РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2012 година
за определяне на втората група от региони за започване на дейностите на Визовата информационна система (ВИС)
(нотифицирано под номер C(2012) 2505)
(2012/274/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (1), и по-специално член 48, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 48 от Регламент (ЕО) № 767/2008 предвижда дейностите на ВИС да започнат постепенно. В своето Решение 2010/49/ЕО (2) Комисията определи първите региони за започване на дейностите на ВИС. Като се има предвид, че ВИС започна дейностите си на 11 октомври 2011 г., необходимо е да се определи втора група от региони, в които информацията, която ще бъде обработвана във ВИС, включително снимки и пръстови отпечатъци, ще бъдe събирана и предавана на ВИС във връзка с всички заявления за виза в съответния регион.
(2)
Съгласно член 48, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 767/2008 редът на регионите за започване на дейностите на ВИС се определя въз основа на следните критерии: рискът от нелегална имиграция, заплахите за вътрешната сигурност на държавите членки и реалната възможност за събирането на биометрични данни от всички места в региона.
(3)
Комисията извърши оценка за различните региони, като за първия критерий взе предвид елементи като средния дял на отказаните визи, процента на отказите за влизане и процента на гражданите на трети държави, за които е установено, че се намират незаконно на територията на държавите членки, за втория критерий взе предвид извършена от Европол оценка на заплахата, а за третия критерий - факта, че след приемането на Решение 2010/49/ЕО консулското присъствие или представителство се е увеличило във всички региони на света.
(4)
Според тази оценка следващите региони, в които трябва да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС, следва да бъдат Западна Африка, Централна Африка, Източна Африка, Южна Африка, Южна Америка, Централна Азия и Югоизточна Азия.
(5)
Окупираните палестински територии бяха изключени от региона на Близкия изток, за който се прилага Решение 2010/49/ЕО, поради техническите трудности, които биха могли да възникнат при оборудването на съответните консулства или консулски служби. За да не се допусне пропуск в борбата с нелегалната имиграция и защитата на вътрешната сигурност и като се има предвид времето, с което държавите членки разполагаха за преодоляване на техническите трудности, окупираните палестински територии следва да бъдат единадесетият регион, където да започне събирането на визова информация във връзка с всички заявления за виза и предаването ѝ на ВИС.
(6)
Комисията ще определи датата на започване на дейностите във всеки един от тези региони съгласно член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008.
(7)
За определяне на останалите региони следва да се вземат решения на по-късен етап въз основа на допълнителна и актуализирана оценка на тези региони в съответствие с критериите и опита от прилагането в регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО и с настоящото решение.
(8)
Доколкото Регламентът за ВИС представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, Дания уведоми за прилагането на Регламента за ВИС в своето национално право в съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност. Следователно по силата на международното право Дания е длъжна да прилага настоящото решение.
(9)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (3). Следователно Обединеното кралство не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(10)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (4). Следователно Ирландия не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(11)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на това споразумение.
(12)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (8).
(13)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б) от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (9).
(14)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(15)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(16)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (10),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Регионите, в които събирането и предаването на информация на Визовата информационна система (ВИС) ще започне след регионите, определени с Решение 2010/49/ЕО, в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008, са следните:
-
Четвърти регион:
-
Бенин,
-
Буркина Фасо,
-
Кабо Верде,
-
Кот д’Ивоар,
-
Гамбия,
-
Гана,
-
Гвинея,
-
Гвинея Бисау,
-
Либерия,
-
Мали,
-
Нигер,
-
Нигерия,
-
Сенегал,
-
Сиера Леоне,
-
Того.
-
Пети регион:
-
Бурунди,
-
Камерун,
-
Централноафриканска република,
-
Чад,
-
Конго,
-
Демократична република Конго,
-
Екваториална Гвинея,
-
Габон,
-
Руанда,
-
Сао Томе и Принсипи.
-
Шести регион:
-
Коморски острови,
-
Джибути,
-
Еритрея,
-
Етиопия,
-
Кения,
-
Мадагаскар,
-
Мавриций,
-
Сейшелски острови,
-
Сомалия,
-
Южен Судан,
-
Судан,
-
Танзания,
-
Уганда.
