ДИРЕКТИВА 2011/82/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 87, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на жертвите, ранените и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (2) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР (3) („решенията Прюм“), често не се изпълняват санкции от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова също така за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите-членки и където е подходящо, на равнището на Съюза. Той прикани Комисията да разгледа възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно. Поради това Комисията следва да направи оценка на необходимостта да предложи в бъдеще допълнителни мерки за улесняване на трансграничния контрол върху пътнотранспортните нарушения, по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите-членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(5)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави-членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава-членка, различна от държавата-членка на регистрация.
(6)
За да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно нарушители с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да бъде въведена система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава-членка, която да предоставя на държавата-членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата-членка на регистрация.
(7)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който следва да улесни идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите, резултат от пътнотранспортни произшествия.
(8)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите-членки. В националното си право някои държави-членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(9)
В рамките на решенията „Прюм“ държавите-членки си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. Разпоредбите относно техническите спецификации и достъпността на автоматизирания обмен на данни, предвидени в решенията „Прюм“, следва, доколкото е възможно, да се включат в настоящата директива.
(10)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващите софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват предаването на информация от държавите-членки на Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите-членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите-членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(11)
Обхватът на гореспоменатите софтуерни приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите-членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(12)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(13)
Държавите-членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата-членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите-членки следва да разгледат възможността да изпратят информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите-членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите-членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на представената му информация, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или упражни правото си на защита, по специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 г. относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции (4).
(14)
Държавите-членки следва да обмислят възможността да предоставят съответен превод на уведомителното писмо, изпратено от държавата-членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство (5).
(15)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите-членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държави-членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземе предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(16)
В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите-членки, Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите-членки в случай на неплащане на парична глоба в съответствие със законите и процедурите на държавите-членки. В този доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите-членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(17)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например правоприлагащите органи и органите по безопасност и контрол на движението по пътищата, сдруженията на пострадали лица и другите неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(18)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните, отчитащи по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн-достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, не следва да се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите-членки следва да спазват задълженията за условията за използване и временно съхраняване на данните.
(19)
Тъй като данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни, държавите-членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират прилагането на съответните разпоредби на Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 г. относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси (6). Без да се засяга спазването на процедурните изисквания за обжалване и обезщетение на съответната държава-членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните, и следва да има правото да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(20)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(21)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно посоченото в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави-членки не участват в приемането на настоящата директива и не са обвързани от нея, нито от нейното прилагане.
(23)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.
(24)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите-членки чрез оперативно съвместими средства, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на съобразяването със съответните изменения на Решение 2008/615/ПВР и Решение 2008/616/ПВР или в случаите, в които това се изисква от правните актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предоставяне на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (7) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране и да ги направят обществено достояние.
(26)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (8),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, а чрез това и на изпълнението на санкциите, в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на предпазен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава-членка по местонарушението“ означава държавата-членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава-членка на регистрация“ означава държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са приложими за съответния път и вид превозно средство в държавата-членка по местонарушението;
д)
„неизползване на предпазен колан“ означава неспазване на изискването за използване на предпазен колан или на ограничаващи устройства за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно задължителното използване на предпазни колани и на ограничаващи устройства за деца в превозните средства (9) и с правото на държавата-членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконното използване на част от пътя като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконното използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн-достъп за справка в базите данни на една, няколко или всички държави-членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата-членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите-членки
1. За разследването на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите-членки предоставят на националните звена за контакт на други държави-членки, посочени в параграф 3 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозни средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозно средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсенето, са съобразени с приложение I.
2. Всички търсения под формата на изходящи искания се извършват от националното звено за контакт на държавата-членка по местонарушението, с използване на пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, посочени в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата-членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за посочените в членове 2 и 3 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
3. За целите на обмена на данните, посочен в параграф 1, всяка държава-членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава-членка.
4. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства без обмен на данни, включващ други бази данни. Държавите-членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин, и гарантират сигурността и защитата на изпращаните данни, чрез използване, доколкото е възможно, на съществуващите софтуерни приложения като това, специално разработено за целите на член 12 от Решение 2008/615/ПВР и изменените версии на тези софтуерни приложения в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предвиждат както режим на онлайн обмен в реално време, така и режим на обмен на партиди, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава-членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата-членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения или не.
