РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 405/2011 НА СЪВЕТА
от 19 април 2011 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „основният регламент“), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 1261/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия.
(2)
Производството бе образувано след подаване на жалба на 15 февруари 2010 г. от Европейската федерация на производителите на желязо и стомана (Eurofer) (наричана по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, които съставляват съществен дял - в настоящия случай над 25 % - от цялото производство на Съюза на някои пръти от неръждаеми стомани.
(3)
Както беше посочено в съображение 23 от временния регламент, разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. (наричан по-нататък „разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 2007 г. до края на разследвания период (наричан по-нататък „разглежданият период“).
1.2. Последваща процедура
(4)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно временните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха тази възможност. Комисията продължи да търси информацията, която считаше за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации. Представените от заинтересованите страни коментари в устен и писмен вид бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе уместно.
(5)
Всички страни бяха уведомени за съществените факти и съображения, въз основа на които бе изразено намерение да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои пръти от неръждаеми стомани с произход от Индия и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временно мито. На страните бе предоставена възможност в определен срок да направят бележки след това окончателно разгласяване.
1.3. Страни, засегнати от производството
(6)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на страните, засегнати от производството, изложеното в съображения 5-22 от временния регламент се потвърждава.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(7)
Припомня се, че, както е посочено в съображение 24 от временния регламент, „разглежданият“ продукт е определен като пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, с произход от Индия, понастоящем класиран в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89.
(8)
Един производител износител от Индия заяви, че прътите от неръждаеми стомани с кръгло напречно сечение с диаметър, по-малък от 80 mm, но извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11, следва да бъдат изключени от разследването, защото не попадат в обхвата на продукта.
(9)
Аргументът бе отхвърлен, тъй като в обхвата на продукта не са посочени допустими отклонения. В контролния номер на продукта (КНП) във въпросника наистина има поле за допустимото отклонение, ограничено от H6 до H11, но то служи единствено за целите на сравнението и няма никакви задължителни последици по отношение на продукта, предмет на разследването. Поради това бе достигнато до заключение, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 не следва да бъдат изключвани от разследването.
(10)
Следва да се отбележи, че продуктите извън обхвата на допустимото отклонение от H6 до H11 са взети предвид при изчисляването на временните маржове на субсидията и вредата.
2.2. Подобен продукт
(11)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на подобния продукт изложеното в съображение 25 от временния регламент се потвърждава.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Въведение
(12)
В съображение 26 от временния регламент са посочени схемите, за които се твърди, че обхващат предоставянето на субсидии, а именно:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения;
б)
схема на предварителни разрешения;
в)
схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство;
г)
схема за експортно ориентирани единици;
д)
схема за експортно кредитиране.
(13)
Индустрията на Съюза изрази съмнение дали Комисията не е пропуснала да вземе предвид редица схеми за субсидиране, като вследствие на това изрази становището, че субсидиите, за които е установено, че са били получавани от индийските производители, са подценени.
(14)
В отговор на това следва да се отбележи, че в жалбата са посочени голям брой национални и местни схеми за субсидиране, които бяха включени във въпросника до производителите износители от Индия и бяха разследвани от Комисията. Единствено обаче за изброените в съображение 12 по-горе схеми бе установено, че са били източник на субсидии, получавани от разследваните производители износители, включени в извадката.
(15)
Индустрията на Съюза също така заяви, че констатациите на Комисията са в противоречие с констатацията, направена от Департамента по търговията на САЩ в рамките на неотдавна проведено производство във връзка с изравнителни мерки по отношение на износа на някои видове стомана от Индия, при което е установено субсидиране на много по-високо ниво. Следва обаче да се отбележи, че тази констатация се отнася до друг продукт и обхваща различен разследван период. Вследствие на това аргументът се отхвърля.
(16)
При липсата на каквито и да било други коментари изложеното в съображения 26-28 от временния регламент се потвърждава.
3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, наричана по-нататък „DEPBS“)
(17)
Редица страни заявиха, че DEPBS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса. Както е пояснено в съображение 38 от временния регламент, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са вложени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в превишен размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да се възползва износителят от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да е необходимо да доказва внос на каквито и да било суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като такива суровини, имат право да се възползват от DEPBS. Поради това тези аргументи се отхвърлят.
(18)
Що се отнася до продажбите на лиценз по DEPB една страна заяви, че действителната продажна цена е била под стойността на лиценза и поради това ползата е била в по-малка. В това отношение следва да се отбележи, че ползата в рамките на тази схема е изчислена въз основа на сумата на предоставения в лиценза кредит независимо от това дали лицензът е използван за компенсиране на митата върху вноса или в действителност е бил продаден. Счита се, че всяка продажба на лиценз на цена под лицевата стойност е чисто търговско решение, което не влияе на размера на ползата, получена по тази схема. Поради това този аргумент се отхвърля.
(19)
Една страна освен това заяви, че дори ако DEPBS се счита за подлежаща на изравняване схема, получената по тази схема полза не следва да се определя въз основа на стойността на износа, а по-скоро на действителното използване на лиценза по DEPBS. В тази връзка следва да се припомни, че в съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент сумата на подлежащите на изравняване субсидии е изчислена с оглед на установената съществуваща през РП полза, предоставена на получателя. В това отношение бе счетено, че ползата е била предоставена на получателя в момента, в който е била направена сделка за износ по тази схема. В този момент правителството на Индия (ПИ) се задължава да се откаже от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница за износ, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, който следва да се предостави за тази сделка за износ, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. По силата на факта, че дадено дружество знае, че ще получи субсидия по DEPBS, то е вече в по-изгодна позиция, защото може да се възползва от субсидията, като предложи по-ниски цени. От определящо значение за установяване на предоставянето на полза е моментът на износ, а не последващата употреба, тъй като износител с вече предоставено такова право е в много по-изгодно положение от финансова гледна точка. Вследствие на това твърдението бе отхвърлено.
(20)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 29-41 от временния регламент се потвърждава.
3.3. Схема на предварителни разрешителни (Advance Authorisation Scheme, наричана по-нататък „AAS“)
(21)
Една страна заяви, че AAS следва да се счита за схема за възстановяване на мита, тъй като внесените материали са използвани за производството на стоки, които се изнасят. В отговор на този аргумент следва да се посочи, че в съображение 54 от временния регламент бе пояснено, че използваната в този случай подсхема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и в случай на схеми за възстановяване за заместители, приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). Също така се счита, че стандартните норми на входа и изхода (Standard Input Output Norms (SIONs) за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и че те сами по себе си не могат да представляват система за проверка на действителното потребление, тъй като естеството на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество суровини са вложени в производството на изнасяния продукт. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент). Поради това подсхемата подлежи на изравнителни мерки и аргументът се отхвърля.
