РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 29 февруари 2012 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването при някои търговски процедури
(2012/199/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Правото на добра администрация представлява утвърден принцип в законодателството на Европейския съюз, който включва процедурните права на заинтересованите страни, участващи в административна процедура, резултатът от която може да засегне интересите им.
(2)
Този принцип на законодателството на Европейския съюз е предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2). Предвидените в член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата права на лице, чиито интереси са засегнати при търговска процедура, са или изрично предвидени, или - тъй като са общи принципи на правото - следва да бъдат приложени в Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3), Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (4), Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (5), Регламент (ЕО) № 625/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общия режим за внос от някои трети страни (6), Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (7), Регламент (ЕО) № 385/96 на Съвета от 29 януари 1996 г. относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето (8), Регламент (ЕО) № 868/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно защита срещу субсидиране и практики на несправедливо ценообразуване, причиняващи щети на въздушните превозвачи на Общността при осигуряване на въздушно обслужване от държави, които не са членки на Европейската общност (9), Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и № 964/2007 на Комисията (10), Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (11) и в Регламент (ЕО) № 427/2003 на Съвета от 3 март 2003 г. относно временен защитен механизъм по отношение на вноса на някои продукти с произход от Народна република Китай и за изменение на Регламент (ЕО) № 519/94 относно общите правила за внос от някои трети страни (12).
(3)
От 1 януари 2007 г. на служител на ГД „Търговия“ с опит в областта на търговската защита, наричан „служител по изслушването“, бе възложена задачата да осигури ефективно упражняване на процедурните права на заинтересовани страни и да гарантира, че търговските процедури, предвидени в изброените по-горе регламенти, протичат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове.
(4)
С цел укрепване на тази роля и увеличаване на прозрачността и процедурната справедливост на съответната процедура, към настоящия момент функцията на служителя по изслушването следва да се засили в рамките на Комисията и да се конкретизират правомощията му.
(5)
Тази функция следва да бъде възложена на независимо лице с опит в областта на търговските процедури. Служителят по изслушването следва да бъде назначен от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
(6)
За да се гарантира независимостта на служителя по изслушването, той следва да бъде подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговката политика.
(7)
Основните правомощия на служителя по изслушването, предвидени в настоящото решение, са да консултира комисаря, отговарящ за търговската политика, и генералния директор на ГД „Търговия“; да гарантира процедурните права; да осигурява достъп до досието; да взема решенията за поверителния характер на даден документ; да разглежда позицията на администрацията по удължаване на крайни срокове. Служителят по изслушването следва да се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
(8)
За да се увеличат процедурните гаранции за упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, е необходимо да се определят видовете изслушвания и да се установят правилата за организиране, провеждане и последващи действия по отношение на изслушванията с участието на служителя по изслушването.
(9)
Правомощието на служителя по изслушването да взема решения по въпроси, свързани с достъпа до досието, поверителността и крайните срокове, следва да осигури допълнителна процедурна гаранция за страните, засегнати при търговска процедура, без това да засяга времевите ограничения на процедурата.
(10)
Докладите следва да гарантират, че основните въпроси, разглеждани от служителя по изслушването, както и неговите основни препоръки са предложени на вниманието на вземащите решения и следователно осигуряват допълнителна гаранция за спазване на правата на страните, засегнати при търговска процедура. Годишните доклади следва и да информират държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и обществеността относно дейностите на служителя по изслушването.
(11)
При разгласяване на информация за физически лица, специално внимание следва да се обърне на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (13).
(12)
Настоящото решение не засяга общите правила, предоставящи или изключващи достъп до документите на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Служител по изслушването
1. В рамките на Комисията се създава специална функция на служител по изслушването при търговски процедури.
2. Задачата на служителя по изслушването е да осигури ефективното упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, предвидени в изброените по-долу регламенти (наричани по-долу за краткост „основни регламенти“), и да гарантира, че търговските процедури съгласно тези регламенти се провеждат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове. Основните регламенти са следните:
а)
Регламент (ЕО) № 1225/2009, и по-специално член 5, параграфи 10 и 11, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, член 8, параграфи 3, 4 и 9, членове 18, 19, 20 и 21;
б)
Регламент (ЕО) № 597/2009, и по-специално член 10, параграфи 12 и 13, член 11, параграфи 5, 6, 7, 8 и 10, член 13, параграфи 3, 4 и 9, членове 28, 29, 30 и 31;
в)
Регламент (ЕО) № 260/2009, и по-специално членове 6 и 9;
г)
Регламент (ЕО) № 625/2009, и по-специално членове 5 и 7;
д)
Регламент (ЕО) № 3286/94, и по-специално членове 8 и 9;
е)
Регламент (ЕО) № 385/96, и по-специално член 5, параграфи 12 и 13, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, членове 12, 13 и 14;
ж)
Регламент (ЕО) № 868/2004, и по-специално членове 7 и 8;
з)
Регламент (ЕО) № 732/2008, и по-специално членове 18, 19 и 20.