Когато държавата-членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя съответно информира съгласно своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа в съответствие с приложимото национално право правните последици от нарушението на територията на държавата-членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата-членка по местонарушението, в съответствие със своето право, включва необходимата информация, най-вече информация за естеството на посоченото в член 2 пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и времето на нарушението, заглавието на текстовете на нарушеното национално право и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата-членка по местонарушението, може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата-членка по местонарушението, реши да започне последващо производство по отношение на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавата-членка по местонарушението, изпраща уведомителното писмо на езика, на който са изготвени документите за регистрация, ако е известен, или на един от официалните езици на държавата-членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите-членки до Комисията
Държавите-членки представят на Комисията предварителен доклад до 7 ноември 2014 г. Те също така изпращат на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата-членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата-членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на нарушенията, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. Разпоредбите за защита на данните, предвидени в Рамково решение 2008/977/ПВР, се прилагат за личните данни, обработвани в съответствие с настоящата директива.
2. По-специално всяка държава-членка гарантира, че данните, обработвани съгласно настоящата директива, ще бъдат поправени в подходящ срок, в случай че са неточни, или ще бъдат заличени или блокирани, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 4 и 5 от Рамково решение 2008/977/ПВР, и че са установени срокове за съхранение на данните, в съответствие с член 9 от посоченото рамково решение.
Държавите-членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива се използват само за целта, посочена в член 1, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата съгласно разпоредбите в националното право, приети в изпълнение на съответните разпоредби от Рамково решение 2008/977/ПВР.
Всички относими разпоредби за защита на данните, предвидени в решенията „Прюм“, се прилагат за личните данни, обработвани в съответствие с настоящата директива.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това, какви лични данни, регистрирани в държавата-членка на регистрация, са били предадени на държавата-членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата-членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите-членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите-членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите-членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10 по отношение на актуализирането на приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на Решение 2008/615/ПВР и Решение 2008/616/ПВР или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 6 ноември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено във член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
До 7 ноември 2016 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите-членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение намаляването на броя на жертвите по пътищата на Съюза, по-специално дали териториалното приложно поле на настоящата директива влияе върху нейната ефективност,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване и за процедури за контрол. В този контекст Комисията се приканва да разработи насоки за безопасност на пътищата на равнище Съюз в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите-членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум движението с несъобразена скорост, управлението в нетрезво състояние, неизползването на предпазен колан и преминаването на червена светлина,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предложение за общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на ЕС, включително общата транспортна политика;
-
възможности за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо;
-
оценка на софтуерните приложения, както е посочено в член 4, параграф 4, с оглед гарантирането на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантирането на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозно средство.
Член 12
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 7 ноември 2013 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на приетите основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/82/ES
(2011. gada 25. oktobris),
ar ko veicina pārrobežu informācijas apmaiņu par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 87. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Uzlabot ceļu satiksmes drošību ir viens no galvenajiem Savienības transporta politikas mērķiem. Savienība turpina īstenot politiku ceļu satiksmes drošības uzlabošanai, kuras mērķis ir samazināt bojāgājušo un ievainoto skaitu uz ceļiem un materiālos zaudējumus. Šīs politikas svarīgs elements ir konsekventa sankciju piemērošana par Savienībā izdarītiem ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, kas būtiski apdraud ceļu satiksmes drošību.
(2)
Tomēr atbilstīgu procedūru trūkuma dēļ un neraugoties uz esošajām iespējām saskaņā ar Padomes Lēmumu 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (2), un Padomes Lēmumu 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI (3) ("Prīmes lēmumi"), sankcijas naudassodu veidā par dažiem ceļu satiksmes pārkāpumiem bieži vien netiek izpildītas, ja šie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts citā dalībvalstī un nevis pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstī. Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt, lai pat šādos gadījumos būtu nodrošināta ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu izmeklēšanas efektivitāte.
