ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2010/65/ES
(2010. gada 20. oktobris)
par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/6/EK (2002. gada 18. februāris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri pienāk Kopienas dalībvalstu ostās un/vai atiet no tām (4), ir izvirzīta prasība dalībvalstīm satiksmes atvieglināšanas nolūkā pieņemt konkrētas standartizētas veidlapas (“FAL veidlapas”), kā tās definētas Starptautiskās jūrniecības organizācijas (SJO) Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglināšanu (FAL konvencija), kura pieņemta 1965. gada 9. aprīlī, ar attiecīgajiem grozījumiem.
(2)
Lai atvieglinātu jūras pārvadājumus un kuģošanas sabiedrībām samazinātu administratīvo slogu, ir jāvienkāršo un pēc iespējas plašāk jāsaskaņo ziņošanas formalitātes, ko nosaka Savienības tiesību akti un dalībvalstis. Tomēr šai direktīvai nevajadzētu skart sniedzamās informācijas veidu un saturu, un ar to nedrīkstētu paredzēt nekādas papildu ziņošanas prasības kuģiem, kuriem šāds pienākums līdz šim vēl nav noteikts saskaņā ar dalībvalstīs piemērojamiem tiesību aktiem. Tai būtu jāattiecas tikai un vienīgi uz to, kā var vienkāršot un saskaņot minētās informācijas procedūras un kā var efektīvāk iegūt informāciju.
(3)
FAL veidlapas pilnībā atspoguļo informāciju, kuras sniegšanu, kuģiem ienākot ostās un/vai izejot no tām, pieprasa saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/59/EK (2000. gada 27. novembris) par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (5), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 725/2004 (2004. gada 31. marts) par kuģu un ostas iekārtu drošības pastiprināšanu (7), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/16/EK (2009. gada 23. aprīlis) par ostas valsts kontroli (pārstrādāta) (8), un attiecīgā gadījumā Starptautisko jūras bīstamo kravu kodeksu, kuru pieņēma 1965. gadā, ar attiecīgajiem grozījumiem, kas pieņemti un stājušies spēkā. Tādēļ, ja šāda informācija atbilst prasībām, kas noteiktas iepriekš minētajos tiesību aktos, FAL veidlapas būtu jāpieņem kā piemērots veids tās sniegšanai.
(4)
Tā kā jūras transports darbojas pasaules mērogā, Savienības tiesību aktos jāņem vērā SJO prasības, ja ir jāveic vienkāršošana.
(5)
Dalībvalstīm būtu jāpadziļina sadarbība starp tādām kompetentām iestādēm kā muitas, robežsardzes, sabiedrības veselības un transporta iestādes, lai turpinātu Savienībā vienkāršot un saskaņot ziņošanas formalitātes un pēc iespējas efektīvāk izmantotu elektroniskās datu pārraides un informācijas apmaiņas sistēmas, pēc iespējas vienlaicīgi novēršot šķēršļus jūras transportam un izveidojot Eiropas jūras transporta telpu bez robežām.
(6)
Vajadzētu būt pieejamai detalizētai statistikai par jūras transportu, lai novērtētu tādu politikas pasākumu efektivitāti un nepieciešamību pēc tiem, kuru mērķis ir atvieglot jūras transportu Savienībā, ņemot vērā vajadzību izvairīties no jaunu nevajadzīgu prasību ieviešanas attiecībā uz statistikas apkopošanu dalībvalstīm, un lai pilnībā izmantotu Eurostat. Šīs direktīvas piemērošanai būtu svarīgi apkopot nepieciešamos datus par kuģu satiksmi/pārvietošanos Savienībā un/vai kuģiem, kas ieiet trešās valsts ostās vai brīvzonā.
(7)
Kuģošanas sabiedrībām būtu vieglāk gūt labumu no “atļautas regulāras kuģu satiksmes” statusa saistībā ar mērķiem, kas izvirzīti Komisijas 2009. gada 21. janvāra paziņojumā “Paziņojums un rīcības plāns ar mērķi izveidot Eiropas jūras transporta telpu bez šķēršļiem”.
