātājiem to nodevas daļu, kas attiecas uz šīs citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
Portugāle apņemas informēt par šo lēmumu visus potenciālos minētās nodevas maksātājus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Vienīgais mācību pasākums, kas 367,12 euro apmērā finansēts no parafiskālās nodevas ieņēmumiem, nav uzskatāms par atbalsta pasākumu.
2. pants
Valsts atbalsta pasākumi vispārējai vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai Portugāles teritorijā, ko Portugāle nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, kad Portugāle ieviesa parafiskālo nodevu, kas paredzēta 1995. gada 14. jūnija Dekrētā ar likuma spēku Nr. 137/95, ir uzskatāmi par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz laika posmu starp tā stāšanos spēkā un 2006. gada 31. decembri.
3. pants
1. Valsts atbalsta pasākumi Portugāles izcelsmes vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, ko Portugāle nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, kad Portugāle ieviesa parafiskālo nodevu, kas paredzēta 1995. gada 14. jūnija Dekrētā ar likuma spēku Nr. 137/95, neskarot 2. panta piemērošanu, ir uzskatāmi par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz laika posmu starp tā stāšanos spēkā un 2006. gada 31. decembri, ar priekšnoteikumu, ka Portugāle ievēro šā panta 2. punkta nosacījumus.
2. Portugālei ir jākompensē nodevas maksātājiem tā nodevas daļa, kas iekasēta par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem no datuma, kad nodevu sāka piemērot, līdz 2006. gada 31. decembrim, pilnībā ievērojot šādus nosacījumus:
-
ja par nodevas maksātāji var iesniegt pierādījumus, ka ar popularizēšanas nodevu ir aplikti importēti produkti, tie var pieprasīt nodevas tās daļas atmaksāšanu, kas ir proporcionāla nodevas ieņēmumiem, kuri tika novirzīti popularizēšanas pakalpojumu finansēšanai, no kuriem labumu guva tikai iekšzemes produkti, termiņā, kas noteikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem un jebkurā gadījumā sešu mēnešu laikā, skaitot no šā lēmuma paziņošanas datuma,
-
Portugāle ir apstiprinājusi iespējami diskriminējošu pasākumu, kas apgrūtina importētos produktus. Tādēļ Portugāle noteiktajā termiņā pārbauda finansiālo saskanību starp summām, kas kopumā iekasētas par iekšzemes produktiem kā minētā nodeva, un priekšrocībām, ko šie produkti ekskluzīvā veidā ieguvuši,
-
kompensēšanai ir jānotiek termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus, skaitot no pieprasījuma iesniegšanas,
-
kompensējamās summas ir jāpapildina ar procentu maksājumiem, skaitot no datuma, kad tās tika iekasētas, līdz faktiskās atmaksāšanas datumam. Minētos procentus aprēķina, pamatojoties uz Komisijas noteikto standarta likmi, kas paredzēta metodikā par standarta likmju noteikšanu un precizēšanu (33),
-
Portugāles iestādes atzīst ikvienu pamatotu pierādījumu, ko iesniedz maksātāji un kas pierāda, ka daļa samaksātās nodevas ir iekasēta par citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
tiesības uz nodevas kompensāciju neattiecas uz citiem apstākļiem, proti, tādiem, kas neizriet no šīs nodevas,
-
gadījumā, ja nodevas maksātājs vēl nav samaksājis nodevu, Portugāles iestādes oficiāli atsakās no šā maksājuma, tostarp arī no iespējamajiem kavējuma procentu maksājumiem, kas ar to saistāmi,
-
Portugāle apņemas pēc Komisijas pieprasījuma iesniegt gala ziņojumu, kas pierāda kompensēšanas pasākuma pienācīgu izpildi,
-
ja citā dalībvalstī ir iekasēta nodeva par tiem pašiem produktiem, kas saistāmi ar vīna popularizēšanas nodevu Portugālē, Portugāles iestādes apņemas kompensēt maksātājiem to nodevas daļu, kas attiecas uz šīs citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
Portugāle apņemas informēt par šo lēmumu visus potenciālos minētās nodevas maksātājus.
4. pants
Portugāle informē Komisiju par veiktajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei divu mēnešu laikā, skaitot no tā paziņošanas datuma.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
Briselē, 2010. gada 20. jūlijā