(3)
Komisija 2010. gada 20. jūlija paziņojumā "Virzoties uz Eiropas ceļu satiksmes drošības telpu: satiksmes drošības politikas ievirzes 2011.-2020. gadam" uzsvēra, ka noteikumu piemērošana joprojām ir galvenais veids, kā panākt apstākļus, lai būtiski tiktu samazināts bojāgājušo un ievainoto skaits. Padome 2010. gada 2. decembra secinājumos arī aicināja apsvērt nepieciešamību dalībvalstīm vēl vairāk palielināt ceļu satiksmes noteikumu piemērošanu un, ja vajadzīgs, arī Savienības līmenī. Tā aicināja Komisiju vajadzības gadījumā izskatīt iespējas saskaņot satiksmes noteikumus Savienības līmenī. Tādēļ Komisijai būtu jāapsver nepieciešamība ierosināt turpmākus papildu pasākumus, lai atvieglotu sankciju pārrobežu piemērošanu par ceļu satiksmes noteikumu pārkāpumiem, jo īpaši saistībā ar smagiem ceļu satiksmes negadījumiem.
(4)
Būtu arī jāveicina kontroles pasākumu tuvināšana dalībvalstīs, un Komisijai tālab būtu jāapsver nepieciešamība izstrādāt vienotus standartus automātiskajām kontrolierīcēm, ko izmanto satiksmes drošības pārbaudēs.
(5)
Būtu jāveicina Savienības iedzīvotāju izpratne par ceļu satiksmes drošības noteikumiem, kas ir spēkā dažādās dalībvalstīs, un attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu, jo īpaši veicot piemērotus pasākumus, kuri nodrošina pietiekamu informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu neievērošanas sekām, ceļojot dalībvalstī, kas nav reģistrācijas dalībvalsts.
(6)
Lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību visā Savienībā un nodrošinātu vienādu attieksmi pret autovadītājiem neatkarīgi no tā, vai viņi ir vai nav attiecīgās valsts iedzīvotāji, sankciju piemērošana būtu jāatvieglo neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī ir reģistrēts transportlīdzeklis. Tālab būtu jāievieš sistēma pārrobežu informācijas apmaiņai par dažiem konstatētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem pārkāpums ir administratīva vai krimināltiesiska rakstura, piešķirot pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstij piekļuvi reģistrācijas dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrācijas datiem (TRD).
(7)
TRD efektīvāka pārrobežu apmaiņa, kam būtu jāpalīdz identificēt personas, kuras tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu, var palielināt preventīvo iedarbību un veicināt to vadītāju piesardzīgāku uzvedību, kuri vada transportlīdzekļus, kas ir reģistrēti dalībvalstī, kas nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, tādējādi novēršot cilvēku upurus ceļu satiksmes negadījumos.
(8)
Ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstīs netiek piemērots viendabīgs režīms. Dažas dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem šādus pārkāpumus kvalificē kā "administratīvus pārkāpumus", taču citas dalībvalstis tos kvalificē kā "kriminālpārkāpumus". Šī direktīva būtu jāpiemēro neatkarīgi no tā, kāda ir šo pārkāpumu kvalifikācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
(9)
Atbilstīgi Prīmes lēmumiem dalībvalstis piešķir cita citai tiesības piekļūt saviem TRD, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un paātrinātu spēkā esošās procedūras. Noteikumi par tehniskajām specifikācijām un automatizētās datu apmaiņas pieejamību, kas izklāstīti Prīmes lēmumos, būtu pēc iespējas jāiekļauj šajā direktīvā.
(10)
Esošajām lietojumprogrammām vajadzētu nodrošināt datu apmaiņu saskaņā ar šo direktīvu, un tai vienlaikus būtu jāatvieglo dalībvalstu ziņojumu sniegšana Komisijai. Šādām programmām būtu jānodrošina konkrētu TRD ātra, droša un konfidenciāla apmaiņa starp dalībvalstīm. Būtu jāizmanto Eiropas Transportlīdzekļu un vadītāja apliecību informācijas sistēmas (Eucaris) lietojumprogrammas priekšrocības, kas ir obligāta dalībvalstīm saskaņā ar Prīmes lēmumiem attiecībā uz TRD. Komisijai būtu jāziņo par izvērtējumu, kā darbojas lietojumprogrammas, ko izmanto šīs direktīvas mērķiem.
