РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 430/2010 НА КОМИСИЯТА
от 20 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (2) в Регламент (ЕИО) № 2913/92 бе въведено задължението за подаване на обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път. В Регламент (ЕО) № 273/2009 на Комисията (3), чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (4), се предвижда преходен период, който изтича на 31 декември 2010 г., през който икономическите оператори да имат възможност, но без да са задължени, да подават обобщени декларации за въвеждане и напускане по електронен път.
(2)
Целесъобразно е да се направят някои корекции на правилата, отнасящи се до обобщените декларации за въвеждане и напускане, с цел намаляване на административната тежест в случаите, при които такива декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността. Освен това, за подобряване на анализа на риска, домакинското имущество в съответствие с определението в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета от 16 ноември 2009 г. за установяване на система на Общността за митнически освобождавания (5) не следва да бъде освободено от задължението за деклариране по този начин, ако то се превозва по силата на договор за превоз.
(3)
В някои случаи предоставянето на данни относно сигурността и безопасността в митническите декларации и изискването за специфичен срок за представянето на тези декларации не са необходими за целите на сигурността и безопасността, така че следва да бъдат въведени някои дерогации от правилата в тази връзка; следва обаче тези дерогации да не засягат основните правила по отношение на митническите декларации, независимо от това под каква форма са представени.
(4)
В някои случаи, когато не се прилагат сроковете за декларациите за износ, свързани със сигурността и безопасността, като продоволствия за кораби и самолети, на митническите органи следва да се предостави възможност да разрешат на надеждните икономически оператори да вписват изнесените стоки в своите документи и периодично да отчитат операциите по износа, след като стоките напуснат митническата територия на Общността.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1192/2008 на Комисията (6) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени общи критерии и общ образец за исканията за разрешение за опростена декларация, както и процедура за оформяне на място. Следва да се уточни, че тези правила се отнасят до всички митнически процедури. С член 253а от същия регламент се въвежда изискване, в сила от 1 януари 2011 г., съгласно което, за да се използват опростените декларации или процедурата за оформяне на място, е необходимо подаването на електронни митнически декларации и уведомления. Някои държави-членки информираха Комисията, че е възможно тези системи да не бъдат въведени до определената дата. При извършен ефективен анализ на риска на тези държави-членки следва да бъде предоставена възможност да приемат, при определени от тях условия, митнически декларации и уведомления под форма, различна от електронната, до прилагането на Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (7).
(6)
При реекспорт от митническата територия на Общността на стоки на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, без да се изисква обобщена декларация за напускане, следва да се предвиди алтернативен начин за вписване или уведомяване относно реекспорта и съответното отговорно лице.
(7)
Следва да се уточни, че формалностите по износа се прилагат не само за общностни стоки с местоназначение извън митническата територия на Общността, но също така по отношение на освободени от мита корабни и самолетни доставки, така че изпращачът да може да получи доказателство за това, че стоката е напуснала митническата територия на Общността, което е необходимо за целите на освобождаването от данък. Същите правила следва да се прилагат и при случаите, когато необщностни стоки се реекспортират с декларация за реекспорт.
(8)
В съответствие с членове 278, 279 и 280 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (8) и член 3 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (9) при въвеждането и при извеждането на общностни стоки на и от територии в рамките на митническата територия на Общността, за които посочените директиви не се прилагат, се изисква прилагането на формалностите за внос и износ. Целесъобразно е позоваването на тези разпоредби и освобождаването на посочените операции от изискването за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, и за спазване на специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, предвид факта, че тези разпоредби следва да се прилагат само за стоки, които се въвеждат в митническата територия на Общността или я напускат. Специалните срокове за проверки, свързани със сигурността и безопасността, както и разпоредбите за представяне на сведения, свързани със сигурността и безопасността, също не са необходими в случаите, когато стоки се въвеждат в Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана, предвид географското им разположение.
(9)
Следва да се уточни митническото учреждение, в което се подава обобщената декларация за напускане, както и лицето, което е отговорно за подаването на декларацията. Това уточнение трябва да включва ситуациите, при които вместо обобщена декларация за напускане се подава транзитна декларация, която съдържа сведенията от обобщена декларация за напускане.
(10)
За да се улесни митническият надзор в изходното митническо учреждение, е необходимо да се уточнят задълженията на лицата, които предават стоки на друго лице, преди стоките да бъдат изведени от митническата територия на Общността, както и задълженията на лицата, които трябва да предоставят на изходното митническо учреждение информация относно напускането на стоките. Същите задължения следва да се прилагат и в случаите, когато стоките, декларирани за износ и представени в изходното митническо учреждение, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността и са напуснали изходното митническо учреждение.
(11)
По силата на Директива 2008/118/ЕО използването на компютризираната система за контрол на движението на акцизите (EMCS) е задължително за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз от 1 януари 2011 г. В съответствие с посочената директива движението на общностни стоки под режим отложено плащане на акциз с местоназначение извън митническата територия на Общността трябва да се осъществява в съответствие с процедурата за износ, за която трябва да се използва компютризирана система. Следователно специалните правила относно използването на административния придружаващ документ, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. относно придружителния административен документ за движение под режим отложено плащане на акциз на стоки, подлежащи на облагане с акциз (10), следва да бъдат заличени считано от 1 януари 2011 г. Процедурите по износа, започнали под покритието на придружителен административен документ преди посочената дата, следва да приключат в съответствие с член 793в от Регламент (ЕИО) № 2454/93, приложим на 31 декември 2010 г.
(12)
Тези изменения не трябва да изискват промени в електронните системи, които вече се използват или трябва да са въведени, когато настоящият регламент стане приложим.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следната точка 18:
„18.
„Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
Член 181в се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009 на Съвета (11), както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и член 229, параграф 1, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква м) се заменя със следното:
„м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или добивни платформи, или вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи или вятърни турбини за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини; както и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавя се следната буква о):
„о)
стоки, въведени от територии, включени в митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО на Съвета (12) или Директива 2008/118/ЕО на Съвета (13), както и стоки, въведени в митническата територия на Общността от Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.
3.
В член 184г, параграф 3 текстът „Член 181в, букви в)-и), л)-н)“ се заменя с „Член 181в, букви в)-и), л)-о)“.
4.
