РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 октомври 2011 година
относно схемите за държавна помощ, приведени в действие от Гърция в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос (преструктуриране на дълг)
(№ C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) и C 50/05 (ex NN 20/05)
(нотифицирано под номер C(2011) 7252)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/307/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, алинея първа от Договора (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
След като получи информация, че през 1993 г. и следващите години, в контекста на операция по предоговаряне на дълга, е отпусната помощ на предприятия в департаментите Кастория и Евбея, с писмо от 27 май 2003 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в рамките на четири седмици текста на правното основание за тази операция заедно с всякаква друга информация, необходима за проучването, предвидено в членове 87 и 88 от Договора за ЕО (3).
(2)
С писмо от 10 юли 2003 г. с входящ номер от 17 юли 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от гръцките органи с искане за едномесечно удължаване на срока, посочен в съображение 1.
(3)
С писмо от 4 август 2003 г. с входящ номер от 6 август 2003 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 27 май 2003 г.
(4)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 153/03.
(5)
С писмо от 21 юни 2004 г. (4) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (С 23/2004) (наричана по-долу „откриване на първата процедура“).
(6)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(7)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(8)
С писмо от 13 юли 2004 г. с входящ номер от 19 юли 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на първата процедура.
(9)
С факс от 6 август 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(10)
С писмо от 9 август 2004 г. с входящ номер от 10 август 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на първата процедура.
(11)
По време на проучването на информацията, предоставена от гръцките органи в писмото им от 4 август 2003 г. бе установено, че освен департаментите Кастория и Евбея въпросната помощ засяга и департаментите Флорина и Килкис. Следователно с факс от 22 април 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по посочените схеми за помощ.
(12)
С писмо от 26 май 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска едномесечно удължаване на срока, отпуснат на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(13)
С факс от 7 юни 2004 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(14)
С писмо от 1 юли 2004 г. с входящ номер от същия ден Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с факс от 22 април 2004 г.
(15)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 70/04.
(16)
С писмо от 9 юни 2005 г. (7) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на мерките за помощ, предоставени в департаментите Флорина и Килкис (С 20/2005) (наричано по-долу „откриване на втората процедура“).
(17)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросната помощ.
(18)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(19)
С писмо от 24 юни 2005 г. с входящ номер от 28 юни 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска двумесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им във връзка с откриването на втората процедура.
(20)
С факс от 13 юли 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(21)
С писмо от 18 август 2005 г. с входящ номер от 24 август 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на втората процедура.
(22)
По време на проучването на информацията, представена от гръцките органи с писмо от 1 юли 2004 г., бе установено, че помощта е отпусната и в департаменти, различни от засегнатите от откриването на първите две процедури. Следователно с факс от 12 ноември 2004 г. Комисията поиска от гръцките органи допълнителна информация по тези мерки за помощ.
(23)
С писмо от 13 декември 2004 г. с входящ номер от 15 декември 2004 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Европейската комисия едномесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на посочената по-горе допълнителна информация.
(24)
С факс от 6 януари 2005 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(25)
С писмо от 27 януари 2005 г. с входящ номер от 1 февруари 2005 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията информацията, поискана с писмото от 12 ноември 2004 г.
(26)
След проучване на информацията бе установено, че помощта е отпусната без одобрение от страна на Комисията. Следователно Комисията взе решение да образува преписка за помощ, за която не е постъпило уведомление, под номер NN 20/05.
(27)
С писмо от 22 декември 2005 г. (10) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на помощта, отпусната в департаментите Родопи, Евбея, Ксанти и Додеканезите и островите Лесбос, Самос и Хиос (С 50/05) (наричано по-долу „откриване на третата процедура“).
(28)
Решението на Комисията да открие процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (11) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на въпросната помощ.
(29)
Комисията не получи мнения от заинтересовани трети страни.
(30)
С писмо от 23 януари 2006 г. с входящ номер от 25 януари 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска тримесечно удължаване на срока, даден на гръцките органи за предоставяне на отговора им по отношение на откриването на третата процедура.
(31)
С факс от 3 февруари 2006 г. Комисията предостави поисканото удължаване.
(32)
С писмо от 10 май 2006 г. с входящ номер от 11 май 2006 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати на Комисията отговора на гръцките органи по отношение на откриването на третата процедура.
(33)
След повторно проучване на всички представени правни основания, с факс от 12 януари 2011 г. Комисията поиска от гръцките органи да представят в срок от един месец допълнителни разяснения относно въпросната помощ.
(34)
С електронни съобщения от 7 февруари 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз поиска от Комисията да удължи посочения по-горе краен срок с още 40 работни дни.
(35)
С факс от 17 февруари 2011 г. Комисията предостави удължаване с 20 работни дни.
(36)
С електронни съобщения от 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. Постоянното представителство на Гърция към Европейския съюз препрати посочените по-горе разяснения на Комисията.
II. ОПИСАНИЕ
(37)
Министерско решение № 69836/В1461 от 30 септември 1993 г. предвижда преобразуването на общия дълг, бил той изискуем или не, към 30 юни 1993 г., възникнал в резултат на заеми от всякакъв вид (за оборотен капитал и дълготрайни активи) в драхми или чуждестранна валута, отпуснати на промишлени и занаятчийски предприятия, установени и извършващи дейност, независимо от местонахождението на седалището им по регистрация, в департаментите Кастория и Евбея, както и в резултат на банкови гаранции в драхми или чуждестранна валута, издадени от името на въпросните предприятия, в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихви) или на равни шестмесечни вноски за главницата (проста амортизация) с лихва, изчислявана на шестмесечие при лихвения процент, приложим за преструктурирането към момента (лихвеният процент, приложим по отношение на новия заем, е процентът, приложим за 12-месечните съкровищни бонове от последната емисия, издадена преди началото на всеки период за изчисляване на лихвата по заема, увеличен с два процентни пункта, с лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по време на първите пет години, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75. (12)
(38)
Като друга възможност споменатите по-горе предприятия могат да получават в продължение на пет години лихвена субсидия в размер на десет процентни пункта по неизплатените си към 30 юни 1993 г. дългове в драхми или чуждестранна валута, свързани с инвестиции в оборотен капитал или дълготрайни активи.
(39)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(40)
Министерски решения № 2035824/5887 от 1 юни 1994 г., 2045909/7431/0025 от 26 август 1994 г., 2071670/11297 от 9 ноември 1994 г. и 72742/B1723 от 8 декември 1994 г. изменят гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, и обезпечават последните посредством държавна гаранция.
(41)
Министерско решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. предвижда същите мерки за помощ и условия като описаните в съображение 37. Предвижда и предоставянето на държавна гаранция за главницата и лихвата на преструктурирания дълг на промишлени и занаятчийски предприятия в департаментите Флорина и Килкис, както и покриване от страна на държавата на лихвите за забавяне, платими към 31 декември 1992 г. по заеми, отпуснати за оборотен или инвестиционен капитал на тези фирми, в рамките на бюджетните ограничения съгласно Закон № 128/75.
(42)
Решение № 66336/B1398 от 14 септември 1993 г. бе изменено от Решение № 30755/B1199 от 21 юли 1994 г., Решение № 60029/B1541 от 23 септември 1994 г., Решение № 72742/B1723 от 8 декември 1994 г., Решение № 236/B22 от 4 януари 1995 г., Решение № 8014/B285 от 28 февруари 1995 г., Решение № 44678/B1145 от 3 юли 1995 г., Решение № 44446/B1613 от 24 декември 1996 г., Решение № 40410/B1678 от 9 декември 1997 г., Решение № 10995/B546 от 24 март 1999 г., Решение № 12169/B736 от 22 март 2000 г. и Решение № 35913/B2043 от 24 октомври 2000 г. Тези различни решения изменят срока на заемите, гратисните периоди и лихвените субсидии, свързани с новите заеми, като също удължават срока, след който неизплатените вноски стават платими.
(43)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(44)
Министерско решение № 1648/В.22/13.1.1994 г. предвижда, както следва:
а)
за нови заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, лихвена субсидия в размер на 10 (десет) процентни пункта, която се покрива от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, и възлиза на не повече от 20 % от оборота на предприятието за предходната година или не повече от 50 % от поръчките за текущата година по отношение на лихвата, начислена от 1 април 1993 г. до 31 март 1996 г., с държавна гаранция до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
б)
общите задължения, било то изискуеми или не, към 31 декември 1993 г., възникнали в резултат на заеми за оборотен капитал и дългосрочни активи, отпуснати на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества в Тракийския регион, ще бъдат преобразувани в нов заем със срок на погасяване десет години, платим на равни шестмесечни вноски (главница плюс лихва) от сметката, създадена съгласно Закон № 128/75, с държавна гаранция;
в)
включване в преструктурирания дълг на лихви за забавяне, изискуеми към 31 декември 1992 г. по заемите за дългосрочни активи или оборотен капитал.
(45)
Предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктурирането (което означава, че в известна степен са били в затруднено положение); този критерий подлежи на проверка от страна на банките.
(46)
В Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 г. бяха внесени редица изменения посредством следните министерски решения: № 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 и 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Всички тези текстове изменят технически параметри, като например лихвени субсидии, гратисни периоди, срок на заемите и продължителност на периодите, след които неизплатените вноски стават дължими.
(47)
С Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 се предоставя държавна гаранция за заеми за оборотен капитал, отпуснати след 1 април 1993 г. на промишлени, занаятчийски и миннодобивни предприятия, промишлени животновъдни предприятия, хотели и корабни дружества, установени, независимо от местонахождението на техните седалища по регистрация, в департаментите Ксанти, Родопи и Еврос, до обща сума в размер на 100 000 000 GRD (293 470 EUR) на предприятие, както и за дългове (капитал и лихви), възникнали от преструктурирането на неизплатени към 31 декември 1993 г. дългове в резултат на стари заеми, отпуснати съгласно разпоредбите на Съвместно решение № 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
В Решение № 2003341/683/0025/17.2.94 бяха внесени редица изменения посредством следните решения: № 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 и 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Всички тези текстове предоставят държавна гаранция в случай на прилагане на мерките, предвидени от различните решения, изменящи Министерско решение № 1648/B.22/13.1.1994 (вж. съображение 46).
(49)
От решенията в горепосочения списък, Министерско решение № 2/82257/0025/18.12.2000 предвижда, че за да бъдат приложими неговите разпоредби, предприятията трябва да бъдат жизнеспособни сами по себе си (а не след преструктуриране, какъвто е случаят по отношение на другите министерски решения, посочени в настоящото решение), което предполага липса на затруднено положение.
(50)
Министерско решение № 2041901/16.5.1989 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Еврос, Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите.
(51)
Министерско решение № 2078809/10.10.89 предвижда лихвена субсидия в размер на три процентни пункта, която се покрива от общата сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, върху неизплатените суми, дължими по заемите за оборотен капитал, отпуснати на или след 1 април 1989 г. на търговски и занаятчийски предприятия, чиито седалища по регистрация се намират в департаментите Родопи, Ксанти и Самос.
(52)
Министерски решения № 9034/B.289/10.2.2003 и 37497/B.1232/2.6.2003 допълват разпоредбите на решенията, посочени в съображения 50 и 51, като уточняват обхвата и някои технически параметри, свързани с предвидените лихвени субсидии.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
По отношение на въпросните схеми за помощ Комисията изразява съмнения не само относно липсата на държавна помощ, а и относно съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, която според Комисията действително е налице.
а) Обосновка на откриването на първата процедура
(54)
Първата процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че не е представено уведомление за министерските решения, които представляват правно основание за мерките за помощ, тъй като са счели, че помощта, която привеждат в действие, не представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО; те също заявиха, че макар и да не са запознати с точния брой на получателите, сумите на въпросните мерки за помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“;
б)
тъй като правилото „de minimis“ не се е прилагало в селскостопанския сектор към момента на прилагане на мерките за помощ и решенията, които представляват правно основание на въпросните мерки за помощ, са били насочени към предприятията, изправени пред проблеми с ликвидността, Комисията счете, че помощта следва да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от гореспоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
и по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от влизането в сила на първото от горепосочените решения;
б) Обосновка на откриването на втората процедура
(55)
Втората процедура бе открита поради следните причини:
а)
при искане да предоставят обяснение във връзка с въпросната помощ гръцките органи заявиха, че макар и да не им е известен точният брой на получателите, сумите на въпросната помощ вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на Министерско решение № 66336/B.1398 и измененията към него, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството (17), който въвежда правилото „de minimis“ в земеделския сектор;
б)
като се има предвид, че тези решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения, т.е. от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
отново по отношение на селскостопанския сектор наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
г)
в промишления и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не бяха запознати с броя на получателите в рамките на мерките, въведени чрез тези министерски решения, и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, които са били приложими от 21 септември 1993 г.; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
по отношение на тези сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, приложими по отношение на държавната помощ под формата на гаранции от 21 септември 1993 г.;
в) Обосновка на откриването на третата процедура
(56)
Третата процедура бе открита поради следните причини:
а)
както при откриване на първата и втората процедура, гръцките органи посочиха в представената от тях информация, че въпросните суми вероятно попадат в обхвата на правилото „de minimis“; въпреки това, съвсем отделно от факта, че до 1 януари 2005 г. правилото „de minimis“ не се е прилагало по отношение на селскостопанския сектор, Комисията не разполагаше с данни, които биха ѝ позволили да установи до каква степен сумите, получени от селскостопанските предприятия по силата на решенията, представляващи правно основание на въпросната схема за помощ, са могли да попадат в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1860/2004;
б)
като се има предвид, че тези министерски решения са били насочени към предприятия в затруднение, помощта трябваше да бъде анализирана с оглед на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се определи до каква степен са спазени тези правила;
в)
в промишления, хотелиерския и занаятчийския сектор правилото „de minimis“ безспорно е било приложимо, но тъй като гръцките органи не посочиха броя на получателите на помощта и тъй като праговете на помощта „de minimis“ се изчисляват за тригодишен период, а не за еднократна мярка, бе невъзможно да се прецени дали предвидената във въпросните решения помощ може действително да попада в обхвата на правилото „de minimis“; в този контекст мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на правилата за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими от влизането в сила на първото от упоменатите решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
г)
във въгледобивния и корабния сектор правилото „de minimis“ се е прилагало едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощта de minimis (18); поради причините, представени в буква в) обаче, мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани също и въз основа на различните правила, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение от влизането в сила на първото от горните решения; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
д)
в сектора на морския транспорт правилото „de minimis“ не е било приложимо; следователно мерките за помощ трябваше да бъдат анализирани въз основа на правилата, прилагани от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение; наличната информация обаче не позволи да се установи до каква степен са спазени тези правила;
е)
в никой от горните сектори наличната информация не позволи да се определи дали държавната гаранция е предоставена в съответствие с различните правила, които са се прилагали от влизането в сила на първото от горните решения по отношение на държавната помощ под формата на гаранции;
ж)
Решение № 2041901/16.5.1989 и решенията, посочени в съображения 51 и 52 по-горе, предвиждат помощ в департаменти, различни от Родопи, Еврос и Ксанти, и не бе възможно да се установи дали системата на помощ, която са въвели, разширява системата, прилагана в горепосочените три департамента, или е отделна система; във всеки случай въз основа на наличната информация не бе възможно да се установи дали са спазени правилата за държавна помощ (правилата относно регионалната помощ или правилото „de minimis“);
з)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали разширение на системата за помощ, приложима в департаментите Родопи, Ксанти и Еврос, не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение;
и)
ако министерските решения, посочени в буква ж), са представлявали независима система за помощ, бе необходимо - тъй като в разпоредбите им липсваха подробности в това отношение - да се проучи съвместимостта на прилагането на системата по отношение на стабилни предприятия и по отношение на предприятия в затруднение; при анализа бяха изведени следните заключения:
-
за предприятията в затруднения не бе възможно да се определи дали планираните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на правилото „de minimis“ или да бъдат счетени за съвместими с разпоредбите, уреждащи отпускането на помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение,
-
за стабилните предприятия бе невъзможно да се определи дали оборотният капитал, осигурен чрез заем, заедно с предоставената лихвена субсидия, е послужил за финансиране на допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза за регионална помощ.
IV. МНЕНИЕ НА ГРЪЦКИТЕ ОРГАНИ ОТНОСНО ОТКРИВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА
а) Мнение на гръцките органи относно откриването на първата процедура
(57)
С писмо от 9 август 2004 г. гръцките органи декларираха следното:
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи;
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
предоставянето на държавната гаранция не може да се приеме за помощ, тъй като използването ѝ зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
г)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи от средните проценти в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки лихвените субсидии; следователно не е налице нарушаване на конкуренцията, още повече, че е имало изискване предприятията получатели да бъдат жизнеспособни; освен това лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка, отделна от държавния бюджет;
д)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
е)
Министерско решение № 72742/B1723 (вж. съображение 42 по-горе) не води до допълнителни разходи във връзка с тези, наложени от първоначалното решение, което представлява основание за въпросната схема;
ж)
освобождаването на обезпеченията посредством Министерско решение № 2071670/11297 не може да се приеме за мярка за помощ по отношение на предприятията, тъй като първите са съобразени с нивото на преструктурираните заеми; освен това гаранцията от гръцката държава не покрива всички видове разходи, наложени върху заемополучателите от банките;
з)
Министерско решение № 69836/B1451 и измененията му засягат най-общо преработващите предприятия и не посочват конкретно преработващите предприятия в селскостопанския сектор, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕИО) № 866/90 на Съвета от 29 март 1990 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (19), Регламент (ЕО) № 951/97 на Съвета от 20 май 1997 г. относно подобряването на условията за преработка и за пускане в продажба на селскостопанските продукти (20) и Регламент (ЕО) № 1257/99 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) (21); тези регламенти са прилагани посредством реализирането на оперативни програми по втората и третата рамка за подпомагане от Общността; предприятията, които са направили инвестиции и са получили помощ за тази цел от Министерство на развитието на селските райони и храните, не са отговаряли на условията за преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено; правилото „de minimis“ също не се e прилагало, тъй като за получаване на субсидия операторите е трябвало да са извършили дейност и да са покрили разходите;
и)
позоваването на правилото „de minimis“ служи единствено, за да илюстрира факта, че повечето от предоставените мерки за помощ са били под прага за „de minimis“, без да се посочва конкретно селскостопанският сектор;
й)
критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ не се е отразил върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, изготвена от кредитната институция, тъй като допустимостта за преструктуриране се определя непосредствено след проучването на жизнеспособността;
к)
преструктурирането засяга стари заеми и не представлява финансиране за нови инвестиции;
л)
по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктуриране, по-голямата част от мерките за помощ представляват малки суми, областите, за които тези мерки са предназначени (Кастория и Евбея), са необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО на Съвета от 28 април 1975 г. относно земеделието в планински и полупланински райони, както и в някои необлагодетелствани райони (22), като държавата като цяло попада в обхвата на цел 1;
м)
лихвеният процент, приложен по отношение на новите заеми, е същият като този при последната емисия гръцки съкровищни бонове; лихвената субсидия не засяга целия срок на преструктурирания заем, а само първите критични години; разликата между процентите не е много голяма (1 до 2 пункта);
н)
схемата е съществувала между 30 юни 1993 г. и 30 юни 2003 г.
б) Мнение на гръцките органи относно откриването на втората процедура
(58)
С писмо от 18 август 2005 г. гръцките органи изложиха следните аргументи, повечето от които вече са били представени в техния отговор относно откриването на първата процедура (вж. предходното съображение):
а)
консолидирането на заемите е административен инструмент, който не води до високи разходи за публичните органи (тук органите добавят, че целта на този инструмент не е избирателно предоставяне на помощ);
б)
изчисляването на лихвата на шестмесечие вече е подкрепено от съдебната практика на националния Върховен съд, който се е произнесъл, че тримесечното изчисление е незаконно, представлява злоупотреба и допринася за налагане на извънредна тежест за длъжниците;
в)
по време на референтния период лихвените проценти в Гърция са били много по-високи, отколкото в останалата част на Съюза и са останали такива въпреки приложените лихвени субсидии;
г)
предоставянето на държавната гаранция не може да се счете за помощ, тъй като, дори ако бъде използвана, тя зависи от особено строги мерки за главния длъжник;
д)
лихвата за забавяне и лихвените субсидии са били финансирани от нарочна сметка (сметка, създадена съгласно Закон № 128/75), отделна от държавния бюджет;
е)
като се има предвид запазването на дълга и на лихвата, предоставянето на гратисни периоди не може да бъде счетено за мярка за помощ - то представлява просто преструктуриране на погасяването във времето, което е обосновано въз основа на икономическата ситуация;
ж)
разпоредбите на Министерско решение № 66336/B.1398/1993 и измененията му предвиждат възможността за помощ за предприятия, установени в департаментите Флорина и Килкис, без големи разходи за публичните органи и при условие че въпросните предприятия се считат за жизнеспособни; следователно те не нарушават конкуренцията по смисъла на член 87 от Договора за ЕО; освен това следва да се припомни, че департаментите Флорина и Килкис имат обща граница с бивша югославска република Македония и че по време на референтния период (90-те години на XX век) са били силно засегнати в резултат на войната и нестабилността в региона;
з)
последно, в горепосоченото решение се упоменават промишлени и занаятчийски предприятия; според гръцките органи селскостопански предприятия не са засегнати от тези разпоредби.
в) Мнение на гръцките органи относно откриването на третата процедура
(59)
С писмо от 10 май 2006 г. гръцките органи представиха следните аргументи:
а)
засегнатите от въпросните решения департаменти са били в затруднено икономическо положение, което се е характеризирало с ниски нива на стопанска дейност и по-високи нива на безработица в сравнение с останалата част от страната; тази ситуация е била утежнена от военното положение в съседни държави (например Косово); в този смисъл конкуренцията не е могла да бъде нарушена и следователно мерките за помощ, предоставени под формата на преструктуриране на дълга и лихвени субсидии, са могли да се възползват от дерогацията, предвидена в член 87, параграф 3, букви а) и в) от Договора за ЕО;
б)
мерките за помощ са били съсредоточени върху решаване на проблеми като липса на динамика на местния пазар, свиване на пазара на труда и спад в търсенето, както и върху дългосрочното икономическо развитие;
в)
по отношение на аргумента на Комисията, че условията на търговия в Общността може да са били нарушени предвид високото ниво на конкуренция в селскостопанския сектор, от всички проучени решения единствено Решение № 1648/B22/13.1.1994 засяга промишлени животновъдни предприятия; освен това през периода 1995-2004 г. производството на месо в департаментите Еврос, Родопи и Ксанти е заемало само малък дял от селскостопанското производство във въпросните департаменти и макар брутният вътрешен продукт (БВП) на тези департаменти да e отбелязал ръст през периода (както в абсолютни стойности, така и на глава на населението), той е останал далеч под средното за страната ниво;
г)
Министерски решения № 2041901/16.5.1989 и 2078809/1989, които предвиждат лихвени субсидии във връзка със заемите за оборотен капитал за предприятия в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, също предвиждат, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете им;
д)
от компетентните органи в Гърция беше поискано да съберат данни относно получателите и действително отпуснатата помощ, но те заявиха, че не са в състояние;
е)
лихвените субсидии се финансират от сметка, създадена съгласно Закон № 128/75, която не представлява държавен ресурс, тъй като е сметка, предназначена основно за преразпределяне на средства.