(8)
Pēc iespējas nekavējoties un ne vēlāk kā 2015. gada 1. jūnijā, kārtojot visas ziņošanas formalitātes, plaši būtu jāizmanto elektroniskie datu pārraides līdzekļi, kad vien iespējams, izmantojot FAL konvencijas izstrādātos starptautiskos standartus. Lai racionalizētu un paātrinātu, iespējams, ļoti liela apjoma informācijas pārraidi, ziņošanas formalitātēm, ja vien iespējams, būtu jāizmanto elektroniski formāti. Savienībā informācijas sniegšana FAL veidlapās papīra formātā būtu izmantojama tikai ārkārtas gadījumā un ierobežotu laiku. Dalībvalstis ir aicinātas izmantot administratīvos līdzekļus, tostarp ekonomiskos stimulus, lai veicinātu elektronisko formātu izmantošanu. Iepriekš minēto iemeslu dēļ informācijas apmaiņai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jānotiek elektroniski. Lai veicinātu šādu pāreju, jāpalielina elektronisko sistēmu tehniskā savietojamība, turklāt tas pēc iespējas jādara vienlaicīgi, lai nodrošinātu Eiropas jūras transporta telpas bez robežām netraucētu darbību.
(9)
Pildot ziņošanas formalitātes, tirdzniecībā un satiksmē iesaistītajām pusēm būtu jāspēj iesniegt informāciju un dokumentus, izmantojot vienu elektronisku kontaktpunktu. Atsevišķi datu elementi būtu jāiesniedz tikai vienu reizi.
(10)
Valsts un Savienības līmenī ieviestajām SafeSeaNet sistēmām vajadzētu vienkāršot informācijas saņemšanu, apmaiņu un izplatīšanu starp tām dalībvalstu informācijas sistēmām, kas attiecas uz jūrniecību. Lai atvieglinātu jūras satiksmi un samazinātu tai uzliktos administratīvos slogus, SafeSeaNet sistēmai vajadzētu būt savstarpēji savietojamai ar citām Savienības sistēmām ziņošanas prasību izpildei. SafeSeaNet sistēma būtu jāizmanto papildu informācijas apmaiņai, lai atvieglinātu jūras satiksmi. SafeSeaNet sistēmā nebūtu jāievieš ziņošanas formalitātes, kas attiecas uz tādu informāciju, kura nepieciešama tikai un vienīgi valstu vajadzībām.
(11)
Pieņemot jaunus Savienības pasākumus, būtu jānodrošina, ka dalībvalstis var saglabāt datu elektronisku pārraidi un tām nav pienākuma izmantot papīra formātus.
(12)
Elektroniskas datu pārraides priekšrocības pilnībā var izmantot tikai tad, ja ir netraucēta un efektīva saziņa starp SafeSeaNet, e-muitu un elektroniskajām sistēmām datu ievadīšanai vai to saņemšanai. Tāpēc, lai ierobežotu administratīvos šķēršļus, pirmām kārtām būtu jāizmanto piemērojamie standarti.
(13)
FAL veidlapas regulāri atjaunina. Tāpēc šai direktīvai vajadzētu attiekties uz pašlaik spēkā esošo veidlapu versiju. Jebkāda informācija, kas ir prasīta dalībvalstu tiesību aktos, kura pārsniedz FAL konvencijas prasības, būtu jānosūta formātā, ko izstrādā, pamatojoties uz FAL konvencijas standartiem.
(14)
Šai direktīvai nevajadzētu skart Padomes Regulu (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (9), Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (10), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (11), vai to dalībvalstu tiesību aktus robežkontroles jomā, kuras nepiemēro Šengenas robežkontroles tiesību aktus, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 450/2008 (2008. gada 23. aprīlis), ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizētais muitas kodekss) (12).
(15)
Lai informācijas elektronisku pārraidi padarītu par standarta praksi un atvieglotu jūras satiksmi, dalībvalstīm būtu saskaņā ar atbilstīgu grafiku jāpaplašina elektronisko datu pārraides līdzekļu izmantošana un sadarbībā ar Komisiju būtu jāapspriež iespēja saskaņot elektronisko datu pārraides līdzekļu izmantošanu. Šim nolūkam būtu jāņem vērā SafeSeaNet sistēmas augsta līmeņa vadības grupas darbs attiecībā uz SafeSeaNet ceļvedi, kad to pieņems, un konkrētās finansējuma vajadzības un Savienības finanšu līdzekļu attiecīga piešķiršana elektroniskas datu pārraides attīstībai.