В член 189 се добавя следният параграф:
„Обаче стоки, въведени на митническата територия на Общността, които са разтоварени и повторно натоварени на същото транспортно средство по време на текущото пътуване с цел да се предостави възможност за разтоварване или натоварване на други стоки, не се представят пред митническите органи.“
5.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Когато обаче митническите органи или икономическите оператори не разполагат с компютризирани системи за подаване или приемане на опростени митнически декларации или на уведомления за оформяне на място с използването на методи за електронна обработка на данни, митническите органи могат да приемат декларации и уведомления в друга форма, предвидена от тях, при условие че е извършен ефективен анализ на риска.“
6.
В член 261 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в, са изпълнени.“
7.
В член 264 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б и 253в.“
8.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а, 253б, 253в и 270.“
9.
В член 272 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в параграф 2 и в членове 253, 253а, 253б, 253в и 274.“
10.
Член 279 се заменя със следното:
„Член 279
Формалностите по износа, посочени в членове 786-796д, могат да бъдат опростени в съответствие с настоящата глава.“
11.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешително за използване на процедурата с опростена декларация се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б, 253в, член 261, параграф 2 и, mutatis mutandis, член 262.“
12.
Член 283 се заменя със следното:
„Член 283
Разрешение за използване на процедурата на оформяне на място се издава в съответствие с условията и по начина, описани в членове 253, 253а, 253б и 253в, на всяко лице, наричано по-долу „одобрен износител“, което желае да извършва процедурите по износа в своите помещения или на други места, определени или одобрени от митническите органи.“
13.
Член 284 се заличава.
14.
В член 285а се добавя следният параграф 1а:
„1а. В случаите, в които се прилага член 592а или член 592г, митническите органи могат да разрешат на икономическия оператор незабавно да вписва в документацията си всяка операция по износ и да отчете всичките операции пред митническото учреждение, издало разрешението, в допълнителна декларация, изготвяна периодично, в рамките на не повече от един месец след като стоките са напуснали митническата територия на Общността. Разрешението може да се издаде при следните условия:
а)
икономическият оператор използва разрешението единствено за стоки, които не са предмет на забрани и ограничения;
б)
икономическият оператор предоставя на митническото учреждение на износ цялата информация, която учреждението смята за необходима за осъществяването на контрол върху стоките;
в)
когато митническото учреждение на износ е различно от изходното митническо учреждение, ако митническите органи допускат прилагането на подобна практика и ако посочената в буква б) информация се предоставя и на изходното митническо учреждение.
Когато се прилага посочената в първата алинея практика, вписването на стоките в документите е равностойно на освобождаване за износ и извеждане.“
15.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и член 229, параграф 2, с изключение на домакинско имущество, както е определено в член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1186/2009, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или добивни платформи или за вятърни турбини, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи или по вятърни турбини, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи или вятърни турбини;
iii)
консумативи, предназначени за използване на посочените платформи или вятърни турбини;“
г)
добавят се следните букви н)-п):
„н)
стоките, които са освободени по силата на Виенската конвенция за дипломатическите отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулските отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк за специалните мисии от 16 декември 1969 г.;
о)
стоки, доставени за монтиране като части или спомагателни съоръжения в плавателни съдове и въздухоплавателни средства, моторно гориво, смазочни материали и газ, необходими за експлоатацията на плавателните съдове или на въздухоплавателните средства, хранителни продукти или други артикули, използвани за консумация или продажба на борда;
п)
стоки, предназначени за територии в рамките на митническата територия на Общността, в които не се прилага Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО, и стоки, отправени от тези територии до друго местоназначение в митническата територия на Общността, както и стоки, отправени от митническата територия на Общността за Хелиголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикана.“
16.
Член 592б се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква д) се заличава;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато митническата декларация не е подадена с използването на методи за електронна обработка на данни, срокът, установен в параграф 1, буква а), подточки iii) и iv), букви б), в) и г), е поне четири часа.“
17.
В член 592ж изразът „член 592а, букви от в) до м)“ се заменя с „член 592а, букви от в) до п)“.
18.
В дял IV, глава 2 се добавя следният член 786:
„Член 786
1. Процедурата по износ по смисъла на член 161, параграф 1 от Кодекса се използва, когато общностни стоки трябва да бъдат докарани до местоназначение извън митническата територия на Общността.
2. Формалностите относно декларацията за износ, предвидена в настоящата глава, се използват също така в случаи, когато:
а)
общностни стоки трябва да се въведат на или изведат от територии, намиращи се в митническата територия на Общността, където Директива 2006/112/ЕО или Директива 2008/118/ЕО не се прилага;
б)
общностни стоки се доставят освободени от мита като корабни и самолетни доставки, независимо от местоназначението на кораба или самолета.
В случаите, посочени в букви а) и б) обаче, следва да не се налага включването в декларацията за износ на данните, изисквани за обобщената декларация, предвидени в приложение 30A.“
19.
В член 792а, параграф 2 изразът „член 793а, параграф 6“ се заменя с „член 793, параграф 2, втора алинея, буква б)“.
20.
В член 793 се добавя следният параграф 3:
„3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, буква б), при които стоките, пренасяни с единен договор за превоз, пристигат в митническото учреждение на фактическия изходен пункт от митническата територия на Общността, превозвачът при поискване представя в учреждението един от следните документи:
а)
референтния номер на превоза от декларацията за износ, при наличие на такъв; или
б)
копие от единния договор за превоз или от декларацията за износ за съответните стоки; или
в)
уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз и броя на опаковките и, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването; или
г)
информация относно единния договор за превоз или за превоза на стоки извън митническата територия на Общността, която се съдържа в системата за обработка на данни на лицето, пренасящо стоките, или друга система за обработка на търговски данни.“
21.
В член 793а се заличава параграф 6.
22.
Член 793в се заличава.
23.
В член 796в втората алинея се заменя със следното:
„Тази нотификация съдържа референтния номер на превоза от декларацията за износ.“
24.
Член 796г се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засяга член 793, параграф 2, втора алинея, буква б), изходното митническо учреждение се уверява, че представените стоки съответстват на декларираните и че физически напускат митническата територия на Общността. Всяка проверка на стоките се извършва от изходното митническо учреждение, като се използва съобщението за „Предварителен запис за износ“, получено от митническото учреждение на износ, като основа за такава проверка.