(22)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията и обратно на заявеното от страните, създадената по AAS полза от продукт, различен от разглеждания продукт, е трябвало да бъде взета предвид при установяването на сумата на подлежащата на изравняване полза. По AAS не съществува задължение, което да ограничава използването на ползата до безмитен внос на суровини, свързани с определен продукт. Следователно по отношение на разглеждания продукт може да бъдат използвани всички породени от AAS ползи.
(23)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 42-58 от временния регламент се потвърждава.
3.4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на средства за производство (Export Promotion Capital Goods Scheme, наричана по-нататък „EPCGS“)
(24)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на тази схема изложеното в съображение 59 от временния регламент се потвърждава.
3.5. Схема за експортно ориентирани единици (Export Oriented Units Scheme, наричана по-нататък „EOUS“)
(25)
Преди да бъдат разгледани редица коментари от страна на дружеството в извадката, което е било със статут на експортно ориентирана единица (наричана по-нататък „ЕОЕ“), следва да се припомни, че, както е посочено в документи ПВТ 2004-2009 и ПВТ 2009-2014, ключово задължение на ЕОЕ е постигането на нетни външнотърговски (наричани по-нататък „НВТ“) приходи, т.е. за даден референтен период (5 години) общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки. Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по EOUS.
(26)
В замяна експортно ориентираните единици имат право да ползват редица отстъпки, изброени в съображение 66 от временния регламент. Те зависят правно от извършването на износа и следователно се считат за специфични и подлежащи на изравняване съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Целта за осъществяване на износ от страна на ЕОЕ, както е посочено в глава 6.1 от документ ПВТ 2009-2014, е conditio sine qua non за получаване на субсидиите.
(27)
Видовете освобождаване, от които се ползва дадена ЕОЕ, са правно зависими от извършването на износа. EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не е в съответствие със строгите правила, установени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент.
(28)
Освен това не бе потвърдено, че ПИ има на разположение система или процедура за проверка, посредством която да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно и/или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). С въведената система за проверка се цели проследяване на изпълнението на задължението за осигуряване на НВТ приходи, а не на влагането на внасяните стоки в производството на изнасяни стоки.
(29)
Според страната със статут на ЕОЕ е необходимо да са изпълнени две условия, за да подлежи една полза на изравнителни мерки, а именно: i) липса на система за проверка; и ii) наличие на прекомерно опрощаване. В отговор на това следва да се отбележи, че от ключово значение за ПИ е то да докаже, че е въвело подходяща система за проверка, посредством която да се определи кои суровини са вложени в производствения процес и в какви количества. Липсата на подходяща система за проверка ще бъде допълнително разгледана по-долу. Що се отнася до въпроса за прекомерното опрощаване, той има отношение единствено в случай че е определено, че дадена схема, в конкретния случай - EOUS, е bona fide схема за възстановяване на мита, която отговаря на изискванията в приложения I, II и III от основния регламент. Както вече бе пояснено в съображение 27 по-горе, EOUS не може да се смята за допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
(30)
Страната освен това подчерта, че по подразбиране естеството на EOUS е такова, че позволява безмитен внос на суровини за износ на крайни стоки. Страната заяви, че EOUS може да се приравни към специалния митнически режим активно усъвършенстване, а не към възстановяването на мита. Тя посочи, че независимо от това дали тези две схеми водят теоретично до един и същи резултат (износ на стоки, в които са вложени суровини, за които има отказ от събиране на мито при внос), помежду им съществуват значителни разлики. В подкрепа на твърдението си страната посочи, че при схема за възстановяване на мита износителят има право да претендира за възстановяване на митата за суровините, вложени в крайните продукти. При режима на активно усъвършенстване износителят е освободен от каквото и да било мито при внос, но има правно задължение да заплати мито за продадените на вътрешния пазар крайни продукти. Страната заяви, че при втората схема не може да има прекомерно опрощаване.
(31)
В отговор на това на първо място следва да се посочи, че наличието на прекомерно плащане може да бъде установено единствено в случаите, в които има въведена система за проверка, с която се цели проследяване на потреблението на вноса във връзка с производството на изнасяни стоки. Що се отнася до твърдението на страната, че EOUS не представлява схема за възстановяване на мита, следва да се отбележи, че в бележка под линия 2 в приложение I към основния регламент ясно се посочва, че за целите на основния регламент „опрощаването или възстановяването“ включва пълното или частичното освобождаване или отлагане на плащането на такси при внос. Следва да е ясно, че при схемите за възстановяване на мита или за освобождаване от мита се прилага една и съща основна концепция, а именно, че вносните мита при внос на суровини не подлежат на плащане или подлежат на възстановяване, при условие че тези суровини се използват в производството на продукти, които впоследствие се изнасят. На последно място, следва да е ясно, че за да може EOUS да се счита за bona fide схема за възстановяване на мита, тя трябва да отговаря на изискванията, посочени в приложения I, II и III към основния регламент.
(32)
Освен това страната заяви, че една ЕОЕ е обект на подходяща система за проверка и на допълнителни мерки за проверка във връзка с осъществявания от нея износ и продажби на вътрешния пазар. Според страната документите относно политиката за външната търговия (ПВТ) и документът „Наръчник на процедурите“ (НП), с които се установяват законовите разпоредби и процедурите по отношение на ЕОЕ, не са единствените относими документи. Би следвало също така да се разследва дали няма други въведени индийски законови и подзаконови разпоредби, с които се създава подходяща и ефективна система за проверка. В подкрепа на твърдението си страната заяви, че съгласно раздел 6.10.1 от НП е налице правно задължение за надлежно водене на счетоводство и за подаване на електронно подписани тримесечни и годишни отчети за дейността във връзка с вноса, за осъществените на вътрешния пазар покупки, за износа и продажбите на вътрешния пазар. Страната освен това заяви, че съгласно Закона за централните акцизи, датиращ от 1944 г., в случаите на продажби на вътрешния пазар е налице правно задължение за издаване на данъчна фактура, в която дължимите данъци например са ясно посочени. Със Закона за централните акцизи също така са установени изисквания, съгласно които всеки месец страната трябва да представя на органите пълна и подробна информация за своите продажби на вътрешния пазар. Също така, съгласно Закона за дружествата, датиращ от 1956 г., и приложимите счетоводни стандарти страната е правнозадължена да предоставя подробна информация относно вноса и снабдяването от вътрешния пазар, както и относно износа и продажбите на вътрешния пазар в своите одитирани финансови отчети.