(16)
No FAL veidlapās minētās informācijas nosūtīšanas būtu jāatbrīvo kuģi, kuri kuģo maršrutā starp Savienības muitas teritorijā esošām ostām, ja šie kuģi neienāk no kādas ostas ārpus minētās teritorijas vai no kādas brīvzonas, kurai piemēro I tipa kontroles kārtību muitas tiesību aktu nozīmē, neienāk šādā ostā vai neiet uz šādu ostu, neskarot piemērojamos Savienības tiesību aktus un informāciju, ko dalībvalstis var pieprasīt, lai aizsargātu iekšējo kārtību un drošību un piemērotu tiesību aktus muitas, fiskālajā, imigrācijas, vides vai sanitāro prasību jomā.
(17)
Atbrīvojumu no administratīvo formalitāšu kārtošanas vajadzētu atļaut arī atkarībā no kuģa kravas, ne tikai atkarībā no tā galamērķa un/vai atiešanas ostas. Tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka papildu formalitātes kuģiem, kas ienākuši trešās valsts ostā vai brīvzonā, ir samazinātas. Komisijai būtu jāizskata šis jautājums saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes ziņojumu par šīs direktīvas darbību.
(18)
Būtu jāievieš jauna pagaidu veidlapa, lai saskaņotu aizsardzības informāciju, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 725/2004 tiek pieprasīta pirms kuģa ienākšanas ostā.
(19)
Valstu prasības par valodu bieži vien ir piekrastes kuģniecības tīkla izveides kavēklis. Dalībvalstīm būtu jādara viss iespējamais, lai atvieglotu rakstisko un mutisko saziņu starp dalībvalstu jūras transporta apkalpēm atbilstīgi starptautiskajai praksei, lai rastu kopīgu saziņas veidu.
(20)
Komisijai vajadzētu būt tiesīgai atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz šīs direktīvas pielikumu. Īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī.
(21)
Dažādie Savienības tiesību akti, kuros ienākšanai ostā noteiktas iepriekšēja paziņojuma formalitātes, piemēram, Direktīva 2009/16/EK, var paredzēt atšķirīgus termiņus šo iepriekšēja paziņojuma formalitāšu pabeigšanai. Saistībā ar ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas darbību, kurā vajadzības gadījumā iekļauj tiesību akta priekšlikumu, Komisijai būtu jāizskata iespēja šos termiņus saīsināt un saskaņot, izmantojot priekšrocības, ko sniedz elektroniskās datu apstrādes pastāvīgā attīstība.
(22)
Saistībā ar ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas darbību Komisijai būtu jāapsver, cik lielā mērā šīs direktīvas nolūku, proti, administratīvo formalitāšu vienkāršošanu attiecībā uz kuģiem, kuri ienāk ES ostās un/vai iziet no tām, būtu jāattiecina arī uz šo ostu iekšzemes teritorijām, jo īpaši uz upju transportu, lai panāktu ātrāku un raitāku jūras transporta plūsmu uz iekšzemi un ilgtspējīgi atrisinātu jūras ostu un ap tām esošo teritoriju pārmērīgās noslodzes problēmu.
(23)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus - proti, saskaņotā veidā visā Savienībā atvieglot jūras satiksmi, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
(24)
Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru, ja direktīvas transponēšana ir bezjēdzīga ģeogrāfisku iemeslu dēļ, šī transponēšana nav obligāta. Tāpēc šajā direktīvā paredzētās prasības neattiecas uz dalībvalstīm, kam nav ostu, kurās var ienākt kuģi, uz ko attiecas šī direktīva.
(25)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir ieguldījums Lisabonas stratēģijā izvirzīto mērķu sasniegšanā.