За извършване на митнически надзор, когато стоките се разтоварват от едно превозно средство и се предават на друго лице, което съхранява стоките, и се натоварват на друго превозно средство, което ще изведе стоките от митническата територия на Общността след представяне в изходящото митническо учреждение, се прилагат следните разпоредби:
а)
най-късно при предаването на стоките притежателят съобщава на следващия притежател на стоките уникалния референтен номер на пратката или референтния номер на документа за превоз, както и броя на опаковките или, при превоз в контейнери - идентификационния номер на оборудването и, ако е издаден такъв - референтния номер на превоза от декларацията за износ. Съобщаването може да се извърши по електронен път и/или при използването на системите за търговска, пристанищна или транспортна информация, или, ако това не е възможно - под каквато и да е друга форма. Не по-късно от момента на предаване на стоките лицето, на което те се предават, отбелязва в документацията си съобщението, представено му от предходния притежател на стоките;
б)
превозвачът може да натовари стоки за превоз извън митническата територия на Общността, единствено ако му е предоставена информацията, посочена в буква а);
в)
превозвачът уведомява изходното митническо учреждение за извеждането на стоките, като предоставя информацията, посочена в буква а), освен ако митническите органи не разполагат с достъп до посочената информация чрез съществуващи системи и процедури за търговска, пристанищна или транспортна информация. При възможност това уведомяване се включва в съществуващ манифест или други изисквания за съобщаване за транспорта.
За целите на втора алинея „превозвач“ означава лицето, което извежда стоките или което поема отговорността за превозването на стоките извън митническата територия на Общността. Все пак:
-
при комбиниран транспорт, където активното превозно средство, напускащо митническата територия на Общността, само превозва друго превозно средство, което, след пристигането на активното превозно средство по местоназначение, ще се движи самостоятелно като активно превозно средство, „превозвач“ означава лицето, което ще управлява превозното средство, което ще се движи самостоятелно от момента, в който превозното средство, напускащо митническата територия на Общността, пристигне по местоназначение,
-
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното извеждане на стоките извън митническата територия на Общността.“;
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Без да се засяга член 792а, когато стоки, декларирани за износ, вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, лицето, което извежда стоките от изходното митническо учреждение за превоз до определено място на тази територия, предоставя на изходното митническо учреждение информацията, посочена в параграф 1, втора алинея, буква а). Тази информация може да бъде предоставяна под всяка форма.“
25.
В член 796га, параграф 4 текстът в буква д) се заменя със следното:
„д)
документация на икономическите оператори за стоки, доставени на нефтени и газови сондажни или добивни платформи или вятърни турбини.“
26.
В член 841, параграф 1 изразът „членове 787-796д“ се заменя с „член 786, параграф 1 и параграф 2, буква б) и членове 787-796д“.
27.
Член 841а се заменя със следното:
„Член 841а
1. В случаи, различни от посочените в член 182, параграф 3, трето изречение от Кодекса, уведомяването за реекспорт се извършва чрез обобщена декларация за напускане в съответствие с членове 842а-842д, освен в случаите, когато в съответствие с член 842а, параграф 3 или 4 такава декларация не се изисква.
2. Когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са реекспортирани, без да се изисква митническа декларация или обобщена декларация за напускане, реекспортът трябва да бъде нотифициран на митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността, преди напускането на стоките под формата, предвидена от митническите органи.
По негово искане на посоченото в параграф 3 лице се разрешава да промени едно или повече от сведенията в уведомлението. След като стоките, посочени в уведомлението, напуснат митническата територия на Общността, такива промени не са допустими.
3. Уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, се изготвя от превозвача. Такова уведомление обаче следва да се подава от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава уведомлението. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
4. В случаи, когато в съответствие с уведомлението, посочено в параграф 2, първа алинея, стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
28.
Член 842а се заменя със следното:
„Член 842а
1. Без да се засягат параграфи 3 и 4, когато за извеждането на стоки от митническата територия на Общността не се изисква митническа декларация, обобщената декларация за напускане се подава в изходното митническо учреждение.
2. За целите на настоящата глава изходно митническо учреждение се нарича:
а)
митническото учреждение, компетентно за мястото, от което стоките ще напуснат митническата територия на Общността; или
б)
когато стоките ще напуснат митническата територия на Общността по въздух или по море, митническото учреждение, компетентно за мястото, където стоките се товарят на плавателен съд или въздухоплавателно средство, с което те ще бъдат пренесени до местоназначение извън митническата територия на Общността.
3. Не се изисква обобщена декларация за напускане, когато електронна транзитна декларация съдържа данните от обобщената декларация за напускане, при условие че получаващото митническо учреждение е също така изходното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение се намира извън митническата територия на Общността.
4. Обобщена декларация за напускане не се изисква в следните случаи:
а)
изброените в член 592а;
б)
когато стоки се натоварват в пристанище или летище на митническата територия на Общността и са предназначени за разтоварване в друго пристанище или летище на Общността, при условие че при поискване на изходното митническо учреждение се представи доказателство за мястото, където се възнамерява да се извърши разтоварването, под формата на търговски, пристанищен или транспортен манифест или товарен списък. Същото се прилага и в случаите, когато плавателният съд или въздухоплавателното средство, с който/което се превозват стоките, има престой на пристанище или летище извън митническата територия на Общността и тези стоки трябва да останат на борда на плавателния съд или въздухоплавателното средство по време на престоя на пристанището или летището извън митническата територия на Общността;
в)
когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на Общността и с което ще бъдат изведени от нея;
г)
когато стоките са натоварени в предходното пристанище или летище в митническата територия на Общността и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от митническата територия на Общността;
д)
когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са пренатоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателен съд, въздухоплавателно средство или железопътно превозно средство, с който/което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на Общността, при условие че:
i)
пренатоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или в свободна зона с контрол тип I; при извънредни обстоятелства митническите органи могат да удължат посочения период, за да се справят с тези обстоятелства;
ii)
митническите органи разполагат с информация за стоките; както и
iii)
доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя;
е)
когато на изходното митническо учреждение е предоставено доказателство, че стоките, които трябва да бъдат изведени от митническата територия на Общността, вече са обхванати от митническа декларация с данните от обобщената декларация за напускане било посредством системата за обработка на данни на притежателя на съоръжението за временно складиране, превозвача или оператора на пристанището/летището, или посредством друга система за обработка на търговски данни, при условие че същата е одобрена от митническите органи.
Без да се засяга член 842г, параграф 2, в случаите, посочени в букви а)-е), при митническите проверки се отчита спецификата на ситуацията.
