РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 март 2011 година
относно Държавна помощ C 39/07, приведена в действие от Италия в полза на Legler S.p.A.
(нотифицирано под номер C(2011) 1758)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/51/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението на Комисията да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби и като взе предвид представените мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 5 април 2007 г., шест месеца след като бе предоставена помощ за оздравяване, одобрена от Комисията за съвместима с вътрешния пазар (2), Италия уведоми за план за преструктуриране на Legler S.p.A.
(2)
На 25 септември 2007 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с плана за преструктуриране (3). Забележките на Италия бяха получени на 30 ноември 2007 г.
(3)
На 10 декември 2007 г. Комисията получи мнение от една заинтересована страна. Тя изпрати това мнение на Италия с писмо на 3 март 2008 г. Италия представи своето становище с писмо на 20 май 2008 г.
(4)
На 23 юли 2008 г. италианските органи оттеглиха уведомлението за помощта за преструктуриране, като заявиха, че са се отказали от него.
(5)
Комисията поиска допълнителна информация от италианските органи на 8 август 2008 г., 22 октомври 2008 г., 9 февруари 2009 г., 4 септември 2009 г. и 17 март 2010 г., а италианските органи отговориха с писма на 26 септември 2008 г., 1 декември 2008 г., 3 юни 2009 г., 6 октомври 2009 г., 24 февруари 2010 г. и 20 април 2010 г.
II. ОПИСАНИЕ
II.1. Получател
(6)
Legler S.p.A. е дружеството майка на италианска група за производство на текстил (наричано по-долу „Legler“, „групата“ или „дружеството“), основано през 1863 г., което към момента на откриването на официалната процедура по разследване се състоеше от няколко правни субекта, а именно: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. и Legler Macomer S.p.A.. Legler S.p.A. притежава миноритарно дялово участие в Legler Maroc SA и дял в размер на 40 % в Legler Ottana S.p.A. Мажоритарният акционер в Legler S.p.a е холдинговото дружество Piltar Ltd (наричано по-долу „Piltar“).
(7)
През 2007 г. в Legler са работили 1 213 (4) души и е имало производствени обекти в района на Сардиния (в Macomer - провинция Ористано и в Siniscola и Ottana - провинция Нуоро) и в района на Ломбардия (в Ponte San Pietro - провинция Бергамо). Оборотът на групата е бил 101 млн. EUR през 2006 г. и 30,9 млн. EUR през септември 2007 г.
(8)
Основната дейност на Legler е била изработване на висококачествен деним, сектор, в който дружеството е било водещо в Италия и Германия и важен доставчик на Франция и Бенелюкс. Според италианските органи пазарът на деним се състои от два сегмента: прет-а-порте за известни марки (това е бил основният сектор на Legler) и продукти за масовия пазар, където конкуренцията е най-вече ценова. Основните конкуренти на Legler са базирани в Италия, Гърция, Франция, Тунис, Турция и Япония. Legler е започнало изпитва затруднения през 2003, когато значителна част от продукцията е била пренасочена към Азия или страните от Южното Средиземноморие.
(9)
На 30 май 2007 г. на заседание на съвета на SFIRS S.p.A., инвестиционна компания в района на Сардиния, е взето решение SFIRS да откупи дълг на Legler S.p.A. и Legler Siniscola S.p.A.с номинална стойност 17 млн. EUR от Intex S.p.A., в процес на прекратяване, за сумата от 450 000 EUR.
(10)
На същото заседание SFIRS също така взе решение да преобразува част в размер на 14,5 млн. EUR от дълга на Legler от 17 млн. EUR в дял от собствения капитал на Legler.
(11)
На 31 май 2007 г. на заседание на акционерите на Legler бе извършена замяна на дълг срещу капитал. Чрез преобразуване на част от дълга на Legler (на номинална стойност от 14,5 млн. EUR) в капитал на Legler, SFIRS придоби 49 % от обикновените акции (и 100 % от привилегированите акции (5)) в Legler S.p.A. Останалите 51 % останаха в Piltar.
(12)
През януари 2008 г. SFIRS взе решение да продаде своя дял в Legler S.p.A. и оставащия дълг на група Legler и публикува покана за изразяване на интерес за съвместното закупуване на капитала и дълга на Legler.
(13)
Спечелилата оферта, подадена от дружеството Ferratex s.r.l. (наричано по-долу „Ferratex“), беше на обща стойност от 2 000 001 EUR. Според италианските органи тази цена отразява пазарната стойност на общите вземания на SFIRS от Legler и неговите дъщерни дружества, оценена от независим експерт на 2 млн. EUR, плюс символичната цена от 1 EUR за дяла на SFIRS в капитала на Legler, също въз основа на оценката на независимия експерт. Продажбата беше извършена на 25 януари 2008 г.
(14)
При все това Legler преустанови дейност във всичките си производствени обекти в периода между декември 2007 г. и август 2008 г. и всички обекти са спрени от този момент насам.
(15)
На 23 юли 2008 г. Legler S.p.a промени своето име на Texfer S.p.A. Дъщерните дружества в Сардиния също бяха преименувани съответно на Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A..
(16)
На 18 август 2008 г. дружеството майка на групата беше обявено в несъстоятелност от компетентния съд, а на 13 ноември 2008 г. започна процедурата по колективна несъстоятелност, известна като „amministrazione straordinaria“, по отношение на дружеството майка и неговите дъщерни дружества.
(17)
Legler не успя да изплати заема за оздравяване в рамките на крайния срок, поради което банката задейства гаранцията за помощта за оздравяване малко след това. В съответствие с това на 16 септември 2008 г. компетентното министерство възстанови заема плюс лихвата.
(18)
На 21 октомври 2010 г. Texfer S.p.A. беше обявено в несъстоятелност, както и Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A, но на 17 и 18 ноември 2010 г..
(19)
През 2006 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност от - 8,6 млн. EUR, докато през 2005 г. все още е бил положителен на стойност от 17,2 млн. EUR Дружеството отчете загуби от 25,9 млн. EUR през 2006 г. и 28,1 млн. EUR през 2005 г. Неговият оборот беше 101,4 млн. EUR през 2006 г., докато през 2005 г. той бе 124,2 млн. EUR. Стойността на EBITDA беше - 10,9 през 2006 г. и - 0,7 през 2005 г. Разходите за плащане на лихви също нарастваха.
(20)
На 30 ноември 2007 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност 16,3 млн. EUR. Загубите през периода 2003-2007 г. достигнаха 94,9 млн. EUR и положението на дружеството неизменно се влошаваше с растящи загуби и намаляващ оборот.
(21)
На 13 ноември 2008 г. групата бе подложена на процедурата за колективна несъстоятелност съгласно националното законодателство, която приключи с обявяване в несъстоятелност (виж съображения 16-18).
II.2. Мерки за преструктуриране
(22)
Планът за преструктуриране (piano industriale), за който Италия отправи уведомление (наричан по-долу „планът“), обхваща тригодишен период (2007-2009 г.) и се състои от три мерки: i) 13 млн. EUR под формата на средносрочна гаранция за периода на преструктуриране, която заменя шестмесечната гаранция, разрешена като помощ за оздравяване (6), ii) 13,2 млн. EUR под формата на директна безвъзмездна помощ и iii) 13 млн. EUR под формата на преобразуване на дълг в капитал. На 31 май 2007 г. обаче SFIRS замени дълг срещу капитал на номинална стойност 14,5 млн. EUR.
(23)
Макар че италианските органи представиха план за преструктуриране (piano industriale) за периода 2007-2009 г., те заявиха, че действителният период на преструктуриране ще бъде от 1 юни 2007 г. до края на 2012 г. Единствените предоставени данни за определяне на напредъка по преструктурирането на дружеството от 2009 до 2012 г. бяха паричните потоци и развитието на задълженията на новосъздаденото дружество (NewCo).
(24)
В тази по-обща времева рамка общите разходи за създаване на ново дружество от сливането на Legler S.p.A. и неговите дъщерни дружества в Сардиния възлизат на 106,2 млн. EUR, включително 86,7 млн. EUR за широкообхватно реорганизиране на групата, докато остатъкът е бил предназначен за възстановяване капитала и за покриване загубите.
(25)
Дейността на NewCo е трябвало да бъде съсредоточена в традиционния основен бизнес на дружеството, т.е. висококачествен деним, а другите две производствени линии (рипсени кадифета и рипсени и вътъчни плюшове, както и плътен памук) е трябвало да бъдат закрити. Географското разположение на групата също ще бъде съсредоточено само в два производствени обекта (Siniscola и Ottana), разположени в един и същи район. Останалите активи е трябвало да бъдат продадени, така че Legler да осигури собствения си принос и за намали разходите за енергия, транспорт и персонал. Производственият обект в Macomer не беше включен в плана (7).
(26)
Освен това в плана беше предвидено привличането на нов акционер заедно с SFIRS и беше посочена необходимостта да се получат кредитни линии от частни източници за финансиране на предвидената реорганизация.
II.3. Основания за откриване на процедурата
(27)
В своето решение да открие процедурата Комисията изрази съмнения дали замяната на дълг срещу капитал не включва елементи на държавна помощ. Комисията изрази съмнения дали частен инвеститор би приел да замени своето вземане срещу акции в дружеството при тези обстоятелства, особено при положение, че изглежда част от дейностите на дружеството са били преустановени за няколко месеца и италианските органи не са представили на Комисията съпоставителен сценарий, подкрепящ тезата на SFIRS, че инвестирането в Legler и поемането на разходите за неговото преструктуриране е по-изгодно от прекратяването на групата.