г) Писма от гръцките органи от 15 и 29 март 2011 г.
(60)
С писма от 15 и 29 март 2011 г. гръцките органи първо обявяват датите на изтичане на действието на първоначалните министерски решения, уреждащи въпросните схеми. Датите са както следва:
а)
30 юни 2003 г. за Решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея);
б)
30 юни 2000 г. за Решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис);
в)
31 декември 2005 г. за Решение № 1648/B.22/13.1.94 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос);
г)
31 декември 2004 г. за Решение № 2041901/16-5-1989 (департаменти Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите; острови Лесбос, Самос и Хиос).
(61)
След това гръцките органи посочват, че критерият за жизнеспособност на предприятията след преструктурирането не е бил единственият разглеждан фактор; по-скоро е извършвана цялостна оценка на жизнеспособността на предприятията преди и след преструктурирането.
(62)
Писмата също съдържат таблици, в които се посочва еквивалентът на помощта на въпросните мерки, получени от всяко предприятие получател, с цел илюстриране на процента предприятия, за които мерките за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“. Гръцките органи обаче сочат, че по отношение на мерките за помощ, предоставени съгласно Министерски решения № 2041901/16-5-1989 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос, Самос, Лесбос, Хиос и Додеканезите) и 1648/B.22/13.1.94 (Ксанти, Родопи и Еврос), наличните данни се отнасят единствено до периода 2004-2007 г. Данните, предоставени във връзка с мерките за помощ, осигурени съгласно Министерско решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея), са свързани с периода 1993-1998 г., а данните във връзка с мерките за помощ, предоставени съгласно Министерско решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис) са свързани с периода 1993-2001 г. Тези данни са поискани от кредитните институции, някои от които не са дали отговор. Гръцките органи считат обаче, че събраните данни са близки до общия размер на предоставената помощ, тъй като банките, които са отговорили, са основните кредитодатели във въпросните департаменти. Според гръцките органи анализът на данните сочи, че въпросната помощ е под прага „de minimis“ в 73,55 % до 99,46 % от случаите в зависимост от разглеждания тригодишен период и от разглежданото решение.
(63)
Последно, гръцките органи заявяват, че предприятията за производство, преработка и търговия със селскостопански продукти не отговарят на условията за помощта и че с израза „миннодобивни предприятия“ в действителност се обозначават предприятията за добив на мрамор и каменодобив.
V. ОЦЕНКА
V.I. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ
(64)
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. В абсолютно изражение въпросните мерки за помощ отговарят на това определение в смисъл, че са предоставени от държавата или чрез държавни ресурси, предназначени са за определени предприятия (предприятия в селскостопанския, занаятчийския, промишления, хотелиерския, миннодобивния - вж. съображение 63 - и корабния сектор в гореспоменатите департаменти) и поставят в по-благоприятно положение тези предприятия посредством мерки като преструктуриране на заемите им, намаляване на размера на вноските чрез удължаване на срока за погасяване, лихвени субсидии и предоставяне на гаранции, което може да засегне търговията (23) и да наруши конкуренцията (24).
(65)
Гръцките органи се опитаха да покажат, че въпросните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“ и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, отделно от факта, че правилото „de minimis“ не е приложимо във всички засегнати сектори през периода на действие на министерските решения, които представляват правно основание на въпросните схеми (това беше и една от причините за откриване на въпросните процедури), данните са непълни, както бе признато от самите гръцки органи (вж. съображение 62). Освен това сумите на помощта „de minimis“ варират в различните сектори (не са еднакви в промишления и в селскостопанския сектор) и представените таблици сочат, че гръцките органи не са били запознати в достатъчна степен с тази разлика. Най-накрая, Комисията отбелязва, че въпреки твърденията на гръцките органи, че предприятията за селскостопанско производство, преработка и търговия не отговарят на условията за въпросните схеми за помощ, споменатите по-горе таблици ясно сочат, че някои предприятия от тези сектори действително са получили помощ, за която се счита, че попада в обхвата на схема „de minimis“, макар и ясно да надвишава допустимия праг.
(66)
Комисията припомня, че всяка индивидуална помощ, отпусната по схема за помощ, която към момента на отпускането е отговаряла на условията, заложени в приложимия регламент „de minimis“, се приема, че не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(67)
При първото предоставяне от гръцките органи на въпросните мерки за помощ в селскостопанския сектор, не са съществували разпоредби на Съюза относно помощта „de minimis“.
(68)
Първите разпоредби, приети в тази връзка, са заложените в Регламент (ЕО) № 1860/2004 (25).
(69)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1860/2004, който се отнася както за първичното селскостопанско производство, така и за преработката и търговията със селскостопански продукти, помощта, която не надвишава таван от 3 000 EUR за получател за произволен тригодишен период, не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията и следователно не попада под разпоредбите на член 107, параграф 1 от Договора.
(70)
Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1860/2004 същият се прилага за помощи, предоставени преди влизането в сила на регламента, ако тези помощи отговарят на условията, предвидени в членове 1 и 3 от него.
(71)
На 1 януари 2008 г. Регламент (ЕО) № 1860/2004 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти (26), който повиши размера на помощта de minimis до 7 500 EUR на получател за период от три фискални години, независимо от формата и целта на помощите в рамките на максималния размер за държава-членка, който отговаря на 0,75 % от годишното производство.
(72)
Член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 гласи, че „настоящият регламент се прилага по отношение на помощите, предоставени преди 1 януари 2008 г. на предприятията от сектора на производство на селскостопански продукти, при условие че горепосочените помощи отговарят на всички условия, определени в членове 1-4, с изключение на изискването за изрично позоваване на настоящия регламент съгласно член 4, параграф 1, първа алинея“. Регламентът обаче се прилага единствено по отношение на първичното селскостопанско производство.
(73)
По отношение на преработката и търговията със селскостопански продукти, правилото „de minimis“, в сила от 1 януари 2007 г., е заложено в Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (27).
(74)
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 определя на 200 000 EUR за получател за период от три данъчни години максималната сума, до която помощта не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава, нито застрашава да наруши конкуренцията и следователно не попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
(75)
Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 предвижда, че „настоящият регламент се прилага към помощите, предоставени преди влизането му в сила на предприятия, осъществяващи дейност в отрасъл „транспорт“ и на предприятия, осъществяващи дейност по преработка и търговия със селскостопански продукти, ако съответната помощ изпълнява всички условия, посочени в член 1 и член 2.“
(76)
Следователно Комисията няма да разглежда помощта, предоставена съгласно анализираните министерски решения, като държавна помощ, ако не надвишава следните нива за получател:
а)
при първично селскостопанско производство: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 7 500 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1535/2007,
б)
при преработка и търговия със селскостопански продукти: 3 000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 200 000 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1998/2006.
(77)
Комисията обаче припомня, че предприятията в затруднение не отговарят на условията на Регламенти (ЕО) № 1998/2006 и № 1535/2007.
(78)
В секторите, различни от селскостопанския сектор (т.е. в този случай различните сектори, упоменати в това решение, с изключение на корабния сектор, който ще бъде разгледан в съображения 80 и 81 по-долу (28)), правилото „de minimis“, заложено в Съобщение на Комисията от 20 май 1992 г. - Насоки на Общността относно държавните помощи за малки и средни предприятия (29) (наричани по-долу „Насоките от 1992 г.“), се е прилагало към момента на предоставяне на въпросните мерки за помощ. Съобщението предвижда „еднократните плащания на помощ до 50 000 ECU по отношение на даден вид разходи и схеми, по които размерът на помощта, която може да получи определено предприятие по отношение на даден вид разходи за период от три години, е ограничен до тази сума, вече не се счита за подлежащ на задължение за уведомление по член 93, параграф 3 [от Договора за ЕО] (30), при условие че решението за отпускане на помощ или схемата за помощ съдържат изрично условие, че всяка допълнителна помощ, която същото предприятие може да получи по отношение на същия вид разходи от други източници или по други схеми, не увеличава общата помощ, получена от предприятието, над ограничението от 50 000 ECU.“ Това правило бе впоследствие изменено с известие на Комисията от 1996 г. относно правилото „de minimis“ за държавна помощ (31) (наричано по-долу „Известие от 1996 г.“), в което размерът на помощта „de minimis“ за същия период се определя на 100 000 ECU, а впоследствие с Регламент (ЕО) № 69/2001, в който размерът на помощта за същия период се определя на 100 000 EUR.
(79)
Поради датите на изтичане на действието на анализираните схеми (последната от които е 31 декември 2005 г.) и неприложимостта със задна дата на регламентите по отношение на секторите, упоменати в съображение 78, Комисията няма да разглежда като държавна помощ помощта, предоставена съгласно анализираните решения, която не надвишава следните размери за получател:
а)
50 000 ECU за тригодишен период между 19 август 1992 г. и 5 март 1996 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на разпоредбите на Насоките от 1992 г.;
б)
100 000 ECU/EUR за тригодишен период между 6 март 1996 г. и 1 февруари 2001 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Известието от 1996 г.;
в)
100 000 EUR за тригодишен период между 2 февруари 2001 г. и 31 декември 2005 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(80)
Най-накрая, в корабостроителния сектор правилото „de minimis“ се прилага едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(81)
Следователно Комисията няма да счита за държавна помощ помощта, отпусната съгласно анализираните министерски решения, която не надвишава 100 000 EUR за получател и за тригодишен срок за периода 2 февруари 2001-30 юни 2007 г., ако към момента на отпускането помощта е отговаряла на съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
(82)
Другите аргументи, представени от гръцките органи за обосновка на липсата на държавна помощ, не могат да бъдат приети от Комисията поради следните причини, валидни във всеки случай, в който се цитират споменатите аргументи:
а)
като твърдят, че консолидирането на заема не води до високи разходи за публичните органи (вж. по-конкретно съображение 57, буква а) и съображение 58, буква а), гръцките органи признават, че операцията налага разходи за държавата или с други думи се използват държавни ресурси;
б)
до влизането в сила на Известието за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (32) (наричано по-долу „Известие от 2000 г.“), се приема, че всички гаранции включват елемент на държавна помощ (вж. съображение 105, буква а)); в Известието от 2000 г. се посочва, че може да се приеме, че дадена гаранция не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, когато получателите не са заемополучатели във финансово затруднение и по принцип биха могли да получат заем при пазарни условия от финансовите пазари без намеса от страна на държавата, гаранцията е свързана с конкретна финансова транзакция, отнася се за фиксирана максимална сума, не покрива повече от 80 % от неизплатения заем или друго финансово задължение (с изключение на облигации или подобни инструменти), не е с неограничен срок, условията на схемата са основани на реалистична оценка на риска, така че премиите, изплащани от предприятията получатели, я превръщат с голяма вероятност в самофинансираща се схема, схемата предвижда условията, при които да се предоставят бъдещите гаранции, и цялостното финансиране по схемата да подлежи на преглед поне веднъж годишно, а премиите да покриват както обичайните рискове, свързани с предоставянето на гаранция, така и административните разходи по схемата, включително когато държавата предоставя първоначален капитал за стартиране на схемата, обичайна възвращаемост на този капитал; гръцките органи обаче не представиха документация, която да доказва приложимостта на този сценарий в настоящия случай;
в)
по отношение на конкуренцията предоставянето на гратисни периоди (вж. съображение 57, буква д) и съображение 58, буква е) не представлява единствено преструктуриране на погасяването в течение на времето, тъй като намалява сумата, която подлежи на погасяване към определен момент, и следователно осигурява временно финансово облекчение за получателя;
г)
дори ако, както твърдят гръцките органи, сметката, създадена съгласно Закон № 128/75 и използвана за финансиране на лихвените субсидии (вж. съображение 57, буква г), съображение 58, буква д) и съображение 59, буква е), не е част от бюджета на гръцката държава, тя все пак представлява държавен ресурс (33);
д)
предоставянето на лихвени субсидии по заеми дава предимство на предприятията получатели, дори и ако във въпросната държава лихвените проценти са високи;
е)
освобождаването на предоставените с цел получаване на гаранцията обезпечения (вж. съображение 57, буква ж), макар че може да не включва преки разходи за гръцката държава съгласно Министерско решение № 2071670/11297, съдържа елемент на помощ, тъй като чрез осигуряване на тази възможност държавата не само предлага на предприятията получатели възможността да ползват капитал, а и ги освобождава от една от предпоставките за получаване на гаранция от нея;
ж)
фактът, че лихвените проценти са били високи в Гърция (вж. съображение 57, буква г) не означава липса на помощ в смисъл, че независимо от икономическия контекст, в който е извършено преструктурирането с лихвени субсидии, отпускането на помощта само по себе си оказва въздействие на облекчаване на получателите от тежест, която обичайно трябва да поемат при упражняване на дейността си.
(83)
С оглед на всички тези елементи Комисията може да заключи единствено, че мерките за помощ, които не попадат в приложното поле и не изпълняват предпоставките за отпускане на помощ „de minimis“ по съображения 68-81, действително попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
V.II. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА
(84)
Въпреки това в ситуациите, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от Договора, някои видове помощ могат да бъдат счетени за съвместими с вътрешния пазар чрез дерогация.
(85)
В разглеждания случай е необходимо да се проучи в контекста на всяка открита процедура, кое освобождаване може да е приложимо във всеки от засегнатите сектори (като се прави разграничение между селскостопанския сектор и другите сектори).
V.II.1 ПОМОЩ ЗА ДЕПАРТАМЕНТИТЕ КАСТОРИЯ И ЕВБЕЯ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ПЪРВАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(86)
С оглед на естеството на отпуснатата помощ единственото освобождаване, на което може да се разчита, за да се докаже съвместимостта на помощта с вътрешния пазар, е предвиденото в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, съгласно което помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар.
(87)
Тъй като за въпросната помощ не е постъпило уведомление, за да бъде приложимо това освобождаване е много важно тя да отговаря на правилата за държавна помощ, приложими към момента на отпускането на помощта. Според информацията, предоставена от гръцките органи, въпросната схема действа от 30 юни 1993 г. до 30 юни 2003 г. Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар следователно ще бъде проучена с оглед на правилата за държавна помощ, приложими през този период.
(88)
Една от причините, въз основа на които Комисията взе решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е, че помощта изглежда е била предназначена за предприятия в затруднение. В тази връзка гръцките органи посочват в писмото си от 9 август 2004 г., че критерият „жизнеспособност след преструктуриране“ няма абсолютно никакво отражение върху цялостната оценка на жизнеспособността на предприятието, извършена от кредитната институция, тъй като решението относно допустимостта за преструктуриране е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността. Този аргумент бе повторен в писмата от 15 и 29 март 2011 г. (вж. съображение 61).
(89)
Комисията счита, че това обяснение не позволява да се изключи възможността помощта да е била отпусната на предприятия в затруднение, тъй като дори решението относно допустимостта за преструктуриране да е взето непосредствено след проучването на жизнеспособността, както твърдят гръцките органи, самото проучване е било съсредоточено върху перспективите за жизнеспособност на получателите след преструктурирането. Това означава, че е възможно кандидатите да са били в затруднение към момента на проучването, но въпреки това да са били допуснати до схемата, тъй като институцията, извършваща проучването, е прогнозирала евентуално връщане към жизнеспособност след преструктурирането на дълга (Комисията подчерта това доказателство и в съображение 23 от решението си за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, тъй като в преамбюла на Министерско решение № 2045909/7931/0025 се посочва нуждата от подпомагане на предприятия, които изпитват затруднения, свързани с паричните потоци, в департаментите Кастория и Евбея).
и) Правила, приложими към помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение по време на въпросния период
I. От 1 октомври 1993 г. до 31 декември 1997 г.
(90)
Помощта за фирми в затруднение се регулира с редица правила. Към момента на влизане в сила на Министерско решение № 69836/B1461 политиката на Комисията бе да приема, че този вид помощ в селскостопанския сектор е оперативна помощ, която може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар единствено ако са изпълнени следните три условия:
а)
такава помощ трябваше да засяга финансовите разходи по заеми, сключени за финансиране на вече осъществени инвестиции;
б)
кумулираният еквивалент на помощта за всички помощи, предоставени при отпускането на заема, и въпросната помощ не можеше да надвишава процента, допускан по принцип от Комисията, т.е.:
i)
за инвестиции в първично селскостопанско производство: 35 % или 75 % за необлагодетелствани райони по смисъла на Директива 75/268/ЕИО
ii)
за инвестиции в преработка и търговия със селскостопански продукти: 55 % или 75 % в регионите по цел 1 за проекти, които отговарят на секторните програми или на една от целите на член 1 от Регламент (ЕИО) № 866/90 (34), и 35 % (или 50 % в регионите по цел 1) за други проекти, които не са изключени въз основа на критериите за подбор по точка 2 от приложението към Решение 90/342/ЕИО на Комисията от 7 юни 1990 г. относно установяването на критерии за подбор, приложими към инвестиции за подобряване на условията на преработка и продажба на земеделските и горските продукти (35) (или Решение 94/173/ЕО на Комисията (36), което го замени).
в)
въпросната помощ можеше да бъде платена единствено след промени на лихвените проценти за новите сключени заеми, така че да се вземат предвид вариациите в лихвените проценти (в такива случаи размерът на помощта е трябвало да бъде по-малък от или равен на разликата в лихвените проценти върху новите заеми) или е трябвало да засяга земеделски стопанства, които дават гаранция за жизнеспособност, особено когато финансовата тежест, произтичаща от съществуващи заеми, е заплашвала жизнеспособността на стопанствата или ги е излагала на риск от несъстоятелност.
(91)
С писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи заявяват, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засягат предприятията за преработка като цяло и не посочват конкретно предприятията за преработка в селското стопанство, които са обхванати от Регламенти (ЕИО) № 866/90, (ЕО) № 951/97 и (ЕО) № 1257/1999, че цяла Гърция е регион по цел 1 и че предприятията, които са инвестирали и следователно са получили помощ от Министерство на развитие на селските райони и храните, не са могли да се възползват от преструктуриране на дълга, тъй като това не е било предвидено. Освен това те добавят, че по отношение на общия еквивалент на помощта за преструктурирането, в повечето случаи са отпуснати единствено малки суми и че преструктурирането е свързано с предходни заеми и следователно с инвестиции, които вече са направени.
(92)
Преди всичко обясненията, представени от гръцките органи, не са достатъчни, за да позволят на Комисията да изключи възможността някои предприятия за преработка в селското стопанство да са получили помощ по Министерско решение № 69836/B1451 и последващите му изменения, защото фактът, че не се посочват конкретно гореспоменатите предприятия, не сочи непременно, че те не са принадлежали на общата категория от предприятия за преработка (промишлени предприятия), които попадат в приложното поле на решението.
(93)
По отношение на съответствието с условията, посочени в съображение 90, Комисията установява, че Решение № 69836/B1451 и неговите последващи изменения засяга преструктурирането на заеми за инвестиции или за оборотен капитал.
(94)
По отношение на преструктурирането на инвестиционни заеми въз основа на информацията, предоставена от гръцките органи, Комисията установява, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква а), тъй като тези заеми засягат вече осъществени инвестиции.
(95)
Комисията установи също, че е изпълнено и второто алтернативно условие, посочено в съображение 90, буква в), тъй като предприятията получатели трябва да бъдат считани за жизнеспособни след преструктуриране въз основа на оценка, извършена от финансовите институции.
(96)
Информацията на разположение на Комисията обаче не е достатъчна, за да премахне съмненията, че е изпълнено условието, посочено в съображение 90, буква б), тъй като гръцките органи обясняват в писмото си от 9 август 2004 г., че предприятията, ангажирани в преработката и търговията със селскостопански продукти, са обхванати inter alia от разпоредбите на Регламенти (ЕИО) № 866/90 и (ЕО) № 951/97 и че тези регламенти се прилагат съобразно съдържащите се в тях разпоредби, което означава, че помощта може вече да е отпусната с максималния интензитет, предвиден в гореспоменатите регламенти (75 % за региони по цел 1, което се отнася до цяла Гърция), и че е възможно в резултат на натрупване на помощта въпросната схема да е довела до надвишаване на предвидения интензитет.
(97)
По отношение на преструктурирането на заеми за оборотен капитал не е имало възможност за прилагане на схемата в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като първото условие (буква а) ясно посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
II. От 1 януари 1998 г. до 30 юни 2000 г.
(98)
През 1997 г. условията, заложени в съображение 90, бяха заменени с условията от Съобщение на Комисията - Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1997 г.“) (37). Точка 4.4 от гореспоменатите Насоки гласи, че „По отношение на селскостопанския сектор тези Насоки ще влязат в сила на 1 януари 1998 г. по отношение на новите държавни помощи. За съществуващите помощи влизането в сила ще бъде на същата дата или, в случай че Комисията е открила процедура съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО] срещу една или повече държави-членки в този контекст, след като Комисията приеме окончателно решение по отношение на засегнатата държава-членка (държави-членки) съгласно член 93, параграф 2 от Договора [за ЕО].“
(99)
Насоките от 1997 г., съвсем нови за селскостопанския сектор, предвиждат inter alia:
а)
помощ за оздравяване: мерки за ликвидност, оправдани от сериозни социални затруднения и състоящи се от гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти, ограничени до размера, необходим за поддържане на функционирането на предприятието (например за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки), изплащани единствено за периода, необходим за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване, и без неблагоприятно отражение върху положението в промишления и селскостопанския сектор в други държави-членки;
б)
помощ за преструктуриране: отпускането на помощ, свързана с план за преструктуриране, предвиждащ намаляване на капацитета или окончателно затваряне на производствени мощности, при наличието на структурен свръхкапацитет в сектора (намаляването на капацитета трябва да бъде в допълнение към всяко друго намаление, приложимо при липсата на помощ за преструктуриране), като единственото освобождаване от това условие е в случаите, когато, взети в своята съвкупност, решенията, приети в полза на всички получатели през всеки последователен 12-месечен период, не включват количество на продукта, което надвишава определен процент от общото годишно производство на този продукт в държавата (3 % за целевите мерки за определена категория продукти или оператори и 1,5 % за нецелевите мерки).