-
Седми регион:
-
Ангола,
-
Ботсуана,
-
Лесото,
-
Малави,
-
Мозамбик,
-
Намибия,
-
Южна Африка,
-
Свазиленд,
-
Замбия,
-
Зимбабве.
-
Осми регион:
-
Аржентина,
-
Боливия,
-
Бразилия,
-
Чили,
-
Колумбия,
-
Еквадор,
-
Парагвай,
-
Перу,
-
Уругвай,
-
Венецуела.
-
Девети регион:
-
Казахстан,
-
Киргизстан,
-
Таджикистан,
-
Туркменистан,
-
Узбекистан.
-
Десети регион:
-
Бруней,
-
Бирма/Мианмар,
-
Камбоджа,
-
Индонезия,
-
Лаос,
-
Малайзия,
-
Филипини,
-
Сингапур,
-
Тайланд,
-
Виетнам.
-
Единадесети регион:
Окупираните палестински територии.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия и Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 24 април 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 24. aprīlis),
ar ko nosaka otro reģionu grupu Vīzu informācijas sistēmas (VIS) darbības sākšanai
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 2505)
(2012/274/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regulu (EK) Nr. 767/2008 par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (“VIS regula”) (1) un jo īpaši tās 48. panta 4. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 767/2008 48. pantā ir paredzēta VIS darbības pakāpeniska īstenošana. Komisija Lēmumā 2010/49/EK (2) noteica pirmos reģionus VIS darbības sākšanai. Tā kā VIS darbību sāka 2011. gada 11. oktobrī, nepieciešams noteikt otro reģionu grupu, kuros attiecībā uz visiem pieteikumiem attiecīgajā reģionā ievāc datus, kas jāapstrādā VIS, tostarp fotogrāfijas un pirkstu nospiedumu datus, un pēc tam pārsūta uz VIS.
(2)
Regulas (EK) Nr. 767/2008 48. panta 4. punktā paredz secību, kādā minētajos reģionos tiks ieviesta VIS, pamatojoties uz šādiem kritērijiem: nelegālas imigrācijas risks, draudi dalībvalstu iekšējai drošībai un iespējas ievākt biometriskos datus no visām attiecīgā reģiona vietām.
(3)
Komisija ir veikusi dažādo reģionu novērtējumu, attiecībā uz pirmo kritēriju ņemot vērā tādus aspektus kā vīzu atteikumu vidējais skaits, ieceļošanas atteikumu skaits un dalībvalstī nelegāli esošo trešo valstu valstspiederīgo skaits; attiecībā uz otro kritēriju ņemot vērā Eiropola veiktu draudu izvērtējumu; savukārt attiecībā uz trešo kritēriju ņemot vērā faktu, ka kopš Lēmuma 2010/49/EK pieņemšanas konsulārā klātbūtne vai konsulārā pārstāvniecība visos pasaules reģionos ir palielinājusies.
(4)
Saskaņā ar šo novērtējumu par reģioniem, kuros attiecībā uz visiem vīzu pieteikumiem būtu jāsāk ievākt vīzu datus un pēc tam tie būtu jāpārsūta uz VIS, būtu jānosaka šādi reģioni: Rietumāfrika, Centrālā Āfrika, Austrumāfrika, Dienvidāfrika, Dienvidamerika, Vidusāzija un Dienvidaustrumāzija.
(5)
Okupētā Palestīnas teritorija no Tuvo Austrumu reģiona, uz kuru attiecās Lēmuma 2010/49/EK darbības joma, tika izslēgta tehnisku grūtību dēļ, kādas varētu rasties saistībā ar attiecīgo konsulāro iestāžu vai biroju aprīkojumu. Lai pārvarētu pārrāvumu starp nelegālās imigrācijas apkarošanu un iekšējās drošības nodrošināšanu, un ņemot vērā laiku, kāds dalībvalstīm ir atlicis tehnisko grūtību atrisināšanai, Okupētajai Palestīnas teritorijai būtu jābūt vienpadsmitajam reģionam, kurā attiecībā uz visiem vīzu pieteikumiem būtu jāsāk ievākt vīzas datus un pēc tam tie būtu jāpārsūta uz VIS.
(6)
Darbības sākums katrā no šiem reģioniem Komisijai jānosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 767/2008 48. panta 3. punktu.