(28)
Що се отнася до съвместимостта на помощта с вътрешния пазар въз основа на Насоките на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (8) (наричани по-долу „насоките за оздравяване и преструктуриране“), Комисията изтъква на първо място въпроса дали затрудненията на Legler са могли да бъдат отстранени от мажоритарния акционер Piltar и дали в рамките на групата е имало произволно разпределяне на разходи.
(29)
На второ място Комисията изрази съмнение дали планът ще може да възстанови жизнеспособността на дружеството в дългосрочен план, тъй като планираната продажба на активи и производствени линии изглежда доста неопределена и много от предположенията за бъдещите условия на дейност изглеждат нереалистични предвид преустановяването на производството на Legler. Комисията също така изрази съмнения дали предложените компенсаторни мерки са действителни и надхвърлят мерките, необходими за възстановяване на жизнеспособността, дали нивото на собствения принос е достатъчно и дали е бил спазен принципът за еднократност на помощта(„one time, last time“).
(30)
На последно място Комисията поиска от италианските органи да предоставят информация относно изразените съмнения (произход на кредита на SFIRS, подробна информация относно Piltar и относно разпределянето на разходите в рамките на групата, относно компенсаторните мерки, действителната вероятност Legler да намери нов акционер и достъпа до частно финансиране, необходимо за реорганизиране на Legler).
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(31)
С писмо от 14 декември 2007 г. една заинтересована страна представи своето мнение по решението за откриване на процедурата. Тази трета страна заяви, че въпросните мерки биха довели до нарушаване на конкуренцията и изтъкна, че в сектора се наблюдава значителен свръхкапацитет. Тя предостави данни за капацитета на производство на деним в световен мащаб за 2006 г., които показаха световен свръхкапацитет от 27 %.
IV. МНЕНИЕ НА ИТАЛИЯ
(32)
Първо, италианските органи обясниха как SFIRS е станало мажоритарен акционер в Legler. През март 2007 г. SFIRS откупи дълг на Legler S.p.a и Legler Siniscola S.p.A. от дружеството Intex S.p.A., в процес на прекратяване, за сумата от 450 000 EUR. На 31 май 2007 г. SFIRS преобразува част от този дълг с номинална стойност от 14,5 млн. EUR в собствен капитал на Legler и по този начин се сдоби с 49 % от обикновените акции на Legler (като Piltar запази останалите 51 %) и 100 % от привилегированите акции (9).
(33)
Второ, италианските органи обясниха, че Piltar е просто инструмент, който се контролира от физически лица. То бе създадено изключително с цел придобиване на дялово участие в Legler и не се е занимавало с друга стопанска дейност. Италианските органи добавиха, че Piltar още преди много време категорично е заявило, че не планира да подпомогне дружеството финансово и че възнамерява постепенно да продаде своя дял в групата. В действителност изглежда, че заедно с дяла от 49 % SFIRS също така е получило право да изкупи останалите 51 % от обикновените акции на Legler.
(34)
Трето, италианските органи обещаха да предоставят информация относно компенсаторните мерки.
(35)
Четвърто, Италия заяви, че пазарните сегменти, към които е насочен планът за преструктуриране на Legler с цел възстановяване на финансова жизнеспособност, описани в съображение 25, показват окуражителни тенденции. Италианските органи също така изтъкнаха намерението на дружеството да осигури частни кредитни линии и нов акционер за финансиране на част от плана и заявиха, че вече са предприети стъпки в тази посока.
(36)
Освен това, в отговор на мнението на третата страна, италианските органи изтъкнаха, че пазарният дял на Legler през 2006 г. е бил едва 0,27 %. Те добавиха, че като компенсаторна мярка в плана се предвижда намаляване на капацитета на дружеството с 22 % в сравнение с 2006 г. и намаляване с 40 % в сравнение с 2005 г. Поради това те считат, че помощта не би могла да наруши конкуренцията до степен, която да противоречи на общия интерес.
(37)
В своите писма след оттеглянето на плана за преструктуриране италианските органи заявиха, че замяната на дълг срещу капитал няма да се не се определя като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тъй като SFIRS е действало в съответствие с принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика. Според италианските органи частен инвеститор би действал по същия начин, за да избегне несъстоятелността и да си възстанови поне част от своя кредит по най-ефективния начин, т.е. чрез преобразуването му в капитал и преструктурирането на дружеството заедно с нов частен инвеститор и нова кредитна линия.
V. ОЦЕНКА
(38)
Съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (10), съответната държава-членка може да оттегли уведомлението по смисъла на член 2 в разумен срок преди Комисията да вземе решение съгласно членове 4 или 7.
(39)
В случаите когато Комисията започне официалната процедура по разследване, Комисията закрива тази процедура в съответствие с член 8, параграф 2 от същия регламент.
(40)
Комисията отбелязва, че пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR не е била приведена в действие от Италия и че Италия е преустановила този проект за помощ. Тъй като планът за преструктуриране беше оттеглен, официалната процедура по разследване, открита по тази мярка, вече не обслужва никаква цел.
(41)
Тъй като Италия неправомерно е привела в действие другите две мерки за преструктуриране, предмет на уведомление, с оглед закриване на официалната процедура по разследване Комисията трябва да определи дали те представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, ако отговорът е да, дали тази помощ е съвместима с вътрешния пазар.
(42)
Член 107, параграф 1 от Договора гласи, че всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(43)
Когато държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора предстои да бъде предоставена или вече е предоставена на дружество в затруднение, съвместимостта на тази помощ трябва да се оцени въз основа на насоките за оздравяване и преструктуриране. В съответствие с това помощта може да се счете за съвместима въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора само ако са спазени условията в насоките за оздравяване и преструктуриране.
V.1. Наличие на помощ
(44)
Гаранцията за помощта за оздравяване в размер на 13 млн. EUR не беше прекратена след изтичане на шестмесечния период, за който беше одобрена от Комисията, а остана в сила след като бе оттеглено уведомлението на плана (вж. съображение 17).
(45)
За удължаването на гаранцията за помощта за оздравяване беше подадено уведомление като за мярка, предоставена от ресурсите на компетентното министерство и финансирана от държавния бюджет. Поради това тя е предоставена с държавни ресурси и може да се вмени на държавата. Гаранцията представлява избирателно предимство, тъй като осигурява достъп на Legler до финансови ресурси, които то в противен случай нямаше да получи с оглед на финансовото му положение. По този начин гаранцията облекчи Legler от разходите, които то щеше да понесе в противен случай. В допълнение, тъй като Legler е предприело процес на преструктуриране, насочен към възобновяване на производството, помощта е била в състояние да наруши конкуренцията на вътрешния пазар и да засегне търговията между държавите-членки. Отрицателният ефект от мярката беше изтъкнат от трета страна, която също така изтъкна, че в сектора се наблюдава свръхкапацитет.
(46)
Поради това Комисията счита, че удължаването на гаранцията за помощта за оздравяване, която също така е мярка за преструктуриране, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(47)
При определянето на размера на помощта Комисията припомня параграф 4.1, буква а) от известието за гаранции (11), който гласи, че „за предприятия в затруднение пазарен гарант би изискал висока премия в момента на предоставяне на гаранцията, в зависимост от очаквания процент на неизпълнение. Ако вероятността заемополучателят да не е в състояние да си изплати заема стане особено висока, този пазарен процент може да не съществува и в изключителни обстоятелства елементът на помощ при гаранцията може да се окаже толкова висок колкото сумата, ефективно покрита от гаранцията“.
(48)
В контекста на тежкото финансово положение на Legler в момента на предоставяне на гаранцията (растящи загуби, намаляващ оборот и отрицателен собствен капитал, както е описано в съображения 19-21 и съображение 52), Комисията счита, че е много малко вероятно дружеството да е в състояние да получи банков заем на пазара без държавна намеса; поради това Комисията заключава, че размерът на помощта отговаря на пълния размер на заема (12).
(49)
Комисията отбелязва, че замяната е бил извършена от SFIRS, публична организация, чийто главен акционер, регион Сардиния, упражнява доминиращо влияние върху неговите решения (13). Италия никога не е отричала този факт. Поради това Комисията заключава, че въпросната мярка може да се вмени на държавата и е била предоставена с държавни ресурси. Тази мярка също така е избирателна, тъй като облагодетелства само едно дружество, Legler. В допълнение, тъй като Legler е предприело процес на преструктуриране, насочен към възобновяване на производството, помощта е била в състояние да наруши конкуренцията на вътрешния пазар и да засегне търговията между държавите-членки. Потенциалното нарушаващо въздействие на помощта също така беше подчертано в мнението на трета страна, която освен това изтъкна, че в сектора се наблюдава свръхкапацитет.
(50)
В своя отговор Италия заяви, че въпросната мярка не предоставя предимство на Legler, тъй като според нея мярката е в съответствие с принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика.