(11)
Iepriekš minēto lietojumprogrammu darbības joma būtu jāattiecina tikai uz tiem procesiem, ko izmanto informācijas apmaiņā starp valstu kontaktpunktiem dalībvalstīs. Šādas programmas neattiecas uz procedūrām un automatizētiem procesiem, kuros ir jāizmanto informācija.
(12)
ES iekšējās drošības informācijas pārvaldības stratēģijas mērķis ir rast vienkāršākos, vieglāk konstatējamos un rentablākos risinājumus datu apmaiņai.
(13)
Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai sazināties ar transportlīdzekļa īpašnieku, turētāju vai citādi identificētu personu, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu, lai attiecīgo personu informētu par piemērojamajām procedūrām un juridiskajām sekām saskaņā ar pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktiem. To darot, dalībvalstij būtu jāapsver iespēja nosūtīt informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem valodā, kas lietota reģistrācijas dokumentos, vai valodā, ko, visticamāk, saprot attiecīgā persona, lai nodrošinātu to, ka minētā persona skaidri saprot, kāda informācija tai tiek sniegta. Dalībvalstīm būtu jāpiemēro pienācīgas procedūras, lai nodrošinātu, ka tiek informēta tikai attiecīgā persona, nevis kāda cita persona. Šim nolūkam dalībvalstīs būtu jāizmanto sīki izstrādāti noteikumi, kas ir līdzīgi noteikumiem, kas pieņemti vajāšanai par šādiem pārkāpumiem, tostarp atbilstīgā gadījumā tādi līdzekļi kā ierakstīts sūtījums. Tas šai personai ļautu pienācīgi atbildēt uz informāciju, jo īpaši lūdzot papildu informāciju, nomaksājot naudassodu vai izmantojot savas tiesības uz aizstāvību, jo īpaši tad, ja notikusi identifikācijas kļūda. Uz turpmākajām procedūrām attiecas spēkā esošie juridiskie instrumenti, tostarp instrumenti par savstarpēju palīdzību un savstarpēju atzīšanu, piemēram Padomes Pamatlēmums 2005/214/TI (2005. gada 24. februāris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu attiecībā uz finansiālām sankcijām (4).
(14)
Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja nodrošināt līdzvērtīgu tulkojumu attiecībā uz informatīvo vēstuli, ko nosūta pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2010/64/ES (2010. gada 20. oktobris) par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesā (5).
(15)
Īstenojot satiksmes drošības politiku ar mērķi nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem satiksmes dalībniekiem Savienībā un ņemot vērā atšķirīgos apstākļus Savienībā, dalībvalstīm ir jārīkojas, neskarot stingrākas politiskās nostādnes un tiesību aktus, lai tuvinātu ceļu satiksmes noteikumus un to piemērošanu dažādās dalībvalstīs. Komisijai ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu būtu jāizvērtē nepieciešamība izstrādāt kopējus standartus, lai Savienības līmenī izveidotu salīdzināmas metodes, praksi un minimālos standartus, ņemot vērā starptautisko sadarbību un spēkā esošos nolīgumus satiksmes drošības jomā, jo īpaši 1968. gada 8. novembra Vīnes konvenciju par ceļu satiksmi.
(16)
Komisijai ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs būtu jāizvērtē nepieciešamība izstrādāt dalībvalstīm vienotus uzraudzības procedūru kritērijus naudassodu nemaksāšanas gadījumos, ievērojot dalībvalstu tiesību aktus un procedūras. Šajā ziņojumā Komisijai būtu jāpievēršas tādiem jautājumiem kā procedūrām starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai nosūtītu galīgo lēmumu par sankcijas un/vai naudassoda piemērošanu, kā arī lai atzītu un izpildītu galīgo lēmumu.
(17)
Gatavojoties šīs direktīvas pārskatīšanai, Komisijai būtu jāapspriežas ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, jo īpaši ar ceļu satiksmes drošības noteikumu piemērošanas un tiesībaizsardzības iestādēm vai struktūrām, negadījumos cietušo asociācijām un citām nevalstiskajām organizācijām, kas darbojas ceļu satiksmes drošības jomā.