(33)
В отговор на това следва да се отбележи, че несъмнено Законът за дружествата може да предоставя рамката за счетоводните стандарти в Индия. Когато обаче се преценява дали ЕОЕ подлежи на изравнителни мерки, целесъобразният въпрос е дали ПИ разполага със система, с която може да се потвърди дали и в какви количества в производството на изнасяните стоки са били вложени освободени от мита или данъци суровини.
(34)
Целта на изискванията по Закона за централните акцизи е съвсем различна, а именно да се гарантира, че са платени приложимите данъци в случай на продажби на вътрешния пазар на Индия. В този случай няма подлагане на проверка на безмитно внесените материали, нито контролиране на връзката между необложените с мита суровини и произведените от тях продукти за износ, за да може изискванията да се квалифицират като схеми за възстановяване на мита.
(35)
Относно въведените допълнителни мерки за проверка следва да се напомни, че, както бе посочено в съображение 69 от временния регламент, в нито един момент ЕОЕ не е длъжна да свързва всяка внесена пратка с предназначението на съответния произведен въз основа на нея продукт. Само упражняването на такъв контрол върху пратките обаче би осигурило на индийските власти достатъчно информация относно крайното предназначение на суровините, за да може да се провери дали количествата, освободени от мито/данък върху продажбите, не надвишават суровините за продукцията за износ.
(36)
Вследствие на това, въпреки внимателното проучване на направените от тази страна изложения бе потвърдено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент, а ако става въпрос за схеми за възстановяване за заместители - раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не е провело по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Също така ПИ не представи доказателства, че не е било направено прекомерно опрощаване.
(37)
Страната заяви, че за целите на изчисляването на субсидията Комисията е следвало да вземе предвид митата, платени за осъществени на вътрешния пазар продажби на крайни продукти. В отговор на този аргумент следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на ЕОЕ е постигането на НВТ приходи, ЕОЕ разполага с възможността да продава част от продукцията си на вътрешния пазар. В рамките на EOUS стоките ще се третират като внесени стоки, въпреки че трябва да се заплати само преференциална митническа ставка в размер на 50 %. По този начин ЕОЕ не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на вътрешния пазар, т.е. приложимите мита/данъци върху закупените стоки би трябвало да се платят. В този контекст следва да е ясно, че решението от страна на ПИ за облагане на стоките за потребление на вътрешния пазар с данъци не означава, че освобождаването на ЕОЕ от вносни мита и възстановяването на данъците върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на вътрешния пазар не оказват въздействие върху по-общата оценка на удовлетворяването на изискването за въвеждане на подходяща система за проверка.
(38)
Страната също така заяви, че Комисията използва грешен знаменател при изчисляването на размера на субсидията. Според страната правилният знаменател е целият оборот на продажбите, а не оборотът на експортните продажби. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент изчисленият по схемата размер на субсидията (числител) е отнесен към общия оборот на износа през РП, счетен за подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа. Възможността, с която разполага ЕОЕ, за продаване на част от продукцията на вътрешния пазар, не променя факта, че при EOUS е налице ясно определена цел за износ.
(39)
На последно място, страната заяви, че предоставената на дружеството полза следва да е равна на направените от ПИ разходи за кредита в периода от внасянето на суровините до изнасянето от Индия на прътите от неръждаеми стомани като краен продукт. В подкрепа на твърдението си страната се позова на неотдавна направена предварителна констатация от страна на Департамента по търговията на САЩ в рамките на преглед на антисубсидийни мерки във връзка с нов превозвач, в който случай неплатените мита са били счетени за безлихвен заем, предоставен на дружеството в момента на вноса. В отговор на това следва да се отбележи, че Комисията не е обвързана с която и да е прилагана от Департамента по търговията на САЩ методология за изчисляване, а с разпоредбите на основния регламент. В настоящия случай методологията, използвана за изчисляване, е обяснена в съображения 75 и 76 от временния регламент. Във всички случаи този аргумент би бил основателен единствено ако плащането на митата е било само отложено (бележка под линия 3 в приложение I към основния регламент), без да има освобождаване, каквото е налице тук.
(40)
С оглед на горепосоченото изложеното в съображения 60-77 от временния регламент се потвърждава.
3.6. Схема за експортно кредитиране („ECS“)
(41)
Една страна призна, че е получила преференциален кредит за износа си, но заяви, че лихвеният процент е бил значително по-висок от практикуваните лихви по кредити в ЕС и поради това не следва да се счита за полза.
(42)
В отговор на това следва да се отбележи, че размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между лихвите, платени по кредити за износ, и размера, който би бил дължим по обикновени търговски кредити, ползвани от засегнатото дружество в Индия. В този случай при изчисляването на размера на субсидията е използван показател от вътрешния пазар. Поради това този аргумент се отхвърля.
(43)
При липсата на каквито и да било други коментари по отношение тази схема изложеното в съображения 78-86 от временния регламент се потвърждава.
3.7. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(44)
Размерът на субсидиите, които - в съответствие с разпоредбите на основния регламент - подлежат на изравнителни мерки, изразен ad valorem, варира от 3,3 % до 4,3 %. Предвид това, че стойностите са на същото ниво, както посоченото в съображение 87 от временния регламент, изложеното в съображението се потвърждава.
СХЕМА→
DEPBS (3)
AAS (3)
ЕОЕ (3)
ECS (3)
Общо
ДРУЖЕСТВО
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Група Venus
от 2,6 % до 3,4 %
от 0 % до 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Методологията за определяне на маржа на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, е определена в съображение 88 от временния регламент. В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент маржът на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен въз основа на среднопретегления марж на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 4,0 %. Вследствие на това изложеното в съображение 88 от временния регламент се потвърждава.
(46)
Основата за определяне на маржа за субсидията в национален мащаб бе установена в съображение 89 от временния регламент. При липсата на каквито и да било коментари по този въпрос изложеното в съображение 89 от временния регламент се потвърждава.
4. ИНДУСТРИЯ НА СЪЮЗА
(47)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на индустрията на Съюза изложеното в съображения 90-93 от временния регламент се потвърждава.
5. ВРЕДА
(48)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на вредата изложеното в съображения 94-122 от временния регламент се потвърждава.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(49)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на причинно-следствената връзка изложеното в съображения 123-136 от временния регламент се потвърждава.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(50)
При липсата на каквито и да било коментари по отношение на интереса на Съюза, заключенията, изложени в съображения 137-148 от временния регламент, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. Степен на отстраняване на вредата
(51)
Една страна заяви, че средният марж на печалба преди облагане с данъци, определен на 9,5 % въз основа на положението през 2007 г. и използван за изчисляване на невредоносната цена с цел определяне на маржа на вредата, не е бил представителен за маржа на печалба преди облагане с данъци, постигнат от индустрията в дългосрочен аспект. Заявено бе, че взетата като основа за тази печалба година е била изключителна година и че по-представителни биха били годините 2005-2006, тъй като те са били нормални години на икономическа дейност, през които са постигнати маржове на печалбата в интервала от 4 до 6 %.