и)
Регламент (ЕО) № 1515/2001, и по-специално член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2;
й)
Регламент (ЕО) № 427/2003, и по-специално член 5, параграф 5, член 6, параграфи 4, 5 и 6, член 17, параграфи 2 и 3 и член 18.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„търговска процедура“ означава всяко разследване или административна процедура, извършвана от службите на Комисията съгласно някой от основните регламенти;
б)
„заинтересована страна“ означава всяко лице, чиито интереси за засегнати при търговска процедура, определена в приложимия основен регламент;
в)
„права на заинтересованите страни“ означава процедурните права и правото на всяко лице въпросите му да бъдат разгледани безпристрастно, справедливо и в разумни срокове при търговски процедури.
Член 3
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Служителят по изслушването се назначава от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
2. Назначаването на служителя по изслушването се обявява в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначението или прехвърляне на служителя по изслушването чрез която и да е процедура подлежи на мотивирано решение от страна на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Служителят по изслушването е подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика.
4. Ако служителят по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, членът на Комисията, отговарящ за търговската политика, по възможност след консултация със служителя по изслушването, определя друг служител, който не е свързан със съответния случай и има достатъчно опит в областта на търговските процедури, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
Член 4
Принципи за намеса на служителя по изслушването
1. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването действа независимо. Служителят по изслушването не приема инструкции при изпълнение на задачите си.
2. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването взема предвид нуждата от ефективно прилагане на основните регламенти в съответствие с действащото законодателство на Съюза и принципите, установени от Съда на Европейския съюз.
3. При упражняване на функцията си служителят по изслушването има неограничен и своевременен достъп по всяко време на процедурата до всички досиета, свързани с търговската процедура.
4. Служителят по изслушването взема решения съгласно предвиденото в настоящото решение и може да отправя препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, по отношение на всеки въпрос, свързан с правата на заинтересованите страни, които поискат намесата му. Служителят по изслушването се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
5. Служителят по изслушването бива информиран от отговорния директор или упълномощено от него лице за развитието на процедурата, в която служителят по изслушването се е намесил, до приемането на окончателен правен акт от страна на Комисията или съответно на Съвета. Служителят по изслушването бива информиран незабавно за всяка съществена промяна в позицията на Комисията при окончателния етап от търговската процедура, за да оцени потенциалното въздействие върху правата на заинтересованите страни.
6. Служителят по изслушването консултира члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и, когато е уместно, генералния директор, относно последващите мерки в отговор на препоръките му и при необходимост за възможни решения.
7. Отговорният директор се консултира със служителя по изслушването относно промени или актуализации на политиката, засягащи процедурни аспекти и съществени въпроси, които оказват въздействие върху правата на заинтересованите страни, определени в член 2 от настоящото решение. Със служителя по изслушването може да се проведе консултация по всеки друг въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
8. Служителят по изслушването може да представи пред члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и при необходимост пред генералния директор на ГД „Търговия“ наблюдения и препоръки относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
Член 5
Условия за намеса на служителя по изслушването - Времеви аспекти - Информация
1. Служителят по изслушването действа по искане на заинтересовани страни, члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор, директора, отговарящ за търговската процедура, или упълномощено от него лице, или директор на други служби, с които е проведена консултация при търговска процедура.
2. Служителят по изслушването може да се намеси във всеки един момент от търговската процедура при надлежно съблюдаване на времевите ограничения на тази процедура.
3. Служителят по изслушването е обвързан с крайните срокове, приложими при търговска процедура в съответствие с основните регламенти.
4. Всеки окончателен правен акт или предложение на Комисията се придружава от забележка от служителя по изслушването, в която той заявява дали се е намесил при въпросната процедура и какъв е характерът на намесата му.
Член 6
Изслушвания
1. По искане или в случаите и при обстоятелствата, предвидени в основните регламенти, служителят по изслушването може да организира и провежда два вида изслушване: изслушвания между отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси.
2. Изслушването може да обхваща всеки въпрос, който възниква към произволен момент от търговската процедура и би могъл да засегне правата на заинтересованите страни.
3. Поканените на изслушването физически лица се явяват лично или са представени от законен представител. Поканените на изслушването юридически лица са представени от надлежно упълномощен представител, избран измежду постоянния им персонал.