(100)
На държавите-членки е позволено да искат прилагането на тези селскостопански разпоредби вместо разпоредбите от Насоките от 1997 г. за сектори, различни от селското стопанство (строги условия, приложими в тези сектори, и по-специално по отношение на плана за преструктуриране и приноса на получателя за преструктурирането - вж. съображения 109-121 от раздел б) по-долу, „Неселскостопански сектор“).
(101)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не предоставиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната през въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1997 г., което означава или описаните в съображение 99, буква б) по-горе условия, или условията, заложени за секторите, различни от селското стопанство (представяне на план за преструктуриране за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в разумни времеви рамки, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност на помощта („един път - последен път“), намаляване на капацитета при структурен свръхкапацитет в засегнатия сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
III. От 1 юли 2000 г. до 30 юни 2003 г.
(102)
На 9 октомври 1999 г. Насоките от 1997 г. бяха заменени от Насоки на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (наричани по-долу „Насоки от 1999 г.“) (38). Точка 6.3 от Насоките от 1999 г. гласи, че „държавите-членки трябва да адаптират своите съществуващи схеми за помощ за оздравяване и преструктуриране, които се очаква да останат в действие след 30 юни 2000 г., с цел да ги приведат в съответствие с Насоките […] след тази дата.“ Освен това „за да може да се осъществи мониторинг от страна на Комисията върху процеса на адаптиране, държавите-членки трябва да ѝ предадат списък с всички такива схеми преди 31 декември 1999 г. След това, и във всеки случай преди 30 юни 2000 г., те трябва да изпратят на Комисията достатъчно информация, за да ѝ дадат възможност да провери дали схемите действително са изменени в съответствие с Насоките.“
(103)
Насоките от 1999 г. също включват специфичен раздел за преструктуриране на предприятия в затруднение в селскостопанския сектор. В сравнение с Насоките от 1997 г. този раздел дава определение на структурен свръхкапацитет в сектора, ограничава освобождаването, посочено в съображение 99, буква б), до предприятията в първичния сектор (което води до автоматичното изискване за намаляване на капацитета в подсектора на преработката и търговията със селскостопански продукти) и въвежда условието за еднократност („един път - последен път“), което означава, че помощта за преструктуриране може да бъде отпусната само веднъж.
(104)
В писмото си от 9 август 2004 г. гръцките органи не представиха информация, която да позволи на Комисията да установи, че схемата за помощ е адаптирана, за да бъде приведена в съответствие с тези разпоредби, и че следователно помощта, отпусната по време на въпросния период, е отпусната в съответствие със съответните условия, заложени в Насоките от 1999 г., с други думи след представяне на план за преструктуриране, който води до затварянето на капацитет при структурен свръхкапацитет, като при необходимост се прилага ограниченото освобождаване, посочено в съображение 103, и въз основа на принципа за еднократност („един път - последен път“).
ii) Гаранции
(105)
Друг фактор за решението на Комисията за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, е въпросът за съвместимостта на евентуалната помощ, предоставена под формата на гаранции. Гръцките органи представиха редица коментари в писмото си от 9 август 2004 г. (вж. съображение 57, букви в) и ж)). Комисията обаче счита, че е необходимо да се отбележи следното във връзка с тези коментари:
а)
по отношение на буква в) фактът, че предоставянето на гаранция подлежи на строги условия сам по себе си не изключва съществуването на държавна помощ - напротив, правилата, които се прилагат по време на действието на въпросната схема, както е посочено в писмата до държавите-членки реф. № SG(89) D/4328 от 5 април 1989 г. и SG(89) D/12772 от 12 октомври 1989 г. и точка 38 от Съобщение на Комисията до държавите-членки относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за ЕИО и член 5 от Директива 80/723/ЕИО на Комисията по отношение на публичните предприятия в производствения сектор (39), ясно гласят, че „… всички гаранции, дадени от държавата пряко или, чрез делегиране, посредством финансови институции, [попадат] в приложното поле на член 92, параграф 1 от Договора за ЕИО“, и налагат прилагането на условия, които могат да включват обявяването на предприятието в несъстоятелност. Макар да е вярно, че гореспоменатите писма бяха заменени през 2000 г. от Известие на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за създаване на Европейската общност по отношение на държавните помощи под формата на гаранции, в което са заложени условията, позволяващи да бъде изключено съществуването на държавна помощ, никаква част от информацията, представена в писмото на гръцките органи от 9 август 2004 г., не сочи, че гаранциите са предоставени при тези условия;
б)
дори ако гръцките органи бяха предоставили информацията, имаща за цел да покаже, че предоставените гаранции изпълняват условията за изключване на наличието на държавна помощ, Комисията не би могла да приеме обосновката, тъй като, например, освобождаването се прилага единствено ако предприятията получатели не са във финансово затруднение;
в)
по отношение на буква ж) фактът, че гаранцията не покрива някои разходи, по никакъв начин не сочи, че са изпълнени всички условия, при които помощта, свързана с предоставянето на гаранция, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар; още повече трябва да се признае, че никоя част от останалата информация, представена от гръцките органи с писмото им от 9 август 2004 г., не сочи, че са изпълнени условията.
(106)
След тези разяснения Комисията следователно счита, че по време на действието на въпросната схема гаранциите са представлявали част от пакет инструменти за отпускане на помощ за предприятия в затруднение и че в резултат на това тяхната съвместимост е свързана с процеса на преструктуриране като цяло, за който, както подробно бе посочено в анализа на съображения 94-104, гръцките органи не са предоставили достатъчно информация, за да премахнат съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена по член 108, параграф 2 от Договора (тези констатации по отношение на гаранциите са валидни както по отношение на трите процедури, посочени в настоящото решение, така и по отношение на всички упоменати сектори, с изключение на гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., които, с оглед на използвания критерий за жизнеспособност - жизнеспособност преди преструктурирането на дълга - ще бъдат проучени отделно).
(107)
Никой от другите аргументи, изложени от гръцките органи в писмото от 9 август 2004 г. (приложен лихвен процент, въпроса с евентуалното съществуване на допълнителни разходи, произтичащи от министерските решения, които представляват неразделна част от правното основание за схемата, честота на изчисляване на лихвата), не съдържат елемент, който да промени позицията на Комисията, както е представена по-горе.
(108)
Тъй като информацията, представена от гръцките органи, не премахва съмненията, изразени от Комисията при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
б) Неселскостопански сектор
(109)
Както и при селскостопанския сектор, Комисията трябваше да проучи въпросната помощ с оглед на правилата, приложими по отношение на помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(110)
Към момента на влизане в сила на Министерско постановление № 69836/B1461, т.е. 1 октомври 1993 г., въпросните правила са били заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, и по-специално в точки 177, 227 и 228 от него.
(111)
В точка 177 от доклада се посочва, че макар и да има нужда от мерки за оздравяване с цел да бъде осигурена глътка въздух, като през това време бъдат разработени по-дългосрочни решения за затрудненията на дружеството, тези мерки не следва да възпрепятстват необходимото намаляване на капацитета и следователно следва да бъдат ограничени до случаите, при които са необходими за справяне с належащи социални проблеми.
(112)
В точка 227 от доклада се посочва, че помощта за оздравяване може да бъде обоснована съгласно Договора, когато е свързана с преструктуриране, имащо за цел да възстанови дългосрочната жизнеспособност на предприятието и/или засегнатите региони, и когато се прилага достатъчно целенасочено по отношение на даден регион или отрасъл, за да може да бъде оценено нейното въздействие.
(113)
В точка 228 от доклада се разяснява допълнително позицията на Комисията по отношение на помощта за оздравяване и се дефинира помощта за преструктуриране.
(114)
Помощта за оздравяване трябва:
а)
да се състои от мерки за ликвидност под формата на гаранции за заеми или заеми с обичайни търговски лихвени проценти;
б)
да бъде ограничена до размера, необходим, за поддържане на функционирането на предприятието и за покриване на разходите за надници и заплати и текущи доставки;
в)
да се изплаща единствено за периода, необходим (най-общо шест месеца) за изготвяне на необходимите и реалистични мерки за възстановяване;
г)
да бъде обоснована въз основа на сериозни социални затруднения, като поддържането на функционирането на предприятието не трябва да има неблагоприятно въздействие върху положението в промишления сектор в други държави-членки.
(115)
Помощта за преструктуриране трябва също да е обвързана строго с прилагането на добра програма за преструктуриране и/или преобразуване и надлежно и ефективно да служи за възстановяване на жизнеспособността на засегнатото производство, интензитетът и размерът на помощта трябва да бъдат ограничени до строгия минимум за поддържане на предприятието по време на неизбежния преходен период преди такава програма да започне да действа, което означава, че съответният период на помощта трябва да бъде ограничен и подкрепата да бъде постепенно намалявана.
(116)
Тези условия бяха заменени от Насоките на Общността от 1994 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (40), които влязоха в сила на 23 декември 1994 г. (наричани по-долу „Насоките от 1994 г.“), и впоследствие от Насоките от 1997 г., които влязоха в сила на 1 януари 1998 г., а на по-късен етап от Насоките от 1999 г., които се прилагат от 1 юли, като вземат предвид периода на адаптиране, даден на държавите-членки по отношение на схемите за помощ (вж. съображения 98 и 102).
(117)
Насоките от 1994 г. потвърждават политиката на Комисията по отношение на помощта за оздравяване (вж. съображение 114) и определят по-подробно съдържанието и отраженията на плановете за преструктуриране, които следва да бъдат представени (перспектива за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействието върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета в случай на структурен свръхкапацитет във въпросния сектор и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането).
(118)
В сферата на неселскостопанските сектори Насоките от 1997 г., които произтичат от редовния преглед на политиката на Комисията в областта на оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, потвърждават съдържанието на Насоките от 1994 г.
(119)
В Насоките от 1999 г. се прилагат по-строги условия по отношение на отпускането на помощ за оздравяване чрез въвеждането на установена времева рамка за представяне на план за преструктуриране. По отношение на преструктурирането Насоките са далеч по-рестриктивни по отношение на малките и средните предприятия и предвиждат възможността за задължително намаляване на капацитета, дори и при липсата на структурен свръхкапацитет в сектора.
(120)
Тъй като обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 9 август 2004 г., са валидни както по отношение на селскостопанския, така и по отношение на неселскостопанския сектор, Комисията може само да стигне до заключението, както вече е направила по отношение на селскостопанския сектор, че информацията, представена от гръцките органи, не позволява на Комисията да установи, че са изпълнени различните условия, заложени в Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. (например, нищо не показва, че предприятията получатели са представили план за преструктуриране, който включва необходимите компенсаторни мерки). Тази констатация е валидна и по отношение на съответствието с разпоредбите, заложени в Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията.
(121)
При липсата на доказателства за съответствието с горепосочените разпоредби, Комисията не може да установи, че помощта е отпусната след представяне на план за преструктуриране, който включва всички елементи, изисквани съгласно различните правила, посочени по-горе (и по-специално перспективата за възстановяване на жизнеспособността въз основа на реалистични хипотези в рамките на разумни срокове, смекчаване на въздействията върху конкурентите, спазване на принципа за еднократност, намаляване на капацитета и помощ, пропорционална на разходите и ползите от преструктурирането, като се покриват и социалните разходи по преструктурирането). Следователно съмненията, които Комисията е изразила при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, остават валидни и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.2 ПОМОЩ ЗА ПРЕДПРИЯТИЯТА В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ ФЛОРИНА И КИЛКИС, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ВТОРАТА ПРОЦЕДУРА
а) Селскостопански сектор
(122)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи твърдят, че основното решение, уреждащо предоставянето на помощта (Министерско решение № 66336/B.1398/1993), засяга промишлените и занаятчийските предприятия и че никоя разпоредба от него не засяга селскостопанските предприятия.
(123)
Комисията взема предвид тази информация и затова смята за ненужно да разглежда въпросната схема с оглед на правилата, приложими по отношение на държавната помощ за селскостопанския сектор към момента на отпускане на помощта.
б) Неселскостопански сектор
(124)
Комисията, която към момента на откриване на процедурата считаше, че схемата е предназначена за предприятия в затруднение, тъй като Министерско решение № 66336/B.1398/1993 гласи, че предприятията трябва да бъдат жизнеспособни след преструктуриране (което само по себе си не изключва възможността предприятията да бъдат в затруднение при приемането им по схемата), трябва да анализира съвместимостта на въпросната помощ с оглед на правилата за помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на помощта.
(125)
Правилата за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на отпускане на въпросната помощ, в хронологичен ред са разпоредбите, заложени в точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията, Насоките от 1994 г. и Насоките от 1997 г.
(126)
По отношение на съответствието с разпоредбите от точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. обясненията, представени от гръцките органи в писмото им от 18 август 2005 г., са идентични с обясненията, изтъкнати като обосновка на отпускането на помощта в департаментите Кастория и Евбея (аргументите на гръцките органи, посочени подробно в съображение 57, букви а)-е), са същите като представените в съображение 56, букви а)-д). Следователно анализът на Комисията в съображения 110-121 е валиден и при въпросния случай, което значи, че съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, не са премахнати и Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(127)
В писмото си от 18 август 2005 г. гръцките органи се опитаха да обосноват въпросната помощ и въз основа на факта, че департаментите Флорина и Килкис граничат с бивша югославска република Македония и че местните предприятия са били силно засегнати в резултат от нестабилността и войната в региона.
(128)
Това позоваване на извънредни обстоятелства можеше да позволи прилагането на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, съгласно който помощта за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар. Гръцките органи обаче не представиха доказателства за затрудненията, които според твърденията им предприятията в двата департамента са изпитвали, или за причинно-следствената връзка между тези затруднения и нестабилността в региона, причинена от събитията в Югославия. Освен това Комисията не разполага с информация, която да показва, че обстоятелствата, посочени от гръцките органи, са могли да оказват описаните въздействия през целия жизнен цикъл на схемата. Най-накрая Комисията се пита защо схемата се е прилагала единствено по отношение на някои сектори от икономиката в двата департамента, макар да е логично посочените обстоятелства да са засегнали всички местни предприятия, независимо от сектора.
(129)
С оглед на тези фактори Комисията не може да разбере как член 107, параграф 2, буква б) от Договора може да е приложим по отношение на въпросната схема за помощи. Следователно Комисията може единствено да стигне до заключението, че и в този случай въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
V.II.3 ПОМОЩ В ДЕПАРТАМЕНТИТЕ РОДОПИ, ЕВРОС, КСАНТИ, ЛЕСБОС, САМОС, ХИОС И ДОДЕКАНЕЗИТЕ, РАЗГЛЕДАНА ПРИ ОТКРИВАНЕТО НА ТРЕТАТА ПРОЦЕДУРА
(130)
С оглед на факта, че Комисията е посочила в решението си за откриване на процедурата, че въз основа на наличната информация не може да се определи дали двете министерски решения от 1989 г. и последващите ги решения (описани подробно в съображения 50-52 по-горе) представляват независима схема за помощ или са неразделна част от цялостната система, анализирана в различните открити процедури, и като се има предвид, че писмото от 10 май 2006 г. от гръцките органи не представя обяснение в тази връзка, съвместимостта с вътрешния пазар на помощта, предвидена в разглежданите министерски решения, ще бъде оценена отделно. Гаранциите, предвидени в Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. (вж. съображение 49), също ще бъдат разгледани отделно, тъй като последното предвижда, че предприятията получатели трябва да бъдат жизнеспособни, а не жизнеспособни след преструктуриране, както е при посочените по-горе случаи.
(131)
Във връзка с министерските решения, посочени в съображения 44-52, анализът ще се състои от две основни части - селскостопанска и неселскостопанска - както при схемите, разгледани при първите две процедури, но неселскостопанската част ще бъде разделена на няколко подчасти - промишлен, хотелиерски и занаятчийски сектори, от една страна, и корабния сектор, от друга страна. Въгледобивният сектор, който също бе разгледан при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, няма да бъде разгледан тук, тъй като гръцките органи обясняват в писмата си от 15 и 29 март 2011 г., че съответните добивни дейности засягат мрамор и каменодобив, което означава, че засегнатите предприятия попадат в обхвата на анализа на промишления сектор.
а) Селскостопански сектор
(132)
Комисията трябва да проучи схемата с оглед на правилата, приложими по отношение на държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение към момента на отпускането на помощта.
(133)
По отношение на селскостопанския сектор въпросните правила са предвидени в съображения 90 и 98-103. Като се има предвид, че действието на въпросната схема изтича на 31 декември 2005 г., Насоките на Общността от 2004 г. относно държавната помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (41) (наричани по-долу: „Насоки от 2004 г.“) следва да бъдат добавени към списъка с приложими разпоредби; Насоките от 2004 г. влизат в сила на 10 октомври 2004 г., като въвеждат по-строги условия от установените в Насоките от 1999 г. (а именно като потвърждават, че приносът на получателя по отношение на преструктурирането трябва да бъде реален и да не включва помощ). Освен това с оглед на естеството на получателите (промишлени животновъдни предприятия и млекопроизводителни стопанства) са налице основания да се счита, че схемата вероятно е обхващала както първично производство (само животновъдство), така и преработка/търговия (като стопанства с линия за преработка на място).
(134)
По отношение на съответствието със самите условия Комисията установи, че Министерско решение № 1648/B22 от 13 януари 1994 г. и неговите последващи изменения предвиждат преструктуриране на заеми, които могат да се използват за инвестиции или оборотен капитал.
(135)
По отношение на преструктурирането на заеми, свързани с инвестиции, в писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представят информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че преструктурираните заеми действително са свързани с вече осъществени инвестиции. Вследствие на това Комисията не може да установи, че е изпълнено условието, предвидено в съображение 90, буква а).
(136)
По подобен начин Комисията не може въз основа на наличната информация да стигне без всякакво съмнение до заключението, че е налице пълно съответствие с условието, предвидено в съображение 90, буква б), тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не е представила подробности в тази връзка.
(137)
По отношение на изискването, заложено в съображение 90, буква в), Комисията установи, че е налице втората алтернатива, тъй като предприятията получатели е трябвало да бъдат жизнеспособни след преструктурирането въз основа на оценка, извършена от банките.
(138)
По отношение на преструктурирането на заеми, използвани за оборотен капитал, не е имало възможност за прилагане на въпросната схема в съответствие с всички условия, предвидени в съображение 90, тъй като в първото условие (буква а) изрично се посочва, че заемите трябва да бъдат свързани с инвестиции.
(139)
Във връзка с помощта, отпусната от 1 януари 1998 г. до датата на приложимост на Насоките от 2004 г., извършеният в съображения 98-104 анализ също се прилага по същество в настоящия случай, тъй като в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи информация, която да позволи на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос.
(140)
Най-накрая по отношение на помощта, отпусната от датата на прилагане на Насоките от 2004 г. Комисията може само да отбележи, че в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция не представи факти, които да позволят на Комисията да потвърди, че с оглед на получаването на въпросната помощ е бил представен план за преструктуриране, включващ и задължителния принос. Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
(141)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи се стремят да обосноват въпросната помощ с войната в съседни региони. Гърция изрази становището, че поради ситуацията помощта отговаря на изискванията за освобождаване по член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора (вж. съображение 59, буква а).
(142)
Комисията не може да приеме този аргумент поради няколко причини:
а)
от регулаторна гледна точка наличието на конфликт се приема за извънредно събитие, което може да попадне само в приложното поле на член 107, параграф 2, буква б) от Договора, според който помощта, предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, е съвместима с вътрешния пазар;
б)
в селскостопанския сектор съвместимостта на мерките за помощ се оценява с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от Договора, в който е заложено, че помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар, а не с оглед на изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква а) от Договора, което предвижда, че помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост, както и на регионите, посочени в член 349 (42), като се вземе предвид структурната, икономическата и социалната ситуация в тях, могат да се приемат за съвместими с вътрешния пазар;
в)
за прилагането на тази дерогация е било необходимо помощта да бъде отпусната съобразно с правилата, уреждащи помощите за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, а по-горе вече бе показано, че случаят не е такъв.
(143)
Комисията не е в състояние да потвърди приложимостта на член 107, параграф 2, буква б) от Договора поради следните основания:
а)
в писмото си от 10 май 2006 г. Гърция правилно посочи, че общият БВП и този на глава от населението в засегнатите департаменти е бил много нисък в сравнение с други региони в държавата през периода, обхванат от схемата, но заяви и това, че БВП е отбелязал известен растеж през същия период, което сочи, че войната в съседните региони не е оказала катастрофално въздействие върху икономиката на засегнатите територии;
б)
както показва описанието на правното основание на схемата, някои промени са въведени в схемата почти десет години след края на военните действия в съседните региони; следователно не може да се приеме, че Гърция е била принудена да сe намеси поради войната в граничните райони и че в резултат на това е налице причинно-следствена връзка между нея и затрудненията на предприятията (един пример е достатъчен, за да илюстрира тази забележка: Министерско решение № 2/64046/0025/2003 от 28 януари 2004 г., посочено в съображение 48, обхваща заемите, които са могли да теглят промишлени предприятия - с други думи евентуално промишлени животновъдни предприятия - до 31 декември 2004 г.).
(144)
По отношение на другите мнения, представени от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г., Комисията подчертава следното (тези коментари, с изключение на буква б), се отнасят и до всички други сектори, посочени в откритата процедура):
а)
проблеми като липсата на динамика на местните пазари или спад в търсенето не могат да бъдат решени с отпускането на помощи на предприятия в затруднение без преструктуриране. Структурните мерки са по-подходящо средство за подкрепа;
б)
делът на производството на месо в засегнатите департаменти от общото производство в Гърция няма никаква връзка с риска от нарушаване на конкуренцията, който произтича от помощта, отпусната извън установената регулаторна рамка (в настоящия случай помощта, отпусната на предприятия в затруднение без план за преструктуриране); съгласно съдебната практика на Съда, когато финансовата помощ, отпусната от държава-членка, укрепва позицията на предприятие в сравнение с неговите конкуренти (което се наблюдава по същество в настоящия случай), тази помощ може да създаде конкурентно предимство пред другите предприятия, които не се възползват от такава подкрепа (43);
в)
въпросът с жизнеспособността на предприятията по смисъла на двете министерски решения, издадени през 1989 г., ще бъде разгледан по-нататък в настоящото решение;
г)
аргументът, според който сметката, създадена по Закон № 128/75, не представлява държавен ресурс, е разгледан в съображение 82, буква г).
