РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 420/2011
(2011. gada 29. aprīlis),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1993. gada 8. februāra Regulu (EEK) Nr. 315/93, ar ko nosaka Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā (1), un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (2), ir noteikta piesārņotāju maksimāli pieļaujamā koncentrācija virknē pārtikas produktu.
(2)
Atšķiras interpretācijas par to, kura krabja daļa analizējama, lai to salīdzinātu ar maksimāli pieļaujamo kadmija koncentrāciju, tādēļ ir jāpaskaidro, ka maksimāli pieļaujamā koncentrācija, kas kadmijam noteikta vēžveidīgajos, kuri minēti pielikumā Regulai (EK) Nr. 1881/2006, ir spēkā attiecībā uz piedēkļu (kājas un spīles) un vēdera muskuļu gaļu. Krabjiem un krabjveidīgo spīlēm maksimāli pieļaujamā koncentrācija ir spēkā tikai attiecībā uz piedēkļiem. Šajā definīcijā nav ietvertas citas vēžveidīgo daļas, tādas kā krabju galvkrūtis un neēdamās daļas (čaula, aste). Galvkrūtis ietver gremošanas orgānus (hepatopancreas), par kuriem zināms, ka tie satur lielu kadmija koncentrāciju. Ņemot vērā to, ka dažās dalībvalstīs patērētāji regulāri uzturā lieto galvkrūšu daļas, ir lietderīgi dalībvalsts līmenī ieteikt patērētājiem ierobežot šo daļu lietošanu uzturā, lai samazinātu kadmija iedarbību. Tālab Eiropas Komisijas Veselības un patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē ir pieejams informatīvs paziņojums par šo jautājumu (3).
(3)
Lai nodrošinātu konsekvenci, vēžveidīgo daļa, kurai piemēro maksimālo koncentrāciju, attiecīgi jāgroza attiecībā uz citiem piesārņotājiem (svins, dzīvsudrabs, dioksīni un polihlorbifenili (PHB) un policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži).
(4)
Līdzīgi kā ūdenszālēs, kadmijs var uzkrāties tādās gliemenēs kā zaļās ēdamgliemenes un austeres. Ņemot vērā to, ka zaļo ēdamgliemeņu un austeru pulveri, tāpat kā žāvētu jūraszāļu pulveri pārdod kā uztura bagātinātāju, kadmija maksimālajai koncentrācijai žāvētās gliemenēs ir jābūt tādai pašai kā koncentrācijai, kas pašlaik noteikta žāvētām jūraszālēm un produktiem, kuri iegūti no jūraszālēm.
(5)
Noteikumi attiecībā uz krustziežu dzimtas lapu dārzeņiem ir jāsaskaņo ar noteikumiem attiecībā uz citiem lapu dārzeņiem. Tāpēc krustziežu dzimtas lapu dārzeņi ir jāizslēdz no 3.2.15. punktā “dārzeņi un augļi” minētās kadmija maksimālās standarta koncentrācijas un jāiekļauj 3.2.17. punktā.
(6)
Svina un kadmija standarta maksimālās koncentrācijas līmenis augļiem un dārzeņiem nav reālistisks jūraszālēm, kurās ir dabīgi augstāka koncentrācija. Tāpēc jūraszāles ir jāizslēdz no svina un kadmija standarta maksimālās koncentrācijas, kas noteikta augļiem un dārzeņiem (3.1.10. un 3.2.15. punkts). Lai nolemtu, vai jūraszālēm ir vajadzīgi reālistiskāki konkrēti svina un kadmija maksimālās koncentrācijas līmeņi, ir jāapkopo vairāk datu par šo piesārņotāju sastopamību.
(7)
Pastāv dažas neatbilstības saistībā ar pārtikas produktu/produktu grupu nosaukumiem Regulā (EK) Nr. 1881/2006 un pārtikas produktu/produktu grupu nosaukumiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regulā (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (4). Tā kā Regula (EK) Nr. 1881/2006 attiecas uz produktu grupām, kas minētas Regulā (EK) Nr. 396/2005, šiem nosaukumiem ir jābūt saskaņotiem ar minēto regulu.
(8)
Tādēļ ir lietderīgi atjaunināt noteikumus par uzraudzību un ziņojumu iesniegšanu, ņemot vērā nesenos uzraudzības ieteikumus attiecībā uz etilkarbamātu (5), perfluoralkilsavienojumiem (6) un akrilamīdu (7). Ņemot vērā to, ka Komisijas Lēmums 2006/504/EK (8) ir atcelts un aizstāts ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1152/2009 (9), atsauce uz Lēmumu 2006/504/EK ir jāaizstāj ar atsauci uz Regulu (EK) Nr. 1152/2009. Turklāt ir jāpaskaidro, kurus datus nosūta uz Komisiju, un kurus - uz EFSA.
(9)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav iebildusi pret tām,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1881/2006 groza šādi:
1)
regulas 9. pantu groza šādi:
a)
panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:
“2. Dalībvalstis un ieinteresētās personas katru gadu paziņo Komisijai veikto izmeklēšanu rezultātus un jaunāko informāciju par novēršanas pasākumu piemērošanu, kas notikusi, lai izvairītos no ohratoksīna A, deoksinivalenola, zearalenona, fumonizīna B1 un B2, T-2 un HT-2 toksīna piesārņojuma. Komisija minēto informāciju dara pieejamu dalībvalstīm. Saistītie dati par sastopamību jāpaziņo EFSA.
3. Dalībvalstis iesniedz Komisijai konstatējumus par aflatoksīniem, kas iegūti saskaņā Komisijas Regulu (EK) Nr. 1152/2009 (10). Dalībvalstīm ir pienākums EFSA iesniegt konstatējumus par furānu, etilkarbamātu, perfluoralkilsavienojumiem un akrilamīdu, kas iegūti saskaņā ar Komisijas Ieteikumiem 2007/196/EK (11), 2010/133/ES (12), 2010/161/ES (13), 2010/307/ES (14).
b)
pievieno šādu 4. punktu:
“4. Dati par piesārņotāju sastopamību, ko apkopojušas dalībvalstis, attiecīgā gadījumā arī ir jānosūta EFSA.”
2.
Pielikumā izdara grozījumus saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 29. aprīlī