(18)
Tiesībaizsardzības iestāžu ciešākai sadarbībai būtu jānotiek, ņemot vērā pamattiesības, jo īpaši tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un personas datu aizsardzību, ko garantē ar īpašiem datu aizsardzības noteikumiem, kuros īpaši ņem vērā specifiku, kāda piemīt pārrobežu piekļuvei datubāzēm tiešsaistē. Būtu jāpanāk, ka izveidojamās lietojumprogrammas ļauj veikt drošu informācijas apmaiņu un saglabā nosūtīto datu konfidencialitāti. Datus, kas savākti saskaņā ar šo direktīvu, nevajadzētu izmantot citiem mērķiem, kuri nav paredzēti šajā direktīvā. Dalībvalstīm būtu jāievēro šo datu izmantošanas un pagaidu glabāšanas nosacījumi.
(19)
Tā kā pārkāpēja identifikācijas dati ir personiska informācija, dalībvalstīm būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti attiecīgie noteikumi Padomes Pamatlēmumā 2008/977/TI (2008. gada 27. novembris) par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās (6). Neskarot procedūras prasību ievērošanu attiecībā uz iesaistītās dalībvalsts pārsūdzības un kompensācijas mehānismiem, paziņojot par pārkāpumu datu subjektam, tas būtu attiecīgi jāinformē par tiesībām uz piekļuvi datiem, tiesībām uz personas datu labošanu un dzēšanu, kā arī par likumā noteikto maksimālo datu glabāšanas laiku, un tam vajadzētu būt tiesībām pieprasīt, lai nekavējoties tiktu izlaboti visi neprecīzie personas dati vai dzēsti visi nelikumīgi reģistrētie dati.
(20)
Trešām valstīm vajadzētu būt iespējai piedalīties TRD apmaiņā, ja tās šajā saistībā ir noslēgušas nolīgumu ar Savienību. Šādā nolīgumā būtu jāietver vajadzīgie datu aizsardzības noteikumi.
(21)
Šajā direktīvā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā minēts Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā.
(22)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu 21. Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un šī direktīva tām nav saistoša un nav jāpiemēro.
(23)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un Dānijai šī direktīva nav saistoša un nav jāpiemēro.
(24)
Lai panāktu, ka dalībvalstis apmainās ar informāciju, izmantojot savietojamus tehniskos līdzekļus, Komisija būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai ņemtu vērā attiecīgās izmaiņas Lēmumā 2008/615/TI un Lēmumā 2008/616/TI vai arī, ja to prasa Savienības tiesību akti, kas ir tieši saistīti ar I pielikuma atjaunināšanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(25)
Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7) dalībvalstīm ir ieteikts gan pašu, gan arī Savienības vajadzībām sastādīt tabulas, kurās pēc iespējas labāk parādītu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, kā arī darīt tās zināmas atklātībai.
(26)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem ceļu satiksmes dalībniekiem Savienībā, veicinot pārrobežu informācijas apmaiņu par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, ja šie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts citā dalībvalstī, kas nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rīcības mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
(27)
Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāju, kas ir pieņēmis atzinumu (8),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Mērķis
Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt augstu aizsardzības līmeni visiem ceļu satiksmes dalībniekiem Savienībā, veicinot pārrobežu informācijas apmaiņu par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem un tādējādi sankciju piemērošanu, ja minētie pārkāpumi izdarīti ar transportlīdzekli, kas reģistrēts citā dalībvalstī, kas nav pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts.
2. pants
Piemērošanas joma
Šo direktīvu piemēro šādiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem:
a)
atļautā braukšanas ātruma pārsniegšana;
b)
drošības jostas nelietošana;
c)
luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošana;
d)
transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā;
e)
transportlīdzekļa vadīšana narkotisko vielu ietekmē;
f)
aizsargķiveres nelietošana;
g)
ceļa braucamās joslas neatļauta izmantošana;
h)
mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana, vadot transportlīdzekli.
3. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
"transportlīdzeklis" ir jebkurš mehānisks transportlīdzeklis (tostarp motocikli), ko parasti izmanto cilvēku vai kravu pārvadāšanai pa autoceļiem;
b)
"pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā ir izdarīts pārkāpums;
c)
"reģistrācijas dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā ir reģistrēts transportlīdzeklis, ar ko ir izdarīts pārkāpums;
d)
"atļautā braukšanas ātruma pārsniegšana" ir tā ātruma ierobežojuma pārsniegšana, kurš atbilstoši ceļam un attiecīgā transportlīdzekļa veidam ir spēkā pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstī;
e)
"drošības jostas nelietošana" nozīmē, ka netiek ievērota prasība lietot drošības jostu vai izmantot bērnu sēdeklīti saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/671/EEK (1991. gada 16. decembris) par drošības jostu un bērnu ierobežotājsistēmu obligātu lietošanu transportlīdzekļos (9) vai pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktiem;
f)
"luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošana" ir krustojuma šķērsošana pie ieslēgta luksofora sarkanā gaismas signāla vai kāda cita attiecīga kustību aizliedzoša signāla, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
g)
"transportlīdzekļa vadīšana alkohola reibumā" ir transportlīdzekļa vadīšana, atrodoties alkohola reibumā, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
h)
"transportlīdzekļa vadīšana narkotisko vielu ietekmē" ir transportlīdzekļa vadīšana, atrodoties narkotisko vai citu līdzīgas iedarbības vielu ietekmē, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
i)
"aizsargķiveres nelietošana" ir aizsargķiveres nelietošana, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
j)
"ceļa braucamās joslas neatļauta izmantošana" nozīmē, ka tiek neatļauti izmantota ceļa posma daļa, piemēram, josla ārkārtas gadījumiem, sabiedriskā transporta josla vai josla, kas sastrēguma vai ceļa remontdarbu dēļ uz laiku slēgta, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
k)
"mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana, vadot transportlīdzekli" ir mobilā tālruņa vai citas sakaru ierīces neatļauta izmantošana vadot transportlīdzekli, kā definēts pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts tiesību aktos;
l)
"valsts kontaktpunkts" ir TRD apmaiņai norīkotā kompetentā iestāde;
m)
"automatizētā meklēšana" ir tiešsaistes piekļuves procedūra datu meklēšanai vienas, vairāku vai visu dalībvalstu vai iesaistīto valstu datubāzēs;
n)
"transportlīdzekļa turētājs" ir persona, uz kuras vārda transportlīdzeklis ir reģistrēts, kā definēts reģistrācijas dalībvalsts tiesību aktos.
4. pants
Procedūra informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm
1. Lai izmeklētu 2. pantā minētos ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumus, dalībvalstis ļauj citu dalībvalstu valsts kontaktpunktiem, kā minēts šā panta 3. punktā, piekļūt šādiem valstu TRD ar tiesībām veikt automatizētu meklēšanu:
a)
datiem par transportlīdzekli; un
b)
datiem par transportlīdzekļa īpašnieku vai turētāju.
Šā punkta a) un b) apakšpunktā minētie datu elementi, kas vajadzīgi meklēšanai, atbilst I pielikumam.
2. Jebkādu meklēšanu izejošo pieprasījumu veidā veic pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts norīkotais valsts kontaktpunkts, izmantojot pilnu reģistrācijas numuru.
Minēto meklēšanu veic atbilstoši procedūrai, kas aprakstīta Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļā, izņemot attiecībā uz Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļas 1. punktu, kad piemēro šīs direktīvas I pielikumu.
Saskaņā ar šo direktīvu pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts iegūtos datus izmanto, lai noskaidrotu, kurš ir personīgi atbildīgs par 2. un 3. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem.
3. Katra dalībvalsts norīko valsts kontaktpunktu, lai varētu apmainīties ar 1. punktā minētajiem datiem. Valsts kontaktpunktu pilnvaras reglamentē attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošie tiesību akti.
4. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka informācijas apmaiņu veic, izmantojot savietojamus elektroniskus līdzekļus, neapmainoties ar datiem no citām datubāzēm. Dalībvalstis nodrošina to, ka šo informācijas apmaiņu veic rentabli un droši, un nodrošina nosūtīto datu drošību un aizsardzību, pēc iespējas izmantojot esošās lietojumprogrammas, piemēram, jo īpaši Lēmuma 2008/615/TI 12. panta mērķiem izstrādātās lietojumprogrammas, un šo lietojumprogrammu grozītās versijas saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu un Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 3. nodaļas 2. un 3. punktu. Lietojumprogrammu grozītajām versijām jādarbojas gan tiešsaistes apmaiņas režīmā reālajā laikā, gan pakešapmaiņas režīmā, jo pēdējais režīms dod iespēju vienā ziņojumā apmainīties ar vairākiem pieprasījumiem.
5. Katra dalībvalsts sedz izmaksas, ko tai rada 4. punktā minēto lietojumprogrammu pārvaldīšana, izmantošana un uzturēšana.
5. pants
Informatīva vēstule par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumu
1. Pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts pieņem lēmumu sākt vai nesākt turpmākas procedūras saistībā ar 2. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem.
Ja dalībvalsts nolemj sākt šādas procedūras, šī dalībvalsts atbilstīgi saviem valsts tiesību aktiem attiecīgi informē transportlīdzekļa īpašnieku, turētāju vai citādi identificētu personu, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu.
Atbilstīgi valsts tiesību aktiem informē arī par šā pārkāpuma juridiskajām sekām pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts teritorijā saskaņā ar minētās dalībvalsts tiesību aktiem.
2. Nosūtot informatīvu vēstuli transportlīdzekļa īpašniekam, turētājam vai citādi identificētai personai, ko tur aizdomās par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma izdarīšanu, pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts saskaņā ar saviem tiesību aktiem iekļauj tajā visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par 2. pantā minētā ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpuma būtību, pārkāpuma izdarīšanas vietu, datumu un laiku, pārkāpto valsts tiesību aktu nosaukumu un sankcijas, un, attiecīgos gadījumos, datus par mērierīci, kas izmantota pārkāpuma fiksēšanai. Šim nolūkam pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts var izmantot II pielikumā paredzēto veidni.
3. Ja pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts nolemj sākt turpmākas procedūras attiecībā uz 2. pantā minētajiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts, lai nodrošinātu pamattiesību ievērošanu, nosūta informatīvu vēstuli valodā, kas lietota reģistrācijas dokumentā, ja iespējams, vai vienā no reģistrācijas dalībvalsts oficiālajām valodām.
6. pants
Dalībvalstu ziņojumi Komisijai
Dalībvalstis līdz 2014. gada 7. novembris nosūta Komisijai provizorisko ziņojumu. Līdz 2016. gada 6. maijs un pēc tam reizi divos gados tās Komisijai nosūta arī visaptverošu ziņojumu.
Visaptverošajā ziņojumā norāda to automatizēto meklējumu skaitu, ko veikusi pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts un kas adresēti reģistrācijas dalībvalsts norīkotajam valsts kontaktpunktam, ņemot vērā tās teritorijā izdarītos pārkāpumus, kā arī pārkāpumu veidus, par kuriem pieprasījumi veikti, un neveiksmīgo pieprasījumu skaitu.
Visaptverošajā ziņojumā norāda arī situācijas raksturojumu valsts līmenī attiecībā uz turpmākajiem pasākumiem, kas veikti saistībā ar ceļu satiksmes drošības pārkāpumiem, pamatojoties uz tādu pārkāpumu proporciju, par kuriem ir nosūtītas informatīvās vēstules.
7. pants
Datu aizsardzība
1. Personas datiem, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, piemēro datu aizsardzības noteikumus, kas izklāstīti Pamatlēmumā 2008/977/TI.
2. Katra dalībvalsts jo īpaši nodrošina, ka personas datus, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, noteiktā laikposmā labo, ja tie ir neprecīzi, vai dzēš vai liedz tiem pieeju, ja tie vairs nav vajadzīgi, saskaņā ar Pamatlēmuma 2008/977/TI 4. un 5. pantu, un ka tiek noteikts termiņš šādu datu glabāšanai saskaņā ar minētā pamatlēmuma 9. pantu.