(52)
Използваната на етапа на временните заключения целева печалба се основава на среднопретегления марж на печалба, постигнат през 2007 г. от включените в извадката производители от Съюза. Тази година е счетена за най-скорошната представителна година, в която производителите от Съюза не са били подложени на въздействието на вредоносното субсидиране. Поради това коментарът се отхвърля и използваният на етапа на временните заключения марж на печалбата се потвърждава.
(53)
При липсата на други коментари по отношение на степента на отстраняване на вредата изложеното в съображения 149-153 от временния регламент се потвърждава.
8.2. Заключение относно степента на отстраняване на вредата
(54)
Методологията, използвана във временния регламент, се потвърждава.
8.3. Размер на митата
(55)
В контекста на изложеното по-горе и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да се наложи окончателно изравнително мито в размер, достатъчен за отстраняване на вредата, причинена от субсидирания внос, без да се надвишава установеният марж на субсидията.
(56)
Въз основа на гореизложеното изравнителните митнически ставки бяха установени чрез сравнение на маржовете на отстраняване на вредата и маржовете на субсидията. Вследствие на това предложените ставки на изравнителното мито са, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Марж на вредата
Ставка на изравнителното мито
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Група Venus
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Съдействащи дружества, невключени в извадката
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Всички други дружества
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Ставките на изравнителните мита за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Ето защо те отразяват положението, установено по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези митнически ставки (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от Индия, които са произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително и от субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и подлежат на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(58)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на изравнителното мито (например след промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се изпраща до Комисията (5) заедно с цялата съответна информация, по-специално относно всяка промяна в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и продажбите за износ, във връзка например с промяната на наименованието или с промяната в структурите за производство и продажби. При необходимост регламентът ще бъде съответно изменян посредством актуализиране на списъка на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
8.4. Окончателно събиране на временните мита
(59)
С оглед на размера на установените маржове на субсидията и предвид степента на вредата, причинена на индустрията на Съюза, се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временно изравнително мито, наложено съгласно временния регламент, да бъдат окончателно събрани,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е, както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Chandan Steel Ltd., Мумбай
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Мумбай;
Precision Metals, Мумбай;
Hindustan Inox Ltd., Мумбай;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Мумбай
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Тхане
4,3
B004
Дружества, изброени в приложението
4,0
B005
Всички други дружества
4,3
B999
3. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Окончателно се събират сумите, обезпечени с временни изравнителни мита съгласно Регламент (ЕС) № 1261/2010 върху вноса на пръти от неръждаеми стомани, само получени или завършени чрез студена обработка, различни от пръти с кръгло напречно сечение с диаметър 80 mm или повече, понастоящем класирани в кодове по КН 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 и 7222 20 89, с произход от Индия.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 април 2011 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 405/2011
(2011. gada 19. aprīlis),
ar kuru uzliek galīgo kompensācijas maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Pagaidu pasākumi
(1)
Komisija ar Regulu (ES) Nr. 1261/2010 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu kompensācijas maksājumu par konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importu.
(2)
Procedūra tika uzsākta pēc tam, kad Eiropas Dzelzs un tērauda rūpniecības federācija (Eurofer) (“sūdzības iesniedzējs”) 2010. gada 15. februārī iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri pārstāv lielāko daļu - šajā gadījumā vairāk nekā 25 % - no konkrētu nerūsējošā tērauda stieņu kopējās Savienības produkcijas.
(3)
Kā minēts pagaidu regulas 23. apsvērumā, subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. aprīļa līdz 2010. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanas būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2007. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
1.2. Turpmākā procedūra
(4)
Pēc tam, kad atklātībā tika nodoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt pagaidu kompensācijas pasākumus (“provizorisko secinājumu atklāšana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par provizoriskajiem konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, tika dota iespēja būt uzklausītām. Komisija turpināja vākt informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgajiem konstatējumiem. Mutiskās un rakstveida piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
(5)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija paredzēts ieteikt piemērot galīgo kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, un par to summu galīgu iekasēšanu, kuras nodrošina pagaidu maksājums. Ieinteresētajām personām tika atvēlēts termiņš, kurā iesniegt savus apsvērumus par šiem galīgajiem secinājumiem.
1.3. Procedūrā iesaistītās personas
(6)
Tā kā piezīmes par ieinteresētajām personām, uz kurām attiecas procedūra, nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 5.-22. apsvērums.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(7)
Kā minēts pagaidu regulas 24. apsvērumā, “attiecīgais ražojums” ir pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk neapstrādāti nerūsējošā tērauda stieņi, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, kuru izcelsme ir Indijā un kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
(8)
Viens ražotājs eksportētājs Indijā apgalvoja, ka uz nerūsējošā tērauda stieņiem ar apļveida šķērsgriezumu diametrā ne vairāk kā 80 mm, bet ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11, nebūtu jāattiecina izmeklēšana, jo tie neatbilst ražojumu klāstam.
(9)
Šis iebildums tika noraidīts, jo ražojuma klāstā nav norādes par pielaidi. Anketā pie produkta kontroles numura (PKN) ir vieta pielaides norādīšanai, kuras diapazons ir no H6 līdz H11, taču tas ir vienīgi salīdzināšanas nolūkos, un tam nav nekādu saistošu seku attiecībā uz ražojumu, uz ko attiecas šī izmeklēšana. Tādēļ jāsecina, ka izmeklēšana būtu jāattiecina arī uz ražojumiem, kas atrodas ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11.
(10)
Jāatzīmē, ka pagaidu subsīdijas un kaitējuma starpību aprēķināšanā tika ņemti vērā ražojumi, kas atrodas ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11.
2.2. Līdzīgais ražojums
(11)
Tā kā piezīmes par līdzīgo ražojumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 25. apsvērums.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. Ievads
(12)
Pagaidu regulas 26. apsvērumā bija atsauce uz šādām shēmām, kurās, iespējams, notika subsīdiju piešķiršana:
a)
piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem;
b)
iepriekšēju atļauju shēma;
c)
ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma;
d)
uz eksportu orientētu struktūru shēma;
e)
eksporta kredītu shēma.
(13)
Savienības ražošanas nozare uzskatīja, ka Komisija nav ņēmusi vērā vairākas subsīdiju shēmas, un tādējādi Indijas ražotāju saņemtās subsīdijas nav pienācīgi novērtētas.