5. Обобщената декларация за напускане, при необходимост, се подава от превозвача. Такава декларация обаче следва да бъде подавана от притежателя на съоръжението за временно складиране или от притежателя на съоръжение за складиране в свободна зона с контрол тип I, или което и да е друго лице, което може да представлява стоките, когато превозвачът е информиран и е дал съгласието си по силата на договорно споразумение, че лицето, посочено във второто изречение от настоящия параграф, подава декларацията. Изходното митническо учреждение може да приеме, освен при наличие на доказателство за противното, че превозвачът е дал съгласието си с договорно споразумение и че декларацията е подадена с негово знание.
Член 796г, параграф 1, последната алинея се прилага по отношение на определението за превозвач.
6. Когато след подаването на обобщената декларация за напускане стоките вече не са предназначени за извеждане от митническата територия на Общността, член 796г, параграф 4 се прилага mutatis mutandis.“
29.
В член 842г, параграф 2 втора алинея се заменя със следното:
„Когато стоките, обхванати от едно от освобождаванията от изискването за обобщена декларация за напускане, установени в член 842а, параграф 4, напуснат митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките при необходимост и въз основа на документацията или на друга информация, която обхваща стоките.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 1-13 и 15-29 се прилага от 1 януари 2011 г. Когато обаче дадена операция по износ е започнала преди тази дата под покритието на придружителен административен документ в съответствие с член 793в, параграф 1, изходното митническо учреждение прилага мерките, предвидени в член 793в, на 1 януари 2011 г. и след тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 20 май 2010 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 430/2010
(2010. gada 20. maijs),
ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) un jo īpaši tās 247. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2005 (2) Regulā (EEK) Nr. 2913/92 tika ieviests pienākums iesniegt ievešanas vai izvešanas kopsavilkuma deklarācijas elektroniski. Komisijas Regulā (EK) Nr. 273/2009 (3), atkāpjoties no dažiem Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (4) noteikumiem, noteikts pārejas posms līdz 2010. gada 31. decembrim, kura laikā komersantiem ir iespējams iesniegt ievešanas un izvešanas kopsavilkuma deklarācijas elektroniski, bet tas nav obligāts pienākums.
(2)
Ir lietderīgi veikt dažus pielāgojumus noteikumos par ievešanas un izvešanas kopsavilkuma deklarācijām, lai mazinātu administratīvo slogu gadījumos, kad drošuma un drošības labad šādas deklarācijas nav nepieciešamas. Turklāt riska analīzes uzlabošanas nolūkā mājsaimniecības priekšmeti, kas definēti 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā Padomes 2009. gada 16. novembra Regulā (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (5), nebūtu jāatbrīvo no šādas deklarēšanas, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu.
(3)
Dažos gadījumos drošuma un drošības labad nav nepieciešams muitas deklarācijās sniegt informāciju par drošumu un drošību un noteikt konkrētu termiņu šādu deklarāciju iesniegšanai, tādējādi būtu jāievieš turpmāki atbrīvojumi šajā ziņā; tomēr šādiem atbrīvojumiem nebūtu jāietekmē vispārējie noteikumi par muitas deklarācijām neatkarīgi no to iesniegšanas veida.
(4)
Dažos gadījumos, kad eksporta deklarācijām nepiemēro ar drošumu un drošību saistītus termiņus, piemēram, kuģu un gaisa kuģu apgādē, muitas dienestiem jābūt iespējai atļaut uzticamiem komersantiem iegrāmatot eksportētās preces savā uzskaitē un periodiski ziņot par to eksporta operācijām pēc tam, kad preces izvestas no Kopienas muitas teritorijas.
(5)
Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1192/2008 (6), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ieviesa kopīgus kritērijus un kopīgu pieteikuma veidlapu atļauju piešķiršanai vienkāršotajai deklarēšanai un vietējās muitošanas procedūrai. Jāprecizē, ka šie noteikumi attiecas uz visām muitas procedūrām. Ar to pašu regulu 253.a pantā ieviesa prasību, ka no 2011. gada 1. janvāra vienkāršotās deklarācijas varēs izmantot vai vietējās muitošanas procedūru varēs piemērot ar nosacījumu, ka muitas deklarācijas un paziņojumus iesniedz elektroniski. Dažas dalībvalstis ir informējušas Komisiju, ka šādas sistēmas ne visos gadījumos būs pieejamas no minētā datuma. Ar nosacījumu, ka ir veikta efektīva riska analīze, šīm dalībvalstīm jābūt iespējai saskaņā ar to noteikto kārtību pieņemt muitas deklarācijas un paziņojumus, kas nav iesniegti elektroniski, līdz sāks piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 450/2008, ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizēto muitas kodeksu) (7).
(6)
Gadījumos, kad, veicot tādu preču atpakaļizvešanu no Kopienas muitas teritorijas, kuras atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, nav vajadzīga izvešanas kopsavilkuma deklarācija, jānosaka alternatīvi līdzekļi atpakaļizvešanas reģistrācijai vai paziņošanai un par to atbildīgā persona.
(7)
Jāprecizē, ka eksporta formalitātes izmantojamas ne tikai attiecībā uz Kopienas precēm, ko paredzēts vest uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas, bet arī attiecībā uz tādiem krājumiem gaisa kuģos vai kuģos, kam piemēro atbrīvojumu no nodokļa, lai personas, kas piegādā šādus krājumus, nodokļa atbrīvojuma vajadzībām varētu saņemt apliecinājumu par izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Tādi paši noteikumi piemērojami, kad veic ārpuskopienas preču atpakaļizvešanu, izmantojot atpakaļizvešanas deklarāciju.
(8)
Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (8) 278., 279. un 280. pantā un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (9), 3. pantā pieprasīts izmantot importa un eksporta formalitātes, ja Kopienas preces pārvieto uz un no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās minētās direktīvas nepiemēro. Ir lietderīgi atsaukties uz minētajiem noteikumiem un atbrīvot šādu preču pārvietošanu no prasības sniegt informāciju saistībā ar drošumu un drošību un ievērot īpašos termiņus kontrolēm saistībā ar drošumu un drošību, pieņemot, ka šie noteikumi būtu piemērojami vienīgi precēm, kuras ieved Kopienas muitas teritorijā vai izved no tās. Gadījumos, kad preces ieved Helgolandē, Sanmarīno Republikā un Vatikāna Pilsētvalstī, to ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ īpašie termiņi kontrolēm saistībā ar drošumu un drošību un informācijas sniegšana saistībā ar drošumu un drošību arī nav nepieciešami.