4. Физическите или юридическите лица, поканени на изслушване, организирано от служителя по изслушването, могат да бъдат придружени от юрисконсулт или друго допуснато от служителя по изслушването квалифицирано лице, което не е член на постоянния им персонал.
5. Настоящият член не засяга правото на изслушване, установено в основните регламенти.
Член 7
Изслушвания с участието на отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси
1. Служителят по изслушването може да организира и проведе изслушване между отделна заинтересована страна или група от заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост с други служби при мотивирано искане за това от заинтересованата страна или групата заинтересовани страни с подобни интереси.
2. Изслушване по специфичен въпрос с участието на група заинтересовани страни с подобни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с подобен интерес се съгласи да участва.
Член 8
Изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси
1. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано и председателствано от служителя по изслушването, за да позволи представянето на противоположни становища и контрааргументи. Срокът, в който следва да се проведе такова изслушване, е уточнен в известието за откриване на търговската процедура.
2. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано при всяка процедура за търговска защита след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
3. Изслушване по специфичен въпрос между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с различни интереси се съгласи да участва.
4. На изслушването присъстват службите на Комисията, отговарящи за разследването, а при необходимост и други служби.
5. Компетентните представители на държавите-членки могат да присъстват като наблюдатели на всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси.
Член 9
Подготовка на изслушванията
1. След изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на изслушването. Когато заинтересованите страни или службите на Комисията са поискали отлагане, служителят по изслушването взема решение дали да го позволи.
2. Когато е уместно, служителят по изслушването провежда подготвителна среща със заинтересованите страни или със службите на Комисията, отговарящи за разследването, както и други служби с цел идентифициране и разясняване, доколкото е възможно, на всички фактически и правни въпроси, които следва да бъдат засегнати по време на изслушването. В тази връзка служителят по изслушването може да поиска от участниците в изслушването всякаква необходима за подготовката на изслушването информация.
3. Служителят по изслушването подготвя дневния ред за всяко изслушване, който се предоставя на разположение на всички участници преди изслушването.
4. В разумни срокове след крайния срок за представяне на коментари по разгласена информация и преди провеждане на изслушване между страните, служителят по изслушването може да покани участниците да представят въпроси относно информацията, предоставена от другите заинтересовани страни.
5. Когато е уместно, с оглед на нуждата от гарантиране, че изслушването между страните е добре подготвено, и по-специално че фактическите въпроси са разяснени във възможно най-голяма степен, след изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването може да представи предварително на поканените на изслушването страни списък с въпроси, по които желае те да представят становищата си.
6. Служителят по изслушването може също така да поиска от участниците в изслушване да го уведомят предварително в писмена форма относно основното съдържание на изявлението, което се очаква да направят.
7. Служителят по изслушването може да покани външни експерти на изслушванията. Заинтересованите страни и службите на Комисията могат да поискат от служителя по изслушването да допусне външни експерти да присъстват по време на изслушванията. Служителят по изслушването взема решение по такива искания. От външните експерти, поканени на изслушването, се иска да подпишат споразумение за поверителност.
8. Външните експерти могат да бъдат призовани да представят всякакви уместни анализи, доклади или публикации, които да бъдат включени в досието и да бъдат направени достояние на всички участници, когато е възможно преди изслушването.
Член 10
Провеждане на изслушванията
1. Служителят по изслушването носи пълна отговорност за провеждането на изслушването. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването се провежда правилно и допринася за справедливостта на самото изслушване и на всяко решение, което се взема впоследствие.
2. Изслушванията не се провеждат публично. Служителят по изслушването взема решение кои лица да бъдат изслушани от името на заинтересована страна и дали засегнатите лица да бъдат изслушани отделно или в присъствието на други поканени да присъстват лица. При втория случай се зачита легитимният интерес на заинтересованите страни за опазване на техните професионални тайни и друга поверителна информация.
3. Служителят по изслушването може да позволи на участниците да задават и отговарят на въпроси по време на изслушването.
4. Ако служителят по изслушването е допуснал външни експерти, той гарантира, че тези експерти имат възможността да представят вижданията си и да отговорят на въпроси на други участници в изслушването.
5. Когато е уместно, след самото изслушване и след това на отговорния директор или упълномощено от него лице, с оглед на нуждата да се гарантира правото на изслушване, служителят по изслушването може да предостави на заинтересованите страни възможността да представят допълнителни коментари в писмена форма. Служителят по изслушването определя дата, до която такива изложения да бъдат направени. Мненията в писмена форма, получени след тази дата, могат да не бъдат взети предвид.