(145)
С оглед на тези съображения Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
б) Промишлен, занаятчийски и хотелиерски сектор
(146)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(147)
Както в случая на помощта, посочена в първите две процедури, правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение към момента на отпускането на въпросната помощ, в хронологичен ред са точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г. и 1999 г. Тъй като в разглеждания случай режимът изтича на 31 декември 2005 г. в някои департаменти, към списъка трябва да се добавят Насоките от 2004 г.
(148)
Информацията, изпратена от гръцките органи в писмото им от 10 май 2006 г. и изложена в съображение 59, не включва подробности по отношение на съответствието с правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение. Следователно Комисията не е в състояние да потвърди дали е налице съответствие с точки 177, 227 и 228 от Осмия доклад за политиката в областта на конкуренцията и Насоките от 1994 г., 1997 г., 1999 г. и 2004 г.
(149)
Следователно Комисията не е в състояние да премахне всички съмнения, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с общия пазар.
в) Корабен сектор
(150)
Съвместимостта на въпросната схема с вътрешния пазар ще бъде оценена от две гледни точки, като се вземе предвид факта, че терминът „корабен сектор“ обхваща както корабостроене, така и транспорт с кораби.
(151)
Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(152)
По отношение на корабостроенето правилата, приложими по отношение на оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение след влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г., са следните:
а)
до 31 декември 1998 г.: Директива 90/684/ЕИО на Съвета от 21 декември 1990 г. относно помощите в областта на корабостроенето (44);
б)
от 1 януари 1999 г. до 31 декември 2003 г.: Регламент (ЕО) № 1540/98 на Съвета от 29 юни 1998 г. за установяване на нови правила за помощ за корабостроенето (45);
в)
от 1 януари 2004 г.: Рамка за държавната помощ за корабостроенето (46).
(153)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(154)
По подобен начин във връзка с морския транспорт Комисията трябва да проучи въпросната схема с оглед на правилата, уреждащи помощта за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.
(155)
От влизането в сила на Министерско решение № 1648/B.22 от 13 януари 1994 г. правилата, уреждащи оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в корабната индустрия, са и продължават да бъдат следните:
а)
финансови и данъчни мерки, отнасящи се до използването на кораби, вписани в регистъра на Общността (47);
б)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 1997 г. (48)
в)
Насоките на Общността относно държавните помощи за морския транспорт от 2004 г. (49)
(156)
В писмото си от 10 май 2006 г. гръцките органи отново не представиха информация, която би позволила на Комисията да установи, че въпросната схема за помощи е била прилагана съгласно правилата, приложими при оздравяването и преструктурирането на предприятия в затруднение в този сектор. Следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
г) Помощ, отпусната в департаментите Лесбос, Самос, Хиос и Додеканезите, която е посочена и в третата процедура
(157)
В рамката на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, Комисията разгледа две хипотези, тъй като не разполагаше с достатъчно информация:
а)
помощта, предвидена в Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. и Министерско решение № 2078809 от 10 октомври 1989 г. и техните изменения, попада в обхвата на същата рамка, както установената съгласно решенията, посочени в съображения 44-48.
б)
помощта е била част от система за финансиране, която не е установена върху същите основи.
(158)
В писмото си от 10 май 2006 г. Гърция заяви, че двете министерски решения, издадени през 1989 г., предвиждат предприятията да бъдат жизнеспособни преди и след преструктуриране на дълговете им. Комисията не може да подкрепи това твърдение, тъй като след повторно проучване изглежда, че никое от двете въпросни решения не предвижда изискването предприятията да са жизнеспособни преди и след преструктурирането на дълговете. Следователно Комисията ще оцени съвместимостта на помощта, която попада в приложното поле на двете решения и техните изменения, като се основава не само върху двете хипотези, заложени в съображение 157, а и без да изключва - при втората хипотеза - че помощта може да е била отпусната на предприятия в затруднение.
(159)
По отношение на първата хипотеза, заложена в съображение 157, Комисията е принудена да установи, че ако двете министерски решения, издадени през 1989 г., и техните изменения попадат в същата рамка, както установената от министерските решения, посочени в съображения 44-48, анализът, извършен в съображения 146-149, остава валиден, обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени при откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(160)
Във връзка с втората хипотеза са разгледани два сценария: помощта е отпусната на предприятия в затруднение или помощта е отпусната на жизнеспособни предприятия.
(161)
При първия сценарий извършеният по съображения 146-149 анализ остава валиден, а обясненията, представени от Гърция в писмото ѝ от 10 май 2006 г., не премахват съмненията, изразени от Комисията при откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, и затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросният режим е несъвместим с вътрешния пазар.
(162)
При втория сценарий Комисията също отбелязва, че обясненията на Гърция в писмата ѝ от 10 май 2006 г., 15 март 2011 г. и 29 март 2011 г. не позволяват на Комисията да установи дали оборотният капитал, използващ субсидирани заеми, е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно регионалната помощ (след влизането в сила на Министерско решение № 2041901 от 16 май 1989 г. приложимите правила са Съобщение на Комисията относно начина на прилагане на член 92, параграф 3, букви а) и в) по отношение на регионалната помощ (50), следвано от Насоките от 1998 г. относно националната регионална помощ (51)). Затова Комисията е принудена да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(163)
В случай, че този оборотен капитал не е финансирал допустими инвестиции по смисъла на правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията трябва да провери дали помощта, отпусната за този капитал, която в такъв случай се квалифицира като оперативна помощ, може да бъде обявена за съвместима съгласно приложимите разпоредби на правилата на Съюза относно националната регионална помощ. С оглед на това Комисията желае да подчертае, че от засегнатата държава-членка зависи да изпълни задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като осигури всички необходими елементи, за да може Комисията да провери съвместимостта на въпросната помощ (52). Тъй като информацията в различните писма, представени от Гърция, не позволява на Комисията да провери съответствието с разпоредбите в правилата на Съюза относно националната регионална помощ, Комисията може единствено да стигне до заключението, че въпросната схема е несъвместима с вътрешния пазар.
(164)
Гаранцията, предоставена съгласно Решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г., не може да бъде считана за инструмент в помощ на преструктурирането на предприятие в затруднение, както гаранцията, предвидена в другите министерски решения, упоменати в настоящото решение, тъй като в Министерско решение № 2/82257/0025 се предвижда, че тя може да бъде предоставена единствено на жизнеспособни сами по себе си предприятия, а не на предприятия, които са жизнеспособни след преструктуриране на дълга. Следователно гаранцията следва да се проучи с оглед на приложимите правила за държавна помощ.
(165)
От влизането в сила на Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. до 31 декември 2005 г. (датата на изтичане на срока на действие на схемата) гаранциите се уреждат от Съобщението от 2000 г.
(166)
В съобщението от 2000 г. се предвижда задължението на Комисията да оценява съвместимостта на помощта, свързана с предоставянето на гаранция, въз основа на правилата, приложими по отношение на други форми на помощ и заложени в различните рамки и насоки, приложими в засегнатите сектори. Освен това гаранцията може да се приеме единствено ако мобилизацията ѝ е договорно обвързана със специфични условия, които могат да стигнат дори до задължителното обявяване в несъстоятелност на предприятието получател или друга подобна процедура.
(167)
В настоящия случай гръцките органи не са представили никаква информация относно предоставените гаранции. В резултат на това Комисията не е в състояние да ги оцени с оглед на различните правила, приложими в засегнатите сектори, или да установи дали тази мярка за помощ може да е надвишавала максималните интензитети на помощта, приложими в съответните случаи по отношение на предприятия, които не са в затруднение (освен това в отговора си във връзка с третата процедура Гърция не е представила информация относно съответствието с тези различни правила).
(168)
При тези обстоятелства Комисията не е в състояние да стигне до заключението, че отпуснатата помощ под формата на гаранции съгласно Министерско решение № 2/82257/0025 от 18 декември 2000 г. е съвместима с вътрешния пазар.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(169)
Комисията отбелязва, че Гърция незаконно е приложила въпросните мерки за помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора. Горният анализ сочи, че помощта не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, тъй като Гърция не е представила информация, която да доказва съответствие с различните упоменати правила, и следователно Комисията не е в състояние да разсее съмненията, изразени при откриването на различните процедури. В тази връзка Комисията припомня, че засегнатата държава-членка носи отговорността за изпълнение на задължението за сътрудничество, което има към Комисията, като предоставя всички елементи, необходими за проверка на съвместимостта на въпросната помощ.
(170)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (53) при вземането на отрицателни решения в случаи на неправомерна помощ, Комисията трябва да реши съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя (в настоящия случай всички предприятия, които са се възползвали от разпоредбите на разглежданите министерски решения). Гърция трябва да вземе всички необходими мерки за възстановяването на несъвместимата помощ, отпусната на получателите. Съгласно разпоредбите на точка 42 от известието на Комисията „Към ефективно прилагане на решенията на Комисията, разпореждащи на държавите-членки да възстановят неправомерна и несъвместима държавна помощ“ (54) Гърция разполага с четиримесечен срок, считано от уведомяването за настоящото решение, за да го изпълни. Помощта, която подлежи на възстановяване, включва лихви, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (55).
(171)
Настоящото решение трябва да бъде приложено незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати по схемата за помощ, като се изключат индивидуалните помощи, отпуснати за специфични проекти, които към момента на отпускането на помощта са отговаряли на всички условия, установени в разпоредбите „de minimis“ или за освобождаване, приложими съгласно членове 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (56) или съгласно схема за помощ, одобрена от Комисията.
(172)
В член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 е заложено, че правомощията на Комисията за възстановяване на помощ са предмет на давностен срок от десет години. Този давностен срок започва да тече в деня, в който неправомерната помощ е предоставена на получателя, било като индивидуална помощ или като помощ по схема за помощ. Всяко действие, предприето от Комисията или от дадена държава-членка, която действа по искане на Комисията, по отношение на неправомерната помощ, прекъсва давностния срок и от всяко прекъсване тече нов срок.
(173)
В настоящия случай датите, до които може да се върне Комисията за целите на възстановяването, са както следва:
а)
по отношение на помощта, посочена в първата процедура: 1 октомври 1993 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 27 май 2003 г., докато Министерско решение № 69836/B1461, прието на 14 септември 1993 г., е обнародвано в гръцкия държавен вестник на 1 октомври 1993 г. и е влязло в сила на същата дата;
б)
по отношение на помощта, посочена във втората процедура: 22 април 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 22 април 2004 г.;
в)
по отношение на помощта, посочена в третата процедура: 12 ноември 1994 г. с оглед на факта, че първото действие на Комисията датира от 12 ноември 2004 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемите за помощ под формата на преструктуриране на дълга, неправомерно приведени в действие от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в департаментите Кастория, Евбея, Флорина, Килкис, Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите и на островите Лесбос, Самос и Хиос, са несъвместими с вътрешния пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, отпусната по някоя от схемите, посочени в член 1, не се квалифицира като помощ, ако към момента на отпускането ѝ отговаря на условията, установени с някой от регламентите, приети съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, приложими към момента на отпускането на помощта.
Член 3
1. Гърция възстановява от получателите несъвместимата помощ, отпусната съгласно схемите, посочени в член 1.
2. Върху сумите, които подлежат на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която са предоставени на разположение на получателите, до действителното им възстановяване.
3. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Гърция анулира всички неизплатени плащания на помощ по схемата, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 4
Възстановяването на помощта, отпусната по схемите, посочени в член 1, е незабавно и ефективно.
Гърция осигурява прилагането на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение Гърция изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на получателите, които са получили помощ по схемите, посочени в член 1, и общия размер, получен от всеки от тях по въпросната схема;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от всеки получател в случай на помощ, която не може да бъде включена в обхвата на правилото „de minimis“;
в)
подробно описание на вече предприетите мерки за изпълнение на настоящото решение и на планираните такива;
г)
документи, доказващи, че на получателите е наредено да възстановят помощта.
2. Гърция информира редовно Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, предоставена съгласно схемата, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Гърция незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателите.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 19 октомври 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 19. oktobris)
par valsts atbalsta shēmām, ko Grieķija īstenojusi Kastorijas [Kastoria], Evijas [Evia], Florinas [Florina], Kilkis [Kilkis], Rodopi [Rodopi], Evras [Evros], Ksanti [Xanthi] un Dodekanesas [Dodecanese] prefektūrā un Lesbas [Lesbos], Samas [Samos] un Hijas [Chios] salā (parāda pārstrukturēšana)
(Nr. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) un C 50/05 (ex NN 20/05))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7252)
(Autentisks ir tikai teksts grieķu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/307/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc aicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1) un ņemot vērā iesniegtās piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Pēc tam, kad Komisija bija saņēmusi informāciju par to, ka 1993. gadā un turpmākajos gados saistībā ar atkārtotām sarunām par parādiem uzņēmumiem Kastorijas un Evijas prefektūrā ir piešķirts atbalsts, Komisija 2003. gada 27. maija vēstulē lūdza, lai Grieķijas iestādes ne vēlāk četru nedēļu laikā iesniedz šā pasākuma juridiskā pamata tekstu kopā ar citu informāciju, kas vajadzīga, lai veiktu pārbaudi saskaņā ar EK līguma 87. un 88. pantu (3).
(2)
Ar 2003. gada 10. jūlija vēstuli, kas reģistrēta 2003. gada 17. jūlijā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu vēstuli, kurā tās lūdza par vienu mēnesi pagarināt 1. apsvērumā minēto termiņu.
(3)
Ar 2003. gada 4. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2003. gada 6. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai tās 2003. gada 27. maija vēstulē pieprasīto informāciju.
(4)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 153/03.
(5)
Ar 2004. gada 21. jūnija vēstuli (4) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru (C 23/04) (turpmāk “lēmums par pirmās procedūras sākšanu”).
(6)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (5). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(7)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(8)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 13. jūlija vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 19. jūlijā, lūdza par vienu mēnesi pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu.
(9)
Ar 2004. gada 6. augusta faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(10)
Ar 2004. gada 9. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2004. gada 10. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu.
(11)
Pārbaudot Grieķijas iestāžu 2003. gada 4. augusta vēstulē minēto informāciju, Komisija konstatēja, ka aplūkojamais atbalsts attiecas ne vien uz Kastorijas un Evijas, bet arī uz Florinas un Kilkis prefektūru. Tāpēc Komisija 2004. gada 22. aprīlī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, kurā tā lūdza sniegt papildu informāciju par atbalsta shēmām šajās prefektūrās.
(12)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 26. maija vēstulē lūdza par vienu mēnesi pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz iepriekš minētā papildu informācija.
(13)
Ar 2004. gada 7. jūnija faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(14)
Ar 2004. gada 1. jūlija vēstuli, kas reģistrēta tajā pašā dienā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā paziņoja Komisijai tās 2004. gada 22. aprīļa faksā pieprasīto informāciju.
(15)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 70/04.
(16)
Ar 2005. gada 9. jūnija vēstuli (7) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Florinas un Kilkis prefektūrā piešķirto atbalstu (C 20/05) (turpmāk “lēmums par otrās procedūras sākšanu”).
(17)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(18)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(19)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2005. gada 24. jūnija vēstulē, kas reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, lūdza par diviem mēnešiem pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par otrās procedūras sākšanu.
(20)
Ar 2005. gada 13. jūlija faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(21)
Ar 2005. gada 18. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2005. gada 24. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par otrās procedūras sākšanu.
(22)
Pārbaudot Grieķijas iestāžu 2004. gada 1. jūlija vēstulē minēto informāciju, Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts ne vien lēmumos par pirmās un otrās procedūras sākšanu minētajās, bet arī citās prefektūrās. Tāpēc Komisija 2004. gada 12. novembrī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, kurā tā lūdza sniegt papildu informāciju par šiem atbalsta pasākumiem.
(23)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 13. decembra vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 15. decembrī, lūdza, lai Eiropas Komisija par vienu mēnesi pagarina termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz iepriekš minētā papildu informācija.
(24)
Ar 2005. gada 6. janvāra faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(25)
Ar 2005. gada 27. janvāra vēstuli, kas reģistrēta 2005. gada 1. februārī, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai tās 2004. gada 12. novembra vēstulē pieprasīto informāciju.
(26)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 20/05.
(27)
Ar 2005. gada 22. decembra vēstuli (10) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūrā un Lesbas, Samas un Hijas salā piešķirto atbalstu (C 50/05) (turpmāk “lēmums par trešās procedūras sākšanu”).
(28)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (11). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(29)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(30)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2006. gada 23. janvāra vēstulē, kas reģistrēta 2006. gada 25. janvārī, lūdza par trim mēnešiem pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu.
(31)
Ar 2006. gada 3. februāra faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(32)
Ar 2006. gada 10. maija vēstuli, kas reģistrēta 2006. gada 11. maijā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu.
(33)
Pēc visu iesniegto juridisko pamatu pārbaudes Komisija 2011. gada 12. janvārī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, lūdzot vienā mēnesī sniegt papildu skaidrojumus par aplūkojamo atbalstu.
(34)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2011. gada 7. februāra e-pasta vēstulē lūdza par 40 darba dienām pagarināt iepriekš minēto termiņu.
(35)
Ar 2011. gada 17. februāra faksu Komisija termiņu pagarināja par 20 darba dienām.
(36)
Ar 2011. gada 15. marta un 2011. gada 29. marta e-pasta vēstulēm Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai iepriekš minētos skaidrojumus.
II. APRAKSTS
(37)
Valdības 1993. gada 30. septembra lēmumā Nr. 69836/B1461 paredzēta visu to 1993. gada 30. jūnijā pastāvošo parādu konversija - neatkarīgi no tā, vai pienācis to samaksas termiņš -, kas saistīti ar visu veidu (gan apgrozāmā kapitāla, gan pamatkapitāla) aizdevumiem drahmās un ārvalstu valūtā, kuri piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kas neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti un darbojas Kastorijas un Evijas prefektūrā, kā arī to parādu konversija, kas saistīti ar banku garantijām drahmās un ārvalstu valūtā, kuras izsniegtas par labu minētajiem uzņēmumiem, izveidojot jaunu aizdevumu, kas jāatmaksā desmit gados, reizi sešos mēnešos veicot vienādus kopējus (pamatsummas un procentu) maksājumus vai reizi sešos mēnešos veicot vienādus pamatsummas (vienkāršas amortizācijas) maksājumus un reizi sešos mēnešos aprēķinot procentus saskaņā ar likmi, ko tajā laikā piemēro parāda pārstrukturēšanai (jaunajam aizdevumam piemērojamā likme ir likme, kas attiecas uz pēdējā laidiena 12 mēnešu Valsts kases zīmēm, kuras izlaistas pirms katra aizdevuma procentu aprēķināšanas perioda, un kas palielināta par diviem procentu punktiem, ar desmit procentu punktu samazinājumu pirmajos piecos gados, kuru sedz no konta, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75) (12).
(38)
Alternatīvi iepriekš minētie uzņēmumi var uz pieciem gadiem saņemt procentu samazinājumu desmit procentu punktu apmērā attiecībā uz to 1993. gada 30. jūnijā pastāvošajiem nesamaksātajiem parādiem drahmās un ārvalstu valūtā, kas ir saistīti ar ieguldījumiem pamatkapitālā un apgrozāmajā kapitālā.
(39)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(40)
Ar valdības lēmumiem Nr. 2035824/5887 (1994. gada 1. jūnijs), 2045909/7431/0025 (1994. gada 26. augusts), 2071670/11297 (1994. gada 9. novembris) un 72742/B1723 (1994. gada 8. decembris) ir pielāgoti ar jaunajiem aizdevumiem saistītie atvieglojumu periodi un procentu samazinājumi, nodrošinot to segumu ar valsts garantiju.
(41)
Valdības 1993. gada 14. septembra lēmumā Nr. 66336/B1398 paredzēti tādi paši atbalsta pasākumi un nosacījumi, kā aprakstīts 37. apsvērumā. Tajā paredzēts arī piešķirt valsts garantiju Florinas un Kilkis prefektūras rūpniecības un amatniecības uzņēmumu pārstrukturētā parāda pamatsummai un procentiem un likumā Nr. 128/75 noteiktajās budžeta robežās nodrošināt valsts segumu līdz 1992. gada 31. decembrim nesamaksātajiem kavējuma procentiem, kas attiecas uz minēto uzņēmumu apgrozāmajam kapitālam vai pamatkapitālam piešķirtajiem aizdevumiem.
(42)
Valdības 1993. gada 14. septembra lēmums Nr. 66336/B1398 ir grozīts ar lēmumu Nr. 30755/B1199 (1994. gada 21. jūlijs), lēmumu Nr. 60029/B1541 (1994. gada 23. septembris), lēmumu Nr. 72742/B1723 (1994. gada 8. decembris), lēmumu Nr. 236/B22 (1995. gada 4. janvāris), lēmumu Nr. 8014/B285 (1995. gada 28. februāris), lēmumu Nr. 44678/B1145 (1995. gada 3. jūlijs), lēmumu Nr. 44446/B1613 (1996. gada 24. decembris), lēmumu Nr. 40410/B1678 (1997. gada 9. decembris), lēmumu Nr. 10995/B546 (1999. gada 24. marts), lēmumu Nr. 12169/B736 (2000. gada 22. marts) un lēmumu Nr. 35913/B2043 (2000. gada 24. oktobris). Ar visiem šiem lēmumiem ir grozīti aizdevumu termiņi, ar jaunajiem aizdevumiem saistītie atvieglojumu periodi un procentu likmju samazinājumi un pagarināts termiņš, kuram beidzoties, jāveic atlikušās iemaksas.
(43)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(44)
Valdības 1994. gada 13. janvāra lēmumā Nr. 1648/B.22 paredzēti šādi pasākumi:
a)
jauniem apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas no 1993. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem, kuri neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu 10 (desmit) procentu punktu apmērā, ko sedz no konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75, līdz 20 % no uzņēmuma iepriekšējā gada apgrozījuma vai 50 % no kārtējā gada pasūtījumiem attiecībā uz procentiem, kas iegrāmatoti laikposmā no 1993. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 31. martam, ar valsts garantiju, kuras kopējā maksimālā summa ir GRD 100 000 000 (EUR 293 470);
b)
visu to 1993. gada 31. decembrī pastāvošo parādu konversija - neatkarīgi no tā, vai pienācis to samaksas termiņš -, kas ir saistīti ar apgrozāmā kapitāla un pamatkapitāla aizdevumiem, kuri piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem Trāķijas [Thrace] reģionā, izveidojot jaunu aizdevumu, kurš jāatmaksā desmit gados, reizi sešos mēnešos veicot vienādus kopējus (pamatsummas un procentu) maksājumus, un kuru finansē no konta, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75, ar valsts garantiju;
c)
pārstrukturētajā parādā iekļauj līdz 1992. gada 31. decembrim nesamaksātos kavējuma procentus, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla vai pamatkapitāla aizdevumiem.