(7)
Lai noteiktu turpmākos reģionus, vēlāk būtu jāpieņem turpmāki lēmumi, ņemot vērā papildu un atjauninātus šo reģionu novērtējumus saskaņā ar attiecīgajiem kritērijiem un īstenošanas pieredzi reģionos, kas noteikti Lēmumā 2010/49/EK un šajā lēmumā.
(8)
Tā kā VIS regula balstās uz Šengenas acquis, Dānija paziņoja par VIS regulas transponēšanu Dānijas tiesību aktos saskaņā ar 5. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam. Tādējādi saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem Dānijai ir saistoša šā lēmuma īstenošana.
(9)
Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (3). Šis lēmums Apvienotajai Karalistei tādējādi nav saistošs un nav jāpiemēro.
(10)
Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (4). Šis lēmums Īrijai tādējādi nav saistošs un nav jāpiemēro.
(11)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju - saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (5) šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta B punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (6) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.
(12)
Attiecībā uz Šveici - saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (7) šis lēmums ir to Šengenas acquis, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta B. punktā Lēmumā 1999/437/EK, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (8) 3. pantu.
(13)
Attiecībā uz Lihtenšteinu - saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta B punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES (9) 3. pantu.
(14)
Attiecībā uz Kipru šis lēmums ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis, vai ir kā citādi saistīts ar to, kā noteikts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā.
(15)
Attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju šis lēmums ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis, vai ir kā citādi saistīts ar to, kā noteikts 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā.
(16)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar 51. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 1987/2006 par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, darbību un izmantošanu (10),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Pēc Lēmumā 2010/49/EK noteiktajiem reģioniem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 767/2008 48. panta 3. punktu datu vākšana un pārsūtīšana uz Vīzu informācijas sistēmu (VIS) tiks sākta šādos reģionos.
-
Ceturtais reģions:
-
Benina,
-
Burkinafaso,
-
Kaboverde,
-
Ziloņkaula Krasts,
-
Gambija,
-
Gana,
-
Gvineja,
-
Gvineja-Bisava,
-
Libērija,
-
Mali,
-
Nigēra,
-
Nigērija,
-
Senegāla,
-
Sjerraleone,
-
Togo.
-
Piektais reģions:
-
Burundi,
-
Kamerūna,
-
Centrālāfrikas Republika,
-
Čada,
-
Kongo,
-
Kongo Demokrātiskā Republika,
-
Ekvatoriālā Gvineja,
-
Gabona,
-
Ruanda,
-
Santome un Prinsipi.
-
Sestais reģions:
-
Komoru salas,
-
Džibutija,
-
Eritreja,
-
Etiopija,
-
Kenija,
-
Madagaskara,
-
Maurīcija,
-
Seišelas,
-
Somālija,
-
Dienvidsudāna,
-
Sudāna,
-
Tanzānija,
-
Uganda.
-
Septītais reģions:
-
Angola,
-
Botsvāna,
-
Lesoto,
-
Malāvija,
-
Mozambika,
-
Namībija,
-
Dienvidāfrika,
-
Svazilenda,
-
Zambija,
-
Zimbabve.
-
Astotais reģions:
-
Argentīna,
-
Bolīvija,
-
Brazīlija,
-
Čīle,
-
Kolumbija,
-
Ekvadora,
-
Paragvaja,
-
Peru,
-
Urugvaja,
-
Venecuēla.
-
Devītais reģions:
-
Kazahstāna,
-
Kirgizstāna,
-
Tadžikistāna,
-
Turkmenistāna,
-
Uzbekistāna.
-
Desmitais reģions:
-
Bruneja,
-
Birma/Mjanma,
-
Kambodža,
-
Indonēzija,
-
Laosa,
-
Malaizija,
-
Filipīnas,
-
Singapūra,
-
Taizeme,
-
Vjetnama.
-
Vienpadsmitais reģions:
Okupētā Palestīnas teritorija.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei, Bulgārijas Republikai, Čehijas Republikai, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Grieķijas Republikai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Kipras Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Luksemburgas Lielhercogistei, Ungārijai, Maltas Republikai, Nīderlandes Karalistei, Austrijas Republikai, Polijas Republikai, Portugāles Republikai, Rumānijai, Slovēnijas Republikai, Slovākijas Republikai, Somijas Republikai un Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 24. aprīlī