(51)
В съответствие с установената съдебна практика (14) с цел да се определи дали Legler е получило предимство от държавни ресурси е необходимо да се проучи дали при подобни обстоятелства един частен инвеститор с характеристики, сравними с тези на SFIRS, би имал желание да извърши подобна замяна за дълг срещу капитал, като се вземе предвид наличната информация и предвидимото развитие на ситуацията към датата, на която е извършена сделката.
(52)
Първо, въз основа на финансовите отчети на Legler Комисията отбелязва, че през 2007 г. дружеството е разполагало с капитал в размер на 1,8 млн. EUR и отрицателен собствен капитал в размер на -16,2 млн. EUR; през периода 2003-2007 г. загубите са достигнали 94,9 млн. EUR и положението на дружеството очевидно се е влошавало с нарастващи загуби и намаляващ оборот.
(53)
Комисията също така отбелязва, че въпреки критичното финансово положение, описано по-горе, SFIRS не е извършило цялостен анализ на разходите и ползите и оценка на риска от сделката. Всъщност въпреки многобройните искания на Комисията в тази връзка италианските органи така и не представиха съпоставителен сценарий, който доказва, че изборът на SFIRS е бил за предпочитане пред сценарий на прекратяване на Legler.
(54)
В действителност Банка д’Италия отправи подобни забележки в доклад (15), публикуван след разследване на дейността на SFIRS. В този доклад се критикува поведението на SFIRS поради непълния предварителен анализ на замяната на дълг срещу капитал и противоречието, свързано с „инвестиция“, която не предлага конкретни възможности за възстановяване.
(55)
Независимо от тази оценка финансовото положение на дружеството е било такова, че нито един разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика не би извършил подобна сделка.
(56)
В това отношение Комисията също така отбелязва, че планът за преструктуриране (Piano Industriale), за който дружеството е подало уведомление, не може да се счита за реалистична основа за прогнозиране на бъдещите резултати на дружеството. Сам по себе си фактът, че планът не обхваща целия, а само част от периода за преструктуриране и не предоставя информация относно последващия напредък по преструктурирането (вж. съображение 23), ясно показва, че такава липса на информация би разубедила всеки частен инвеститор да извърши въпросната сделка.
(57)
Второ, що се отнася до реалните възможности на SFIRS да възстанови парите, които Legler му е дължало, в действителност SFIRS е отслабило своята позиция да поиска възстановяване, като е станало акционер чрез замяната на дълг срещу капитал, в сравнение с предишната си позиция на привилегирован кредитор.
(58)
Стойността на и бъдещите възможности във връзка с инвестицията на собствен капитал на SFIRS към момента на замяната на дълг срещу капитал изглеждат твърде ограничени, за да компенсират рисковете, описани по-горе, особено в контекста на критичното финансово положение на дружеството. Това е ясно подчертано в независима оценка на дружеството, при която му е дадена символична стойност от 1 EUR.
(59)
От горепосоченото може да се заключи, че при извършването на замяната на дълг срещу кредит SFIRS не е действало като частен инвеститор при нормални пазарни условия. Частен инвеститор не би извършил такава сделка без надеждна и реалистична предварителна оценка, която да покаже, че би било по-изгодно да се извърши замяна на дълг срещу кредит вместо да се запази позицията си на привилегирован кредитор на дружеството.
(60)
Поради това с извършването на замяната на дълг срещу капитал SFIRS е предоставило предимство на Legler.
(61)
От предходното следва, че замяната на дълг срещу кредит представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(62)
Що се отнася до изчисляването на размера на помощта, трябва да се отбележи, че понятието „държавна помощ“ е ограничено до помощ, предоставена чрез публични средства. Размерът на помощта трябва да се изчисли въз основа на пазарната стойност на дълга, който SFIRS е преобразувало в капитал на Legler. Поради това, ако общата номинална стойност на дълга на Legler към SFIRS е 17 млн. EUR, макар на деня преди замяната неговата пазарна стойност да е била 450 000 EUR, пазарната стойност на сделката, с която SFIRS е преобразувало 85,3 % от целия си кредит в капитал, т.е. номиналната стойност в размер на 14,5 млн. EUR, е била 383 850 EUR (т.e. 85,3 % от 450 000 EUR). Поради това предимството, предоставено с държавни ресурси, е 383 850 EUR. От друга страна номиналната стойност на подложения на замяна кредит не може да се разглежда като предимство освен от чисто счетоводна гледна точка.
V.2 Съвместимост на помощта с вътрешния пазар
(63)
Тъй като беше счетено, че двете мерки, предмет на уведомление, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията трябва да оцени дали тази помощ е съвместима с вътрешния пазар.
(64)
Съвместимостта на въпросните мерки за държавна помощ с вътрешния пазар трябва да се оцени въз основа на насоките за оздравяване и преструктуриране.
(65)
Що се отнася до публичната гаранция, с оглед да се оцени нейната съвместимост трябва да се направи разграничение между удължаването на помощта за оздравяване от една страна и от друга страна предоставянето на държавна помощ под формата на средносрочна гаранция, която също така е мярка за преструктуриране (за времетраенето на периода на преструктуриране).
(66)
Що се отнася до удължаването на помощта за оздравяване, в точка 26 от насоките се предвижда, че когато държавата-членка е представила план за преструктуриране в рамките на шест месеца от датата на разрешаването на помощта или - в случай на помощ, за която Комисията не е уведомена - от датата на прилагането на мярката, крайният срок за изплащане на заема или за прекратяване на гаранцията се удължава, докато Комисията вземе решение относно плана, освен ако Комисията не реши, че такова удължаване не е оправдано.
(67)
Уведомлението за плана за преструктуриране позволи помощта за оздравяване да продължи след шестмесечния срок. По-късно обаче Италия оттегли това уведомление. От точка 26 от насоките следва, че уведомлението за план за преструктуриране е условие sine qua non за удължаване на помощта за оздравяване. Поради това ако план за преструктуриране, за който е подадено уведомление, по-късно бъде оттеглен, разрешеното удължаване за помощта за оздравяване трябва да се преустанови.
(68)
От практиката за вземане на решения на Комисията (делата Ernault (16) и Huta Cynku (17)) следва, че ако Комисията не бъде уведомена нито за план за преструктуриране, нито за план за ликвидация, или ако планът за преструктуриране бъде оттеглен, както е в настоящия случай, удължаването на въпросната помощ за оздравяване не може да продължи след датата, на която държавата-членка оттегля уведомлението за плана за преструктуриране.
(69)
Тъй като средносрочната гаранция (за времетраенето на плана за преструктуриране), планирана като помощ за преструктуриране, предмет на уведомление, представлява удължаване на гаранцията за помощта за оздравяване, тя е била съвместима до момента, в който Италия оттегли уведомлението.
(70)
Поради това съвместимостта на удължената гаранция за държавната помощ с вътрешния пазар следва да се оцени, считано от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението (т.e. от 24 юли 2008 г.).
(71)
Предоставянето на държавна помощ на дружество в затруднение може да бъде счетено за съвместимо въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора само ако са спазени всички условия, определени в насоките за оздравяване и преструктуриране.
(72)
В съответствие с точка 12, буква а) и точка 14 от насоките за помощ за преструктуриране са допустими единствено предприятия в затруднение.
(73)
Съгласно точка 9 от насоките, дадено предприятие, независимо от неговата големина, се смята, че се намира в затруднено положение, когато то е неспособно, било чрез свои собствени ресурси или чрез средства, които може да получи от своите акционери или на пазара, да се справи със загуби, които без външна намеса от страна на публичните власти почти сигурно го обричат да се напусне бизнеса.
(74)
Съгласно точка 10 от насоките едно предприятие се смята, че се намира в затруднение при следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност, когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца,
б)
в случай на дружество, при което част от членовете носят неограничена отговорност за дълговете на дружеството, когато повече от половината капитал, посочен в баланса на предприятието, е изразходван и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца,
в)
каквото и да е по вид предприятие, което отговаря на критериите на националното право за прилагане на процедура по обявяване в несъстоятелност.
(75)
От точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране следва, че без външна намеса дадено дружество, което е загубила значителна част от своя уставен капитал, неизбежно ще се оттегли от бизнеса в краткосрочен или средносрочен план. В предишно решение (18) Комисията заключи, че дружество с отрицателен собствен капитал a fortiori ще се счита за дружество в затруднение. В своето решение по делото Biria (19) Общият съд също така потвърди, че сериозната загуба на капитал действително е признак за затруднение и че Комисията е била права да заключи, че дружество с отрицателен собствен капитал е дружество в затруднение.
(76)
Legler изпълнява критерия на точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като е отчело отрицателен собствен капитал през 2006 г. (вж. съображение 19).
(77)
Комисията също така отбелязва, че Legler вече е било считано за предприятие в затруднение по смисъла на точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране към 22 май 2007 г., когато е била разрешена помощта за оздравяване.
(78)
Впоследствие финансовото положение на Legler не се е подобрило. Всъщност то е било обявено в несъстоятелност от компетентния съд през 2008 г. (вж. съображение 16).
(79)
Комисията също така констатира, че Legler не е новосъздадено предприятие по смисъла на точка 12 от насоките за оздравяване и преструктуриране.
