РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 19 май 2011 година
относно насоките за политиките за заетост на държавите-членки
(2011/308/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 148, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като взе предвид становището на Комитета по заетостта,
като има предвид, че:
(1)
В член 145 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се предвижда, че държавите-членки и Съюзът работят за изработването на координирана стратегия за заетостта, и по-специално за развитието на квалифицирана, обучена и адаптивна работна сила, както и на пазари на труда, които да могат да реагират бързо на икономическите промени, с оглед постигането на целите, изброени в член 3 от Договора за Европейския съюз.
(2)
Предложената от Комисията стратегия „Европа 2020“ дава на Съюза възможност да ориентира икономиката си в посока на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, съпътстван от високи равнища на заетост, производителност и социално сближаване. На 13 юли 2010 г. Съветът прие Препоръка относно общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза (3). Освен това на 21 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/707/ЕС относно насоки за политиките за заетост на държавите-членки (4) (наричани по-нататък „насоки за заетост“). Заедно тези насоки съставляват интегрираните насоки за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Петте водещи цели, изброени в съответните интегрирани насоки, представляват споделените цели, от които се ръководят действията на държавите-членки, като се отчитат относителните им изходни позиции и национални условия, и от които се ръководят и действията на Съюза. Европейската стратегия по заетостта има водеща роля в изпълнението на целите на стратегията „Европа 2020“ в областта на заетостта и пазара на труда.
(3)
Интегрираните насоки са в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 17 юли 2010 г. Интегрираните насоки съдържат точни указания за държавите-членки във връзка с разработването на техните национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж. Насоките за заетостта следва да съставляват основата за всички конкретни за отделните държави препоръки, които Съветът може да отправи към държавите-членки съгласно член 148, параграф 4 ДФЕС, успоредно с конкретните за отделните държави препоръки, отправени към държавите-членки съгласно член 121, параграф 4 от същия договор. Насоките за заетостта следва също така да служат като основа за изготвянето на съвместния доклад за заетостта, изпращан ежегодно от Съвета и Комисията до Европейския съвет.
(4)
Анализът на проектите за национални програми за реформи на държавите-членки, съдържащ се в съвместния доклад за заетостта, приет от Съвета на 7 март 2011 г., показва, че държавите-членки следва да продължат да полагат всички възможни усилия за отчитане на следните приоритети: засилване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица, развиване на квалифицирана работна сила, отговаряща на нуждите на пазара на труда, и насърчаване на качеството на работните места и ученето през целия живот, подобряване на резултатите в системите за образование и обучение на всички нива и засилване на участието във висшето образование, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността.
(5)
Приетите през 2010 г. насоки за заетостта не следва да се изменят до 2014 г., за да се осигури приоритетно внимание за изпълнението им. В периода до края на 2014 г. тяхното актуализиране следва да продължи да бъде строго ограничено.
(6)
Държавите-членки следва да проучат възможността да използват Европейския социален фонд при изпълнението на насоките за заетостта,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за политиките за заетост на държавите-членки, изложени в приложението към Решение 2010/707/ЕС, продължават да се прилагат през 2011 г. и се вземат предвид от държавите-членки във връзка с политиките им за заетост.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 май 2011 година.
PADOMES LĒMUMS
(2011. gada 19. maijs)
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm
(2011/308/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 145. pantā ir noteikts, ka, lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā izvirzītos mērķus, dalībvalstīm un Savienībai ir jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku un darba tirgus, kas spētu reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā.
(2)
Komisijas ierosinātā stratēģija “Eiropa 2020” ļauj Savienībai virzīt savu ekonomiku uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, ko papildinātu augsts nodarbinātības līmenis, darba ražīgums un sociālā kohēzija. 2010. gada 13. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai (3). Turklāt 2010. gada 21. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2010/707/ES par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (4) (turpmāk “nodarbinātības pamatnostādnes”). Šis pamatnostādņu kopums veido integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai. Pieci attiecīgajās integrētajās pamatnostādnēs minētie pamatmērķi ir kopēji mērķi, kas ir pamatā dalībvalstu rīcībai, ņemot vērā to attiecīgās sākuma pozīcijas un valstu apstākļus, un nosaka Savienības rīcību. Eiropas Nodarbinātības stratēģijai ir vadoša loma, lai īstenotu stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības un darba tirgus mērķus.
(3)
Integrētās pamatnostādnes saskan ar 2010. gada 17. jūnija Eiropadomes secinājumiem. Dalībvalstīm integrētajās pamatnostādnēs ir doti precīzi norādījumi, kā izstrādāt valsts reformu programmas un īstenot reformas, atspoguļojot savstarpējo atkarību un ņemot vērā Stabilitātes un izaugsmes paktu. Nodarbinātības pamatnostādnēm vajadzētu būt visu konkrētām valstīm paredzētu ieteikumu pamatā, kurus Padome saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu adresētu dalībvalstīm līdztekus konkrētiem dalībvalstīm domātiem ieteikumiem saskaņā ar minētā Līguma 121. panta 4. punktu. Nodarbinātības pamatnostādnes būtu arī jāievēro, izstrādājot Vienoto nodarbinātības ziņojumu, ko Padome un Komisija ik gadu iesniedz Eiropadomei.
(4)
Pārbaudot dalībvalstu reformu programmas, kas iekļautas Vienotajā nodarbinātības ziņojumā, ko Padome pieņēma 2011. gada 7. martā, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk būtu jāpievēršas šādām prioritātēm: dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana, kvalificēta darbaspēka izveide, kas atbilst darba tirgus vajadzībām, darba kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības palielināšana terciārā izglītībā, sociālās integrācijas veicināšana un nabadzības apkarošana.
(5)
Lai nodrošinātu orientāciju uz to īstenošanu, 2010. gadā pieņemtajām nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gadam. Starpposmā līdz 2014. gada beigām to atjaunināšanas iespējām vajadzētu palikt stingri ierobežotām.
(6)
Dalībvalstīm, īstenojot nodarbinātības pamatnostādnes, būtu jāapsver iespēja izmantot Eiropas Sociālo fondu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas pielikumā Lēmumam 2010/707/ES, ar šo tiek saglabātas 2011. gadam, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 19. maijā