(26)
Piekļuvei SafeSeaNet un citām elektroniskajām sistēmām vajadzētu būt regulētai, lai aizsargātu komerciālu un konfidenciālu informāciju un netiktu skarti komerciālu datu aizsardzības jomā piemērojamie tiesību akti, bet attiecībā uz personas datiem - Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par fizisko personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (13) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (14). Dalībvalstīm un Savienības iestādēm un struktūrām vajadzētu pievērst īpašu uzmanību nepieciešamībai aizsargāt komerciālu un konfidenciālu informāciju ar pienācīgām piekļuves kontroles sistēmām.
(27)
Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (15) dalībvalstīm ir ieteikts gan pašu, gan arī Savienības vajadzībām sastādīt tabulas, kurās pēc iespējas labāk parādītu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, kā arī darīt tās zināmas atklātībai.
(28)
Skaidrības labad Direktīva 2002/6/EK būtu jāaizstāj ar šo direktīvu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Šīs direktīvas mērķis ir vienkāršot un saskaņot administratīvās procedūras, kuras piemēro jūras satiksmē, nosakot, ka atbilstīgi standarta praksei informācija ir jānosūta elektroniski un racionalizējot ziņošanas formalitātes.
2. Šī direktīva attiecas uz jūras satiksmei piemērojamām ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk ostās, kas atrodas dalībvalstīs, vai iziet no tām.
3. Šī direktīva neattiecas uz kuģiem, kas no ziņošanas formalitātēm ir atbrīvoti.
2. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“ziņošanas formalitātes” ir informācija, kā norādīts pielikumā, kas, kuģim ienākot dalībvalsts ostā vai izejot no tās, jāsniedz administratīvos un procedūras nolūkos saskaņā ar dalībvalstī piemērojamiem tiesību aktiem;
b)
“FAL konvencija” ir SJO Konvencija par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu, kas pieņemta 1965. gada 9. aprīlī, ar attiecīgajiem grozījumiem;
c)
“FAL veidlapas” ir standartizētas veidlapas, kas paredzētas FAL konvencijā;
d)
“kuģis” ir jebkura veida jūras kuģis vai jūras transportlīdzeklis;
e)
“SafeSeaNet” ir Savienības jūrlietu informācijas apmaiņas sistēma, kā noteikts Direktīvā 2002/59/EK;
f)
“elektroniska datu pārraide” ir ciparu formātā kodētas informācijas pārraides process, izmantojot pārskatāmu strukturētu formātu, kuru var tieši izmantot glabāšanai un apstrādei datoros.
3. pants
Ziņošanas formalitāšu saskaņošana un koordinācija
1. Katra dalībvalsts veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka ziņošanas formalitātes šajā dalībvalstī tiek pieprasītas saskaņotā un koordinētā veidā.
2. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādā mehānismus, kas vajadzīgi, lai saskaņotu un koordinētu ziņošanas formalitātes visā Savienībā.
4. pants
Paziņošana pirms ienākšanas ostās
Ievērojot īpašus noteikumus par informācijas nosūtīšanu, kas paredzēti piemērojamos Savienības tiesību aktos vai saskaņā ar starptautiskiem juridiskajiem instrumentiem, kurus piemēro jūras satiksmei un kuri ir saistoši dalībvalstīm, tostarp noteikumiem par personu un preču kontroli, dalībvalstis nodrošina, ka pirms ienākšanas kādas dalībvalsts teritorijā esošā ostā kuģa kapteinis vai jebkura cita persona, kuru pienācīgi pilnvarojis kuģa operators, sniedz šīs dalībvalsts norādītajai kompetentajai iestādei informāciju, kas pieprasīta atbilstīgi ziņošanas formalitātēm:
a)
vismaz 24 stundas iepriekš; vai
b)
ne vēlāk kā brīdī, kad kuģis iziet no iepriekšējās ostas, ja reisa laiks ir mazāks par 24 stundām; vai
c)
tiklīdz šī informācija ir pieejama, ja ierašanās osta nav zināma vai mainās reisa laikā.
5. pants
Elektroniska datu nosūtīšana
1. Dalībvalstis cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā 2015.gada 1. jūnijā apstiprina, ka ir iespējams kārtot ziņošanas formalitātes elektroniskā formātā un ir iespējama to pārraide, izmantojot vienu kontaktpunktu.