(14)
Atbildot uz iepriekšminēto, jāatzīmē, ka sūdzībā bija ietverts liels skaits valsts un vietējo subsīdiju shēmu, kuras bija iekļautas anketā ražotājiem eksportētājiem Indijā un kuras pārbaudīja Komisija. Tomēr tikai attiecībā uz 12. apsvērumā minētajām shēmām tika konstatēts, ka pārbaudītie izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji saņēmuši subsīdijas.
(15)
Savienības ražošanas nozare arī apgalvoja, ka Komisijas konstatējumi ir pretrunā ASV Tirdzniecības departamenta (ASV TD) konstatējumiem nesenā kompensācijas procedūrā attiecībā uz konkrētu tērauda eksportu no Indijas, kur tika konstatētas daudz lielākas subsīdijas. Tomēr jāatzīmē, ka šis konstatējums attiecas uz atšķirīgu ražojumu un atšķirīgu izmeklēšanas periodu. Tādēļ šis apgalvojums ar šo tiek noraidīts.
(16)
Tā kā citas piezīmes nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 26.-28. apsvērums.
3.2. Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”)
(17)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka DEPBS nebūtu uzskatāma par kompensējamu subsīdiju, jo shēmas mērķis ir kompensēt muitas nodevas importam. Kā skaidrots pagaidu regulas 38. apsvērumā, šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļa atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem. Jo īpaši, eksportētājam nav pienākuma ražošanas procesā patiešām patērēt ar muitas nodokli neapliktās importētās preces, un kredīta apjoms netiek aprēķināts atkarībā no faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Turklāt nepastāv nekāda sistēma vai procedūra, lai pārliecinātos par to, kuri izejmateriāli tika patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai bija pārsniegti ievedmuitas maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II pielikuma un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot eksportētājam ir tiesības gūt labumu no DEPBS neatkarīgi no tā, vai tas importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti izejmateriāli. Tātad ieguvumu no DEPBS var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus vajadzīgos izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot kā izejmateriālus. Tādēļ šie argumenti ar šo tiek noraidīti.
(18)
DEPB licences pārdošanas gadījumā viena ieinteresētā persona iebilda, ka reālā pārdošanas cena bija zemāka par licences vērtību un tādējādi ieguvums bija mazāks. Šajā saistībā jāatzīmē, ka ieguvums šajā shēmā tika aprēķināts, pamatojoties uz piešķirto licences kredītapjomu, neatkarīgi no tā, vai licence tiek izmantota, lai kompensētu muitas nodevas importam, vai licence tiek pārdota. Tiek uzskatīts, ka licences pārdošana par cenu, kas ir zemāka par nominālvērtību, ir tīri komerciāls darījums, kurš neietekmē saskaņā ar šo shēmu saņemto ieguvumu apjomu. Tādēļ šis arguments ar šo tiek noraidīts.
(19)
Viena ieinteresētā persona turklāt iebilda, ka pat tad, ja DEPBS tiek uzskatīta par kompensējamu, saskaņā ar shēmu saņemtie ieguvumi nebūtu jābalsta uz eksporta vērtību, bet gan uz DEPB licences reālo izmantošanu. Šajā saistībā jāatzīmē, ka atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam un 5. pantam kompensējamo subsīdiju apjoms tika aprēķināts atbilstoši tam ieguvumam, kas ir piešķirts saņēmējam izmeklēšanas periodā. Šajā saistībā tika uzskatīts, ka ieguvums saņēmējam ir piešķirts tad, kad saskaņā ar šo shēmu notiek eksporta darījums. Šajā brīdī Indijas valdībai ir tiesības atcelt muitas nodokli, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā ir norādīta DEPBS kredīta summa, kas piešķirama šim eksporta darījumam, Indijas valdība vairs nevar lemt piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju. Ņemot vērā to, ka uzņēmums apzinās, ka saņems šādu subsīdiju saskaņā ar DEBPS, uzņēmums ir labvēlīgākā situācijā, jo tas var atspoguļot subsīdijas savās cenās, piedāvājot zemākas cenas. Eksporta brīdis ir izšķirošs, lai noteiktu ieguvuma saņemšanu, nevis turpmāku izmantošanu, jo eksportētājs, kas jau saņēmis tiesības, ir “pārtikušāks” finansiālā ziņā. Tādēļ šis apgalvojums ar šo tiek noraidīts.
(20)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 29.-41. apsvērums.
3.3. Iepriekšēju atļauju shēma (“IAS”)
(21)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IAS būtu uzskatāma par nodokļa atmaksāšanas sistēmu, jo importētie materiāli tiek izmantoti eksportējamo preču ražošanai. Atbildot uz šo iebildumu, jāatzīmē, ka pagaidu regulas 54. apsvērumā tika paskaidrots, ka šajā gadījumā izmantoto apakšshēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai šīs sistēmas aizvietotāju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst noteikumiem, kas iekļauti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Indijas valdība patiesībā nepiemēroja pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai pārliecinātos par to, vai eksportētā ražojuma ražošanā tika patērētas izejvielas un kāds bija to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Tiek arī uzskatīts, ka attiecīgā ražojuma ievešanas un izvešanas standartnormas (SION) nebija pietiekami precīzas un ka tās nevar veidot faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo minēto standarta normu būtība neļauj Indijas valdībai ar pietiekamu precizitāti pārbaudīt, kādi izejvielu apjomi tika patērēti eksporta ražojumu ražošanas procesā. Turklāt Indijas valdība neveica turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiski izmantotajām izejvielām, kaut gan parasti šāda pārbaude jāveic, ja netiek piemērota pārbaudes sistēma (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Tāpēc šī apakšshēma ir kompensējama, un iebildums tiek noraidīts.
(22)
Attiecībā uz subsīdijas apjoma aprēķināšanu un pretstatā vienas ieinteresētās personas iesniegtajam nosakot kompensējamā ieguvuma summu, bija jāņem vērā IAS ieguvums, ko radījuši ražojumi, kuri nav attiecīgais ražojums. Saskaņā ar IAS nav tādu saistību, kas ierobežo ieguvuma izmantojumu tādu beznodokļu izejmateriālu importēšanai, kuri saistīti ar konkrētu ražojumu. Tātad par attiecīgo ražojumu var saņemt visus IAS radītā ieguvuma veidus.
(23)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 42.-58. apsvērums.
3.4. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)
(24)
Tā kā piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 59. apsvērums.