(45)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(46)
Valdības lēmumā Nr. 1648/B.22/13.1.1994. ir veikti vairāki grozījumi, pieņemot šādus valdības lēmumus: Nr. 14237/B.664/6.4.1994., 235/B.21/4.1.1995., 44678/B.1145/3.7.1995., 14946/B.566/30.4.1996., 44446/B.1613/24.12.1996., 32576/B.1282/9.10.1997. (13), 11362/B.472/7.4.1997., 40412/B.1677/9.12.1997. (14), 42998/B.2026/15.12.1998., 19954/B.957/7.6.1999., 10123/B.507/17.3.1999., 6244/B.270/18.2.2000. un 35913/B.2043/24.10.2000. (15). Ar visiem šiem lēmumiem ir grozīti tehniskie aspekti, piemēram, procentu samazinājumi, atvieglojumu periodi, aizdevumu termiņi un termiņi, kuriem beidzoties, jāveic atlikušās iemaksas.
(47)
Ar lēmumu Nr. 2003341/683/0025/17.2.94 apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas no 1993. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem, kuri neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā, tiek piešķirta valsts garantija, kuras kopējā maksimālā summa vienam uzņēmumam ir GRD 100 000 000 (EUR 293 470); valsts garantija ir piešķirta arī līdz 1993. gada 31. decembrim nesamaksātajiem ar pārstrukturēšanu saistītajiem parādiem (pamatsummai un procentiem), kas saistīti ar agrākajiem aizdevumiem, kuri piešķirti saskaņā ar apvienotā lēmuma Nr. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94 noteikumiem.
(48)
Lēmumā Nr. 2003341/683/0025/17.2.94 ir veikti vairāki grozījumi, pieņemot šādus lēmumus: Nr. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996., 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998., 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999., 2/14774/0025/31.5.2000., 2/82257/0025/18.12.2000., 2/7555/0025/25.5.2001., 2/61352/0025/31.1.2002. un 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Ar visiem šiem lēmumiem tiek piešķirta valsts garantija, ja piemēro pasākumus, kas paredzēti dažādajos lēmumos, ar kuriem groza valdības lēmumu Nr. 1648/B.22/13.1.1994. (sk. 46. apsvērumu).
(49)
Iepriekš minētajā sarakstā ir valdības lēmums Nr. 2/82257/0025/18.12.2000., kurā noteikts, ka lēmums ir piemērojams, ja uzņēmumi ir absolūti dzīvotspējīgi (nevis kļūst dzīvotspējīgi pēc pārstrukturēšanas, kā minēts pārējos šajā lēmumā minētajos valdības lēmumos), bet tas ļauj pieņemt, ka uzņēmumi nebija nonākuši grūtībās.
(50)
Saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2041901/16.5.1989. attiecībā uz atlikušajiem maksājumiem, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kuri no 1989. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kuru galvenās pārvaldes oficiālā atrašanās vieta ir Evras, Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu trīs procentu punktu apmērā, ko sedz no kopīgā konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75.
(51)
Saskaņā ar lēmumu Nr. 2078809/10.10.89. attiecībā uz atlikušajiem maksājumiem, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kuri no 1989. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kuru galvenās pārvaldes oficiālā atrašanās vieta ir Rodopi, Ksantes un Samas prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu trīs procentu punktu apmērā, ko sedz no kopīgā konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75.
(52)
Valdības lēmumi Nr. 9034/B.289/10.2.2003. un 37497/B.1232/2.6.2003. papildina 50. un 51. apsvērumā minētos lēmumus, precizējot paredzēto procentu samazinājumu piemērošanas jomu un dažus tehniskus aspektus.
III. IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI
(53)
Saistībā ar minētajām atbalsta shēmām Komisija apšauba ne vien apgalvojumu, ka valsts atbalsts nepastāv, bet arī atbalsta, kas saskaņā ar Komisijas viedokli faktiski pastāv, saderību ar iekšējo tirgu.
a) Pirmās procedūras sākšanas pamatojums
(54)
Pirmās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
kad Komisija Grieķijas iestādēm lūdza sniegt paskaidrojumus par aplūkojamo atbalstu, tās norādīja, ka valdības lēmumi, kas ir atbalsta pasākumu juridiskais pamats, nav paziņoti, jo iestādes uzskatīja, ka atbalsts, kuru tās īsteno, nav valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. punkta izpratnē; turklāt, lai gan iestādēm nebija zināms precīzs saņēmēju skaits, tās apgalvoja, ka aplūkojamā atbalsta summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam;
b)
tā kā atbalsta piešķiršanas laikā de minimis noteikums lauksaimniecības nozarē nebija piemērojams un lēmumi, kas ir aplūkojamo atbalsta pasākumu juridiskais pamats, bija paredzēti, lai palīdzētu uzņēmumiem, kuriem ir likviditātes problēmas, Komisija uzskata, ka atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
attiecībā uz lauksaimniecības nozari pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
d)
rūpniecības un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādēm nebija zināms šajos valdības lēmumos paredzētā atbalsta saņēmēju skaits, kā arī to, ka de minimis atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz dažādajiem noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija šajās nozarēs ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā.
b) Otrās procedūras sākšanas pamatojums
(55)
Otrās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
kad Komisija Grieķijas iestādēm lūdza sniegt paskaidrojumus par aplūkojamo atbalstu, iestādes apgalvoja, ka aplūkojamā atbalsta summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam, lai gan tām nebija zināms precīzs saņēmēju skaits; taču de minimis noteikums līdz 2005. gada 1. janvārim uz lauksaimniecības nozari neattiecās, turklāt Komisijas rīcībā nebija nekādu datu, kas tai ļautu noteikt, kādā mērā uz summām, kuras lauksaimniecības uzņēmumi bija saņēmuši, piemērojot lēmumu Nr. 66336/B.1398, varētu attiecināt Komisijas 2004. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 1860/2004 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē (17), ar kuru lauksaimniecības nozarē ieviesa de minimis noteikumu;
b)
tā kā šie lēmumi bija paredzēti, lai palīdzētu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem (t. i., no 1993. gada 21. septembra), bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
attiecībā uz lauksaimniecības nozari pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no 1993. gada 21. septembra bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
d)
rūpniecības un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādēm nebija zināms šajos lēmumos paredzētā atbalsta saņēmēju skaits, kā arī to, ka atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no 1993. gada 21. septembra, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija šajās nozarēs ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no 1993. gada 21. septembra bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā.
c) Trešās procedūras sākšanas pamatojums
(56)
Trešās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
tāpat kā saistībā ar pirmās un otrās procedūras sākšanu Grieķijas iestādes sniedza informāciju, kurā tās apgalvoja, ka attiecīgās summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam, taču de minimis noteikums līdz 2005. gada 1. janvārim uz lauksaimniecības nozari neattiecās, turklāt Komisijas rīcībā nebija nekādu datu, kas tai ļautu noteikt, kādā mērā uz summām, kuras lauksaimniecības uzņēmumi bija saņēmuši, piemērojot lēmumus, kas ir aplūkojamās atbalsta shēmas juridiskais pamats, varētu attiecināt Regulas (EK) Nr. 1860/2004 darbības jomu;
b)
tā kā šie valdības lēmumi bija paredzēti, lai palīdzētu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
rūpniecības, viesnīcu un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādes nebija norādījušas atbalsta saņēmēju skaitu, kā arī to, ka de minimis atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
d)
ogļu un kuģniecības nozarē de minimis noteikumu piemēro tikai no Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulas (EK) Nr. 69/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (18) spēkā stāšanās dienas, tomēr c) apakšpunktā minēto iemeslu dēļ atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz dažādajiem noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
uz jūras transporta nozari de minimis noteikums neattiecās, tāpēc atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
f)
nevienā no iepriekš minētajām nozarēm pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija tikusi piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
g)
saskaņā ar lēmumu Nr. 2041901/16.5.1989. un 51. un 52. apsvērumā minētajiem lēmumiem atbalstu bija paredzēts piešķirt nevis Rodopi, Evras un Ksantes, bet citām prefektūrām, un nav iespējams noteikt, vai šajos lēmumos paredzētā atbalsta sistēma papildina iepriekš minētajās trīs prefektūrās piemērojamo sistēmu, vai ir atsevišķa sistēma; katrā ziņā, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nav iespējams noteikt, vai ir ievēroti valsts atbalsta noteikumi (reģionālā atbalsta noteikumi vai de minimis noteikums);
h)
ja g) apakšpunktā minētajos valdības lēmumos paredzētā sistēma papildina Rodopi, Evras un Ksantes prefektūrā piemērojamo sistēmu, nav iespējams noteikt, vai plānotajiem atbalsta pasākumiem varēja piemērot de minimis noteikumu, nedz arī to, vai tos var uzskatīt par saderīgiem ar noteikumiem, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai;
i)
ja g) apakšpunktā minētajos valdības lēmumos paredzētā sistēma ir neatkarīga atbalsta sistēma, tad, ņemot vērā, ka šajos lēmumos par to nav sniegta sīkāka informācija, jāpārbauda, cik atbilstoši tā tika piemērota attiecībā uz dzīvotspējīgiem un grūtībās nonākušiem uzņēmumiem; pēc analīzes Komisija nonāca pie šādiem secinājumiem:
i)
attiecībā uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem nav iespējams noteikt, vai plānotajiem atbalsta pasākumiem varēja piemērot de minimis noteikumu, nedz arī to, vai tos var uzskatīt par saderīgiem ar noteikumiem, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai;
ii)
attiecībā uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem nav iespējams noteikt, vai apgrozāmais kapitāls, ko veido aizdevums kopā ar piešķirto procentu samazinājumu, ir izmantots attaisnotu ieguldījumu finansēšanai saskaņā ar Savienības reģionālā atbalsta noteikumiem.
IV. GRIEĶIJAS IESTĀŽU APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ OFICIĀLĀS PROCEDŪRAS SĀKŠANU
a) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz pirmās procedūras sākšanu
(57)
Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē ir minēti šādi argumenti:
a)
aizdevumu konsolidācija ir administratīvs instruments, kas nav saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām;
b)
procentu aprēķināšanu reizi sešos mēnešos savā judikatūrā jau ir atbalstījusi valsts Augstākā tiesa, atzīstot, ka salikto procentu aprēķināšana reizi ceturksnī ir nelikumīga un nepareiza un turklāt rada pārmērīgu slogu parādniekiem;
c)
valsts garantijas piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalstu, jo tās izmantošana ir saistīta ar īpaši stingriem pasākumiem attiecībā uz galveno parādnieku;
d)
pārskata periodā procentu likmes Grieķijā bija un arī pēc samazinājumu piemērošanas saglabājās daudz augstākas nekā vidējās procentu likmes pārējā Savienības teritorijā, līdz ar to nevar runāt par konkurences traucējumiem - arī tāpēc, ka saņēmējuzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem; turklāt samazinājumu finansēšanai izmantoja īpašu kontu, kas nebija saistīts ar valsts budžetu;
e)
atvieglojumu periodu piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalsta pasākumu, jo parāds un procenti saglabājas, - tā ir vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, pamatojoties uz ekonomisko situāciju;
f)
valdības lēmums Nr. 72742/B1723 (sk. 42. apsvērumu) neradīja nekādas papildu izmaksas salīdzinājumā ar sākotnējā lēmumā, kas ir aplūkojamās shēmas pamats, paredzētajām izmaksām;
g)
vērtspapīru izlaišanu saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2071670/11297 nevar uzskatīt par uzņēmumu atbalsta pasākumu, jo uzņēmumi ir pielāgojušies pārstrukturēto aizdevumu līmenim, turklāt Grieķijas valsts garantija neaptver visu veidu maksājumus, ko bankas uzliek aizdevējiem;
h)
valdības lēmums Nr. 69836/B1451 un tā grozījumi attiecas uz pārstrādes uzņēmumiem kopumā, nevis konkrēti uz lauksaimniecības nozares pārstrādes uzņēmumiem, kurus aptver Padomes 1990. gada 29. marta Regula (EEK) Nr. 866/90 attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un laišanas tirgū nosacījumu uzlabošanu (19), Padomes 1997. gada 20. maija Regula (EK) Nr. 951/97 attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un laišanas tirgū nosacījumu uzlabošanu (20) un Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai (21); šīs regulas tika piemērotas, īstenojot darbības programmas saskaņā ar otro un trešo Kopienas atbalsta shēmu; uzņēmumiem, kas bija veikuši ieguldījumus un šajā nolūkā saņēmuši atbalstu no Lauku attīstības un pārtikas ministrijas, nebija tiesību uz parādu pārstrukturēšanu, jo tā nebija paredzēta; nepiemēroja arī de minimis noteikumu, jo uzņēmēji varēja saņemt subsīdijas tikai tad, ja bija veikuši darbu un seguši izmaksas;
i)
de minimis noteikums pieminēts vienīgi tādēļ, lai paskaidrotu, ka lielākajā daļā gadījumu atbalsta summas bija mazākas par de minimis maksimālo robežu, bez īpašas norādes uz lauksaimniecības nozari;
j)
kritērijs, saskaņā ar kuru pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem, nav saistīts ar kredītiestāžu sagatavoto uzņēmumu kopējo dzīvotspējas novērtējumu, jo atbilstību pārstrukturēšanai nosaka uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes;
k)
pārstrukturēšana bija saistīta ar agrākiem aizdevumiem un neattiecās uz jaunu ieguldījumu finansēšanu;
l)
attiecībā uz pārstrukturēšanas kopējo dotācijas ekvivalentu jāievēro, ka lielākajā daļā gadījumu atbalsta summas bija nelielas, visi apgabali, kuriem pasākumi bija paredzēti (Kastorijas un Evijas prefektūrā), ir mazāk labvēlīgi apgabali Padomes 1975. gada 28. aprīļa Direktīvas 75/268/EEK par zemkopību kalnainos apvidos un dažos lauksaimniecībai neizdevīgos apvidos (22) izpratnē un visa valsts ir 1. mērķa reģions;
m)
uz jauniem aizdevumiem attiecās tā pati procentu likme, kas attiecās uz Grieķijas Valsts kases zīmju pēdējo laidienu; samazinājums neattiecas uz visu pārstrukturētā aizdevuma termiņu, bet tikai uz pirmajiem kritiskajiem gadiem; atšķirība starp likmēm nebija pārāk liela (1-2. punkti);
n)
shēma pastāvēja no 1993. gada 30. jūnija līdz 2003. gada 30. jūnijam.
b) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz otrās procedūras sākšanu
(58)
Grieķijas iestāžu 2005. gada 18. augusta vēstulē ir izklāstīti turpmāk minētie argumenti, kuru lielākā daļa jau bija iekļauti iestāžu atbildē uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu (sk. iepriekšējo apsvērumu):
a)
aizdevumu konsolidācija ir administratīvs instruments, kas nav saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām (iestādes piebilst, ka šā instrumenta nolūks nav selektīva atbalsta piešķiršana);
b)
procentu aprēķināšanu reizi sešos mēnešos savā judikatūrā jau ir atbalstījusi valsts Augstākā tiesa, atzīstot, ka salikto procentu aprēķināšana reizi ceturksnī ir nelikumīga un nepareiza un turklāt rada pārmērīgu slogu parādniekiem;
c)
pārskata periodā procentu likmes Grieķijā bija un arī pēc samazinājumu piemērošanas saglabājās daudz augstākas nekā pārējā Savienības teritorijā;
d)
valsts garantijas piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalstu, jo arī tad, ja to izmanto, tā ir saistīta ar īpaši stingriem nosacījumiem attiecībā uz galveno parādnieku;
e)
kavējuma procentu un procentu likmju samazinājumu finansēšanai izmantoja īpašu kontu, kas bija atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75 un nebija saistīts ar valsts budžetu;
f)
atvieglojumu periodu piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalsta pasākumu, jo parāds un procenti saglabājas, - tā ir vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, pamatojoties uz ekonomisko situāciju;
g)
saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 66336/B.1398/1993 un tā grozījumiem iespēja saņemt atbalstu bija Florinas un Kilkis prefektūrā dibinātiem uzņēmumiem, tas nebija saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām un to varēja piešķirt, ja attiecīgie uzņēmumi bija atzīti par dzīvotspējīgiem, līdz ar to atbalsts neradīja konkurences traucējumus EK līguma 87. panta izpratnē; turklāt jāatceras, ka Florinas un Kilkis prefektūrai ir kopīgas robežas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un ka pārskata periodā (20. gadsimta 90. gados) šīs prefektūras ievērojami cieta reģionā notiekošās karadarbības un tā nestabilitātes dēļ;
h)
visbeidzot, iepriekš minētais lēmums attiecas uz rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem; Grieķijas iestādes apgalvo, ka šie noteikumi neattiecas uz lauksaimniecības uzņēmumiem.
c) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz trešās procedūras sākšanu
(59)
Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē ir minēti šādi argumenti:
a)
prefektūras, uz kurām attiecas aplūkojamie lēmumi, atradās grūtā ekonomiskā situācijā, t. i., tajās bija zems ekonomiskās aktivitātes līmenis un augstāks bezdarba līmenis nekā citur valstī; šo situāciju vēl vairāk sarežģīja karastāvoklis kaimiņvalstīs (piemēram, Kosovā); tātad konkurences traucējumi nevarēja rasties un parāda pārstrukturēšanas un samazinājumu veidā piešķirtajam atbalstam varēja piemērot EK līguma 87. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktā paredzēto izņēmumu;
b)
atbalsta pasākumi bija vērsti uz to, lai risinātu tādas problēmas kā dinamisma trūkums vietējos tirgos, darba tirgus sašaurināšanās un pieprasījuma samazināšanās, kā arī ekonomikas ilgtermiņa attīstības problēmas;
c)
attiecībā uz Komisijas iebildumu, ka, ņemot vērā augsto konkurences līmeni lauksaimniecības nozarē, atbalsts varētu negatīvi ietekmēt Kopienas tirdzniecības nosacījumus, jāievēro, ka no visiem pārbaudītajiem lēmumiem tikai lēmums Nr. 1648/B22/13.1.1994. attiecas uz intensīvās lopkopības uzņēmumiem, turklāt laikposmā no 1995. līdz 2004. gadam attiecīgajās prefektūrās, t. i., Evras, Rodopi un Ksantes prefektūrā, gaļas ražošana bija tikai neliela lauksaimnieciskās ražošanas daļa, un, lai gan iekšzemes kopprodukta (IKP) apjoms (gan absolūtos skaitļos, gan uz vienu iedzīvotāju) šajās prefektūrās minētajā laikposmā palielinājās, tas joprojām bija ievērojami zemāks nekā vidēji valstī;
d)
valdības lēmumos Nr. 2041901/16.5.1989. un 2078809/1989, kuros paredzēti procentu samazinājumi apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas piešķirti uzņēmumiem Evras, Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, vienlaikus noteikts, ka uzņēmumiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas jābūt dzīvotspējīgiem;
e)
Grieķijas kompetentajām iestādēm bija uzdots vākt datus par saņēmējiem un faktiski piešķirto atbalstu, taču saskaņā ar iestāžu teikto tām nebija šādu iespēju;
f)
procentu likmju samazinājumu finansēšanai izmanto kontu, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75 un nav valsts līdzekļu konts, jo ir paredzēts galvenokārt finansējuma pārdalīšanai.
d) Grieķijas iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstules
(60)
Grieķijas iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstulēs vispirms norādīti termiņi, līdz kuriem bija spēkā sākotnējie valdības lēmumi, kas reglamentē aplūkojamās shēmas. Tie ir šādi:
a)
lēmums Nr. 69836/B1461 (Kastorijas un Evijas prefektūra) bija spēkā līdz 2003. gada 30. jūnijam;
b)
lēmums Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinas un Kilkis prefektūra) bija spēkā līdz 2000. gada 30. jūnijam;
c)
lēmums Nr. 1648/B.22/13.1.94 (Ksantes, Rodopi un Evras prefektūra) bija spēkā līdz 2005. gada 31. decembrim;
d)
lēmums Nr. 2041901/16-5-1989 (Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūra, Lesbas, Samas un Hijas sala) bija spēkā līdz 2004. gada 31. decembrim.
(61)
Turpmāk Grieķijas iestādes norāda, ka kritērijs, saskaņā ar kuru uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt dzīvotspējīgiem, nav vienīgais vērā ņemtais faktors, - ir veikts vispārējs novērtējums par uzņēmumu dzīvotspēju pirms un pēc pārstrukturēšanas.
(62)
Vēstulēs iekļautas arī tabulas, kurās norādīts aplūkojamā atbalsta dotācijas ekvivalents, ko saņēmis katrs uzņēmums, lai atspoguļotu to uzņēmumu procentuālo daudzumu, kuriem piešķirtais atbalsts varētu atbilst de minimis shēmai. Taču Grieķijas iestādes norāda, ka attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar valdības lēmumiem Nr. 2041901/16-5-1989 (Ksantes, Rodopi un Evras, Samas, Lesbas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā) un 1648/B.22/13.1.94 (Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā), pieejamie dati attiecas tikai uz laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam. Dati par atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 69836/B1461 (Kastorijas un Evijas prefektūrā), attiecas uz laikposmu no 1993. līdz 1998. gadam, bet dati par atbalstu saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinas un Kilkis prefektūrā) aptver laikposmu no 1993. līdz 2001. gadam. Šie dati bija pieprasīti kredītiestādēm, no kurām dažas uz pieprasījumu neatbildēja. Grieķijas iestādes tomēr uzskata, ka savāktie dati atspoguļo gandrīz visu piešķirtā atbalsta summu, jo bankas, kas ir sniegušas atbildi, attiecīgajās prefektūrās ir galvenās aizdevējas. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu viedokli datu analīze liecina, ka aplūkojamā atbalsta summa 73,55-99,46 % gadījumu atkarībā no attiecīgā trīs gadu perioda un lēmuma nepārsniedz de minimis maksimālo robežu.
(63)
Visbeidzot, Grieķijas iestādes norāda, ka lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem nebija tiesību saņemt atbalstu, bet kalnrūpniecības uzņēmumi faktiski ir marmora un akmens lauztuves.
