РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2010 година
за финансирането на спешни мерки във връзка с болестта бяс в Североизточна Италия
(нотифицирано под номер C(2010) 7379)
(2010/657/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2009/470/ЕО се предвижда, че когато държава-членка е пряко застрашена от появата или развитието на територията на трета държава или държава-членка на една от болестите, изброени в приложение I към посоченото решение, може да се реши да се приемат подходящи за обстановката мерки и да се предостави финансов принос на Съюза за мерки, преценени като особено необходими за успеха на предприетите действия.
(2)
Бесът е болест по животните, която засяга предимно диви и домашни месоядни животни и има сериозно отражение върху общественото здраве. Той е една от болестите, изброени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО.
(3)
През последните години в резултат на съфинансирани от Съюза програми за орална имунизация на диви месоядни животни, които представляват резервоар на болестта, ситуацията в повечето държави-членки е благоприятна, като се наблюдава рязко намаляване на броя на случаите на бяс при диви и домашни животни и изчезване на случаите при хора.
(4)
От 1997 г. насам Италия е считана за държава, свободна от бяс. При все това, през октомври 2008 г. в региона Friuli Venezia Giulia е открит един случай на бяс, последван от още осем нови случая в същия регион. През 2009 г. горски бяс се разпространява и в регион Veneto. До края на 2009 г. в регион Friuli Venezia Giulia са открити 35 случая, а в регион Veneto - 33 случая.
(5)
Съседните държави-членки изразиха безпокойство, че територията им е застрашена от ситуацията с болестта бяс в Североизточна Италия.
(6)
Необходими са съответно спешни мерки, за да се предотврати по-нататъшното разпространение на болестта в Италия, както и разпространението в съседните държави-членки Австрия и Словения, и за да се подкрепят усилията за възможно най-скорошното изкореняване на болестта.
(7)
На 9 декември 2009 г. Италия представи на Комисията план за предприемането на спешна орална ваксинация на лисици, озаглавен „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“. Планът бе счетен за приемлив, поради което е целесъобразно някои мерки да се ползват от финансирането на Съюза. Ето защо за изпълнението му следва да бъде осигурено финансовото участие на Съюза.
(8)
Финансовото участие на Съюза следва да бъде изплатено въз основа на официалното искане за възстановяване, отправено от държавите-членки, и на оправдателните документи, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 349/2005 на Комисията от 28 февруари 2005 г. за определяне на правила относно финансирането от Общността на спешни мерки и на кампанията за борба с някои болести по животните съгласно Решение 90/424/ЕИО на Съвета (2).
(9)
Предвид неотложността на изпълнението на разширения план за ваксинация, за да се предотврати разпространението в други държави-членки, е обосновано финансовото участие на Съюза да бъде предоставено, считано от 9 декември 2009 г., когато планът бе представен на Комисията за финансиране.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Планът за предприемането на спешни мерки „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“ (наричан по-долу „планът“), представен на 9 декември 2009 г. от Италия, се одобрява за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.
Член 2
1. Съюзът може да предостави финансово участие за изпълнението на плана в размер на 50 % от разходите, направени от Италия за:
а)
извършване на лабораторни тестове за:
i)
откриване на антигени или антитела на вируса на бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на бяс;
iii)
откриване на биомаркер;
iv)
титриране на ваксинални примамки,
б)
закупуване и разпространение на орални ваксини заедно с примамки и закупуване и парентерално приложение на ваксини върху добитък в рамките на плана.
Същевременно обаче финансовото участие на Съюза в разходите, посочени в букви а) и б), не надвишава 2 300 000 EUR.
2. Максималният размер на разходите, които да бъдат възстановени на Италия във връзка с плана, не надвишава средно:
a)
за серологичен тест:
8 EUR за тест;
б)
за тест за откриване на тетрациклин в костите:
8 EUR за тест;
в)
за флуоресцентен тест за антитела (FAT):
12 EUR за тест;
г)
за тест на полимеразна верижна реакция (PCR тест):
10 EUR за тест;
д)
за закупуване на орални ваксини заедно с примамки:
0,4 EUR за доза;
е)
за закупуване на ваксини за парентерално приложение:
1 EUR за доза;
ж)
за ваксиниране на добитък:
1,50 EUR на животно.