(9)
Jāprecizē muitas iestāde, kurā iesniedzama izvešanas kopsavilkuma deklarācija, un persona, kas atbildīga par šādas deklarācijas iesniegšanu. Šādā precizējumā jāietver arī situācijas, kad izvešanas kopsavilkuma deklarācijas vietā iesniedz tranzīta deklarāciju, kura satur izvešanas kopsavilkuma deklarācijas datus.
(10)
Lai vienkāršotu muitas pārraudzību izvešanas muitas iestādē, jāprecizē, kādi pienākumi ir personām, kuras nodod preces citai personai pirms preču izvešanas no Kopienas muitas teritorijas, un kādi pienākumi ir personām, kurām izvešanas muitas iestādei jāsniedz informācija par preču izvešanu. Tādi paši pienākumi jāpiemēro gadījumos, kad preces, kas deklarētas eksportam un uzrādītas izvešanas muitas iestādē, vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas un tās aizved no izvešanas muitas iestādes.
(11)
Saskaņā ar Direktīvu 2008/118/EK Akcīzes preču pārvietošanas un kontroles datorizētās sistēmas (EMCS) izmantošana no 2011. gada 1. janvāra ir obligāta tādu akcīzes preču pārvietošanai, kurām ir atlikts akcīzes nodoklis. Saskaņā ar minēto direktīvu Kopienas preces, kurām ir atlikts akcīzes nodoklis un kuru galamērķis ir ārpus Kopienas muitas teritorijas, jāpārvieto saskaņā ar eksporta procedūru, izmantojot datorizētu sistēmu. Tāpēc īpašie noteikumi par administratīvā pavaddokumenta izmantošanu, kas paredzēti Komisijas 1992. gada 11. septembra Regulā (EEK) Nr. 2719/92 par administratīviem pavaddokumentiem akcīzes precēm, transportējot tās akcīzes nodokļu atlikšanas režīmā (10), jāsvītro, grozījumiem stājoties spēkā no 2011. gada 1. janvāra. Eksporta procedūras, kas pirms minētās dienas uzsāktas, izmantojot administratīvo pavaddokumentu, jāpabeidz saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 793.c pantu, kā tas piemērojams 2010. gada 31. decembrī.
(12)
Šo grozījumu īstenošanai nebūtu vajadzīgas nekādas izmaiņas elektroniskajās sistēmās, kas jau ir ieviestas vai kurām jābūt ieviestām, kad sāk piemērot šo regulu.
(13)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EEK) Nr. 2454/93 groza šādi.
1.
Regulas 1. pantam pievieno šādu 18. punktu:
“18.
Izvešanas kopsavilkuma deklarācija ir - kopsavilkuma deklarācija, kas minēta Kodeksa 182.c pantā un kas jāiesniedz par precēm, kuras izved no Kopienas muitas teritorijas, ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi.”
2.
Regulas 181.c pantu groza šādi:
a)
minētā panta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
precēm, kuras muitā deklarē jebkādā citā veidā, kas atļauts saskaņā ar 230., 232. un 233. pantu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Padomes Regulas (EK) Nr. 1186/2009 (11) 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;
b)
minētā panta g) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“g)
precēm, kuras atļauts muitā deklarēt mutiski saskaņā ar 225. un 227. pantu un 229. panta 1. punktu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
c)
minētā panta m) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“m)
šādām precēm, kas ievestas Kopienas muitas teritorijā tieši no urbšanas vai ieguves platformām vai vēja turbīnām, ko ekspluatē Kopienas muitas teritorijā reģistrēta persona:
i)
precēm, kas bijušas iebūvētas tādās platformās vai vēja turbīnās, to būvēšanas, remonta, tehniskās apkopes vai pārveidošanas nolūkā;
ii)
precēm, kuras bijušas piemontētas pie tādām platformām vai vēja turbīnām vai izmantotas to aprīkojumam vai iekārtām;
iii)
citiem krājumiem, kas izmantoti vai patērēti uz tādām platformām vai tādās vēja turbīnās; un
iv)
nekaitīgiem atkritumiem no tādām platformām vai vēja turbīnām;”;
d)
pievieno šādu o) apakšpunktu:
“o)
precēm, kas ievestas no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Padomes Direktīvu 2006/112/EK (12) vai Padomes Direktīvu 2008/118/EK (13), un precēm, kas Kopienas muitas teritorijā ievestas no Helgolandes, Sanmarīno Republikas un Vatikāna Pilsētvalsts.
3.
Regulas 184.d panta 3. punktā frāzi “181.c panta c) līdz i), l) līdz n) punktu” aizstāj ar frāzi “181.c panta c) līdz i), l) līdz o) punktu”.
4.
Regulas 189. pantam pievieno šādu daļu:
“Tomēr preces, kuras ievestas Kopienas muitas teritorijā un kuras pārvadājuma gaitā izkrauj un atkārtoti iekrauj tajā pašā transportlīdzeklī, lai būtu iespējams izkraut vai iekraut citas preces, neuzrāda muitai.”
5.
Regulas 253.a pantam pievieno šādu daļu:
“Tomēr gadījumos, kad nav ieviestas muitas dienestu vai komersantu datorizētās sistēmas vienkāršoto muitas deklarāciju vai vietējās muitošanas paziņojumu iesniegšanai vai saņemšanai, izmantojot datu apstrādes paņēmienus, muitas dienesti var pieņemt to norādītās cita veida deklarācijas un paziņojumus ar nosacījumu, ka ir veikta efektīva riska analīze.”
6.
Regulas 261. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
7.
Regulas 264. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
8.
Regulas 269. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b, 253.c un 270. pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
9.
Regulas 272. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 2. punktā un 253., 253.a, 253.b, 253.c un 274. pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
10.
Regulas 279. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“279. pants
Šīs regulas 786. līdz 796.e pantā noteiktās eksporta formalitātes var vienkāršot saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem.”
11.
Regulas 282. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru piešķir saskaņā ar nosacījumiem un kārtību, kas noteikti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā, 261. panta 2. punktā un, mutatis mutandis, 262. pantā.”
12.
Regulas 283. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“283. pants
Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru piešķir saskaņā ar nosacījumiem un kārtību, kas noteikti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā, jebkurai personai (turpmāk “atzītais eksportētājs”), kura vēlas izpildīt eksporta procedūras savās telpās vai citās muitas dienestu norādītās vai apstiprinātās vietās.”