Dalībvalstis nodrošina, ka visus personas datus, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, izmanto vienīgi 1. pantā minētajam mērķim un ka datu subjektiem ir tādas pašas tiesības saņemt informāciju, tiesības uz piekļuvi, datu labošanu, dzēšanu un bloķēšanu, tiesības uz kompensāciju un tiesību aizsardzību kā tās, kas ir pieņemtas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, īstenojot Pamatlēmuma 2008/977/TI attiecīgos noteikumus.
Personas datiem, ko apstrādā saskaņā ar šo direktīvu, piemēro arī visus attiecīgos datu aizsardzības noteikumus, kas izklāstīti Prīmes lēmumos.
3. Attiecīgajām personām ir tiesības saņemt informāciju par to, kuri no reģistrācijas dalībvalstī glabātajiem personas datiem ir nosūtīti pārkāpuma izdarīšanas dalībvalstij, cita starpā par pieprasījuma datumu un pārkāpuma izdarīšanas dalībvalsts kompetento iestādi.
8. pants
Informācija satiksmes dalībniekiem Savienībā
1. Komisija savā tīmekļa vietnē visās Savienības iestāžu oficiālajās valodās dara pieejamu apkopojumu par noteikumiem, kas dalībvalstīs ir spēkā jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju par šiem noteikumiem.
2. Dalībvalstis nodrošina satiksmes dalībniekus ar vajadzīgo informāciju par to teritorijā piemērotajiem noteikumiem un šīs direktīvas īstenošanas noteikumiem, cita starpā izmantojot satiksmes drošības struktūras, nevalstiskas organizācijas, kas darbojas ceļu satiksmes drošības jomā, un automobilistu klubus.
9. pants
Deleģētie akti
Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 10. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz I pielikuma atjaunināšanu tehnikas attīstības nolūkā, lai ņemtu vērā attiecīgās izmaiņas Lēmumā 2008/615/TI un Lēmumā 2008/616/TI vai arī, ja to prasa Savienības tiesību akti, kas ir tieši saistīti ar I pielikuma atjaunināšanu.
10. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 9. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2011. gada 6. novembris. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta par tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 9. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar 9. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
11. pants
Direktīvas pārskatīšana
Līdz 2016. gada 7. novembris Komisija iesniedz pārskatu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs. Savā ziņojumā Komisija galvenokārt pievērš uzmanību šādiem jautājumiem un attiecīgajā gadījumā iesniedz priekšlikumus šo jautājumu risināšanai:
-
izvērtē, vai šīs direktīvas darbības joma būtu jāpapildina ar citiem ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem,
-
izvērtē šīs direktīvas efektivitāti, samazinot bojāgājušo skaitu uz Savienības ceļiem, jo īpaši, vai šīs direktīvas efektivitāti ietekmē tās teritoriālā piemērošanas joma,
-
izvērtē nepieciešamību izstrādāt vienotus standartus automātiskajām kontrolierīcēm un procedūrām. Šajā sakarībā Komisija tiek aicināta Savienības mērogā izstrādāt ceļu satiksmes drošības vadlīnijas kopējās transporta politikas kontekstā, lai tuvinātu ceļu satiksmes noteikumu piemērošanu dažādās dalībvalstīs, izmantojot salīdzināmas metodes un praksi. Šīs vadlīnijas var attiecināt vismaz uz ātruma ierobežojumu neievērošanu, transportlīdzekļa vadīšanu alkohola reibumā, drošības jostas nelietošanu un luksofora aizliedzošā gaismas signāla neievērošanu,
-
izvērtē nepieciešamību noteikt stingrāku sankciju piemērošanu par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem un visos attiecīgajos ES politikas virzienos, tostarp kopējā transporta politikā, ierosināt izmantot vienotus kritērijus attiecībā uz uzraudzības procedūrām naudassoda nemaksāšanas gadījumos,
-
iespējas vajadzības gadījumā saskaņot ceļu satiksmes noteikumus,
-
izvērtē 4. panta 4. punktā minētās lietojumprogrammas, lai nodrošinātu šīs direktīvas pienācīgu īstenošanu, kā arī garantētu konkrētu TRD efektīvu, ātru, drošu un konfidenciālu apmaiņu.
12. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2013. gada 7. novembris izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
13. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
14. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2011. gada 25. oktobrī