V. NOVĒRTĒJUMS
V.I. ATBALSTA PASTĀVĒŠANA
(64)
Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Absolūtā izteiksmē aplūkojamais atbalsts atbilst šai definīcijai tādā nozīmē, ka to piešķir valsts vai to piešķir no valsts līdzekļiem, tas ir paredzēts konkrētiem uzņēmumiem (lauksaimniecības, amatniecības, rūpniecības, viesnīcu, ieguves (sk. 63. apsvērumu) un kuģniecības nozarē iepriekš minētajās prefektūrās), dod šiem uzņēmumiem priekšroku ar tādiem pasākumiem kā aizdevumu pārstrukturēšana, iemaksu apmēra samazināšana, pagarinot aizdevumu atmaksas termiņu, procentu likmju samazinājumi un garantiju piešķiršana, turklāt tas var ietekmēt tirdzniecību (23) un radīt konkurences traucējumus (24).
(65)
Grieķijas iestādes ir centušās pierādīt, ka aplūkojamie atbalsta pasākumi varētu atbilst de minimis shēmai un tāpēc nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Taču, kamēr bija spēkā valdības lēmumi, kas veido aplūkojamo atbalsta shēmu juridisko pamatu, de minimis noteikums visās attiecīgajās nozarēs nebija piemērojams (tas bija viens no attiecīgo procedūru sākšanas iemesliem), turklāt, kā atzinušas pašas Grieķijas iestādes, dati nav pilnīgi (sk. 62. apsvērumu). Turklāt de minimis atbalsta summas dažādās nozarēs atšķiras (rūpniecības un lauksaimniecības nozarē tās nav vienādas), bet sniegtās tabulas liek secināt, ka Grieķijas iestādes nav bijušas pietiekami informētas par šīm atšķirībām. Visbeidzot, Komisija ir konstatējusi, ka pretēji Grieķijas iestāžu apgalvojumiem par to, ka lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem nebija tiesību uz atbalstu saskaņā ar attiecīgajām atbalsta shēmām, iepriekš minētās tabulas skaidri liecina, ka daži šo nozaru uzņēmumi tomēr ir saņēmuši atbalstu, kas tika uzskatīts par atbilstošu de minimis shēmai, lai gan ir skaidri redzams, ka ir pārsniegta pieļaujamā maksimālā robeža.
(66)
Komisija atgādina, ka neviens individuāls atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar atbalsta shēmu, kura atbalsta piešķiršanas laikā atbilst nosacījumiem, kas paredzēti piemērojamā de minimis regulā, nav uzskatāma par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(67)
Kad Grieķijas iestādes sākotnēji piešķīra aplūkojamo atbalstu lauksaimniecības nozarē, Savienības noteikumu par de minimis atbalstu nebija.
(68)
Pirmie šajā jomā pieņemtie noteikumi bija Regulas (EK) Nr. 1860/2004 (25) noteikumi.
(69)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1860/2004, kas attiecas tiklab uz lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, kā uz lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, atbalsts, kurš vienam saņēmējam jebkurā trīs gadu periodā nepārsniedz EUR 3 000 maksimālo robežu, neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nerada un nedraud radīt konkurences traucējumus, tāpēc uz to neattiecas LESD 107. panta 1. punkts.
(70)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1860/2004 5. pantu tas pats attiecas uz atbalstu, kas piešķirts pirms šīs regulas stāšanās spēkā, ja ir ievēroti tās 1. un 3. pantā minētie nosacījumi.
(71)
Regula (EK) Nr. 1860/2004 no 2008. gada 1. janvāra ir aizstāta ar Komisijas 2007. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1535/2007 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības produktu ražošanas nozarē (26), saskaņā ar kuru de minimis atbalsta summa vienam saņēmējam trīs fiskālo gadu periodā ir palielināta līdz EUR 7 500 neatkarīgi no atbalsta veida un mērķiem, maksimālajai robežai uz vienu dalībvalsti nepārsniedzot 0,75 % no gadā saražotās produkcijas vērtības.
(72)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1535/2007 6. panta 1. punktu “šo regulu piemēro atbalstam, ko lauksaimniecības produktu ražošanas nozares uzņēmumiem piešķir līdz 2008. gada 1. janvārim, ja šis atbalsts atbilst visiem 1. līdz 4. panta nosacījumiem, izņemot prasību skaidri atsaukties uz šo regulu, kas minēta 4. panta 1. punkta pirmajā daļā”. Taču šī regula attiecas tikai uz lauksaimniecības produktu primāro ražošanu.
(73)
De minimis noteikums, kas no 2007. gada 1. janvāra ir piemērojams attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, ir izklāstīts Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (27).
(74)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1998/2006 2. panta 2. punktu, ja atbalsta summa vienam saņēmējam trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz EUR 200 000, atbalsts neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nerada un nedraud radīt konkurences traucējumus, tāpēc uz to neattiecas LESD 107. panta 1. punkts.
(75)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1998/2006 5. panta 1. punktu “šo regulu piemēro atbalstam, kas pirms tās stāšanās spēkā piešķirts uzņēmumiem, kuri darbojas transporta nozarē, un uzņēmumiem, kuri darbojas lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā, ja šis atbalsts atbilst visiem 1. un 2. pantā paredzētajiem nosacījumiem”.
(76)
Tāpēc Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam nepārsniegs šādas robežas:
a)
lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā: EUR 3 000 trīs gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1860/2004 noteikumiem, vai EUR 7 500 trīs fiskālo gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1535/2007 noteikumiem;
b)
lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā: EUR 3 000 trīs gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1860/2004 noteikumiem, vai EUR 200 000 trīs fiskālo gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1998/2006 noteikumiem.
(77)
Taču Komisija atgādina, ka Regulas (EK) Nr. 1998/2006 un Regulas (EK) Nr. 1535/2007 noteikumi neattiecas uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(78)
Aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā citās nozarēs, izņemot lauksaimniecību (t. i., šajā lēmumā minētajās dažādajās nozarēs, izņemot kuģu būves nozari, kas aplūkota turpmāk 80. un 81. apsvērumā (28)), bija piemērojams Komisijas 1992. gada 20. maija paziņojumā “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem” (29) (turpmāk “1992. gada pamatnostādnes”) izklāstītais de minimis noteikums. Saskaņā ar minēto paziņojumu “vienreizējus atbalsta maksājumus, kas nepārsniedz ECU 50 000, ja tie attiecas uz konkrētu izdevumu veidu un shēmām, saskaņā ar kurām atbalsta apjoms, kuru trīs gadu periodā attiecībā uz konkrētu izdevumu veidu var saņemt viens uzņēmums, ir ierobežots līdz šai summai, turpmāk neuzskata par atbalstu, kas paziņojams saskaņā ar [EK līguma] 93. panta 3. punktu (30), ar noteikumu, ka atbalsta piešķiršanas vai atbalsta shēmas nosacījumos ir skaidri noteikts, ka jebkāds papildu atbalsts, kuru tas pats uzņēmums var saņemt attiecībā uz to pašu izdevumu veidu no citiem avotiem vai saskaņā ar citām shēmām, nepalielina kopējo uzņēmuma saņemto atbalsta summu līdz līmenim, kas pārsniedz ECU 50 000 ierobežojumu”. Vēlāk šis noteikums tika grozīts ar Komisijas 1996. gada paziņojumu par de minimis noteikumu valsts atbalstam (31) (turpmāk “1996. gada paziņojums”), kurā de minimis atbalsta summa tam pašam periodam tika noteikta ECU 100 000 apmērā, un ar Regulu (EK) Nr. 69/2001, kurā atbalsta summa tam pašam periodam tika noteikta EUR 100 000 apmērā.
(79)
Ņemot vērā analizēto shēmu piemērošanas beigu termiņus (ilgākais līdz 2005. gada 31. decembrim) un to, ka attiecībā uz 78. apsvērumā minētajām nozarēm regulas nav piemērojamas ar atpakaļejošu spēku, Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam nepārsniegs šādas robežas:
a)
ECU 50 000 jebkurā trīs gadu periodā no 1992. gada 19. augusta līdz 1996. gada 5. martam, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis 1992. gada pamatnostādņu noteikumiem;
b)
ECU/EUR 100 000 jebkurā trīs gadu periodā no 1996. gada 6. marta līdz 2001. gada 1. februārim, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem 1996. gada paziņojuma noteikumiem;
c)
EUR 100 000 jebkurā trīs gadu periodā no 2001. gada 2. februāra līdz 2005. gada 31. decembrim, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem Regulas (EK) Nr. 69/2001 noteikumiem.
(80)
Visbeidzot, kuģu būves nozarē de minimis noteikumu piemēro tikai no Regulas (EK) Nr. 69/2001 spēkā stāšanās dienas.
(81)
Tāpēc Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam jebkurā trīs gadu periodā no 2001. gada 2. februāra līdz 2007. gada 30. jūnijam nepārsniegs EUR 100 000 un ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem Regulas (EK) Nr. 69/2001 noteikumiem.
(82)
Pārējie Grieķijas iestāžu argumenti, lai pamatotu valsts atbalsta neesību, Komisijai nav pieņemami turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ, un šie iemesli attiecas uz visiem gadījumiem, kad attiecīgie argumenti minēti:
a)
apgalvojot, ka aizdevumu konsolidācija nav saistīta ar lielām valsts iestāžu izmaksām (sk. jo īpaši 57. apsvēruma a) apakšpunktu un 58. apsvēruma a) apakšpunktu), Grieķijas iestādes atzīst, ka šis pasākums valstij rada izmaksas, t. i., to finansē no valsts līdzekļiem;
b)
kamēr nebija stājies spēkā Paziņojums par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (32) (turpmāk “2000. gada paziņojums”), uzskatīja, ka visās garantijās ir valsts atbalsta elements (sk. 105. apsvēruma a) apakšpunktu); saskaņā ar 2000. gada paziņojumu var uzskatīt, ka garantija nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē, ja saņēmēji nav finansiālās grūtībās nonākuši aizdevuma ņēmēji un principā spētu iegūt aizdevumu finanšu tirgos ar tirgus nosacījumiem bez valsts iesaistīšanās, ja garantija ir saistīta ar konkrētu finanšu darījumu, noslēgta par fiksētu maksimālo summu, nesedz vairāk kā 80 % no nenomaksātā aizdevuma vai citas finanšu saistības (izņemot obligācijas un līdzīgus instrumentus) un nav beztermiņa, shēmas noteikumu pamatā ir reālistisks riska novērtējums, tādējādi, ņemot vērā saņēmējuzņēmumu prēmijas, shēma visticamāk ir pašfinansējoša, shēma paredz noteikumus, ar kuriem piešķir garantijas nākotnē, vispārējo shēmas finansējumu pārskata vismaz reizi gadā un prēmijas sedz gan parastos riskus, kas saistīti ar garantijas piešķiršanu, gan shēmas administratīvās izmaksas, tostarp peļņu no kapitāla, ja valsts nodrošina sākuma kapitālu shēmas sākšanai; taču Grieķijas iestādes nav iesniegušas dokumentus, kas apliecina, ka šajā gadījumā būtu piemērojams šis scenārijs;
c)
attiecībā uz konkurenci atvieglojumu periodu piešķiršana (sk. 57. apsvēruma e) apakšpunktu un 58. apsvēruma f) apakšpunktu) nav vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, jo tā konkrētā laikā samazina parāda atmaksas slogu, līdz ar to nodrošinot saņēmējam īslaicīgu finansiālu atvieglojumu;
d)
arī tad, ja saskaņā ar likumu Nr. 128/75 atvērtais konts, ko izmanto procentu likmju samazinājumu finansēšanai (sk. 57. apsvēruma d) apakšpunktu, 58. apsvēruma e) apakšpunktu un 59. apsvēruma f) apakšpunktu), atbilstoši Grieķijas iestāžu apgalvojumam nav daļa no Grieķijas valsts budžeta, tas tomēr ir valsts līdzekļu konts (33);
e)
aizdevumu procentu likmju samazinājumu piešķiršana dod saņēmējuzņēmumiem priekšrocības arī tad, ja procentu likmes attiecīgajā valstī ir augstas;
f)
lai gan vērtspapīru izlaišana, kas paredzēta, lai iegūtu garantiju (sk. 57. apsvēruma g) apakšpunktu), saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2071670/11297 Grieķijas valstij nav saistīta ar tiešām izmaksām, tā tomēr ietver atbalsta elementu, jo, paredzot šo iespēju, valsts saņēmējuzņēmumiem ne vien piedāvā iespēju iegūt kapitālu, bet arī atsakās no viena valsts garantijas iegūšanas priekšnoteikuma;
g)
tas, ka Grieķijā bija augstas procentu likmes (sk. 57. apsvēruma d) apakšpunktu), nenozīmē, ka nepastāvēja valsts atbalsts tādā nozīmē, ka neatkarīgi no ekonomiskajiem apstākļiem, kādos notika pārstrukturēšana, piemērojot samazinājumus, atbalsta piešķiršana atbrīvoja saņēmējus no sloga, ko citkārt tiem uzņēmējdarbības gaitā nāktos uzņemties.
(83)
Ņemot vērā visus šos aspektus, Komisija var tikai secināt, ka uz atbalsta pasākumiem, kas neatbilst de minimis atbalsta jomai un 68.-81. apsvērumā definētajiem de minimis atbalsta piešķiršanas priekšnoteikumiem, attiecas LESD 107. panta 1. punkta darbības joma.
V.II. ATBALSTA SADERĪBA
(84)
LESD 107. panta 2. un 3. punktā paredzētajos gadījumos dažus atbalsta veidus izņēmuma kārtā var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.
(85)
Konkrētajā gadījumā saistībā ar katru sākto procedūru jāpārbauda, kurš atbrīvojums varētu attiekties uz katru attiecīgo nozari (nošķirot lauksaimniecību un pārējās nozares).
V.II.1. UZŅĒMUMIEM KASTORIJAS UN EVIJAS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT PIRMO PROCEDŪRU
a) Lauksaimniecības nozare
(86)
Ņemot vērā piešķirtā atbalsta veidu, vienīgais atbrīvojums, uz kuru iespējams pamatoties, lai pierādītu atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, ir LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu.
(87)
Tā kā aplūkojamais atbalsts ir nepaziņots atbalsts, būtisks nosacījums, lai šo atbrīvojumu varētu piemērot, ir atbalsta atbilstība tā piešķiršanas laikā spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu sniegto informāciju attiecīgā shēma darbojās no 1993. gada 30. jūnija līdz 2003. gada 30. jūnijam. Tāpēc šīs shēmas saderība ar iekšējo tirgu jāaplūko, ņemot vērā šajā laikā piemērojamos valsts atbalsta noteikumus.
(88)
Atbalsts šķietami bija paredzēts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, un tas bija viens no iemesliem, kuru dēļ Komisija nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē šajā sakarā ir norādījušas, ka kritērijam, saskaņā ar kuru uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt dzīvotspējīgiem, nebija pilnīgi nekādas saistības ar kredītiestāžu veikto uzņēmumu dzīvotspējas vispārējo novērtējumu, jo lēmums par atbilstību pārstrukturēšanai tika pieņemts uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes. Šis arguments ir minēts arī iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstulēs (sk. 61. apsvērumu).
(89)
Komisija uzskata, ka šis skaidrojums neļauj izslēgt iespēju, ka atbalstu piešķīra grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo arī tad, ja lēmums par atbilstību pārstrukturēšanai tika pieņemts uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes, kā apgalvo Grieķijas iestādes, izpētē galvenā uzmanība tika pievērsta saņēmēju dzīvotspējas izredzēm pēc pārstrukturēšanas. Tātad ir iespējams, ka pretendenti izpētes veikšanas laikā varēja būt nonākuši grūtībās, bet tos tomēr uzņēma shēmā, jo iestāde, kas veica izpēti, prognozēja, ka pēc parādu pārstrukturēšanas šie uzņēmumi atkal varētu kļūt dzīvotspējīgi (Komisija ir uzsvērusi šo pierādījumu arī lēmuma par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras sākšanu 23. punktā, jo valdības lēmuma Nr. 2045909/7931/0025 preambulā ir minēta nepieciešamība Kastorijas un Evijas prefektūrā atbalstīt uzņēmumus, kam ir naudas plūsmas grūtības).
i) Noteikumi, kas attiecīgajā periodā bija piemērojami atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai
I. No 1993. gada 1. oktobra līdz 1997. gada 31. decembrim
(90)
Uz atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem attiecas vairāki noteikumi. Laikā, kad stājās spēkā valdības lēmums Nr. 69836/B1461, saskaņā ar Komisijas politiku šo atbalsta veidu lauksaimniecības nozarē uzskatīja par darbības atbalstu, ko varēja atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu tikai tad, ja bija ievēroti trīs šādi nosacījumi:
a)
šim atbalstam bija jāattiecas uz finanšu maksājumiem par aizdevumiem, kas saņemti, lai finansētu jau veiktus ieguldījumus;
b)
jebkura aizdevuma iegūšanas laikā saņemta atbalsta un aplūkojamā atbalsta kopējais dotācijas ekvivalents nedrīkstēja pārsniegt Komisijas parasti atļauto procentuālo daļu, t. i.,:
i)
ieguldījumiem lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā: 35 % vai 75 % mazāk labvēlīgos apgabalos saskaņā ar Direktīvu 75/268/EEK;
ii)
ieguldījumiem lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā: 55 % vai 75 % 1. mērķa reģionos nozaru programmām atbilstošiem projektiem vai kādam no Padomes Regulas (EEK) Nr. 866/90 (34) 1. panta mērķiem un 35 % (vai 50 % 1. mērķa reģionos) citiem projektiem, kuri nav izslēgti, pamatojoties uz kritērijiem, kas minēti Komisijas 1990. gada 7. jūnija Lēmuma 90/342/EEK, ar ko nosaka atlases kritērijus ieguldījumiem lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nosacījumu uzlabošanai (35), pielikuma 2. punktā (vai Komisijas Lēmumā 94/173/EEK (36), ar ko šis lēmums aizstāts).
c)
minēto atbalstu varēja izmaksāt tikai pēc jauno aizdevumu procentu likmju grozījumiem, lai ņemtu vērā procentu likmju pārmaiņas (šādos gadījumos atbalsta summai bija jābūt mazākai par jauno aizdevumu procentu likmju starpību vai vienādai ar to), vai tam bija jāattiecas uz visiem lauksaimniecības uzņēmumiem, kas bija snieguši dzīvotspējas garantijas, jo īpaši tad, ja ar pastāvošajiem aizdevumiem saistītais finanšu slogs bija tik smags, ka apdraudēja uzņēmumu dzīvotspēju vai radīja bankrota risku.
(91)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē apgalvo, ka lēmums Nr. 69836/B1451 un tā turpmākie grozījumi attiecas uz pārstrādes uzņēmumiem kopumā, nevis konkrēti uz lauksaimniecības nozares pārstrādes uzņēmumiem, kurus aptver Regula (EEK) Nr. 866/90, Regula (EK) Nr. 951/97 un Regula (EK) Nr. 1257/1999, ka visa Grieķija ir 1. mērķa reģions un ka uzņēmumi, kas bija veikuši ieguldījumus un tāpēc saņēmuši atbalstu no Lauku attīstības un pārtikas ministrijas, nevarēja gūt labumu no parādu pārstrukturēšanas, jo tā nebija paredzēta. Iestādes turklāt norāda, ka attiecībā uz pārstrukturēšanas kopējo dotācijas ekvivalentu jāievēro, ka lielākajā daļā gadījumu piešķirtā atbalsta summas bija nelielas un pārstrukturēšana attiecās uz agrākiem aizdevumiem un tātad uz jau veiktiem ieguldījumiem.
(92)
Pirmām kārtām, Grieķijas iestāžu sniegtie skaidrojumi nav pietiekami, lai Komisija varētu būt pilnīgi pārliecināta, ka saskaņā ar lēmumu Nr. 69836/B1451 un tā turpmākajiem grozījumiem atbalstu nav saņēmuši daži lauksaimniecības produktu pārstrādes uzņēmumi, jo tas, ka lēmumā nav konkrētu norāžu attiecībā uz šiem uzņēmumiem, nenozīmē, ka tie nepiederēja pie pārstrādes uzņēmumu (rūpniecisko uzņēmumu) kopējās kategorijas, uz kuru attiecās lēmuma piemērošanas joma.
(93)
Attiecībā uz 90. apsvērumā minēto nosacījumu ievērošanu Komisija ir konstatējusi, ka lēmums Nr. 69836/B1451 un tā turpmākie grozījumi attiecās vai nu uz ieguldījumu, vai apgrozāmā kapitāla aizdevumu pārstrukturēšanu.
(94)
Pamatojoties uz Grieķijas iestāžu sniegto informāciju, attiecībā uz ieguldījumu aizdevumu pārstrukturēšanu Komisija ir konstatējusi, ka 90. apsvēruma a) apakšpunktā minētais nosacījums ir ievērots, jo aizdevumi attiecās uz jau veiktiem ieguldījumiem.
(95)
Komisija turklāt ir konstatējusi, ka ir ievērots 90. apsvēruma c) apakšpunktā minētais otrais alternatīvais nosacījums, jo, pamatojoties uz finanšu iestāžu veiktu novērtējumu, saņēmējuzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt uzskatāmiem par dzīvotspējīgiem.
(96)
Taču Komisijas rīcībā esošā informācija nav pietiekama, lai ļautu nešaubīgi secināt, ka ir ievērots 90. apsvēruma b) apakšpunktā minētais nosacījums, jo Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē skaidro, ka uz uzņēmumiem, kas nodarbojās ar lauksaimniecības produktu apstrādi un tirdzniecību, attiecās, inter alia, Regulas (EEK) Nr. 866/90 un Regulas (EK) Nr. 951/97 noteikumi un ka šīs regulas tika piemērotas atbilstoši to noteikumiem, bet tas nozīmē, ka uzņēmumiem jau varēja būt piešķirts maksimālajai intensitātei (75 % 1. mērķa reģionos, kas attiecas uz visu Grieķiju) atbilstošs atbalsts saskaņā ar minētajām regulām, un nav izslēgts, ka, piemērojot attiecīgo shēmu, šī intensitāte atbalsta kumulācijas dēļ varēja būt pārsniegta.
(97)
Attiecībā uz apgrozāmā kapitāla aizdevumu pārstrukturēšanu shēmu nebija iespējams piemērot, ievērojot visus 90. apsvērumā minētos nosacījumus, jo pirmais nosacījums (a) apakšpunkts) tieši paredz, ka aizdevumiem jābūt saistītiem ar ieguldījumiem.