3.5. Uz eksportu orientētas struktūras shēma (“EOUS”)
(25)
Pirms to komentāru izskatīšanas, kurus bija iesniedzis izlasē iekļautais uzņēmums uz eksportu orientētas struktūras (EOU) statusā, jāatgādina, ka saskaņā ar ārējās tirdzniecības politikā 2004.-2009. gadam un ārējās tirdzniecības politikā 2009.-2014. gadam noteikto būtiski svarīgs EOU pienākums ir gūt ārvalstu valūtas neto (ĀVN) ieņēmumus, proti, attiecīgajā periodā (5 gadi) kopējai eksporta vērtībai ir jābūt lielākai par kopējo importēto preču vērtību. EOUS var attiecināt uz visiem uzņēmumiem, kas principā apņemas eksportēt visas savas preces vai pakalpojumus.
(26)
Savukārt uz eksportu orientētas struktūras ir tiesīgas saņemt virkni pagaidu regulas 66. apsvērumā minēto koncesiju. Tās ir pēc likuma ir atkarīgas no eksporta rezultātiem un tādēļ pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē ir atzītas par specifiskām un kompensējamām. Kā noteikts 6.1. punktā ārējās tirdzniecības politikā 2009.-2014. gadam, EOU eksporta mērķis ir obligāts nosacījums, lai saņemtu subsīdijas.
(27)
Visi EOU piešķirtie atbrīvojumi ir pēc likuma atkarīgi no eksporta rezultātiem. EOUS nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst pamatregulas I pielikuma h) un i) punktā II pielikumā (nodokļa atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem.
(28)
Turklāt nav apstiprināts, ka Indijas valdībai būtu pārbaudes sistēma vai procedūra, lai pārliecinātos par to, vai eksportētā ražojuma ražošanā tika patērētas izejvielas un kāds bija to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Ieviestās pārbaudes sistēmas mērķis ir uzraudzīt ĀVN ieņēmumu saistības, nevis importa patēriņu eksportēto preču ražošanā.
(29)
Kas attiecas uz ieinteresēto personu ar EOU statusu, ieguvumu atmaksājamībai piemēro divus nosacījumus: i) pārbaudes sistēmas trūkums un ii) pārmērīga atbrīvojuma esamība. Atbildot uz iepriekšminēto, jānorāda, ka Indijas valdībai ir būtiski parādīt, ka tā ir ieviesusi pienācīgu pārbaudes sistēmu, lai noteiktu, kuri izejmateriāli un kādā apjomā tika patērēti ražošanas procesā. Pienācīgas pārbaudes sistēmas trūkums tiks izskatīts turpmāk tekstā. Jautājums par pārmērīgu atbrīvojumu ir aktuāls vienīgi tad, ja noteikts, ka shēma, šajā gadījumā EOUS, ir bona fide nodokļa atmaksāšanas shēma, kas atbilst pamatregulas I, II un III pielikumā paredzētajiem noteikumiem. Kā jau iepriekš paskaidrots 27. apsvērumā, EOUS nevar uzskatīt par atļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai aizvietotāju atmaksāšanas sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē.
(30)
Ieinteresētā persona papildus uzsvēra EOU sistēmas pamatbūtību, kas atļauj izejmateriālu beznodokļu importu eksporta preču ražošanai. Ieinteresētā persona norādīja, ka EOU sistēmu var pielīdzināt īpašai muitas procedūrai “atvieglojumi ievešanai pārstrādei”, nevis nodokļu atmaksāšanai. Tā uzskatīja - neraugoties uz to, ka teorētiski abas minētās sistēmas panāk vienu un to pašu (tādu preču eksports, kurās ietverti izejmateriāli, par kuriem pie importa nav maksāts nodoklis), starp abām sistēmām pastāv būtiskas atšķirības. Atbalstot savu apgalvojumu ieinteresētā persona norādīja, ka nodokļu atmaksāšanas sistēmā eksportētājam ir tiesības pieprasīt atmaksu vai nodevas par tiem izejmateriāliem, kuri izmantoti gala produktā. Ievešanas pārstrādei režīmā eksportētājs ir atbrīvots no jebkādas ievedmuitas nodevas, bet viņam ir tiesisks pienākums maksāt nodokli par vietējā tirgū pārdotajām gala precēm. Ieinteresētā persona apgalvoja, ka pēdējā no minētajām sistēmām nevar būt pārmērīga atbrīvojuma.
(31)
Atbildot uz iepriekšminēto, vispirms jānorāda, ka to, vai notikusi pārmaksa, var noteikt vienīgi tādos gadījumos, kad pastāv pārbaudes sistēma ar nolūku pārraudzīt importa patēriņu saistībā ar eksportējamo preču ražošanu. Jautājumā par ieinteresētās personas apgalvojumu, ka EOU nav nodokļu atmaksāšanas sistēma, jāatzīmē, ka pamatregulas I pielikuma 2. zemsvītras piezīmē skaidri norādīts, ka pamatregulas nolūkos “atvieglojumi vai atmaksa” ietver pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no ievedmuitas vai ievedmuitas iekasēšanas atlikšanu. Ir skaidrs, ka nodokļu atmaksāšanas vai atbrīvojuma shēmu pamatjēdzieni ir vienādi, proti, ievedmuita par izejmateriālu importu vai nu nav jāmaksā, vai tā tiek atlīdzināta ar nosacījumu, ka minētos izejmateriālus izmanto tādu preču ražošanai, kuras pēc tam tiek eksportētas. Tāpat ir skaidrs - lai noteiktu, vai EOUS būtu uzskatāma par bona fide nodokļu atmaksāšanas sistēmu, tai jāatbilst pamatregulas I, II un III pielikuma noteikumiem.
(32)
Ieinteresētā persona papildus apgalvoja, ka EOU tiek piemērota pienācīga pārbaudes sistēma un turpmākās pārbaudes attiecībā gan uz eksportu, gan pārdošanu vietējā tirgū. Tā apgalvoja, ka būtiska ir ne tikai ārējās tirdzniecības politika (“ATP”) un Procedūras rokasgrāmata (“PR”), kurā noteikti EOU noteikumi un procedūras. Jāizpēta, vai nepastāv citi Indijas tiesību akti un noteikumi, ar ko izveidota saprātīga un efektīva pārbaudes sistēma. Ieinteresētā persona savu pieprasījumu pamatoja ar apgalvojumu, ka atbilstoši PR 6.10.1. nodaļai tai ir tiesisks pienākums nodrošināt pareizu uzskaiti un iesniegt elektroniski parakstītus ceturkšņa un gada progresa ziņojumus par importu, iepirkumiem vietējā tirgū, eksportu un pārdošanu vietējā tirgū. Ieinteresētā persona papildus apgalvoja, ka atbilstoši 1944. gada Centrālajam akcīzes aktam (Central Excise Act), pārdodot vietējā tirgū, tai ir ar likumu noteikts pienākums izrakstīt nodokļu rēķinu, kurā, piemēram, ir skaidri norādīti maksājamie nodokļi. Centrālajā akcīzes aktā ir noteiktas arī ikmēneša prasības, saskaņā ar kurām ieinteresētajai personai jāsniedz iestādēm pilnīgi dati par pārdošanu vietējā tirgū. Tāpat saskaņā ar 1956. gada Likumu par uzņēmējsabiedrībām (Companies Act) un piemērojamajiem grāmatvedības standartiem ieinteresētajai personai ir tiesisks pienākums savos revidētajos finanšu pārskatos sniegt sīki izstrādātu informāciju par importu un vietējo iepirkumu, kā arī par eksportu un pārdošanu vietējā tirgū.