3. Разходите за извършването на лабораторните тестове, посочени в параграф 1, буква а), включват:
а)
разходите, направени за закупуването на комплекти за тестове, реактиви и всички консумативи, използвани при извършването на тестовете;
б)
разходите, направени за персонал с цел извършването на тестовете, изцяло или частично;
в)
режийни разходи, които не надвишават 7 % от общия размер на разходите, посочени в букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза в плана се предоставя, при условие че Италия:
а)
изпълни плана съгласно съответните разпоредби на правото на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията, на възлагането на договори за обществени поръчки и на отпускането на държавни помощи;
б)
предостави на Комисията окончателен доклад в съответствие с приложенията най-късно до 30 април 2011 г. относно техническото изпълнение на плана, придружен от доказателства, удостоверяващи направените разходи и постигнатите резултати за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.;
в)
изпълни плана ефективно.
2. В случай че Италия не спази условията, посочени в параграф 1, Комисията намалява финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и тежестта на нарушението, както и понесените от Съюза финансови загуби.
Член 4
Настоящото решение се прилага, считано от 9 декември 2009 г.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 28. oktobris)
par ārkārtas pasākumu finansēšanu attiecībā uz trakumsērgu Itālijas ziemeļaustrumu daļā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 7379)
(2010/657/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 8. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Lēmumā 2009/470/EK ir paredzēts, ka gadījumos, kad dalībvalsti tieši apdraud kāda no minētā lēmuma I pielikumā uzskaitītajām slimībām, kas izcēlusies vai attīstījusies trešās valsts vai dalībvalsts teritorijā, var nolemt pieņemt jebkādus situācijai piemērotus pasākumus un piešķirt Savienības finansiālo atbalstu to pasākumu īstenošanai, kurus uzskata par īpaši nepieciešamiem veiktās darbības sekmīga iznākuma nodrošināšanai.
(2)
Trakumsērga ir dzīvnieku slimība, ar ko galvenokārt slimo savvaļas un mājas gaļēdāji un kas nopietni apdraud sabiedrības veselību. Tā ir viena no slimībām, kas iekļauta Lēmuma 2009/470/EK I pielikumā.
(3)
Pēdējos gados Savienība ir līdzfinansējusi programmas to savvaļas gaļēdāju orālai imunizācijai, kas ir šīs slimības pārnēsātāji, un tās ir uzlabojušas stāvokli vairumā dalībvalstu, kā rezultātā ievērojami mazinājusies savvaļas un mājdzīvnieku saslimšana ar trakumsērgu un izskausti cilvēku saslimšanas gadījumi.
(4)
Itāliju kopš 1997. gada uzskata par valsti, kas ir brīva no trakumsērgas. Tomēr 2008. gada oktobrī Friuli Venezia Giulia reģionā tika konstatēts viens trakumsērgas gadījums, kam sekoja astoņi jauni gadījumi tajā pašā reģionā. 2009. gadā savvaļas dzīvnieku trakumsērga izplatījās arī Veneto reģionā. Līdz 2009. gada beigām Friuli Venezia Giulia reģionā tika konstatēti 35 gadījumi un Veneto reģionā - 33 gadījumi.
(5)
Kaimiņos esošās dalībvalstis izteica bažas, ka to teritorijas var apdraudēt trakumsērgas izplatības situācija Itālijas ziemeļaustrumu daļā.
(6)
Attiecīgi ir nepieciešami ārkārtas pasākumi, lai novērstu slimības tālāku izplatību Itālijā, kā arī kaimiņu dalībvalstīs Austrijā un Slovēnijā un lai vēl efektīvāk censtos pēc iespējas ātrāk izskaust šo slimību.
(7)
Itālija 2009. gada 9. decembrī iesniedza Komisijai ārkārtas plānu lapsu orālai vakcinācijai “Trakumsērgas kontroles programma Itālijas ziemeļaustrumu daļas reģionos - īpašs vakcinācijas plāns lapsām”. Plāns tika atzīts par pieņemamu, un tādēļ ir lietderīgi, ka konkrēti pasākumi saņemtu Savienības finansējumu. Tāpēc tā īstenošanai tiks piešķirts Savienības finansiālais atbalsts.