13.
Regulas 284. pantu svītro.
14.
Regulas 285.a pantam pievieno šādu 1.a punktu:
“1.a. Gadījumos, kad piemēro 592.a vai 592.d pantu, muitas dienesti komersantam var atļaut nekavējoties iegrāmatot savā uzskaitē katru šādu eksporta operāciju un par tām visām ziņot atļaujas devējai muitas iestādei, periodiski iesniedzot papildu deklarāciju ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc tam, kad preces izvestas no Kopienas muitas teritorijas. Šādu atļauju var dot ar šādiem nosacījumiem:
a)
komersants izmanto atļauju vienīgi precēm, uz kurām neattiecas aizliegumi vai ierobežojumi;
b)
komersants sniedz eksporta muitas iestādei visu informāciju, ko šī iestāde uzskata par nepieciešamu, lai veiktu preču kontroli;
c)
gadījumos, kad eksporta muitas iestāde nav izvešanas muitas iestāde, muitas iestādes ir vienojušās par šādu kārtību un b) apakšpunktā minētā informācija ir pieejama arī izvešanas muitas iestādei.
Ja piemēro pirmajā daļā minēto kārtību, preču iegrāmatošana uzskaitē uzskatāma par izlaišanu eksportam un izvešanai.”
15.
Regulas 592.a pantu groza šādi:
a)
minētā panta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
precēm, kuras muitā deklarē jebkādā citā veidā, kas atļauts saskaņā ar 231. pantu, 232. panta 2. punktu un 233. pantu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
b)
minētā panta g) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“g)
precēm, kuras atļauts muitā deklarēt mutiski saskaņā ar 226. un 227. pantu un 229. panta 2. punktu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
c)
minētā panta l) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“l)
šādām precēm, kas izvestas no Kopienas muitas teritorijas tieši uz urbšanas vai ieguves platformām vai vēja turbīnām, ko ekspluatē Kopienas muitas teritorijā reģistrēta persona:
i)
precēm, ko paredzēts izmantot tādu platformu vai vēja turbīnu būvēšanai, remontam, tehniskajai apkopei vai pārveidošanai;
ii)
precēm, ko paredzēts piemontēt pie tādām platformām vai vēja turbīnām vai izmantot to aprīkojumam vai iekārtām;
iii)
krājumiem, ko paredzēts izmantot vai patērēt uz tādām platformām vai tādās vēja turbīnās;”;
d)
pievieno šādu n) līdz p) apakšpunktu:
“n)
precēm, kurām ir tiesības uz atbrīvojumu saskaņā ar 1961. gada 18. aprīļa Vīnes Konvenciju par diplomātiskajām attiecībām, 1963. gada 24. aprīļa Vīnes Konvenciju par konsulārajām attiecībām vai citām konsulārām konvencijām, vai saskaņā ar 1969. gada 16. decembra Ņujorkas Konvenciju par īpašām misijām;
o)
precēm, kuras piegādā, lai tās kā rezerves daļas vai piederumus iebūvētu kuģos vai gaisa kuģos, dzinēju degvielai, smērvielām un gāzei, kas nepieciešamas kuģu vai gaisa kuģu ekspluatācijai, pārtikas produktiem un citiem priekšmetiem, ko paredzēts patērēt vai pārdot kuģī vai gaisa kuģī;
p)
precēm, kuru galamērķis atrodas tādās teritorijās Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Direktīvu 2006/112/EK vai Direktīvu 2008/118/EK, un precēm, kas no šādām teritorijām nosūtītas uz citu galamērķi Kopienas muitas teritorijā, kā arī precēm, kas no Kopienas muitas teritorijas nosūtītas uz Helgolandi, Sanmarīno Republiku un Vatikāna Pilsētvalsti.”
16.
Regulas 592.b pantu groza šādi:
a)
minētā panta 1. punkta e) apakšpunktu svītro;
b)
minētā panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“2. Ja muitas deklarāciju neiesniedz, izmantojot datu apstrādes paņēmienus, 1. punkta a) apakšpunkta iii) un iv) punktā un b), c) un d) apakšpunktā noteiktais termiņš ir vismaz četras stundas.”
17.
Regulas 592.g pantā frāzi “592.a panta c) līdz m)” aizstāj ar frāzi “592.a panta c) līdz p)”.
18.
Regulas IV sadaļas 2. nodaļā iekļauj šādu 786. pantu:
“786. pants
1. Eksporta procedūru Kodeksa 161. panta 1. punkta nozīmē piemēro, kad Kopienas preces jāizved uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas.
2. Šajā nodaļā noteiktās formalitātes attiecībā uz eksporta deklarāciju jāievēro arī gadījumos:
a)
kad Kopienas preces pārvieto uz vai no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Direktīvu 2006/112/EK vai Direktīvu 2008/118/EK;
b)
kad Kopienas preces piegādā gaisa kuģiem vai kuģiem kā krājumus, kuriem piemēro atbrīvojumu no nodokļa, neatkarīgi no gaisa kuģa vai kuģa galamērķa.
Tomēr a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos nav nepieciešams eksporta deklarācijā iekļaut izvešanas kopsavilkuma deklarācijas datus, kas noteikti 30.A pielikumā.”
19.
Regulas 792.a panta 2. punktā frāzi “793.a panta 6. punktā” aizstāj ar frāzi “793. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā”.
20.
Regulas 793. pantam pievieno šādu 3. punktu:
“3. Šā panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā minētajos gadījumos, kad preces, kuras pārņemtas saskaņā ar vienotu pārvadājuma līgumu, ieved muitas iestādē vietā, kurā tās faktiski izved no Kopienas muitas teritorijas, pārvadātājs pēc pieprasījuma dara pieejamu minētajai muitas iestādei vienu no turpmāk norādītajiem informācijas elementiem:
a)
preču pārvadājuma atsauces numuru, ja ir pieejama eksporta deklarācija; vai
b)
vienotā pārvadājuma līguma kopiju vai attiecīgo preču eksporta deklarācijas kopiju; vai
c)
unikālo sūtījuma atsauces numuru vai pārvadājuma dokumenta atsauces numuru un iepakojuma vienību skaitu, un, ja preces pārvadā konteinerā, aprīkojuma identifikācijas numuru; vai
d)
tādu informāciju par vienoto pārvadājuma līgumu vai preču pārvadājumu ārpus Kopienas muitas teritorijas, kas ietverta preces pārņemošās personas datu apstrādes sistēmā vai citā komerciālā datu apstrādes sistēmā.”