(33)
Atbildot uz iepriekšminēto, netiek apšaubīts, ka Likums par uzņēmējsabiedrībām, iespējams, ir pamatā Indijas grāmatvedības standarti. Tomēr, izvērtējot EOU kompensējamību, būtisks jautājums ir šāds - vai valdība ir izveidojusi sistēmu, ar kuru var pārliecināties, vai un kādā daudzumā beznodokļu imports ticis patērēts eksporta preču ražošanā.
(34)
Centrālā akcīzes akta prasības kalpo pilnīgi citam mērķim, proti, nodrošināt, lai gadījumos, kad pārdošana notiek vietējā Indijas tirgū, tiktu nomaksāti piemērojamie nodokļi. Netiek pārbaudīti bez nodokļiem importētie materiāli un netiek kontrolēta saikne starp beznodokļu izejmateriāliem un gala iznākuma eksporta precēm, lai attiecīgos pasākumus kvalificētu kā nodokļu atmaksāšanas sistēmas.
(35)
Attiecībā uz ieviestajiem turpmākajiem pārbaudes pasākumiem jāatgādina, kā minēts pagaidu regulas 69. apsvērumā, ka EOU nekad netiek prasīts, lai katrs importa sūtījums atbilstu attiecīgās saražotās produkcijas galamērķim. Tomēr tikai šādi kontrolējot sūtījumus, Indijas iestādes saņems pietiekamu informāciju par izejvielu galamērķi, lai pārliecinātos, ka ievedmuitas/tirdzniecības nodokļa atbrīvojums nepārsniedz izejvielu apjomu eksporta preču ražošanai.
(36)
Tādējādi, neraugoties uz šīs ieinteresētās personas iesniegto piezīmju rūpīgu apsvēršanu, tika apstiprināts, ka Indijas valdībai nav efektīvas pārbaudes sistēmas vai procedūras, lai pārliecinātos par to, vai un kādā daudzumā bez muitas nodokļa un bez tirdzniecības nodokļa iepirktie resursi tika patērēti eksporta produkcijas ražošanā (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un aizvietojamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu gadījumā - III pielikuma II daļas 2. punkts). Indijas valdība arī neveica turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiski izmantoto izejmateriālu apjomu, lai gan parasti tas būtu vajadzīgs, ja nav pārbaudes sistēmas (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Turklāt Indijas valdība nesniedza pierādījumus par to, ka nav noticis pārmērīgs atbrīvojums.
(37)
Ieinteresētā persona apgalvoja, ka subsīdiju aprēķināšanas nolūkā Komisijai būtu bijis jāņem vērā muitas nodevas, kas nomaksātas par gala produkta pārdošanu vietējā tirgū. Atbildot uz šo apgalvojumu, jāņem vērā - lai gan EOU izveides mērķis ir gūt ĀVN ieņēmumus, EOU ražotnei ir iespēja pārdot daļu produkcijas iekšzemes tirgū. Saskaņā ar EOUS preces tiks uzskatītas par importētām precēm, lai gan nodoklis jāmaksā tikai 50 % apmērā. Pati par sevi EOU nav atšķirīgā situācijā kā citi uzņēmumi, kas darbojas iekšzemes tirgū, t. i., piemērojamie nodokļi būtu jāmaksā par iepirktajām precēm. Šajā kontekstā vajadzētu būt skaidram, ka valdības lēmums iekasēt nodokļus par precēm, ko paredzēts patērēt iekšzemes tirgū, nenozīmē, ka EOU atbrīvojums no ievedmuitas un pārdošanas nodokļu atmaksāšana nav ieguvums saistībā ar attiecīgā ražojuma eksporta pārdevumiem. Turklāt pārdevumi iekšzemes tirgū neietekmē vispārīgāku atbilstības novērtējumu par to, vai pastāv pienācīga pārbaudes sistēma.
(38)
Ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka Komisija, aprēķinot subsīdijas lielumu, izmanto nepareizu saucēju. Tā apgalvoja, ka pareizs saucējs būtu kopējais pārdošanas apjoms, nevis tikai eksporta pārdošanas apjoms. Šī prasība bija jānoraida. Ievērojot pamatregulas 7. panta 2. punktu, subsīdijas apjoms (skaitītājs), kas aprēķināts atbilstoši shēmai, ir sadalīts uz kopējo eksporta apgrozījumu IP un aprēķinā parādās kā attiecīgās summas saucējs, jo subsidēšana ir atkarīga no eksporta snieguma. EOU iespēja pārdot daļu no tās produkcijas vietējā tirgū neietekmē faktu, ka EOUS ir skaidrs eksporta mērķis.
(39)
Visbeidzot ieinteresētā persona apgalvoja, ka uzņēmumam piešķirtajam ieguvumam būtu jābūt vienādam ar Indijas valdības zaudētajām kredītizmaksām laikposmā starp izejmateriālu importu un galīgo nerūsējošā tērauda stieņu eksportu no Indijas. Ieinteresētā persona savu pieprasījumu pamatoja, atsaucoties uz ASV Tirdzniecības departamenta sākotnējiem konstatējumiem jaunajā antisubsīdiju nosūtītāju pārskatā, kurā nenomaksātas nodevas tika uzskatītas par bezprocentu aizdevumu, kas uzņēmumam izsniegts importēšanas laikā. Atbildot uz iepriekšminēto, jāatzīmē, ka Komisijai nav saistoša aprēķinu metodika, kuru piemēro ASV Tirdzniecības departaments, bet tai ir saistoši pamatregulas nosacījumi. Šajā gadījumā aprēķinos izmantotā metodika ir paskaidrota pagaidu regulas 75. un 76. apsvērumā. Jebkurā gadījumā šie apgalvojumi derētu tikai tad, ja nodokļus tikai atliktu (pamatregulas I pielikuma 3. zemsvītras piezīme), nevis atceltu, kā tas ir noticis šajā gadījumā.
(40)
Ņemot vērā iepriekšminēto, ar šo apstiprina pagaidu regulas 60.-77. apsvērumu.