II. No 1998. gada 1. janvāra līdz 2000. gada 30. jūnijam
(98)
Šā lēmuma 90. apsvērumā minētie nosacījumi 1997. gadā tika aizstāti ar Komisijas paziņojuma “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” noteikumiem (turpmāk “1997. gada pamatnostādnes”) (37). Minēto pamatnostādņu 4.4. punkts paredz, ka “lauksaimniecības nozarē attiecībā uz jauniem atbalstiem šīs pamatnostādnes stājas spēkā 1998. gada 1. janvārī. Attiecībā uz pastāvošiem atbalstiem tās stājas spēkā tajā pašā dienā, bet gadījumos, kad Komisija pret vienu vai vairākām dalībvalstīm šajā kontekstā ir sākusi procedūru saskaņā ar [EK] līguma 93. panta 2. punktu, pēc tam, kad Komisija attiecībā uz iesaistītajām dalībvalstīm ir pieņēmusi galīgu lēmumu saskaņā ar [EK] līguma 93. panta 2. punktu”.
(99)
Lauksaimniecības nozarei pilnīgi jaunajās 1997. gada pamatnostādnēs, inter alia, bija paredzēts:
a)
glābšanas atbalsts: likviditātes atbalsts, kam jābūt pamatotam ar nopietnām sociālām grūtībām un ko piešķir kā aizdevumu garantijas vai aizdevumus ar parastajām komerciālajām procentu likmēm; tam jābūt ierobežotam ar summu, kas vajadzīga uzņēmuma darbības turpināšanai (piemēram, algu un ikdienas piegāžu izmaksu segšanai), to drīkst piešķirt tikai uz tik ilgu laiku, kāds vajadzīgs, lai izstrādātu nepieciešamos un iespējamos atveseļošanas pasākumus, un tas nedrīkst radīt nesamērīgu negatīvu ietekmi uz rūpniecības un lauksaimniecības apstākļiem citās dalībvalstīs;
b)
pārstrukturēšanas atbalsts: atbalsts, kura piešķiršana ir saistīta ar pārstrukturēšanas plānu, kurā paredzēta jaudas samazināšana vai neatgriezeniska ražošanas jaudu slēgšana, ja nozarē pastāv strukturāls ražošanas jaudas pārpalikums (jaudas samazinājumam jāpapildina samazinājums, ko piemērotu, ja nebūtu pārstrukturēšanas atbalsta); atbrīvojums no šīs prasības attiecas vienīgi uz gadījumiem, kad lēmumi, kas par labu visiem saņēmējiem pieņemti jebkurā 12 secīgu mēnešu periodā, kopumā neattiecas uz tādu ražojumu daudzumu, kas pārsniedz noteiktu procentuālu daļu no šādu ražojumu kopējās gada produkcijas attiecīgajā valstī (pasākumiem, kuru mērķis ir konkrēti ražojumi vai uzņēmēji, tie ir 3 %, bet citiem pasākumiem, kam nav tāda mērķa, - 1,5 %).
(100)
Dalībvalstīm bija tiesības lūgt, lai tiktu piemēroti šie lauksaimniecības nozares noteikumi, nevis ar lauksaimniecību nesaistītām nozarēm piemērojamie 1997. gada pamatnostādņu noteikumi (uz šīm nozarēm attiecās stingri nosacījumi, jo īpaši attiecībā uz pārstrukturēšanas plāniem un saņēmēju ieguldījumu pārstrukturēšanā, sk. b) iedaļas “Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares” 109.-121. apsvērumu turpmāk).
(101)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu secināt, ka atbalsta shēma bija pielāgota, lai atbilstu šiem noteikumiem, un ka attiecīgajā periodā piešķirtais atbalsts līdz ar to ir piešķirts saskaņā ar attiecīgajiem 1997. gada pamatnostādnēs paredzētajiem nosacījumiem, proti, vai nu saskaņā ar iepriekš 99. apsvēruma b) apakšpunktā aprakstītajiem nosacījumiem, vai saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti ar lauksaimniecību nesaistītām nozarēm (tāda pārstrukturēšanas plāna iesniegšana, kurā paredzēts pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu (“one time, last time”) pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana, ja attiecīgajā nozarē pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas).
III. No 2000. gada 1. jūlija līdz 2003. gada 30. jūnijam
(102)
Kopienas 1997. gada pamatnostādnes 1999. gada 9. oktobrī aizstāja ar Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (turpmāk “1999. gada pamatnostādnes”) (38). Šo pamatnostādņu 6.3. punkts nosaka, ka “dalībvalstīm ir jāpielāgo spēkā esošās glābšanas un pārstrukturēšanas programmas, kas jāturpina piemērot pēc 2000. gada 30. jūnija, lai tās pēc šā datuma būtu pieskaņotas šīm pamatnostādnēm”. Turklāt, “lai Komisijai būtu iespējams uzraudzīt pielāgošanas procesu, dalībvalstīm līdz 1999. gada 31. decembrim ir tai jāiesniedz visu šādu programmu saraksts. Pēc tam, un katrā ziņā līdz 2000. gada 30. jūnijam, tām ir Komisijai jāsniedz pietiekama informācija, kas dotu tai iespēju pārbaudīt, vai programmas tiešām ir pārveidotas saskaņā ar šīm pamatnostādnēm”.
(103)
Kopienas 1999. gada pamatnostādnēs bija iekļauta arī īpaša iedaļa par grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanu lauksaimniecības nozarē. Salīdzinājumā ar 1997. gada pamatnostādnēm šajā iedaļā ir definēts strukturāls jaudas pārpalikums nozarē, 99. apsvēruma b) apakšpunktā minētais atbrīvojums attiecināts tikai uz lauksaimniecības produktu primārās ražošanas uzņēmumiem (līdz ar to uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības apakšnozari automātiski attiecas prasība par jaudas samazināšanu) un paredzēts nosacījums par vienreizēju atbalstu, saskaņā ar kuru pārstrukturēšanas atbalstu var piešķirt tikai vienu reizi.
(104)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu secināt, ka atbalsta shēma bija pielāgota, lai atbilstu šiem noteikumiem, un ka attiecīgajā periodā piešķirtais atbalsts līdz ar to ir piešķirts saskaņā ar attiecīgajiem 1999. gada pamatnostādnēs paredzētajiem nosacījumiem, proti, pēc tāda pārstrukturēšanas plāna iesniegšanas, kurā paredzēta jaudu slēgšana, ja pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, vajadzības gadījumā piemērojot 103. apsvērumā minēto ierobežoto atbrīvojumu un pamatojoties uz principu par vienreizēju atbalstu.
ii) Garantijas
(105)
Vēl viens faktors, ko Komisija ir ņēmusi vērā lēmumā par LESD 108. panta 2. punktā minētās procedūras sākšanu, ir jautājums par garantiju veidā piešķirta atbalsta saderību. Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē ir minējušas vairākus apsvērumus (sk. 57. apsvēruma c) un g) apakšpunktu). Komisija uzskata par vajadzīgu saistībā ar šiem apsvērumiem sniegt šādas piezīmes:
a)
attiecībā uz c) apakšpunktu: tas, ka garantiju piešķiršana ir saistīta ar stingriem nosacījumiem, neizslēdz valsts atbalsta pastāvēšanu, gluži pretēji, noteikumos, kas bija piemērojami aplūkojamās shēmas pastāvēšanas laikā, kā norādīts dalībvalstīm adresētajās vēstulēs Nr. SG(89) D/4328 (1989. gada 5. aprīlis) un SG(89) D/12772 (1989. gada 12. oktobris) un 38. punktā Komisijas paziņojumā dalībvalstīm par EEK līguma 92. un 93. panta un Komisijas Direktīvas 80/723/EEK 5. panta piemērošanu publiskiem uzņēmumiem ražošanas nozarē (39), ir skaidri noteikts, ka “.. uz visām tieši vai pastarpināti ar finanšu iestāžu starpniecību sniegtajām valsts garantijām attiecas EEK līguma 92. panta 1. punkta darbības joma”, un paredzēta tādu nosacījumu piemērošana, starp kuriem var būt uzņēmuma pasludināšana par bankrotējušu. Lai gan iepriekš minētās vēstules 2000. gadā ir aizstātas ar Komisijas paziņojumu par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā, kurā ir paredzēti nosacījumi, kas ļauj izslēgt valsts atbalsta pastāvēšanu, Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē sniegtā informācija neliecina, ka piešķirtās garantijas atbilda kādam no šiem nosacījumiem;
b)
arī tad, ja Grieķijas iestādes būtu sniegušas informāciju, lai pierādītu, ka piešķirtās garantijas atbilst nosacījumiem, kas ļauj izslēgt valsts atbalsta pastāvēšanu, Komisijai šis pamatojums nebūtu pieņemams, jo - minot tikai vienu piemēru - atbrīvojumu var piemērot tikai tad, ja saņēmējuzņēmumi nav nonākuši finansiālās grūtībās;
c)
attiecībā uz g) apakšpunktu: tas, ka garantija nesedz dažus maksājumus, nepierāda, ka ir ievēroti visi nosacījumi, kas ļautu uzskatīt atbalstu, ar ko garantiju piešķiršana parasti ir saistīta, par saderīgu ar iekšējo tirgu, turklāt jāatzīst, ka pārējā informācija, ko Grieķijas iestādes ir sniegušas 2004. gada 9. augusta vēstulē, neliecina, ka nosacījumi būtu ievēroti.
(106)
Ievērojot iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka aplūkojamās shēmas pastāvēšanas laikā garantijas bija daļa no instrumentu kopuma atbalsta sniegšanai grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, tāpēc to saderība ir saistīta ar pārstrukturēšanas procesu kopumā, bet par to, kā pietiekami skaidri norādīts 94.-104. apsvērumā sniegtajā analīzē, Grieķijas iestādes nav nodrošinājušas pietiekamu informāciju, lai novērstu Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (šie konstatējumi attiecībā uz garantijām vienlīdz attiecas uz šajā lēmumā minētajām trim procedūrām un uz visām minētajām nozarēm, izņemot valdības 2000. gada 18. decembra lēmumā Nr. 2/82257/0025 minētās garantijas, kuras, ņemot vērā izmantoto dzīvotspējas kritēriju, t. i., dzīvotspēju pirms parādu pārstrukturēšanas, tiks analizētas atsevišķi).
(107)
Neviens no pārējiem Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē minētajiem argumentiem (piemērotā procentu likme, jautājums par papildu izdevumiem, ko rada vai nerada valdības lēmumi, kuri ir shēmas juridiskā pamata neatņemama daļa, procentu aprēķināšanas biežums) nesatur būtiskus elementus, kas spētu mainīt Komisijas iepriekš izklāstīto nostāju.
(108)
Tā kā Grieķijas iestāžu sniegtā informācija nav novērsusi Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
b) Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares
(109)
Tāpat kā lauksaimniecības nozarē Komisijai attiecīgais atbalsts jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(110)
Laikā, kad stājās spēkā valdības lēmums Nr. 69836/B1461, t. i., 1993. gada 1. oktobrī, attiecīgie noteikumi bija izklāstīti Astotajā ziņojumā par konkurences politiku, jo īpaši tā 177., 227. un 228. punktā.
(111)
Ziņojuma 177. punktā noteikts, ka arī tad, ja glābšanas pasākumi ir vajadzīgi, lai dotu uzņēmumiem atelpu un iespēju izstrādāt ilgāka termiņa risinājumus grūtību pārvarēšanai, tie nedrīkstētu kavēt nepieciešamos jaudas samazinājumus un tāpēc būtu jāizmanto tikai gadījumos, kad tie ir vajadzīgi, lai risinātu nopietnas sociālas problēmas.
(112)
Ziņojuma 227. punktā noteikts, ka glābšanas atbalstu, pamatojoties uz Līgumu, var piešķirt, ja tas ir saistīts ar pārstrukturēšanu, kuras mērķis ir atjaunot attiecīgā uzņēmuma un/vai reģionu ilgtermiņa dzīvotspēju, un ja attiecīgajam reģionam vai rūpniecības nozarei to piemēro pietiekami konkrēti, lai varētu novērtēt tā rezultātus.
(113)
Ziņojuma 228. punktā plašāk izskaidrota Komisijas nostāja attiecībā uz glābšanas atbalstu un sniegta pārstrukturēšanas atbalsta definīcija.
(114)
Glābšanas atbalstam jābūt:
a)
likviditātes atbalstam, ko piešķir kā aizdevumu garantijas vai aizdevumus ar parastajām komerciālajām procentu likmēm;
b)
ierobežotam ar summu, kas vajadzīga uzņēmuma darbības turpināšanai, algu un ikdienas piegāžu izmaksu segšanai;
c)
to drīkst piešķirt tikai uz tik ilgu laiku (parasti sešiem mēnešiem), kāds vajadzīgs, lai izstrādātu nepieciešamos un iespējamos atveseļošanas pasākumus;
d)
tam jābūt pamatotam ar nopietnām sociālām grūtībām, un uzņēmuma darbības turpināšana nedrīkst radīt negatīvu ietekmi uz rūpniecības apstākļiem citās dalībvalstīs.
(115)
Pārstrukturēšanas atbalstam jābūt arī cieši saistītam ar stabilas pārstrukturēšanas un/vai pārveides programmas īstenošanu un pienācīgi un efektīvi jāpalīdz atjaunot attiecīgās ražošanas dzīvotspēju, atbalsta intensitāte un apjoms stingri jāierobežo līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai atbalstītu uzņēmumu neizbēgamajā pārejas periodā pirms programmas stāšanās spēkā, un attiecīgajam periodam tāpēc jābūt ierobežotam un palīdzība pakāpeniski jāsamazina.
(116)
Šie nosacījumi vispirms tika aizstāti ar Kopienas 1994. gada pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (40), kas stājās spēkā 1994. gada 23. decembrī (turpmāk “1994. gada pamatnostādnes”), tad ar 1997. gada pamatnostādnēm, kuras stājās spēkā 1998. gada 1. janvārī, un vēlāk ar 1999. gada pamatnostādnēm, ko piemēroja no 2000. gada 1. jūlija, ņemot vērā sešu mēnešu pielāgošanās periodu, kas dalībvalstīm tika dots attiecībā uz atbalsta shēmām (sk. 98. un 102. apsvērumu).
(117)
Kopienas 1994. gada pamatnostādnēs ir apstiprināta Komisijas politika attiecībā uz glābšanas atbalstu (sk. 114. apsvērumu) un sīkāk noteikts iesniedzamo pārstrukturēšanas plānu saturs un nosacījumi (izredzes pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana, ja attiecīgajā nozarē pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas).
(118)
Ar lauksaimniecību nesaistītajās nozarēs 1997. gada pamatnostādnes, kas bija tapušas, regulāri pārskatot Komisijas politiku attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, satura ziņā neatšķiras no 1994. gada pamatnostādnēm.
(119)
Kopienas 1999. gada pamatnostādnēs ir iekļauti stingrāki glābšanas atbalsta piešķiršanas nosacījumi, paredzot noteiktu termiņu pārstrukturēšanas plāna iesniegšanai. Pārstrukturēšanas nosacījumu ziņā pamatnostādnes ir daudz ierobežojošākas attiecībā uz MVU un tajās ir paredzēta iespēja samazināt jaudu piespiedu kārtā arī gadījumos, kad nozarē nav strukturāla jaudas pārpalikuma.
(120)
Tā kā Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē sniegtie skaidrojumi vienlīdz attiecas gan uz lauksaimniecību, gan uz citām nozarēm, Komisija tāpat kā lauksaimniecības nozares gadījumā var tikai secināt, ka Grieķijas iestādes nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka ir ievēroti dažādie 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādnēs paredzētie nosacījumi (minot tikai vienu piemēru, nekas neliecina, ka saņēmējuzņēmumi būtu iesnieguši pārstrukturēšanas plānus, tostarp nepieciešamos kompensācijas pasākumus). Šis konstatējums vienlīdz attiecas uz Astotajā ziņojumā par konkurences politiku izklāstīto noteikumu ievērošanu.
(121)
Tā kā trūkst pierādījumu, kas apliecinātu, ka ir ievēroti iepriekš minētie noteikumi, Komisija nevar atzīt, ka atbalsts uzņēmumiem ir piešķirts pēc tam, kad tie bija iesnieguši pārstrukturēšanas plānus, kuros atbilstoši dažādo iepriekš minēto noteikumu prasībām bija iekļauti visi vajadzīgie elementi (jo īpaši izredzes pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas). Tāpēc Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, nav novērstas, un Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
V.II.2. UZŅĒMUMIEM FLORINAS UN KILKIS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT OTRO PROCEDŪRU
a) Lauksaimniecības nozare
(122)
Grieķijas iestādes 2005. gada 18. augusta vēstulē apgalvo, ka pamatlēmums, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu (valdības lēmums Nr. 66336/B.1398/1993), attiecas uz rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem un neviens no tā noteikumiem neskar lauksaimniecības uzņēmumus.
(123)
Komisija ir ņēmusi vērā šo informāciju un tāpēc uzskata, ka attiecīgā shēma nav jāanalizē, ņemot vērā noteikumus, kas atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami valsts atbalstam lauksaimniecības nozarē.
b) Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares
(124)
Procedūras sākšanas laikā Komisija uzskatīja, ka shēma ir paredzēta grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo valdības lēmumā Nr. 66336/B.1398/1993 bija noteikts, ka uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas jābūt dzīvotspējīgiem (bet tas neizslēdz iespēju, ka laikā, kad tos uzņēma atbalsta shēmā, uzņēmumi bija nonākuši grūtībās), tāpēc aplūkojamā atbalsta saderība jāanalizē, ņemot vērā piešķiršanas laikā spēkā esošos noteikumus par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(125)
Noteikumi par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, kas bija spēkā aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā, hronoloģiskā secībā bija Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punktā, 1994. gada pamatnostādnēs un 1997. gada pamatnostādnēs izklāstītie noteikumi.
(126)
Attiecībā uz Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkta un 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādņu noteikumu ievērošanu Grieķijas iestāžu 2005. gada 18. augusta vēstulē sniegtie skaidrojumi neatšķiras no skaidrojumiem, kas sniegti, pamatojot atbalsta piešķiršanu uzņēmumiem Kastorijas un Evijas prefektūrā (57. apsvēruma a)-f) apakšpunktā izklāstītie Grieķijas iestāžu argumenti ir tādi paši kā 56. apsvēruma a)-e) apakšpunktā minētie argumenti). Tāpēc 110.-121. apsvērumā sniegtā Komisijas analīze vienlīdz attiecas arī uz šo gadījumu, t. i., Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, nav novērstas, un Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
(127)
Grieķijas iestādes 2005. gada 18. augusta vēstulē ir centušās pamatot aplūkojamo atbalstu, kā iemeslu minot arī apstākli, ka Florinas un Kilkis prefektūra robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un ka vietējie uzņēmumi ir ievērojami cietuši reģiona nestabilitātes un tur notiekošās karadarbības dēļ.
(128)
Pamatojoties uz ārkārtējiem notikumiem, varētu būt pieļaujama LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta piemērošana, jo saskaņā ar to atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Taču Grieķijas iestādes nav sniegušas nekādus pierādījumus, kas apliecinātu, ka abu prefektūru uzņēmumi ir cietuši grūtības, kā apgalvo iestādes, vai ļautu noteikt cēloņsakarību starp šīm grūtībām un Dienvidslāvijas notikumu izraisīto reģiona nestabilitāti. Komisijas rīcībā nav arī nekādas informācijas par to, ka Grieķijas iestāžu minētajiem notikumiem visā shēmas pastāvēšanas laikā varētu būt bijusi aprakstītā ietekme. Visbeidzot, Komisijai nav skaidrs, kāpēc shēma abās prefektūrās attiecās tikai uz dažām ekonomikas nozarēm, jo minētajiem notikumiem, loģiski spriežot, būtu vajadzējis ietekmēt visus vietējos uzņēmumus neatkarīgi no nozares.
(129)
Ņemot vērā šos faktorus, Komisija nevar atzīt, ka attiecīgajai shēmai varētu piemērot LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Tāpēc Komisija atkal var tikai secināt, ka aplūkojamā atbalsta shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
V.II.3. UZŅĒMUMIEM RODOPI, EVRAS, KSANTES, LESBAS, SAMAS, HIJAS UN DODEKANESAS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT TREŠO PROCEDŪRU
(130)
Ņemot vērā, ka lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ir norādījusi, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tā nespēs noteikt, vai divi 1989. gadā pieņemtie un turpmākie valdības lēmumi (sīkāk aprakstīti iepriekš 50.-52. apsvērumā) attiecās uz atsevišķu atbalsta shēmu vai bija integrēti kopējā sistēmā, kas analizēta dažādajās sāktajās procedūrās, un to, ka Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē šajā sakarā nav sniegti nekādi skaidrojumi, pārbaudāmajos valdības lēmumos paredzētā atbalsta saderība ar iekšējo tirgu tiks novērtēta atsevišķi. Komisija atsevišķi analizēs arī valdības 2000. gada 18. decembra lēmumā Nr. 2/82257/0025 (sk. 49. apsvērumu) paredzētās garantijas, jo atšķirībā no pārējiem šeit minētajiem gadījumiem šis lēmums paredz, ka saņēmējuzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem, nevis jākļūst dzīvotspējīgiem pēc pārstrukturēšanas.
(131)
Ar 44.-52. apsvērumā minētajiem valdības lēmumiem saistītajā analīzē tāpat kā pirmajās divās procedūrās pārbaudīto shēmu gadījumā ir divas galvenās daļas, proti, atbalsts lauksaimniecības nozarē un ar lauksaimniecību nesaistītās nozarēs, bet ar lauksaimniecību nesaistītās nozares ir iedalītas vairākās apakšgrupās, vienkopus analizējot atbalstu rūpniecības, viesnīcu un amatniecības nozarē un atsevišķi - kuģniecības nozarē. LESD 108. panta 2. punktā paredzētā procedūra sākotnēji attiecās arī uz ogļu nozari, taču šī nozare šeit netiks analizēta, jo Grieķijas iestādes 2011. gada 15. un 29. marta vēstulē ir paskaidrojušas, ka attiecīgās ieguves darbības attiecās uz marmora un akmens lauztuvēm, bet tas nozīmē, ka iesaistītie uzņēmumi ietilpst rūpniecības nozares analīzes jomā.
a) Lauksaimniecības nozare
(132)
Komisijai atbalsta shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami valsts atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(133)
Attiecīgie noteikumi, kas bija piemērojami lauksaimniecības nozarē, ir izklāstīti 90. un 98.-103. apsvērumā. Ņemot vērā, ka attiecīgās shēmas piemērošanas termiņš beidzās 2005. gada 31. decembrī, piemērojamo noteikumu saraksts būtu jāpapildina ar Kopienas 2004. gada pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (41) (turpmāk “2004. gada pamatnostādnes”); 2004. gada pamatnostādnes stājās spēkā 2004. gada 10. oktobrī, pastiprinot 1999. gada pamatnostādnēs paredzētos nosacījumus (jo īpaši vēlreiz apstiprinot, ka atbalsta saņēmējam pārstrukturēšanā jādod reāls ieguldījums bez atbalsta). Turklāt, ņemot vērā saņēmēju īpatnības (intensīvās lopkopības un piensaimniecības uzņēmumi), ir pamats uzskatīt, ka shēma varēja aptvert tiklab primāro ražošanu (lopu audzēšanu), kā pārstrādi un tirdzniecību (saimniecības, kam ir savas produktu pārstrādes līnijas).