(80)
В съответствие с точка 13 от насоките за оздравяване и преструктуриране предприятие, принадлежащо или поето от по-голяма икономическа група, обикновено не е допустимо за предоставяне на помощ за оздравяване или преструктуриране, освен когато може да се докаже, че затрудненията на предприятието са присъщи за него, а не са резултат от произволно разпределение на разходите в рамките на групата, като затрудненията са прекалено големи, за да може групата сама да се справи с тях.
(81)
Комисията отбелязва, че Piltar е било просто търговски инструмент, който не се е стремял към друга стопанска дейност освен притежаването на акции в Legler. Информацията, с която Комисията разполага, не навеждат на мисълта, че затрудненията на дружеството са резултат от произволно разпределяне на разходите в рамките на групата. Освен това, тъй като Piltar е било изцяло притежавано от частни лица и не е участвало в стопанските дейности освен със своята капиталова инвестиция в Legler, то не е било в състояние да допринесе за преструктурирането на Legler.
(82)
Въз основа на горепосоченото може да се заключи, че условията, определени в точка 9 от насоките за оздравяване и преструктуриране, са спазени.
(83)
Предвид факта, че Legler отговаря на критериите за помощ за преструктуриране, сега трябва да се оцени дали са изпълнени условията, определени в точки 32-51 от насоките за оздравяване и преструктуриране за съвместимост на помощта за преструктуриране.
(84)
Италия обаче оттегли плана за преструктуриране на Legler и поради това тя вече не е ангажирана с никакъв план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от насоките за оздравяване и преструктуриране. В съответствие с това Комисията не може да оцени неправомерната помощ в контекста на критериите, определени в точки 32-51 от насоките за оздравяване и преструктуриране.
(85)
В допълнение Комисията изразява становището, че публичната гаранция и замяната на дълг срещу капитал не могат да се счетат за съвместими с вътрешния пазар въз основа на нито едно друго правно основание.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(86)
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора по отношение на пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR трябва да се прекрати, тъй като Италия оттегли своето уведомление и не възнамерява да работи повече по този проект за помощ.
(87)
Комисията заключава, че публичната гаранция и замяната на дълг срещу капитал попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от Договора.
(88)
Тези две нови мерки бяха приведени в действие от Италия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(89)
В съответствие с Договора и установената съдебна практика на Съда, когато дадена помощ бъде счетена за несъвместима с вътрешния пазар, Комисията е компетентна да реши дали съответната държава трябва да отмени или да измени помощта (20). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (21). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (22).
(90)
При следване на тази съдебна практика член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета (23) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя.“
(91)
Следователно, тъй като въпросните мерки следва да се считат за неправомерни и несъвместими с вътрешния пазар, размерът на помощта на тези две мерки, т.е. съответно 13 млн. EUR и 383 850 EUR, трябва да се възстановяват с цел възстановяване на ситуацията, съществувала на пазара преди предоставянето на помощта.
(92)
Що се отнася до публичната гаранция, възстановяването следва да се извърши от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението на помощта за преструктуриране, т.е. от 24 юли 2008 г., и върху нея се начислява лихва до датата на действителното възстановяване.
(93)
Що се отнася до замяната на дълг срещу капитал, върху сумата, която подлежи на възстановяване, се начислява лихва от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на получателя, т.е. от 31 май 2007 г. до датата на действителното възстановяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора по отношение на пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR за дружеството Legler S.p.A. се закрива.
Член 2
Публичната гаранция в размер на 13 млн. EUR и съответно замяната на дълг срещу капитал в размер на 383 850 EUR, предоставени от Италия в разрез с член 108, параграф 3 от Договора в полза на Legler S.p.A., представляват държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Италия възстановява от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Върху сумите, които следва да бъдат възстановени, се начислява лихва до датата на действителното възстановяване.
По отношение на публичната гаранция тази лихва се изчислява от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението за помощта за преструктуриране.
По отношение на замяната на дълг срещу капитал тази лихва се изчислява от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на получателя.
3. Лихвата се изчислява с натрупване съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (24) и Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (25) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Италия анулира всички останали изплащания на помощта, посочена в член 2, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Италия прави необходимото настоящото решение да бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата, на която е уведомено за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомлението за настоящото решение Италия изпраща следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите или планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Италия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията Италия предоставя незабавно информация за вече предприетите или планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Италия.
Съставено в Брюксел на 23 март 2011 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 23. marts)
par valsts atbalstu C 39/07, ko Itālija piešķīrusi uzņēmumam Legler S.p.A.
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 1758)
(Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/51/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā - Līgums) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā Komisijas lēmumu uzsākt Līguma 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (1),
pēc aicinājuma ieinteresētajām pusēm iesniegt savas piezīmes atbilstīgi iepriekš minētajiem pantiem un ņemot vērā šīs piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
2007. gada 5. aprīlī, sešus mēnešus pēc tam, kad Komisija bija apstiprinājusi, ka glābšanas atbalsta piešķiršana atbilst iekšējā tirgus nosacījumiem (2), Itālija paziņoja par uzņēmuma Legler S.p.A pārstrukturēšanas plānu.
(2)
Attiecībā uz pārstrukturēšanas plānu Komisija 2007. gada 25. septembrī uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru (3). Itālijas apsvērumi tika saņemti 2007. gada 30. novembrī.
(3)
Komisija 2007. gada 10. decembrī saņēma vienas ieinteresētās puses piezīmes. Komisija 2008. gada 3. martā šīs piezīmes pārsūtīja Itālijai. Itālija savus apsvērumus sniedza 2008. gada 20. maija vēstulē.
(4)
Itālijas iestādes 2008. gada 23. jūlijā atsauca pārstrukturēšanas atbalsta paziņojumu, paziņojot, ka plāns ir atcelts.
(5)
Komisija no Itālijas iestādēm 2008. gada 8. augustā un 22. oktobrī, 2009. gada 9. februārī un 4. septembrī un 2010. gada 17. martā pieprasīja papildinformāciju, uz ko Itālijas iestādes atbildēja ar 2008. gada 26. septembra, 2008. gada 1. decembra, 2009. gada 3. jūnija, 2009. gada 6. oktobra, 2010. gada 24. februāra un 2010. gada 20. aprīļa vēstulēm.
II. APRAKSTS
II.1. Saņēmējs
(6)
Legler S.p.A. ir Itālijas tekstilpreču ražošanas grupas mātesuzņēmums (turpmāk tekstā - “Legler”, “grupa” vai “uzņēmums”), kas dibināts 1863. gadā un ko oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas laikā veidoja vairākas juridiskās personas, proti: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. un Legler Macomer S.p.A. Legler S.p.A. piederēja mazākuma akciju pakete uzņēmumā Legler Maroc SA un 40 % akciju uzņēmumā Legler Ottana S.p.A. Vairākuma akciju pakete uzņēmumā Legler S.p.a piederēja akciju sabiedrībai Piltar Ltd (turpmāk tekstā - “Piltar”).
(7)
Uzņēmums Legler 2007. gadā nodarbināja 1 213 personas (4), un tam bija ražotnes Sardīnijas reģionā (Macomer - Oristano provincē un Siniscola un Ottana - Nuoro provincē) un Lombardijas reģionā (Ponte San Pietro - Bergamo provincē). Grupas apgrozījums 2006. gadā bija EUR 101 miljons, savukārt 2007. gada septembrī - EUR 30,9 miljoni.
(8)
Uzņēmuma Legler pamatdarbība bija augstas kvalitātes džinsu audumu ražošana. Šajā nozarē Legler bija vadošais uzņēmums Itālijā un Vācijā, un tas bija svarīgs piegādātājs Francijai un Beniluksa valstīm. Saskaņā ar Itālijas iestādēm džinsu audumu tirgu veido divi segmenti: prêt-à-porter slavenajiem zīmoliem (tā bija Legler galvenā nozare) un masu patēriņa preces, kur konkurenci nosaka galvenokārt cena. Uzņēmuma Legler galvenie konkurenti atradās Itālijā, Grieķijā, Francijā, Tunisijā, Turcijā un Japānā. Legler saskārās ar grūtībām 2003. gadā, kad ievērojama produkcijas daļas tika pārvietota uz Āziju vai Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm.
(9)
Sardīnijas reģiona ieguldījumu uzņēmuma SFIRS S.p.A valdes sanāksmē 2007. gada 30. maijā tika nolemts, ka SFIRS par EUR 450 000 no likvidācijas procesā esošā uzņēmuma Intex S.p.A. pirks parādu, kura nominālā vērtība pret aizņēmējiem Legler S.p.A. un Legler Siniscola S.p.A. ir EUR 17 miljoni.
(10)
Šajā pašā sanāksmē SFIRS arī nolēma pārveidot līdzdalībā Legler akciju kapitālā daļu - EUR 14,5 miljonus - no Legler EUR 17 miljonu parāda.
(11)
Uzņēmuma Legler akcionāru kopsapulcē 2007. gada 31. maijāSFIRS kļuva par Legler akcionāru. Pārvēršot daļu no Legler parādiem (par nominālo vērtību EUR 14,5 miljoni) par Legler kapitālu, SFIRS ieguva 49 % no parastajām akcijām (un 100 % no ārkārtas akcijām (5)) uzņēmumā Legler S.p.A. Pārējo 51 % paturēja Piltar.
(12)
SFIRS 2008. gada janvārī nolēma atbrīvoties no akciju paketes uzņēmumā Legler S.p.A. un no atlikušā Legler grupas parāda un izsludināja uzaicinājumu izteikt ieinteresētību par Legler akciju un parāda kopīgu iepirkumu.