3.6. Eksportu kredītu shēma (“ECS”)
(41)
Viena ieinteresētā persona apliecināja, ka tā ir saņēmusi atvieglotus kredītnosacījumus eksportam, taču apgalvoja, ka likme bijusi ievērojami augstāka par noteicošajām kredītlikmēm ES un tādējādi nebūtu uzskatāma par ieguvumu.
(42)
Atbildot uz šo apsvērumu, jāatzīmē, ka subsīdijas apjoms ir aprēķināts, pamatojoties uz starpību starp procentiem, kuri samaksāti par eksporta kredītiem, un summu, kura būtu bijusi jāmaksā par parastiem komerckredītiem, ko izmantotu konkrētais uzņēmums Indijā. Šajā gadījumā subsīdijas apjoma aprēķināšanai tika izmantots iekšzemes etalons. Tādēļ šis arguments ar šo tiek noraidīts.
(43)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 78.-86. apsvērums.
3.7. Kompensējamo subsīdiju apmērs
(44)
Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju apjoms, kas izteikts ad valorem, ir diapazonā no 3,3 % līdz 4,3 %. Tie ir rādītāji, kas atbilst pagaidu regulas 87. apsvērumā norādītajam, tāpēc minētais apsvērums tiek apstiprināts.
SHĒMA→
DEPBS (3)
IAS (3)
EOU (3)
ECS (3)
Kopā
UZŅĒMUMS
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % līdz 3,4 %
0 līdz 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Subsīdijas starpības noteikšanas metodika izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bija izklāstīta pagaidu regulas 88. apsvērumā. Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu uzņēmumiem, kuri sadarbojas, bet nav iekļauti izlasē, subsīdiju starpība, kuru aprēķina, pamatojoties uz vidējo svērto subsīdiju starpību, kas noteikta uzņēmumiem, kuri sadarbojas un ir iekļauti izlasē, ir 4,0 %. Tādējādi pagaidu regulas 88. apsvērums ar šo tiek apstiprināts.
(46)
Valsts mēroga subsīdijas starpības noteikšanas pamatojums ir izklāstīts pagaidu regulas 89. apsvērumā. Tā kā piezīmes par šo jautājumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 89. apsvērums.
4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
(47)
Tā kā piezīmes par Savienības ražošanas nozari nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 90.-93. apsvērums.
5. KAITĒJUMS
(48)
Tā kā piezīmes par kaitējumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 94.-122. apsvērums.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
(49)
Tā kā piezīmes par cēloņsakarību nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 123.-136. apsvērums.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
(50)
Tā kā piezīmes par Savienības interesēm nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 137.-148. apsvērums.
8. GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
8.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(51)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka vidējā pirmsnodokļu peļņas starpība 9,5 %, kas tika balstīta uz 2007. gada situāciju un izmantota, lai aprēķinātu cenu, kas nerada kaitējumu, ar mērķi noteikt kaitējuma starpību, neatspoguļo ražošanas nozares ilgtermiņa peļņas starpību pirms nodokļu nomaksas. Tika apgalvots, ka gads, uz kura bāzes minētā peļņa tika aprēķināta, bija uzskatāms par īpašu gadu un ka 2005. un 2006. gads būtu reprezentatīvāki, jo tie bija parasti uzņēmējdarbības gadi, kuros peļņas starpības bija no 4 % līdz 6 %.
(52)
Pagaidu fāzē izmantotā orientējošā peļņa tika balstīta uz vidējo svērto peļņas starpību, kādu 2007. gadā uzrādīja izlasē iekļautie Savienības ražotāji. Šo gadu uzskatīja par visnesenāko reprezentatīvo gadu, kurā Savienības ražotāji necieta no kaitējumu izraisošas subsidēšanas. Tādēļ piezīme tika noraidīta, un ar šo tiek apstiprināta pagaidu fāzē izmantotā peļņas starpība.
(53)
Tā kā citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 149.-153. apsvērums.
8.2. Secinājums par kaitējuma novēršanas līmeni
(54)
Ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulā izmantotā metodika.
8.3. Maksājumu apjoms
(55)
Atbilstīgi iepriekšminētajam un saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu galīgais kompensācijas maksājums jānosaka tādā līmenī, kas būtu pietiekams, lai novērstu subsidēta importa radīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatēto subsīdijas starpību.
(56)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, kompensācijas maksājuma likmes tika noteiktas, salīdzinot kaitējuma novēršanas starpību un subsīdijas starpību. Tāpēc ierosinātās kompensācijas maksājumu likmes ir šādas.
Uzņēmums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājuma likme
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Uzņēmumi, kas sadarbojās un nav iekļauti izlasē
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Visi pārējie uzņēmumi
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Atsevišķiem uzņēmumiem piemērojamās kompensācijas maksājumu likmes, kas norādītas šajā regulā, noteica, izmantojot pašreizējās izmeklēšanas konstatējumus. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Šīs maksājuma likmes (pretstatā valsts mēroga maksājumam, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) tādējādi jāpiemēro vienīgi tādu Indijas izcelsmes ražojumu importam, kurus ražo minētie uzņēmumi un tādējādi - konkrētās minētās juridiskās personas. Importētie ražojumi, kurus ražojis cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā īpaši nenosaukts uzņēmums, tostarp uzņēmumi, kas ir saistīti ar īpaši nosauktajiem uzņēmumiem, nevar izmantot šīs likmes, jo uz tiem attiecas maksājuma likme, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(58)
Visas prasības piemērot uzņēmumam individuālo antidempinga maksājuma likmi (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties būtu jāadresē Komisijai (5), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par jebkurām pārmaiņām uzņēmuma darbībā attiecībā uz ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū vai eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumu pārmaiņām. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro atsevišķās maksājuma likmes.
8.4. Pagaidu maksājumu galīgā iekasēšana
(59)
Ņemot vērā konstatēto subsīdiju starpību milzīgo apjomu un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, tiek atzīts par vajadzīgu galīgi iekasēt summas, kas ar pagaidu regulu nodrošinātas kā pagaidu kompensācijas maksājums,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, kuri pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk nav apstrādāti, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, un ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama Savienības brīvas robežpiegādes neto cenai pirms muitas nodokļa nomaksas, par 1. punktā aprakstīto ražojumu, kuru ražojuši turpmāk norādītie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Maksājums (%)
Taric papildu kods
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Pielikumā minētie uzņēmumi
4,0
B005
Visi pārējie uzņēmumi
4,3
B999
3. Ja vien nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Galīgi iekasē summas, kas iemaksātas kā pagaidu kompensācijas maksājumi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1261/2010 tādu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, kuri pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk nav apstrādāti, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, un ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. aprīlī