21.
Regulas 793.a panta 6. punktu svītro.
22.
Regulas 793.c pantu svītro.
23.
Regulas 796.c panta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
“Šādā paziņojumā ietver eksporta deklarācijā norādīto preču pārvadājuma atsauces numuru.”
24.
Regulas 796.d pantu groza šādi:
a)
minētā panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Neskarot 793. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktu, izvešanas muitas iestāde pārliecinās par to, ka uzrādītās preces atbilst deklarētajām precēm, un uzrauga preču faktisko izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Visas preču pārbaudes veic izvešanas muitas iestāde, par šādas pārbaudes pamatojumu izmantojot no eksporta muitas iestādes saņemto “Paredzamā eksporta ieraksta” paziņojumu.
Lai darītu iespējamu muitas pārraudzību gadījumos, kad preces izkrauj no transportlīdzekļa un nodod citai personai, kuras turējumā ir preces, un iekrauj citā transportlīdzeklī, kurā preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas pēc to uzrādīšanas izvešanas muitas iestādē, piemēro šādus noteikumus:
a)
ne vēlāk kā preču nodošanas brīdī preču turētājs paziņo nākamajam preču turētājam unikālo sūtījuma atsauces numuru vai pārvadājuma dokumenta atsauces numuru un iepakojuma vienību skaitu, un, ja preces pārvadā konteinerā, aprīkojuma identifikācijas numuru, un eksporta deklarācijā norādīto preču pārvadājuma atsauces numuru, ja eksporta deklarācija ir izdota. Šādu paziņojumu var sniegt elektroniski, un/vai izmantojot komerciālās, ostas vai transporta informācijas sistēmas vai informācijas sniegšanas kārtību, vai, ja tādas nav pieejamas, jebkādā citā veidā. Ne vēlāk kā preču nodošanas brīdī persona, kurai preces nodod, reģistrē paziņojumu, ko sniedzis tieši iepriekšējais preču turētājs;
b)
pārvadātājs nevar iekraut preces izvešanai no Kopienas muitas teritorijas, ja pārvadātājam nav sniegta a) apakšpunktā minētā informācija;
c)
pārvadātājs paziņo izvešanas muitas iestādei par preču izvešanu, sniedzot a) apakšpunktā minēto informāciju, izņemot gadījumus, kad šī informācija jau ir pieejama muitas dienestiem, izmantojot pastāvošās komerciālās, ostas vai transporta informācijas sistēmas vai informācijas sniegšanas kārtību. Kad vien iespējams, šis paziņojums ir daļa no pastāvošā manifesta vai cita pieprasītā ziņojuma par pārvadājumu.
Otrās daļas vajadzībām “pārvadātājs” ir persona, kura izved preces vai kura uzņemas atbildību par preču izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Tomēr:
-
kombinētā pārvadājuma gadījumā, kad aktīvais transportlīdzeklis, kas izbrauc no Kopienas muitas teritorijas, vienīgi pārvadā citu transportlīdzekli, kurš pēc aktīvā transportlīdzekļa ierašanās tā galamērķī pārvietosies patstāvīgi kā aktīvs transportlīdzeklis, pārvadātājs ir persona, kas ekspluatēs transportlīdzekli, kurš pārvietosies patstāvīgi pēc tam, kad transportlīdzeklis, kas izbrauc no Kopienas muitas teritorijas, būs ieradies tā galamērķī,
-
jūras vai gaisa satiksmē, kas tiek īstenota atbilstīgi kuģa/gaisa kuģa koplietojuma vai līgšanas noteikumiem, pārvadātājs ir persona, kas noslēgusi līgumu un izdevusi kravas manifestu vai gaisa kravas pavadzīmi preču faktiskajai izvešanai no Kopienas muitas teritorijas.”;
b)
pievieno šādu 4. punktu:
“4. Neskarot 792.a pantu, gadījumā, ja eksportam deklarētas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, persona, kas aizved preces no izvešanas muitas iestādes, lai tās pārvietotu uz vietu minētajā teritorijā, sniedz izvešanas muitas iestādei 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktā noteikto informāciju. Šo informāciju var sniegt jebkādā veidā.”
25.
Regulas 796.da panta 4. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
komersantu uzskaite par precēm, kas piegādātas naftas un gāzes urbumu un ieguves platformām vai vēja turbīnām.”
26.
Regulas 841. panta 1. punktā frāzi “787. līdz 796.e pantu” aizstāj ar frāzi “786. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu un 787. līdz 796.e pantu”.
27.
Regulas 841.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
“841.a pants
1. Gadījumos, kas nav norādīti Kodeksa 182. panta 3. punkta trešajā teikumā, par atpakaļizvešanu paziņo ar izvešanas kopsavilkuma deklarāciju saskaņā ar 842.a līdz 842.e pantu, izņemot gadījumus, kad no šīs prasības atsakās saskaņā ar 842.a panta 3. vai 4. punktu.
2. Ja veic tādu preču atpakaļizvešanu, kuras atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, un nav vajadzīga muitas deklarācija vai izvešanas kopsavilkuma deklarācija, par atpakaļizvešanu paziņo muitas iestādei, kuras kompetencē ir vieta, no kuras preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas, un šādu paziņojumu sniedz pirms preču izvešanas un muitas dienestu noteiktajā veidā.
Personai, kas minēta 3. punktā, pēc tās pieprasījuma atļauj grozīt vienu vai vairākus datus paziņojumā. Šādi grozījumi vairs nav iespējami pēc tam, kad paziņojumā minētās preces ir izvestas no Kopienas muitas teritorijas.
3. Šā panta 2. punkta pirmajā daļā minēto paziņojumu sniedz pārvadātājs. Tomēr šādu paziņojumu sniedz pagaidu uzglabāšanas telpu turētājs vai uzglabāšanas telpu turētājs I kontroles tipa brīvajā zonā, vai jebkura cita persona, kam ir iespēja uzrādīt preces, ja pārvadātājs ir informēts par to, ka šā punkta otrajā teikumā minētā persona sniedz paziņojumu, un ir tam piekritis saskaņā ar līguma noteikumiem. Izvešanas muitas iestāde var pieņemt - ja vien nav pierādījumu par pretējo -, ka pārvadātājs ir devis savu piekrišanu saskaņā ar līguma noteikumiem un ka tas zina par paziņojuma sniegšanu.