(8)
Savienības finansiālais atbalsts jāizmaksā, pamatojoties uz dalībvalstu oficiālu atmaksāšanas pieprasījumu un apliecinošiem dokumentiem, kas minēti 7. pantā Komisijas 2005. gada 28. februāra Regulā (EK) 349/2005, ar ko paredz noteikumus Kopienas finansējuma piešķiršanai ārkārtas pasākumiem un cīņai pret noteiktām dzīvnieku slimībām atbilstīgi Padomes Lēmumam 90/424/EEK (2).
(9)
Ņemot vērā to, cik steidzami paplašinātais vakcinācijas plāns ir jāīsteno, lai novērstu slimības izplatību citās dalībvalstīs, ir pamatoti, ka Savienības finansiālais atbalsts būtu pieejams no 2009. gada 9. decembra, kad plāns tika iesniegts Komisijai finansējuma saņemšanai.
(10)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo “Trakumsērgas kontroles programma Itālijas ziemeļaustrumu daļas reģionos - īpašs vakcinācijas plāns lapsām” (“plāns”), kuru Itālija iesniedza 2009. gada 9. decembrī, ir apstiprināts uz laika posmu no 2009. gada 9. decembra līdz 2010. gada 31. decembrim.
2. pants
1. Savienība plānam var piešķirt finansiālu atbalstu 50 % apmērā no izmaksām, kas Itālijai radušās saistībā ar:
a)
laboratorijas testu veikšanu, lai:
i)
noteiktu trakumsērgas antigēna vai antivielu klātbūtni;
ii)
izolētu un raksturotu trakumsērgas vīrusu;
iii)
noteiktu biomarķieri;
iv)
titrētu vakcīnas ēsmas;
b)
orālo vakcīnu un ēsmu iegādi un izplatīšanu un parenterālo vakcīnu iegādi un lauksaimniecības dzīvnieku vakcinēšanu saskaņā ar plānu.
Tomēr Savienības finansiālais atbalsts a) un b) apakšpunktā minētajām izmaksām nepārsniedz EUR 2 300 000.
2. Izmaksu maksimālā summa, ko Itālijai atmaksā attiecībā uz plānu, vidēji nepārsniedz:
a)
seroloģiskajam testam -
EUR 8 par testu;
b)
testam, ar ko nosaka tetraciklīnu kaulos, -
EUR 8 par testu;
c)
fluoriscējošo antivielu testam (FAT) -
EUR 12 par testu;
d)
polimerāzes ķēdes reakcijas testam (PCR) -
EUR 10 par testu;
e)
orālo vakcīnu un ēsmu iegādei -
EUR 0,4 par devu;
f)
parenterālo vakcīnu iegādei -
EUR 1 par devu;
g)
lauksaimniecības dzīvnieku vakcinēšanai -
EUR 1,50 par dzīvnieku.
3. Izmaksās, kas paredzētas 1. punkta a) apakšpunktā minēto laboratorijas testu veikšanai, ietver:
a)
izmaksas, kas paredzētas tādu testu komplektu, reaģentu un visu pārējo palīgmateriālu iegādei, kuri izmantoti testu veikšanai;
b)
izmaksas, kas paredzētas darbiniekiem, kuri ir pilnībā vai daļēji nodarbināti, lai veiktu pārbaudes;
c)
maksimāli 7 % pieskaitāmo izmaksu no a) un b) apakšpunktā minēto izmaksu kopējās summas.
3. pants
1. Savienības finansiālo atbalstu plānam piešķir ar nosacījumu, ka Itālija:
a)
īsteno plānu saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktu noteikumiem, tostarp noteikumiem par konkurenci, publiskā iepirkuma līgumiem un valsts atbalstu;
b)
iesniedz galīgo ziņojumu Komisijai saskaņā ar pielikumiem vēlākais līdz 2011. gada 30. aprīlim par plāna tehnisko izpildi, pievienojot datus, kas pamato veiktās izmaksas un sasniegtos rezultātus laika posmā no 2009. gada 9. decembrim līdz 2010. gada 31. decembrim;
c)
īsteno plānu efektīvi.
2. Ja Itālija neievēro 1. punktā paredzētos nosacījumus, Komisija samazina Savienības finansiālo atbalstu, ņemot vērā neatbilstības veidu un pakāpi un finansiālo zaudējumu, kas radies Savienībai.
4. pants
Šo lēmumu piemēro no 2009. gada 9. decembrī.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 28. oktobrī