(13)
Izvēlētais piedāvājums, ko iesniedza uzņēmums Ferratex s.r.l. (turpmāk tekstā - “Ferratex”), bija par kopējo summu EUR 2 000 001. Saskaņā ar Itālijas iestāžu sniegto informāciju šī cena atspoguļoja SFIRS kopējo debitoru parādu uzņēmumā Legler un tā meitasuzņēmumos tirgus vērtību, kuru neatkarīgs eksperts novērtēja EUR 2 miljonu vērtībā, plus simbolisku cenu EUR 1 par SFIRS ieguldījumu Legler akcijā - arī pamatojoties uz neatkarīga eksperta novērtējumu. Pārdošanas darījums notika 2008. gada 25. janvārī.
(14)
Tomēr laikposmā starp 2007. gada decembri un 2008. gada augustu Legler pārtrauca darbības visās savās ražotnēs, un kopš tā laika visas tā ražotnes ir atradušās dīkstāvē.
(15)
Legler S.p.a2008. gada 23. jūlijā mainīja nosaukumu uz Texfer S.p.A. Tā Sardīnijas meitasuzņēmumi arī tika attiecīgi pārdēvēti par Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. un Texfer Macomer S.p.A..
(16)
Kompetentā tiesa 2008. gada 18. augustā grupas mātesuzņēmumu pasludināja par maksātnespējīgu, un 2008. gada 13. novembrī tas kopā ar meitasuzņēmumiem tika atzīts kolektīvajās maksātnespējas procedūrās, kas zināmas kā “amministrazione straordinaria”.
(17)
Garantiju glābšanas atbalstam banka lūdza sniegt neilgi pēc tam, kad uzņēmumam Legler neizdevās līdz termiņam atmaksāt glābšanas aizdevumu. Attiecīgi atbildīgā ministrija 2008. gada 16. septembrī atmaksāja aizdevumu un procentus.
(18)
Uzņēmums Texfer S.p.A.2010. gada 21. oktobrī tika pasludināts par bankrotējušu. Uzņēmumi Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. un Texfer Macomer S.p.A.2010. gada 17. un 18. novembrī arī tika pasludināti par bankrotējušiem.
(19)
Uzņēmuma Legler akciju kapitāla vērtība 2006. gadā bija negatīva EUR - 8,6 miljoni, salīdzinot ar pozitīvu vērtību vēl 2005. gadā - EUR 17,2 miljoni. Uzņēmums 2006. gadā ziņoja par zaudējumiem EUR 25,9 miljonu apmērā un 2005. gadā - EUR 28,1 miljonu apmērā. Tā apgrozījums 2006. gadā bija EUR 101,4 miljoni, turpretim 2005. gadā tas bija EUR 124,2 miljoni. EBITDA (peļņa pirms maksājumiem, nodokļiem un amortizācijas) 2006. gadā bija - 10,9, bet 2005. gadā - 0,7. Procentu likmes arī pieauga.
(20)
Legler akciju kapitāls 2007. gada 30. novembrī bija mīnus EUR 16,3 miljoni. Zaudējumi laikposmā no 2003. gada līdz 2007. gadam sasniedza EUR 94,9 miljonus, un uzņēmuma situācija pastāvīgi pasliktinājās, palielinoties zaudējumiem un samazinoties apgrozījumam.
(21)
Saskaņā ar valsts tiesību aktiem 2008. gada 13. novembrī tika uzsākta grupas maksātnespējas procedūra, kas noslēdzās ar bankrotu (sk. 16.-18. apsvērumu).
II.2. Pārstrukturēšanas pasākumi
(22)
Pārstrukturēšanas plānā (piano industriale), par ko paziņoja Itālija (turpmāk “plāns”) bija aptverts trīs gadu periods (2007.-2009.g.), un tajā bija paredzēti trīs pasākumi: i) EUR 13 miljoni vidēja termiņa garantijas veidā pārstrukturēšanas periodam, aizstājot sešu mēnešu garantiju, kas atļauta kā glābšanas atbalsts (6), ii) EUR 13,2 miljoni tiešās dotācijas veidā un iii) EUR 13 miljoni, pārvēršot parādu akcijās. Tomēr SFIRS2007. gada 31. maijā īstenoja parādsaistību pārvēršanu kapitālā par nominālo summu EUR 14,5 miljoni.
(23)
Lai gan Itālijas iestādes bija iesniegušas pārstrukturēšanas plānu (piano industriale) laikposmam no 2007. gada līdz 2009. gadam, tās pieprasīja, lai faktiskais pārstrukturēšanas periods tiktu skaitīts no 2007. gada 1. jūnija līdz 2012. gada beigām. Vienīgie dati, kas bija sniegti, lai attēlotu uzņēmuma progresu ceļā uz pārstrukturēšanu laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam, bija naudas plūsmas un jaunizveidotā uzņēmuma (NewCo) pasīvu attīstība.
(24)
Šajā plašākajā termiņā jauna uzņēmuma izveidošanas kopējās izmaksas, apvienojot Legler S.p.A. un tā Sardīnijas meitasuzņēmumus, bija EUR 106,2 miljoni, tostarp EUR 86,7 miljoni par grupu plašu reorganizāciju, turpretim atlikusī daļa bija paredzēta kapitāla atjaunošanai un zaudējumu segšanai.
(25)
NewCo darbība tiktu vērsta uz uzņēmuma tradicionālo pamatdarbības jomu, t. i., augstas kvalitātes džinsu audumu, turpretim divas citas ražošanas līnijas (velvets un nepresētā kokvilna) tiktu slēgtas. Grupas ģeogrāfiskā atrašanās vieta arī būtu koncentrēta tikai divās rūpnīcās (Siniscola un Ottana), kas atrodas vienā reģionā. Pārējie īpašumi tiktu pārdoti, lai ļautu uzņēmumam Legler sniegt savu ieguldījumu un samazinātu enerģijas, transporta un personāla izmaksas. Macomer ražotne šajā plānā nebija iekļauta (7).
(26)
Plānā arī paredzēja jaunā akcionāra reģistrēšanu kopā ar SFIRS, un tika norādīts uz nepieciešamību saņemt kredītlīnijas no privātiem avotiem, lai īstenotu reorganizācijas procesu.
II.3. Procedūras uzsākšanas pamatojums
(27)
Pieņemot lēmumu par to, vai uzsākt procedūru, Komisijai bija šaubas, vai ar parādsaistību pārvēršanu kapitālā nav sniegts valsts atbalsts. Komisija šaubījās, vai privāts ieguldītājs būtu pieņēmis parādus apmaiņā pret akcijām uzņēmumā šādos apstākļos, jo īpaši, kad atklājās, ka daļa no uzņēmuma darbībām ir atliktas uz vairākiem mēnešiem un ka Itālijas iestādes nav iesniegušas Komisijai alternatīvu scenāriju, atbalstot SFIRS pieņēmumu, ka izmeklēšana uzņēmumā Legler un tā pārstrukturēšanas izmaksu segšana bija rentablāks risinājums nekā grupas likvidēšana.
(28)
Attiecībā uz atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (8) (turpmāk tekstā - “pamatnostādnes par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu”), Komisija pirmkārt izvirzīja jautājumu par to, vai Legler problēmas varētu palīdzēt risināt vairākuma akcionārs Piltar un vai grupā ir notikusi patvaļīga izmaksu sadalīšana.
(29)
Otrkārt, Komisija šaubījās par to, vai plāns atjaunos dzīvotspēju ilgtermiņā, jo plānotā aktīvu un ražošanas līniju pārdošana izskatījās diezgan nenoteikta un daudzi pieņēmumi par turpmākiem darbības nosacījumiem šķita nereāli, ņemot vērā Legler ražošanas apturēšanu. Komisija arī šaubījās, vai ierosinātie kompensācijas pasākumi bija reāli un pārsniedza pasākumus, kas nepieciešami, lai atjaunotu dzīvotspēju, vai pašu ieguldījuma līmenis ir pietiekams un vai tiek ievērots princips “pirmo reizi, pēdējo reizi” (una tantum).
(30)
Visbeidzot, Komisija pieprasīja Itālijas iestādēm iesniegt informāciju saistībā ar šaubīgajiem jautājumiem (SFIRS kredīta izcelsmi, sīkāku informāciju par Piltar un izmaksu sadalīšanu grupā, kompensācijas pasākumiem, faktisko varbūtību Legler atrast jaunu akcionāru un pieeju privātam finansējumam, kas nepieciešams Legler reorganizācijai).
III. IEINTERESĒTO PUŠU PIEZĪMES
(31)
Ar 2007. gada 14. decembra vēstuli ieinteresētā puse sniedza savas piezīmes par procedūras uzsākšanas lēmumu. Trešā puse apgalvoja, ka attiecīgie pasākumi izkropļos konkurenci, un norādīja, ka nozari ir ietekmējusi pārmērīga ražošanas jauda. Tā sniedza datus par džinsu audumu ražošanas jaudu pasaulē 2006. gadā, norādot uz pārmērīgu ražošanas jaudu 27 % apmērā.