Šīs regulas 796.d panta 1. punkta pēdējo daļu piemēro attiecībā uz pārvadātāja definīciju.
4. Gadījumos, kad pēc 2. punkta pirmajā daļā minētā paziņojuma sniegšanas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, 796.d panta 4. punktu piemēro mutatis mutandis.”
28.
Regulas 842.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
“842.a pants
1. Neskarot 3. un 4. punktu, ja preču izvešanai no Kopienas muitas teritorijas nav vajadzīga muitas deklarācija, izvešanas kopsavilkuma deklarāciju iesniedz izvešanas muitas iestādē.
2. Šīs nodaļas izpratnē “izvešanas muitas iestāde” ir:
a)
muitas iestāde, kuras kompetencē ir vieta, no kuras preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas; vai
b)
gadījumos, kad preces paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas ar gaisa vai jūras transportu, - muitas iestāde, kuras kompetencē ir vieta, kurā preces iekrauj kuģī vai gaisa kuģī, ar ko tās izvedīs uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas.
3. Izvešanas kopsavilkuma deklarācija nav vajadzīga, ja elektroniskajā tranzīta deklarācijā ir ietverti izvešanas kopsavilkuma deklarācijas dati, ar nosacījumu, ka galamērķa muitas iestāde ir arī izvešanas muitas iestāde vai ka galamērķa muitas iestāde atrodas ārpus Kopienas muitas teritorijas.
4. Izvešanas kopsavilkuma deklarācija nav vajadzīga šādos gadījumos:
a)
atbrīvojumi, kas uzskaitīti 592.a pantā;
b)
ja preces iekrauj ostā vai lidostā Kopienas muitas teritorijā izkraušanai citā Kopienas ostā vai lidostā ar nosacījumu, ka pēc izvešanas muitas iestādes pieprasījuma tai komerciālā, ostas vai transporta manifesta vai kravas saraksta veidā tiks sniegti pierādījumi par paredzēto izkraušanas vietu. Tas pats attiecas arī uz gadījumiem, kad paredzēts, ka kuģis vai gaisa kuģis, ar ko pārvadā preces, ieradīsies ostā vai lidostā ārpus Kopienas muitas teritorijas un šīs preces paliks iekrautas kuģī vai gaisa kuģī, kamēr tas atradīsies ostā vai lidostā ārpus Kopienas muitas teritorijas;
c)
ja ostā vai lidostā preces neizkrauj no transportlīdzekļa, ar ko tās ievestas Kopienas muitas teritorijā un ar ko tās izvedīs no Kopienas muitas teritorijas;
d)
ja preces ir iekrautas iepriekšējā ostā vai lidostā Kopienas muitas teritorijā un paliek transportlīdzeklī, ar ko tās izvedīs no Kopienas muitas teritorijas;
e)
ja preces, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, no transporta līdzekļa, ar ko tās ievestas pagaidu uzglabāšanas telpās vai brīvajā zonā, tās pašas muitas iestādes uzraudzībā pārkrauj kuģī, gaisa kuģī vai vilcienā, ar ko tās no minētajām pagaidu uzglabāšanas telpām vai brīvās zonas izvedīs no Kopienas muitas teritorijas, ar nosacījumu, ka:
i)
pārkraušana tiek veikta četrpadsmit kalendārajās dienās no dienas, kad preces tika nogādātas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā; ārkārtas apstākļos muitas dienesti var pagarināt šo laikposmu, lai būtu iespējams rīkoties atbilstoši attiecīgajiem ārkārtas apstākļiem;
ii)
muitas dienestiem ir pieejama informācija par precēm; un
iii)
cik pārvadātājam zināms, nav mainījies preču galamērķis un saņēmējs;
f)
ja izvešanas muitas iestādei no pagaidu uzglabāšanas telpu turētāja, pārvadātāja vai ostas/lidostas operatora datu apstrādes sistēmas vai citas komerciālas datu apstrādes sistēmas, ko ir apstiprinājuši muitas dienesti, ir sniegti pierādījumi par to, ka precēm, kuras paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, jau ir bijusi sagatavota muitas deklarācija ar izvešanas kopsavilkuma deklarācijas informāciju.
Neskarot 842.d panta 2. punktu, a) līdz f) apakšpunktā minētajos gadījumos, veicot muitas kontroli, ņem vērā situācijas īpatnības.
5. Izvešanas kopsavilkuma deklarāciju, kad tā ir vajadzīga, iesniedz pārvadātājs. Tomēr šādu deklarāciju iesniedz pagaidu uzglabāšanas telpu turētājs vai uzglabāšanas telpu turētājs I kontroles tipa brīvajā zonā, vai jebkura cita persona, kam ir iespēja uzrādīt preces, ja pārvadātājs ir informēts par to, ka šā punkta otrajā teikumā minētā persona iesniedz deklarāciju, un ir tam piekritis saskaņā ar līguma noteikumiem. Izvešanas muitas iestāde var pieņemt - ja vien nav pierādījumu par pretējo -, ka pārvadātājs ir devis savu piekrišanu saskaņā ar līguma noteikumiem un ka tas zina par deklarācijas iesniegšanu.
Šīs regulas 796.d panta 1. punkta pēdējo daļu piemēro attiecībā uz pārvadātāja definīciju.
6. Gadījumos, kad pēc izvešanas kopsavilkuma deklarācijas iesniegšanas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas teritorijas, mutatis mutandis piemēro 796.d panta 4. punktu.”
29.
Regulas 842.d panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
“Ja no Kopienas muitas teritorijas izved preces, uz kurām attiecas kāds no 842.a panta 4. punktā noteiktajiem atbrīvojumiem no prasības iesniegt izvešanas kopsavilkuma deklarāciju, riska analīzi veic, kad preces tiek uzrādītas, ja tas ir vajadzīgs, un pamatojoties uz dokumentāciju vai citu informāciju, kas attiecas uz precēm.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Regulas 1. panta 1. līdz 13. punktu un 15. līdz 29. punktu piemēro no 2011. gada 1. janvāra. Tomēr, ja eksporta operācija uzsākta pirms 2011. gada 1. janvāra, izmantojot administratīvo pavaddokumentu saskaņā ar 793.c panta 1. punktu, izvešanas muitas iestāde 2011. gada 1. janvārī un pēc tam piemēro 793.c pantā noteiktos pasākumus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 20. maijā