Šis viens kontaktpunkts, kas savienos SafeSeaNet, e-muitu un citas elektroniskas sistēmas, ir vieta, ar kuras starpniecību saskaņā ar šo direktīvu visu informāciju sniedz vienu reizi un dara to pieejamu dažādām kompetentām iestādēm un dalībvalstīm.
2. Neskarot atbilstīgo formātu, kas noteikts FAL konvencijā, 1. punktā minētais formāts atbilst 6. pantam.
3. Ja Savienības tiesību aktos ir noteiktas ziņošanas formalitātes un tādā mērā, kā nepieciešams saskaņā ar 1. punktu izveidotā vienotā kontaktpunkta efektīvai funkcionēšanai, 1. punktā minētajiem elektroniskajiem līdzekļiem, ir jābūt sadarbspējīgiem, pieejamiem un savietojamiem ar SafeSeaNet sistēmu, kas izveidota atbilstīgi Direktīvai 2002/59/EK, un vajadzības gadījumā arī ar datorsistēmām, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 70/2008/EK (2008. gada 15. janvāris) par elektronisku muitas un tirdzniecības vidi (16).
4. Neskarot īpašus noteikumus par muitu un robežkontroli, kas noteikti Regulā (EEK) Nr. 2913/92 un Regulā (EK) Nr. 562/2006, dalībvalstis apspriežas ar uzņēmējiem un informē Komisiju par paveikto atbilstīgi Lēmumā Nr. 70/2008/EK paredzētajai kārtībai.
6. pants
Datu apmaiņa
1. Dalībvalstis nodrošina, ka informācija, kas saņemta saskaņā ar ziņošanas formalitātēm, kuras paredzētas Savienības tiesību aktā, tiek ievadīta valstu SafeSeaNet sistēmās, un šādas informācijas attiecīgās daļas dara pieejamas citām dalībvalstīm, izmantojot SafeSeaNet sistēmu. Ja vien dalībvalsts nav noteikusi citādi, minētais neattiecas uz informāciju, ko saņem saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2913/92, Regulu (EEK) Nr. 2454/93, Regulu (EK) Nr. 450/2008 un Regulu (EK) Nr. 562/2006.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar 1. punktu saņemtā informācija pēc pieprasījuma ir pieejama attiecīgajām valsts iestādēm.
3. Ziņojumu digitālo pamatformātu, kas saskaņā ar 1. punktu izmantojams valstu SafeSeaNet sistēmās, nosaka saskaņā ar Direktīvas 2002/59/EK 22.a pantu.
4. Dalībvalstis var nodrošināt atbilstīgu piekļuvi 1. punktā minētajai informācijai, vai nu izmantojot valsts viena kontaktpunkta sistēmu ar elektroniskas datu apmaiņas sistēmas palīdzību, vai izmantojot valstu SafeSeaNet sistēmas.
7. pants
Informācija FAL veidlapās
Dalībvalstis pieņem FAL veidlapas ziņošanas formalitāšu izpildei. Informāciju, kas jāiesniedz saskaņā ar Savienības tiesību aktu, dalībvalstis var pieņemt papīra formātā tikai līdz 2015. gada 1. jūnijam.
8. pants
Konfidencialitāte
1. Dalībvalstis saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesību aktiem veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu tās komerciālās un cita veida konfidenciālās informācijas konfidencialitāti, kuras apmaiņa veikta saskaņā ar šo direktīvu.
2. Dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš saskaņā ar šo direktīvu apkopoto komerciālo datu aizsardzībai. Attiecībā uz personas datiem dalībvalstis nodrošina atbilstību Direktīvai 95/46/EK. Savienības iestādes un struktūras nodrošina, ka tiek ievērota Regula (EK) Nr. 45/2001.