IV. ITĀLIJAS PIEZĪMES
(32)
Pirmkārt, Itālijas iestādes paskaidroja, kā SFIRS kļuva par lielāko Legler akcionāru. SFIRS 2007. gada martā no uzņēmuma Intex S.p.A., kas atradās likvidācijas posmā, par EUR 450 000 nopirka uzņēmumu Legler S.p.a un Legler Siniscola S.p.A. parādu. SFIRS2007. gada 31. maijā daļu no šī parāda, kura nominālā vērtība bija EUR 14,5 miljoni, pārvērta Legler akcijās, tādējādi iegūstot 49 % no Legler parastajām akcijām (kamēr Piltar paturēja atlikušo 51 %) un 100 % no tā ārkārtas akcijām (9).
(33)
Otrkārt, Itālijas iestādes paskaidroja, ka Piltar bija tikai instruments, ko izmantoja fiziskas personas. Tas tika dibināts vienīgi ar mērķi iegūt akciju paketi uzņēmumā Legler, un nekādā citā uzņēmējdarbībā tas iesaistīts nebija. Itālijas iestādes piebilda, ka Piltar jau sen bija paskaidrojis, ka tas neplāno uzņēmumu atbalstīt finansiāli un ka tas grasās grupā pakāpeniski atbrīvoties no savas akciju paketes. Šķiet, ka kopā ar 49 % akciju paketi SFIRS ir arī ieguvis tiesības pirkt atlikušo 51 % Legler parasto akciju.
(34)
Treškārt, Itālijas iestādes apsolīja sniegt informāciju par kompensācijas pasākumiem.
(35)
Ceturtkārt, Itālija paziņoja, ka tie tirgus segmenti, uz kuriem ir vērsta uzmanība Legler pārstrukturēšanas plānā, lai atjaunotu finanšu dzīvotspēju, kas aprakstīta 25. apsvērumā, uzrādīja cerīgas pazīmes. Itālijas iestādes arī minēja uzņēmuma nodomu garantēt privātas kredītlīnijas un jaunu akcionāru, lai finansētu daļu plāna, un norādīja, ka šajā ziņā jau veiktas arī attiecīgas darbības.
(36)
Tālāk, atbildot uz trešās puses piezīmēm, Itālijas iestādes norādīja, ka Legler tirgus daļa 2006. gadā bija tikai 0,27 %. Tās piebilda, ka plānā kā kompensācijas pasākums bija paredzēts uzņēmuma jaudas samazinājums par 22 %, salīdzinot ar 2006. gadu, un samazinājums par 40 %, salīdzinot ar 2005. gadu. Tāpēc tās uzskatīja, ka palīdzībai nevajadzētu izkropļot konkurenci tādā mērā, lai tas būtu pretrunā kopējām interesēm.
(37)
Iesniedzamajos dokumentos pēc pārstrukturēšanas plāna atsaukšanas, Itālijas iestādes apgalvoja, ka parādsaistību pārvēršana kapitālā nav jāinterpretē kā valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo SFIRS ir rīkojies saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Saskaņā ar Itālijas iestāžu pausto privāts ieguldītājs būtu rīkojies tieši tādā pašā veidā, lai izvairītos no bankrota un efektīvākajā veidā atgūtu vismaz daļu no kredīta, t. i., pārvēršot to kapitālā un pārstrukturējot uzņēmumu kopā ar jauno privāto ieguldītāju un jauno kredītlīniju.
V. NOVĒRTĒJUMS
(38)
Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (10) 8. panta 1. punktu attiecīgā dalībvalsts noteiktā laikā var atsaukt paziņojumu 2. panta nozīmē, pirms Komisija ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar 4. vai 7. pantu.
(39)
Šādā gadījumā, ja Komisija ir uzsākusi oficiālu izmeklēšanas procedūru, Komisijai ir jāslēdz šī procedūra saskaņā ar minētās regulas 8. panta 2. punktu.
(40)
Komisija atzīmē, ka Itālija nav ieviesusi tiešo dotāciju EUR 13,2 miljonu apmērā un Itālija ar šo palīdzības projektu turpmāk nenodarbosies. Tā kā pārstrukturēšanas plāns ir atsaukts, oficiālajai izmeklēšanas procedūrai, kas tika uzsākta šā pasākuma izmeklēšanai, vairs nav mērķa.
(41)
Tā kā divus citus paziņotos pārstrukturēšanas pasākumus Itālija īstenoja nelikumīgi, lai oficiālo izmeklēšanas procedūru slēgtu, Komisijai ir jānosaka, vai tie ir uzskatāmi par valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, un, ja ir, tad - vai šis atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
(42)
Līguma 107. panta 1. punkts paredz, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(43)
Ja valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē ir jāpiešķir vai tas ir ticis piešķirts grūtībās nonākušam uzņēmumam, šā atbalsta saderība ir jāvērtē, pamatojoties uz Kopienas pamatnostādnēm par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu. Attiecīgi atbalstu var uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, tikai tad, ja ir ievēroti Kopienas pamatnostādnēs par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu minētie nosacījumi.
V.1. Atbalsta esamība
(44)
Glābšanas atbalsta pasākumu garantija par summu EUR 13 miljoni netika pārtraukta, beidzoties sešu mēnešu periodam, kuram to apstiprināja Komisija, bet tā palika spēkā pēc paziņojuma saņemšanas, ka plāns ir atsaukts (sk. 17. apsvērumu).
(45)
Glābšanas atbalsta garantijas termiņa pagarinājums tika pieteikts kā pasākums, kas tiek piešķirts no atbildīgās ministrijas līdzekļiem un finansēts no valsts budžeta. Tāpēc tas tika piešķirts no valsts līdzekļiem, un tas attiecas uz valsti. Šī garantija piešķir selektīvas priekšrocības, jo tā ļāva uzņēmumam Legler piekļūt finanšu līdzekļiem, kurus tas citādi nebūtu saņēmis, ņemot vērā tā finansiālo stāvokli. Tādējādi tā atbrīvoja Legler no izmaksām, kas tam citādi būtu radušās. Turklāt, ņemot vērā, ka Legler īstenoja pārstrukturēšanas procesu ar mērķi atsākt ražošanu, atbalsts varēja veicināt konkurences izkropļošanu iekšējā tirgū un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Šā pasākuma izkropļojošo ietekmi uzsvēra trešā puse, kura arī norādīja, ka nozare cieš no pārmērīgas ražošanas jaudas.
(46)
Tāpēc Komisija uzskata, ka glābšanas atbalsta garantijas termiņa pagarinājums, kas ir arī pārstrukturēšanas pasākums, ir uzskatāms par valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(47)
Novērtējot atbalsta apjomu, Komisija atsaucas uz Paziņojuma par garantijām 4.1. punkta a) apakšpunktu (11), saskaņā ar kuru “grūtībās nonākušiem uzņēmumiem tirgus garantijas devējs, ja tāds ir, izsniedzot garantiju, prasa augstu prēmiju, ņemot vērā saistību paredzamo nepildīšanu. Ja iespēja, ka aizņēmējs nevarēs atmaksāt aizdevumu, kļūst īpaši augsta, šī tirgus likme var nepastāvēt un īpašos gadījumos garantijas atbalsta elements var izrādīties tikpat liels, cik summa, kuru faktiski sedz garantija.”
(48)
Ņemot vērā Legler smago finansiālo stāvokli tajā laikā, kad garantija tika piešķirta (pieauga zaudējumi, samazinājās apgrozījums un kapitāla vērtība bija negatīva, kā aprakstīts 19.-21. apsvērumā un 52. apsvērumā), Komisija uzskata, ka bija ļoti maz ticams, ka uzņēmums tirgū būtu spējis saņemt bankas aizdevumu bez valsts līdzdalības; tāpēc Komisija secina, ka atbalsta summa atbilst aizdevuma kopsummai (12).
(49)
Komisija atzīmē, ka apmaiņu īstenoja SFIRS, publiska organizācija, kuras galvenajam akcionāram, Sardīnijas reģionam, ir dominējoša ietekme uz tās lēmumiem (13). Itālija šo faktu nekad nav noliegusi. Tādējādi Komisija secina, ka attiecīgais pasākums attiecas uz valsti, un tas ir piešķirts, izmantojot valsts līdzekļus. Šis pasākums ir arī selektīvs, jo tas atbalsta vienu uzņēmumu - Legler. Turklāt, ņemot vērā, ka Legler īstenoja pārstrukturēšanas procesu ar mērķi atsākt ražošanu, palīdzība varēja veicināt konkurences izkropļošanu iekšējā tirgū un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Šā pasākuma iespējamā izkropļojošā ietekme bija uzsvērta arī trešās puses iesniegtajās piezīmēs, kura arī norādīja, ka nozare cieš no pārmērīgas ražošanas jaudas.
(50)
Itālija savā atbildē apgalvoja, ka attiecīgais pasākums uzņēmumam Legler nekādas priekšrocības nepiešķīra, jo tas bija saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu.
(51)
Saskaņā ar iedibināto tiesu praksi (14), lai noteiktu, vai Legler guva labumu no valsts līdzekļiem, vajag apsvērt, vai līdzīgā situācijā privātais ieguldītājs, kura pazīmes ir līdzīgas SFIRS pazīmēm, būtu vēlējies veikt līdzīgu parādsaistību pārvēršanu kapitālā, ņemot vērā pieejamo informāciju un paredzamo attīstību dienā, kad tika īstenots darījums.
