РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 януари 2012 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия и Нидерландия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2010 година
(нотифицирано под номер C(2012) 369)
(само текстовете на немски и нидерландски език са автентични)
(2012/52/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/272/ЕС на Комисията (2) бяха уравнени за финансовата 2010 година сметките на всички разплащателни агенции с изключение на германската „Rheinland-Pfalz“, гръцката „OPEKEPE“, италианската „ARBEA“ и нидерландската „Dienst Regelingen“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската разплащателна агенция „Dienst Regelingen“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените месечни плащания за съответната финансова година, т.е. 2010 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Комисията следва да приспадне посочената сума от месечното плащане, съответстващо на извършените разходи през втория месец, следващ този, през който е взето решението за уравняване на сметки, или да я добави към него.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на ЕС, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент заедно с годишните счетоводни сметки държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията и обобщен доклад за процедурите по възстановяване, предприети в отговор на нередности. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към посочения регламент се съдържа образец на таблицата, която държавите-членки трябваше да предоставят през 2011 г. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередността. Ако това решение бъде взето в рамките на четири години след произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държава-членка, 100 % от финансовите последици от невъзстановяването се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение за изпълнение 2011/272/ЕС.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на ЕС на разходи, които не са били извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на германската разплащателна агенция „Rheinland-Pfalz“ и нидерландската „Dienst Regelingen“ относно разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), през финансовата 2010 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия и Кралство Нидерландия.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 27. janvāris)
par konkrētu Vācijas un Nīderlandes maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansētiem izdevumiem 2010. finanšu gadā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 369)
(Autentisks ir tikai teksts vācu un nīderlandiešu valodā)
(2012/52/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (1) un jo īpaši tās 30. pantu un 32. panta 8. punktu,
apspriedusies ar Lauksaimniecības fondu komiteju,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas Īstenošanas lēmumu 2011/272/ES (2) ir veikta visu maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošana par 2010. finanšu gadu, izņemot Vācijas maksājumu aģentūras Rheinland-Pfalz, Grieķijas maksājumu aģentūras OPEKEPE, Itālijas maksājumu aģentūras ARBEA un Nīderlandes maksājumu aģentūras Dienst Regelingen grāmatojumus.
(2)
Pēc jaunas informācijas saņemšanas un papildu pārbaužu veikšanas Komisija var pieņemt lēmumu par Vācijas maksājumu aģentūras Rheinland-Pfalz un Nīderlandes maksājumu aģentūras Dienst Regelingen iesniegto grāmatojumu pilnīgumu, precizitāti un ticamību.
(3)
Ar 10. panta 2. punkta pirmo daļu Komisijas 2006. gada 21. jūnija Regulā (EK) Nr. 885/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 1290/2005 attiecībā uz maksājumu aģentūru un citu struktūru akreditāciju un ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanu (3), ir noteikts, ka summas, kas saskaņā ar minētās regulas 10. panta 1. punkta pirmajā daļā minēto lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu ir atgūstamas no katras dalībvalsts vai izmaksājamas katrai dalībvalstij, nosaka, atskaitot attiecīgajā finanšu gadā, t. i., 2010. gadā, veiktos ikmēneša maksājumus no izdevumiem, kas saskaņā ar 1. punktu atzīti attiecīgajam finanšu gadam. Komisija šo summu atskaita no ikmēneša maksājuma, kas attiecas uz izdevumiem, kuri veikti otrajā mēnesī pēc mēneša, kurā pieņemts lēmums par grāmatojumu noskaidrošanu, vai pieskaita minētajam maksājumam.
(4)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 5. punktu, ja līdzekļus pēc pārkāpuma neatgūst četru gadu laikā no pirmās administratīvās vai tiesas konstatācijas vai - gadījumos, kad atgūšanai veic tiesvedību attiecīgas valsts tiesā, - astoņu gadu laikā pēc tās, 50 % no neatgūšanas finansiālajām sekām sedz attiecīgā dalībvalsts un 50 % sedz no ES budžeta. Ar minētās regulas 32. panta 3. punktu dalībvalstīm uzlikts pienākums kopā ar gada pārskatiem iesniegt Komisijai kopsavilkuma ziņojumu par līdzekļu atgūšanas procedūrām, kas uzsāktas pārkāpumu dēļ. Sīki izstrādāti noteikumi par to, kā īstenot dalībvalstu pienākumu ziņot par atgūstamajām summām, ir paredzēti Regulā (EK) Nr. 885/2006. Minētās regulas III pielikumā ir sniegts paraugs tabulai, kas dalībvalstīm jāiesniedz 2011. gadā. Pamatojoties uz dalībvalstu aizpildītajām tabulām, Komisijai jālemj par neatgūšanas finansiālajām sekām attiecībā uz pārkāpumiem, kas ir senāki par četriem vai attiecīgi astoņiem gadiem. Šis lēmums neskar turpmākos lēmumus par atbilstību, kurus pieņem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 8. punktu.
(5)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 6. punktu dalībvalstis var pieņemt lēmumu izbeigt atgūšanas procedūru. Šādu lēmumu var pieņemt vienīgi tādos gadījumos, ja līdzekļu atgūšanas izmaksas, kas jau radušās vai kas varētu rasties, pārsniedz atgūstamo līdzekļu summu vai ja atgūšana izrādās neiespējama debitora vai par pārkāpumu juridiski atbildīgās personas maksātnespējas dēļ, kas ir konstatēta un apstiprināta saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Ja šādu lēmumu pieņem četros gados pēc pirmās administratīvās vai tiesas konstatācijas vai - gadījumos, kad atgūšanai veic tiesvedību attiecīgas valsts tiesā, - astoņos gados pēc tās, 100 % no neatgūšanas finansiālajām sekām sedz no ES budžeta. Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 3. punktā minētajā kopsavilkuma ziņojumā norāda summas, attiecībā uz kurām dalībvalsts ir pieņēmusi lēmumu neturpināt atgūšanu, un šāda lēmuma pamatojumu. Attiecīgās dalībvalstis šīs summas nesedz, un tāpēc tās jāsedz no ES budžeta. Šis lēmums neskar turpmākos lēmumus par atbilstību, ko pieņem saskaņā ar minētās regulas 32. panta 8. punktu.
(6)
Veicot attiecīgo maksājumu aģentūru grāmatojumu noskaidrošanu, Komisijai jāņem vērā summas, kas no attiecīgajām dalībvalstīm jau ir ieturētās, pamatojoties uz Īstenošanas lēmumu 2011/272/ES.
(7)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 30. panta 2. punktu šis lēmums neskar Komisijas vēlāk pieņemtos lēmumus, ar kuriem no ES finansējuma izslēdz izdevumus, kas nav veikti saskaņā ar ES noteikumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo lēmumu ir noskaidroti Vācijas maksājumu aģentūras Rheinland-Pfalz un Nīderlandes maksājumu aģentūras Dienst Regelingen grāmatojumi attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansētiem izdevumiem 2010. finanšu gadā.
Pielikumā ir norādītas summas, kas saskaņā ar šo lēmumu ir atgūstamas no attiecīgajām dalībvalstīm vai tām izmaksājamas, tostarp tās summas, kuras radušās Regulas (EK) Nr. 1290/2005 32. panta 5. punkta piemērošanas rezultātā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai un Nīderlandes Karalistei.
Briselē, 2012. gada 27. janvārī