(134)
Izvērtējot, vai bija ievēroti nosacījumi, Komisija ir konstatējusi, ka valdības 1994. gada 13. janvāra lēmumā Nr. 1648/B22 un tā turpmākajos grozījumos bija paredzēta tādu aizdevumu pārstrukturēšana, ko varēja izmantot pamatkapitāla un apgrozāmā kapitāla finansēšanai.
(135)
Attiecībā uz tādu aizdevumu pārstrukturēšanu, kas saistīti ar ieguldījumiem, Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kura Komisijai ļautu apstiprināt, ka pārstrukturētie aizdevumi faktiski bija saistīti ar jau veiktiem ieguldījumiem. Tāpēc Komisija nevar atzīt, ka ir ievērots 90. apsvēruma a) apakšpunktā minētais nosacījums.
(136)
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija arī nevar nešaubīgi secināt, ka ir pilnīgi ievērots 90. apsvēruma b) apakšpunktā minētais nosacījums, jo Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē šajā sakarā nav sniegusi sīkāku informāciju.
(137)
Attiecībā uz 90. apsvēruma c) apakšpunktā minēto prasību Komisija ir konstatējusi, ka ir ievērota otra alternatīva, jo saņēmējuzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem pēc pārstrukturēšanas, pamatojoties uz banku veiktu novērtējumu.
(138)
Attiecībā uz apgrozāmā kapitāla finansēšanai izmantoto aizdevumu pārstrukturēšanu aplūkojamo shēmu arī nebija iespējams piemērot atbilstoši visiem 90. apsvērumā izklāstītajiem nosacījumiem, jo pirmajā prasībā (90. apsvēruma a) apakšpunkts) ir īpaši noteikts, ka aizdevumiem jābūt saistītiem ar ieguldījumiem.
(139)
Aplūkojot atbalstu, kas piešķirts no 1998. gada 1. janvāra līdz 2004. gada pamatnostādņu piemērošanas sākuma dienai, 98.-104. apsvērumā veikto analīzi pēc būtības var attiecināt arī uz pašreizējo gadījumu, jo Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegusi nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu apstiprināt, ka saņēmēji aplūkojamā atbalsta iegūšanai ir iesnieguši pārstrukturēšanas plānus kopā ar obligāto ieguldījumu.
(140)
Visbeidzot, attiecībā atbalstu, kas piešķirts no 2004. gada pamatnostādņu piemērošanas sākuma dienas, Komisija var tikai piebilst, ka Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē nav norādījusi faktus, kuri Komisijai ļautu apstiprināt, ka saņēmēji aplūkojamā atbalsta iegūšanai ir iesnieguši pārstrukturēšanas plānus kopā ar obligāto ieguldījumu. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
(141)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē aplūkojamā atbalsta piešķiršanu ir centušās pamatot ar karadarbību kaimiņu reģionos. Saskaņā ar Grieķijas viedokli šajos apstākļos atbalstam varēja piemērot atbrīvojumu LESD 107. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu (sk. 59. apsvēruma a) apakšpunktu).
(142)
Komisijai šis arguments nav pieņemams vairāku iemeslu dēļ:
a)
no regulējuma viedokļa konflikta pastāvēšanu uzskata par ārkārtēju notikumu, uz kuru var attiekties tikai LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts, saskaņā ar kuru atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai citi ārkārtēji notikumi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu;
b)
lauksaimniecības nozarē atbalsta pasākumu saderību vērtē, ņemot vērā LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, nevis ņemot vērā 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs, un 349. pantā (42) minētajos reģionos, ievērojot to strukturālo, sociālo un ekonomisko stāvokli, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu;
c)
lai varētu piemērot šo izņēmumu, atbalstam būtu jābūt piešķirtam saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, bet no iepriekš teiktā redzams, ka šajā gadījumā tas nav noticis.
(143)
Turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ Komisija nevar noteikt, vai atbalstam ir piemērojams LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts:
a)
2006. gada 10. maija vēstulē Grieķija ir pamatoti norādījusi, ka shēmas pastāvēšanas laikā kopējais IKP un IKP uz vienu iedzīvotāju attiecīgajās prefektūrās bija ļoti zems salīdzinājumā ar citiem valsts reģioniem, piebilstot, ka IKP minētajā laikposmā nedaudz palielinājās, bet tas liecina, ka kaimiņu reģionos notiekošās karadarbības ietekme uz apdraudēto zonu ekonomiku nebija katastrofāla;
b)
kā liecina shēmas juridiskā pamata apraksts, daži grozījumi shēmā tika veikti gandrīz desmit gadus pēc tam, kad karadarbība kaimiņu reģionos bija beigusies, tātad nevar uzskatīt, ka Grieķija bija spiesta iejaukties pierobežas apgabalos notiekošās karadarbības dēļ un ka tāpēc pastāvēja cēloņsakarība starp karadarbību un uzņēmumu grūtībām (lai apstiprinātu šo piebildi, pietiek tikai ar vienu piemēru: 48. apsvērumā minētais valdības 2004. gada 28. janvāra lēmums Nr. 2/64046/0025/2003 attiecas uz aizdevumiem, kas rūpniecības uzņēmumiem, t. i., potenciāli arī intensīvās lopkopības uzņēmumiem, bija pieejami līdz 2004. gada 31. decembrim).
(144)
Attiecībā uz pārējām piezīmēm, kas minētas Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē, Komisija uzsver šādus aspektus (šie apsvērumi, izņemot b) apakšpunktā minētos, attiecas arī uz visām pārējām sāktajā procedūrā minētajām nozarēm):
a)
tādas problēmas kā dinamisma trūkums vietējos tirgos un pieprasījuma samazināšanās nevar atrisināt, piešķirot grūtībās nonākušiem uzņēmumiem atbalsta dotācijas bez pārstrukturēšanas pasākumiem. Piemērotāks palīdzības veids ir strukturāli pasākumi;
b)
attiecīgajās prefektūrās saražotās gaļas proporcijai Grieķijas kopējā produkcijā nav nekāda sakara ar konkurences traucējumu risku, ko rada atbalsta piešķiršana ārpus spēkā esošā tiesiskā regulējuma (šajā gadījumā atbalsta piešķiršana grūtībās nonākušiem uzņēmumiem bez pārstrukturēšanas plāna); saskaņā ar Tiesas judikatūru, ja dalībvalsts piešķirts finansiāls atbalsts nostiprina uzņēmuma stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem (kā tas pēc būtības ir šajā gadījumā), tas var radīt šim uzņēmumam konkurences priekšrocības, kādu nav pārējiem uzņēmumiem, kas nesaņem šo palīdzību (43);
c)
jautājums par uzņēmumu dzīvotspēju abos 1989. gadā pieņemtajos valdības lēmumos noteiktajā izpratnē tiks aplūkots turpmāk šajā lēmumā;
d)
arguments, saskaņā ar kuru atbilstoši likumam Nr. 128/75 atvērtais konts nav valsts līdzekļu konts, ir aplūkots 82. apsvēruma d) apakšpunktā.
(145)
Ievērojot šos apsvērumus, Komisija ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
b) Rūpniecības, amatniecības un viesnīcu nozare
(146)
Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(147)
Tāpat kā pirmajās divās procedūrās minētā atbalsta gadījumā noteikumi, kas aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, hronoloģiskā secībā bija Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkts, 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādnes. Tā kā šajā gadījumā dažās prefektūrās shēma bija spēkā līdz 2005. gada 31. decembrim, šim sarakstam jāpievieno 2004. gada pamatnostādnes.
(148)
Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē nosūtītajā informācijā, kas izklāstīta 59. apsvērumā, nav sīkāku ziņu attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu reglamentējošo noteikumu ievērošanu. Tāpēc Komisijai nav iespēju pārbaudīt, vai ir ievērots Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkts un 1994., 1997., 1999. un 2004. gada pamatnostādnes.
(149)
Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
c) Kuģniecības nozare
(150)
Aplūkojamās shēmas saderība ar iekšējo tirgu tiks aplūkota no diviem viedokļiem, ņemot vērā, ka termins “kuģniecības nozare” aptver gan kuģu būvi, gan pārvadājumus ar kuģiem.
(151)
Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(152)
Kuģu būves nozarē pēc valdības 1994. gada 13. janvāra lēmuma Nr. 1648/B.22 stāšanās spēkā grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai ir bijuši piemērojami šādi noteikumi:
a)
līdz 1998. gada 31. decembrim: Padomes 1990. gada 21. decembra Direktīva 90/684/EEK par atbalstu kuģu būvei (44);
b)
no 1999. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 31. decembrim: Padomes 1998. gada 29. jūnija Regula (EK) Nr. 1540/98, ar ko paredz jaunus noteikumus par atbalstu kuģu būves nozarei (45);
c)
no 2004. gada 1. janvāra: Nostādnes par valsts atbalstu kuģu būvei (46).
(153)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka aplūkojamā atbalsta shēma ir piemērota saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu šajā nozarē. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(154)
Arī attiecībā uz jūras transportu Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(155)
Kuģniecības nozarē pēc valdības 1994. gada 13. janvāra lēmuma Nr. 1648/B.22 stāšanās spēkā grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu ir reglamentējuši un turpina reglamentēt šādi noteikumi:
a)
finanšu un nodokļu pasākumi, kas attiecas uz Kopienā reģistrētu kuģu ekspluatāciju (47);
b)
1997. gada Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (48);
c)
Kopienas 2004. gada pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (49).
(156)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas arī nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka aplūkojamā atbalsta shēma ir piemērota saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu šajā nozarē. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
d) Atbalsts uzņēmumiem Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, kas arī minēts trešajā procedūrā
(157)
Tā kā Komisijas rīcībā nebija pietiekamas informācijas, tā saistībā ar LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru aplūkoja divas hipotēzes:
a)
valdības 1989. gada 16. maija lēmumā Nr. 2041901 un valdības 1989. gada 10. oktobra lēmumā Nr. 2078809 un to grozījumos paredzētais atbalsts ietilpa tajā pašā sistēmā, kas bija izveidota, pamatojoties uz 44.-48. apsvērumā minētajiem lēmumiem;
b)
atbalsts bija daļa no finansēšanas sistēmas, kuras pamatā nebija tie paši lēmumi.
(158)
Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē apgalvo, ka saskaņā ar abiem 1989. gadā pieņemtajiem valdības lēmumiem uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas. Komisija šim apgalvojumam nevar piekrist, jo pēc atkārtotas pārbaudes ir redzams, ka nevienā no abiem minētajiem lēmumiem nav noteikts, ka uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas. Tāpēc Komisija izvērtēs abos lēmumos un to grozījumos paredzētā atbalsta saderību, pamatojoties ne vien uz abām 157. apsvērumā izklāstītajām hipotēzēm, bet attiecībā uz otro hipotēzi neizslēdzot arī iespēju, ka atbalsts varēja būt piešķirts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(159)
Attiecībā uz pirmo 157. apsvērumā minēto hipotēzi, t. i., ja abi 1989. gadā pieņemtie valdības lēmumi un to grozījumi ietilpst tajā pašā sistēmā, kas bija izveidota, pamatojoties uz 44.-48. apsvērumā minētajiem lēmumiem, Komisija ir spiesta atzīt, ka 146.-149. apsvērumā veiktā analīze paliek spēkā, Grieķijas 2006. gada 10. maija vēstulē sniegtie skaidrojumi nenovērš Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un tā ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(160)
Attiecībā uz otro hipotēzi jāaplūko divi scenāriji, saskaņā ar kuriem atbalstu piešķīra vai nu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, vai dzīvotspējīgiem uzņēmumiem.
(161)
Pirmajā scenārijā 146.-149. apsvērumā veiktā analīze paliek spēkā un Grieķijas 2006. gada 10. maija vēstulē sniegtie skaidrojumi nenovērš Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, tāpēc tā ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(162)
Otrajā scenārijā Komisija arī atzīmē, ka Grieķijas 2006. gada 10. maija, 2011. gada 15. marta un 2011. gada 29. marta vēstulēs sniegtie skaidrojumi neļauj noteikt, vai ar apgrozāmo kapitālu, kas veidots, izmantojot subsidētus aizdevumus, ir finansēti attaisnoti ieguldījumi Savienības reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē (kopš valdības 1989. gada 16. maija lēmuma Nr. 2041901 stāšanās spēkā piemērojamie noteikumi ir bijuši Komisijas paziņojums par 92. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta piemērošanas metodēm reģionālajam atbalstam (50) un vēlāk 1998. gada pamatnostādnes par valstu reģionālo atbalstu (51)). Tāpēc Komisijai jāsecina, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(163)
Ja ar šo apgrozāmo kapitālu nav finansēti attaisnoti ieguldījumi Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē, Komisijai jāpārbauda, vai šā kapitāla veidošanai piešķirto atbalstu, kas tādā gadījumā uzskatāms par darbības atbalstu, var atzīt par saderīgu saskaņā ar attiecīgajiem Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumiem. Šajā sakarā Komisija vēlas uzsvērt, ka attiecīgā dalībvalsts atbild par to, lai tiktu izpildīts pienākums sadarboties ar Komisiju un sniegt tai visu vajadzīgo informāciju, lai Komisija varētu pārbaudīt aplūkojamā atbalsta saderību (52). Tā kā Grieķijas dažādajās vēstulēs sniegtā informācija Komisijai neļauj pārliecināties par shēmas atbilstību Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumiem, tai atliek tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(164)
Atšķirībā no pārējos šajā lēmumā minētajos lēmumos paredzētajām garantijām saskaņā ar valdības 2000. gada 18. decembra lēmumu Nr. 2/82257/0025 piešķirto garantiju nevar uzskatīt par palīdzības instrumentu grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanai, jo valdības lēmumā Nr. 2/82257/0025 ir noteikts, ka garantiju var piešķirt tikai dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, nevis uzņēmumiem, kas kļūst dzīvotspējīgi pēc parādu pārstrukturēšanas. Tāpēc garantija būtu jāvērtē saskaņā ar spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem.
(165)
No valdības 2000. gada 18. decembra lēmuma Nr. 2/82257/0025 spēkā stāšanās dienas līdz 2005. gada 31. decembrim (shēmas beigu termiņš) uz garantijām attiecās 2000. gada paziņojums.
(166)
Saskaņā ar 2000. gada paziņojumu Komisijai jānovērtē ar garantijas piešķiršanu saistītā atbalsta saderība, pamatojoties uz noteikumiem, kas attiecas uz citiem atbalsta veidiem un ir izklāstīti attiecīgajām nozarēm piemērojamajos pamatnoteikumos un pamatnostādnēs. Turklāt garantijas var apstiprināt tikai tad, ja to sniegšana ir līgumiski saistīta ar īpašiem nosacījumiem, starp kuriem var būt arī saņēmējuzņēmuma obligāta pasludināšana par bankrotējušu vai cita līdzīga procedūra.
(167)
Šajā gadījumā Grieķijas iestādes par piešķirtajām garantijām nav sniegušas nekādu informāciju. Tāpēc Komisija tās nevar novērtēt, ņemot vērā dažādos attiecīgajām nozarēm piemērojamos noteikumus, un nevar noteikt, vai ar šo atbalsta pasākumu nevarēja būt pārsniegta uzņēmumiem, kas nav grūtībās nonākuši uzņēmumi, maksimāli piemērojamā atbalsta intensitāte (turklāt atbildē uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu Grieķija nav sniegusi nekādu informāciju par dažādo noteikumu ievērošanu).
(168)
Šajos apstākļos Komisija nevar secināt, ka saskaņā ar valdības 2000. gada 18. decembra lēmumu Nr. 2/82257/0025 garantiju veidā piešķirtais atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
VI. NOBEIGUMS
(169)
Komisija ir konstatējusi, ka Grieķija, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, ir nelikumīgi īstenojusi aplūkojamos atbalsta pasākumus. Iepriekš izklāstītā analīze apliecina, ka atbalstu nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, jo Grieķija nav sniegusi nekādu informāciju, kas apstiprinātu, ka ir ievēroti dažādie iepriekš minētie noteikumi, tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas šaubas, ko tā ir izteikusi, sākot dažādās procedūras. Šajā sakarā Komisija atgādina, ka attiecīgā dalībvalsts atbild par to, lai tiktu izpildīts pienākums sadarboties ar Komisiju un sniegt tai visu vajadzīgo informāciju, lai Komisija varētu pārbaudīt aplūkojamā atbalsta saderību.
(170)
Saskaņā ar 14. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (53), ja nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisijai jāizlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja (šajā gadījumā no visiem uzņēmumiem, kas izmantojuši pārbaudītajos valdības lēmumos paredzētās priekšrocības). Grieķijai jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai no saņēmējiem atgūtu tiem piešķirto nesaderīgo atbalstu. Saskaņā ar 42. punktu Komisijas paziņojumā “Ceļā uz Komisijas lēmumu efektīvu izpildi, kuros dalībvalstīm tiek uzdots atgūt nelikumīgu un nesaderīgu valsts atbalstu” (54) Grieķijai šis lēmums jāizpilda četru mēnešu laikā no tā paziņošanas. Atgūstamajā atbalstā jāiekļauj procenti, kas aprēķināti saskaņā ar Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (55).
(171)
Šis lēmums jāizpilda nekavējoties, jo īpaši attiecībā uz visa saskaņā ar atbalsta shēmu piešķirtā individuālā atbalsta atgūšanu, izņemot individuālu atbalstu, kas bija piešķirts konkrētiem projektiem un atbalsta piešķiršanas laikā atbilda visiem nosacījumiem, kuri bija paredzēti de minimis vai atbrīvojuma regulā, kas bija piemērojama saskaņā ar 1. un 2. pantu Padomes 1998. gada 7. maija Regulā (EK) Nr. 994/98 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 92. un 93. pantu attiecībā uz dažu kategoriju valsts horizontālo atbalstu (56), vai Komisijas apstiprinātas atbalsta shēmas nosacījumiem.
(172)
Taču saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 15. pantu uz Komisijas tiesībām atgūt atbalstu attiecas noilguma periods. Noilguma periods sākas dienā, kad nelikumīgais atbalsts piešķirts saņēmējam vai nu kā individuāls atbalsts, vai kā atbalsts saskaņā ar atbalsta shēmu. Visas darbības attiecībā uz nelikumīgu atbalstu, kuras veic Komisija vai dalībvalsts pēc Komisijas lūguma, pārtrauc noilguma periodu, un pēc katra pārtraukuma noilgums sākas no jauna.
(173)
Šajā gadījumā atpakaļejošie termiņi, ko Komisija var piemērot atbalsta atgūšanas nolūkā, ir šādi:
a)
attiecībā uz pirmajā procedūrā minēto atbalstu: 1993. gada 1. oktobris, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2003. gada 27. maijā, bet 1993. gada 14. septembrī pieņemtais valdības lēmums Nr. 69836/B1461 ir publicēts Grieķijas Valdības Vēstnesī 1993. gada 1. oktobrī un stājies spēkā tajā pašā dienā;
b)
attiecībā uz otrajā procedūrā minēto atbalstu: 1994. gada 22. aprīlis, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2004. gada 22. aprīlī;
c)
attiecībā uz trešajā procedūrā minēto atbalstu: 1994. gada 12. novembris, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2004. gada 12. novembrī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Parāda pārstrukturēšanas atbalsta shēmas, ko Grieķija, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, ir nelikumīgi īstenojusi Kastorijas, Evijas, Florinas, Kilkis, Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūrā un Lesbas, Samas un Hijas salā, nav saderīgas ar iekšējo tirgu.
2. pants
Individuālu atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar kādu no 1. pantā minētajām atbalsta shēmām, neuzskata par atbalstu, ja piešķiršanas laikā tas atbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti regulā, kas pieņemta, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 994/98 2. pantu, un ir piemērojama atbalsta piešķiršanas laikā.
3. pants
1. Grieķija no saņēmējiem atgūst nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām.
2. Par atgūstamajām summām aprēķina procentus no dienas, kad tās nodotas saņēmēju rīcībā, līdz to faktiskās atgūšanas dienai.
3. Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.
4. No šā lēmuma paziņošanas dienas Grieķija atceļ visus saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām piešķirtā atbalsta neveiktos maksājumus.
4. pants
Saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām piešķirtā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un efektīva.
Grieķija nodrošina šā lēmuma izpildi četru mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
5. pants
1. Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas Grieķija nosūta Komisijai šādu informāciju:
a)
to saņēmēju sarakstu, kas saņēmuši atbalstu saskaņā ar 1. pantā minētajām atbalsta shēmām, un kopējo summu, kuru katrs saņēmējs saņēmis saskaņā ar attiecīgo shēmu;
b)
kopējo summu (pamatsummu un procentus), kas jāatgūst no katra saņēmēja, ja uz atbalstu nevar attiecināt de minimis noteikumu;
c)
šā lēmuma izpildei veikto un plānoto pasākumu sīku aprakstu;
d)
dokumentus, kas apliecina, ka saņēmējiem ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
2. Grieķija informē Komisiju par šā lēmuma izpildei pieņemto valsts pasākumu īstenošanas gaitu, līdz saskaņā ar 1. pantā minētajām atbalsta shēmām piešķirtais atbalsts ir atgūts. Pēc Komisijas pieprasījuma Grieķija nekavējoties iesniedz informāciju par šā lēmuma izpildes nodrošināšanai veiktajiem un plānotajiem pasākumiem. Tā sniedz arī sīku informāciju par atbalsta summām un procentiem, kas jau atgūti no saņēmējiem.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.
Briselē, 2011. gada 19. oktobrī