(52)
Pirmkārt, pamatojoties uz Legler finanšu pārskatiem, Komisija atzīmē, ka 2007. gadā uzņēmuma kapitāls bija EUR 1,8 miljoni, un negatīvais akciju kapitāls - EUR -16,2 miljoni; laikposmā no 2003. gada līdz 2007. gadam zaudējumi sasniedza EUR 94,9 miljonus, un uzņēmuma situācija acīmredzami pasliktinājās, palielinoties zaudējumiem un samazinoties apgrozījumam.
(53)
Komisija arī atzīmē, ka, neskatoties uz iepriekšminēto kritisko finansiālo situāciju, SFIRS neveica visaptverošu izmaksu un ieguvumu analīzi un riska novērtējumu darījumiem. Būtībā, par spīti daudzajiem pieprasījumiem no Komisijas puses šajā sakarā, Itālijas iestādes nekad nav iesniegušas pamatotu alternatīvu scenāriju, parādot, ka par labāku bija atzīstama SFIRS izvēle, bet nevis Legler likvidēšana.
(54)
Līdzīgas piezīmes bija izteikusi Itālijas Banka ziņojumā (15), kas tika izdots pēc izmeklēšanas SFIRS lietā. Ziņojumā tika kritizēta SFIRS izturēšanās saistībā ar tā parādsaistību pārvēršanas kapitālā provizoriskās analīzes nepilnīgumu un saistībā ar tam raksturīgo pretrunu veikt “ieguldījumus”, nepiedāvājot konkrētas atgūstamības izredzes.
(55)
Neatkarīgi no šī novērtējuma uzņēmuma finansiālais stāvoklis bija tāds, ka neviens saprātīgs privāts ieguldītājs tirgus ekonomikā līdzīgos darījumos neiesaistītos.
(56)
Šajā saistībā Komisija arī atzīmē, ka uzņēmuma paziņoto pārstrukturēšanas plānu (Piano Industriale) nevar uzskatīt par reālu pamatu uzņēmuma turpmākā snieguma prognozēšanai. Tikai tas fakts vien, ka plāns aptvēra nevis visu pārstrukturēšanas periodu, bet tikai vienu tā daļu, un nesniedza informāciju par sekojošo pārstrukturēšanas progresu (sk. 23. apsvērumu), acīmredzami parāda, ka šāds informācijas trūkums ikvienu privāto investoru būtu atturējis no iesaistīšanās šādā darījumā.
(57)
Otrkārt, SFIRS reālās izredzes atgūt naudu, ko tam ir parādā Legler, veicot parādsaistību pārvēršanu kapitālā, SFIRS faktiski ir vājinājis savu akcionāra pozīciju, salīdzinot ar iepriekšējo priviliģēto kreditora pozīciju.
(58)
SFIRS akciju ieguldījumu vērtība un nākotnes izredzes parādsaistību pārvēršanas kapitālā laikā šķita pārāk ierobežotas, lai līdzsvarotu iepriekšminētos riskus, jo īpaši ņemot vērā uzņēmuma kritisko finansiālo stāvokli. Tas bija acīmredzami uzsvērts novērtējumā, ko veica neatkarīgs uzņēmums, kas piešķīra tam simbolisku vērtību EUR 1 apmērā.
(59)
No iepriekšminētā var secināt, ka, veicot parādsaistību pārvēršanu kapitālā, SFIRS nerīkojās kā privāts ieguldītājs, kas darbojas parastos tirgus apstākļos. Privāts ieguldītājs neiesaistītos šādā darījumā bez ticama un reāla iepriekšēja novērtējuma, kas parādītu, ka rentablāks risinājums būtu pārvērst parādsaistības kapitālā tā vietā, lai saglabātu uzņēmuma priviliģētā kreditora statusu.
(60)
Tādējādi, veicot parādsaistību pārvēršanu kapitālā, SFIRS sniedza priekšrocības uzņēmumam Legler.
(61)
No iepriekšminētā izriet, ka parādsaistību pārvēršana kapitālā ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.
(62)
Rēķinot atbalsta summu, ir jāatzīmē, ka priekšstats par valsts atbalstu aprobežojas ar to atbalstu, kas tiek piešķirts, izmantojot valsts līdzekļus. Atbalsta summa ir jārēķina, pamatojoties uz parāda tirgus vērtību, kuru SFIRS ir pārvērtis Legler akcijās. Tādējādi, ja Legler parāda kopējā nominālā vērtība attiecībā pret SFIRS bija EUR 17 miljoni, kamēr vienu dienu pirms maiņas tā tirgus vērtība bija EUR 450 000, darījuma tirgus vērtība, sakarā ar ko SFIRS konvertēja 85,3 % no tā kopējā kredīta, t. i., nominālā vērtība EUR 14,5 miljoni, akcijās, bija EUR 383 850 (t. i., 85,3 % no EUR 450 000). Tādējādi no valsts līdzekļiem piešķirtā priekšrocība bija EUR 383 850. Taču apmainīto kredītu nominālo vērtību var uzskatīt par priekšrocību tikai grāmatvedības uzskaites nolūkā.
V.2. Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu
(63)
Ņemot vērā, ka tika konstatēts, ka divi paziņotie pasākumi veido valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, Komisijai ir jānovērtē, vai šis atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
(64)
Attiecīgo valsts atbalsta pasākumu atbilstība iekšējam tirgum ir jāvērtē, pamatojoties uz Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(65)
Attiecībā uz valsts garantiju, lai novērtētu tā saderību, ir jānošķir glābšanas atbalsta garantijas termiņa pagarinājums, no vienas puses, un valsts atbalsta sniegšana vidēja termiņa garantijas veidā, kas ir arī pārstrukturēšanas pasākums (uz pārstrukturēšanas perioda ilgumu), no otras puses.
(66)
Ņemot vērā glābšanas atbalsta pasākumu termiņa pagarinājumu, pamatnostādņu 26. punktā ir paredzēts, ka gadījumā, ja dalībvalsts sešu mēnešu laikā no atļaujas piešķiršanas ir iesniegusi pārstrukturēšanas plānu, vai tāda atbalsta gadījumā, par ko nav paziņots, par pasākuma īstenošanu, aizdevuma atmaksas termiņš vai garantijas termiņš tiek pagarināts, līdz Komisija pieņem lēmumu attiecībā uz plānu, ja vien tā nenolemj, ka šāds pagarinājums nav pamatots.
(67)
Paziņojums par pārstrukturēšanas plānu atļāva turpināt glābšanas atbalstu ilgāk par sešiem mēnešiem. Tomēr Itālija vēlāk atsauca šo paziņojumu. No pamatnostādņu 26. punkta izriet, ka paziņojums par pārstrukturēšanas plānu ir nosacījums sine qua non glābšanas atbalsta pasākumu termiņa pagarinājumam. Tāpēc, ja pieteiktais pārstrukturēšanas plāns vēlāk tiek atsaukts, glābšanas atbalstam atļautais pagarinājums ir jāpārtrauc.
(68)
No Komisijas lēmumu pieņemšanas prakses izriet (lietas Ernault (16) un Huta Cynku (17)), ka gadījumā, ja Komisijai nav paziņots ne pārstrukturēšanas plāns, ne arī likvidācijas plāns, vai, kā šajā gadījumā, ja pārstrukturēšanas plāns ir atsaukts, attiecīgā glābšanas atbalsta pasākumu termiņa pagarinājumu nevar uzturēt ilgāk par datumu, kurā dalībvalsts atsauca paziņojumu par pārstrukturēšanas plānu.
(69)
No dienas, kad tika piešķirts garantijas termiņa pagarinājums glābšanas atbalstam, vidēja termiņa garantija (pārstrukturēšanas plāna periodam), kas paredzēta kā atbalsts paziņotajam pārstrukturēšanas atbalstam, ir saderīga līdz dienai, kad Itālija atsauca paziņojumu par pašu plānu.
(70)
Tādējādi pagarinātās valsts atbalsta garantiju programmas saderība ar iekšējo tirgu ir jāvērtē, sākot no dienas, kad Itālija atsauca savu paziņojumu (t. i., no 2008. gada 24. jūlija).
(71)
Valsts atbalsta piešķiršanu grūtībās nonākušam uzņēmumam var uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu vienīgi tad, ja ir ievēroti visi Kopienas pamatnostādnēs par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu minētie nosacījumi.
(72)
Saskaņā ar pamatnostādņu 12. punkta a) apakšpunktu un 14. punktu tiesības saņemt pārstrukturēšanas atbalstu ir tikai tiem uzņēmumiem, kuri ir nonākuši grūtībās.
(73)
Saskaņā ar pamatnostādņu 9. punktu uzņēmums neatkarīgi no tā lieluma tiek uzskatīts par nonākušu grūtībās, ja tas nespēj, vai nu ar saviem līdzekļiem vai ar līdzekļiem, ko tas spēj iegūt no saviem akcionāriem vai tirgū, mazināt zaudējumus, kas bez valsts iestāžu iejaukšanās gandrīz noteikti to nolemtu uzņēmējdarbības pārtraukšanai.