9. pants
Atbrīvojumi
Dalībvalstis nodrošina, ka, neskarot piemērojamos Savienības tiesību aktus, no pienākuma nosūtīt FAL veidlapās minēto informāciju ir atbrīvoti kuģi, kas ietilpst Direktīvas 2002/59/EK darbības jomā un kuģo maršrutā starp Savienības muitas teritorijā esošām ostām, bet kas nenāk no kādas ostas ārpus minētās teritorijas vai no kādas brīvzonas, kurai piemēro I tipa kontroles kārtību saskaņā ar tiesību aktiem muitas jomā, kas šādā ostā neienāk vai nedodas uz to, kā arī neskarot dalībvalstu iespēju pieprasīt šīs direktīvas pielikuma B daļas 1. līdz 6. punktā minētajās FAL veidlapās iekļauto informāciju, kas vajadzīga, lai aizsargātu iekšējo kārtību un drošību un piemērotu tiesību aktus muitas, fiskālajā, imigrācijas, vides vai sanitāro prasību jomā.
10. pants
Grozījumu procedūra
1. Komisija atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam var pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz šīs direktīvas pielikumu, lai nodrošinātu, ka tiek ņemtas vērā jebkādas atbilstīgas izmaiņas FAL veidlapās, kuras ieviesusi SJO. Šie grozījumi nepaplašina šīs direktīvas darbības jomu.
2. Šajā pantā minētajiem deleģētajiem aktiem piemēro 11., 12. un13. pantā noteiktās procedūras.
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt 10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas uz piecu gadu laikposmu, sākot no 2010. gada 18. novembra. Komisija sniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām, vēlākais, sešus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 12. pantu.
2. Līdzko Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Pilnvaras pieņemt deleģētus aktus Komisijai piešķir, ievērojot 12. un 13. pantā paredzētos nosacījumus.
12. pants
Deleģējuma atsaukšana
1. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 10. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
2. Iestāde, kas ir sākusi iekšēju procedūru, lai pieņemtu lēmumu par pilnvaru deleģēšanas atsaukšanu, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas par to savlaicīgi informē otru iestādi un Komisiju, norādot, kuras deleģētās pilnvaras var tikt atsauktas, un minot iespējamos atsaukšanas iemeslus.
3. Lēmums par atsaukšanu izbeidz šajā lēmumā minēto pilnvaru deleģēšanu. Tas stājas spēkā tūlīt vai vēlākā datumā, kas norādīts lēmumā. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
13. pants
Iebildumi pret deleģētiem aktiem
1. Eiropas Parlaments vai Padome var iebilst pret deleģētu aktu divu mēnešu laikā no paziņošanas dienas.
Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
2. Ja, beidzoties sākotnējam divu mēnešu laikposmam vai attiecīgā gadījumā - pagarinātajam laikposmam, ne Eiropas Parlaments, ne Padome iebildumus pret deleģēto aktu nav izteikusi, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas stājas spēkā šajā izdevumā minētajā datumā.
Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms sākotnējā divu mēnešu laikposma vai attiecīgā gadījumā - pirms pagarinātā laikposma beigām, ja Eiropas Parlaments un Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.
3. Ja Eiropas Parlaments vai Padome iebilst pret deleģētu aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus attiecībā uz deleģēto aktu, izklāsta iebildumu pamatojumu.
14. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstis līdz 2012. gada 19. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
Minētos noteikumus tās piemēro no 2012. gada 19. maija.
Dalībvalstīm pieņemot minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
15. pants
Ziņojums
Līdz 2013. gada 19. novembrim Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei ziņo par šīs direktīvas darbību, tostarp par:
a)
iespēju ar šo direktīvu ieviesto vienkāršošanu attiecināt arī uz iekšējo ūdensceļu transportu;
b)
to, kā Upju informācijas dienesti ievēro šajā direktīvā minētās elektroniskās datu pārraidīšanas procedūras;
c)
virzību, kas atbilstīgi 3. pantam panākta, saskaņojot un koordinējot ziņošanas formalitātes;
d)
iespējām izvairīties no formalitātēm vai vienkāršot tās kuģiem, kas ienāk trešās valsts ostā vai brīvzonā;
e)
pieejamiem datiem par kuģu satiksmi/pārvietošanos Savienībā un/vai ienākšanu trešo valstu ostās vai brīvzonā.
Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno likumdošanas priekšlikumu.
16. pants
Direktīvas 2002/6/EK atcelšana
Direktīvu 2002/6/EK atceļ no 2012. gada 19. maija. Norādes uz atcelto direktīvu saprot kā norādes uz šo direktīvu.
17. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2010. gada 20. oktobrī