(74)
Saskaņā ar pamatnostādņu 10. punktu uzņēmums tiek uzskatīts par nonākušu grūtībās šādos gadījumos:
a)
sabiedrības ar ierobežotu atbildību gadījumā, kur vairāk nekā puse no tās reģistrētā kapitāla ir zudusi un kur vairāk nekā viena ceturtdaļa no tās kapitāla ir zaudēta iepriekšējos 12 mēnešos;
b)
gadījumā, kur vismaz dažiem uzņēmuma locekļiem ir neierobežota atbildība attiecībā uz uzņēmuma parādu, kur vairāk nekā puse no tā kapitāla, kā parādīts uzņēmuma grāmatvedībā, zudusi un vairāk nekā viena ceturtdaļa no šā kapitāla ir zaudēta iepriekšējos 12 mēnešos;
c)
jebkāda veida uzņēmums, ja tas atbilst valsts tiesību aktu kritērijiem, kam piemērojamas kolektīvās maksātnespējas procedūras.
(75)
No Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 10. punkta a) apakšpunkta izriet, ka bez ārējas iejaukšanās uzņēmums, kas ir pieredzējis smagus reģistrētā kapitāla zaudējumus, īstermiņā vai vidējā termiņā neizbēgami pārtrauks uzņēmējdarbību. Iepriekšējā lēmumā (18) Komisija secināja, ka uzņēmums, kuram ir negatīvs akciju kapitāls, tiks a fortiori uzskatīts par uzņēmumu, kas atrodas grūtībās. Spriedumā Biria lietā (19) Vispārējā tiesa arī apstiprināja, ka smagi kapitāla zaudējumi tiešām ir grūtību pazīme un ka Komisijai bija tiesības secināt, ka uzņēmums ar negatīvu akciju kapitālu ir grūtībās nonācis uzņēmums.
(76)
Legler izpildīja Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 10. punkta a) apakšpunkta kritēriju, jo 2006. gadā tam bija negatīvs akciju kapitāls (sk. 19. apsvērumu).
(77)
Komisija arī atzīmē, ka Legler jau tika uzskatīts par uzņēmumu, kas nonācis grūtībās Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 10. punkta a) apakšpunkta nozīmē 2007. gada 22. maijā, kad tika atļauts piešķirt glābšanas atbalstu.
(78)
Pēc tam Legler finansiālais stāvoklis neuzlabojās. Faktiski kompetentā tiesa to 2008. gadā atzina par maksātnespējīgu (sk. 16. apsvērumu).
(79)
Komisija arī piebilst, ka Legler nav jaunizveidots uzņēmums Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 12. punkta nozīmē.
(80)
Saskaņā ar Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 13. punktu uzņēmums, kas pieder lielākai uzņēmējdarbības grupai vai kas tiek pārņemts, parasti nav tiesīgs saņemt glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu, izņemot gadījumus, kad var tikt apliecināts, ka uzņēmuma grūtības ir patiesas un tās nav radušās patvaļīgas izmaksu sadalīšanas rezultātā grupā, un ka grūtības ir pārāk nopietnas, lai ar tām spētu tikt galā pati grupa.
(81)
Komisija atzīmē, ka Piltar bija tikai komerciāls instruments, kuram nebija citu uzņēmējdarbības mērķu, kā tikai glabāt Legler akcijas. Komisijai nav tādas informācijas, ka uzņēmuma grūtību cēlonis būtu patvaļīga izmaksu sadalīšana grupā. Turklāt, ņemot vērā to, ka Piltar pilnīgi atradās privātīpašumā un bez akciju investīcijām uzņēmumā Legler citā uzņēmējdarbībā iesaistīts nebija, tas nevarēja veicināt Legler pārstrukturēšanu.
(82)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, var secināt, ka Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 9. punktā minētie nosacījumi ir izpildīti.
(83)
Ņemot vērā, ka Legler ir tiesīgs saņemt pārstrukturēšanas atbalstu, tagad ir jānovērtē, vai ir ievēroti 32.-51. punktā minētie nosacījumi Kopienas pamatnostādnēs par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu attiecībā uz pārstrukturēšanas atbalsta saderību.
(84)
Itālija tomēr atsauca Legler pārstrukturēšanas plānu, un tāpēc tai vairs nav saistību attiecībā ne uz vienu pārstrukturēšanas plānu Kopienas pamatnostādņu par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 35. punkta nozīmē. Tāpēc Komisija nevar novērtēt nelikumīgo atbalstu, ņemot vērā Kopienas pamatnostādnēs par uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu 32.-51. punktā minētos kritērijus.
(85)
Turklāt Komisija uzskata, ka valsts garantija un parādsaistību pārvēršana kapitālā nevar būt saderīga ar iekšējo tirgu uz jebkāda cita juridiska pamata.
VI. SECINĀJUMS
(86)
Oficiālā izmeklēšanas procedūra saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu attiecībā uz tiešo dotāciju EUR 13,2 miljonu apmērā ir jāpārtrauc, jo Itālija ir atsaukusi savu paziņojumu un neplāno turpināt šo atbalsta projektu.
(87)
Komisija secina, ka uz valsts garantiju un parādsaistību pārvēršanu kapitālā ir attiecināms Līguma 107. panta 1. punkts.
(88)
Šos divus pasākumus īstenoja Itālija, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu.
(89)
Saskaņā ar Līgumu un Eiropas Savienības Tiesas iedibināto judikatūru, ja tiek konstatēts, ka atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, Komisijai ir tiesības pieprasīt, lai attiecīgā valsts to atceļ vai izdara tajā izmaiņas (20). Tāpat Tiesa ir konsekventi uzsvērusi, ka dalībvalsts pienākums atcelt atbalstu, ko Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, ir paredzēts, lai atjaunotu iepriekšējo stāvokli (21). Šajā saistībā Tiesa ir noteikusi, ka šis mērķis ir sasniegts, kad saņēmējs ir atmaksājis nelikumīga atbalsta veidā piešķirtās summas, tādējādi zaudējot savas priekšrocības, kas tam bija tirgū attiecībā pret citiem konkurentiem, un ir atjaunots stāvoklis, kāds bija pirms atbalsta piešķiršanas (22).
(90)
Ievērojot šo judikatūru, Padomes Regulas (EK) Nr. 659/99 (23) 14. pantā noteikts, ka tad, “kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja”.
(91)
Tāpēc, tā kā attiecīgie pasākumi ir uzskatāmi par nelikumīgu un ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, šo divu pasākumu atbalsta apjoms, t. i., attiecīgi EUR 13 miljoni un EUR 383 850, jāatmaksā, lai atjaunotu to stāvokli, kāds bija tirgū pirms atbalsta piešķiršanas.
(92)
Attiecībā uz valsts garantiju atbalsts, tostarp procenti, jāatmaksā no dienas, kad Itālija atsaukusi pārstrukturēšanas atbalsta paziņojumu, t. i., no 2008. gada 24. jūlija, un līdz dienai, kad summa ir faktiski atgūta.
(93)
Attiecībā uz parādsaistību pārvēršanu kapitālā atmaksājamajām summām piemēro procentus no dienas, kad atbalsts tika nodots saņēmēja rīcībā, t. i., no 2007. gada 31. maija, līdz dienai, kad tās ir faktiski atmaksātas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Oficiālā izmeklēšanas procedūra saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu attiecībā uz tiešo dotāciju EUR 13,2 miljonu apmērā uzņēmumam Legler S.p.A. ir izbeigta.
2. pants
Valsts garantija EUR 13 miljonu apmērā un parādsaistību pārvēršana kapitālā EUR 383 850 apmērā, ko attiecīgi piešķīra Itālija par labu uzņēmumam Legler S.p.A., pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu, ir valsts atbalsts, kurš nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
3. pants
1. Itālija atgūst 2. pantā minēto atbalstu no atbalsta saņēmēja.
2. Summām, kas jāatgūst, piemēro procentus līdz dienai, kad tās ir faktiski atgūtas.
Attiecībā uz valsts garantiju šos procentus aprēķina no dienas, kad Itālija atsaukusi paziņojumu par pārstrukturēšanas atbalstu.
Attiecībā uz parādsaistību pārvēršanu kapitālā šos procentus aprēķina no dienas, kad atbalsts tika nodots saņēmēja rīcībā.
3. Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (24) V nodaļu un Komisijas Regulu (EK) Nr. 271/2008 (25), ar ko groza Regulu(EK) Nr. 794/2004.
4. Itālija atceļ visus vēl neveiktos 2. pantā minētā atbalsta maksājumus, sākot no šā lēmuma pieņemšanas dienas.
4. pants
1. Lēmuma 2. pantā minētā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un efektīva.
2. Itālija nodrošina, ka šis lēmums tiek izpildīts četru mēnešu laikā pēc lēmuma paziņošanas.
5. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Itālija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopējā summa (pamatsumma un procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja;
b)
šā lēmuma izpildei jau veikto vai plānoto pasākumu sīks apraksts;
c)
dokumenti, kas apliecina, ka atbalsta saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
2. Itālija turpina informēt Komisiju par valsts pasākumu īstenošanas gaitu šā lēmuma izpildes ietvaros tikmēr, kamēr nav pabeigta 2. pantā minētā atbalsta atgūšana. Tā pēc Komisijas pieprasījuma nekavējoties iesniedz informāciju par šā lēmuma izpildei jau veiktajiem un plānotajiem pasākumiem. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un procentiem, kas jau atgūti no atbalsta saņēmēja.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.
Briselē, 2011. gada 23. martā