Член 11
Последващи действия след изслушванията
1. Служителят по изслушването изготвя стенограма или съдържателно резюме на изслушванията:
а)
когато изслушванията се организират между заинтересовани страни с различни интереси, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушванията и се включват в досието, което е отворено за консултиране от заинтересованите страни;
б)
когато се организират изслушвания между отделна заинтересована страна или група страни с подобни интереси и службите на Комисията, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушването. Тези участници могат да представят мотивирано искане за поверителност на дадена част от информацията, съдържаща се в стенограмата или резюмето. Служителят по изслушването взема решение по отношение на тези искания след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост на други служби. Неповерителната версия на стенограмата или резюмето на изслушването се включва в досието за консултиране от заинтересованите страни.
2. Служителят по изслушването може да отправи препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, в съответствие с член 4, параграф 4 от настоящото решение. В разумен срок преди приемане на окончателен правен акт службите на Комисията, отговарящи за разследването, информират служителя по изслушването дали и как тези препоръки са взети предвид и представят на служителя по изслушването копие от проекта на правния акт.
3. Служителят по изслушването представя редовни доклади на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, с копие до генералния директор относно изслушванията с участието на отделни страни или група заинтересовани страни с подобни интереси, както е предвидено в член 18 от настоящото решение, освен ако случаят не изисква незабавна препоръка към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, или към генералния директор.
4. Всички препоръки, отправени към службите на Комисията, отговарящи за разследването, и докладите и наблюденията към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и генералния директор, направени от служителя по изслушването, се считат за поверителни вътрешни документи.
5. Ако е организирано изслушване между страните, служителят по изслушването подготвя окончателен доклад в писмена форма относно зачитането на правата на заинтересованите страни. Този доклад може да бъде изменян от служителя по изслушването с оглед на всякакви изменения на проекта на правен акт до момента да приемане на окончателния правен акт.
Член 12
Достъп до досието
1. Страна, която се представя за заинтересована страна, може да поиска от служителя по изслушването да разгледа всеки отказ от службите на Комисията, отговарящи за разследването, да предоставят на тази страна в разумен срок достъп до досието, отворена за консултиране, или до определен документ, притежание на Комисията. Служителят по изслушването разглежда случая и взема решение дали да даде частичен или пълен достъп до досието или до поискания документ.
2. Служителят по изслушванията определя сроковете, в които този достъп да бъде предоставен от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 13
Поверителност
1. Служителят по изслушването е обвързан от общите правила относно поверителността на информацията, предоставена при административни процедури пред Комисията от заинтересованите страни.
2. Заинтересована страна или службите на Комисията, отговарящи за разследването, могат да поискат от служителя по изслушването да вземе решение относно поверителния характер на даден документ, притежание на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 14
Неповерителни резюмета на поверителна информация
1. Заинтересована страна може да поиска от служителя по изслушването да преразгледа оценката на службите на Комисията, отговарящи за разследването, относно това дали неповерително резюме на поверителната информация, представена по време на разследването, е достатъчно подробно, за да позволи приемливо разбиране на същността на представената на поверителна основа информация.
2. Ако службите на Комисията, отговарящи за разследването, възнамеряват да не вземат предвид документ или информация, за които дадена заинтересована страна е отказала да представи съдържателно неповерително резюме, последната може да поиска от служителя по изслушването да вземе решение по въпроса.
3. Служителят по изслушването разглежда искането. Ако сметне, че неповерителното резюме не е достатъчно подробно, служителят по изслушването дава на предоставилата резюмето заинтересована страна възможността да представи коментар и да подобри резюмето си в разумен срок.
4. Ако заинтересованата страна, която е представила поверителната информация, представи неприемливо резюме, обосновка, която не може да бъде приета, или не предприеме действия, служителят по изслушването взема решение дали да се пренебрегне поверителната информация, за която липсва неповерително резюме, в съответствие със съответните разпоредби на основните регламенти.
Член 15
Достъп до информация с поверителен характер, която не подлежи на резюмиране
По искане на заинтересована страна служителят по изслушването може да разгледа информация, която е поверителна по характер и не подлежи на резюмиране, до която тази страна няма достъп, с цел да провери как тази информация е използвана от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Служителят по изслушването информира представилата искането страна за това дали според него:
а)
информацията, която не е предоставена на страната, е от значение за защитата на тази страни, и
б)
когато е от значение, дали службите по разследването са отразили правилно информацията във фактите и съображенията, върху които са основани заключенията им.
Член 16
Удължаване на крайни срокове
1. Искане за удължаване на сроковете или отлагане на датите за отговор на въпросниците, за предоставяне на допълнителна информация, за проверки на място или коментари по разгласена информация първо се изпращат от която и да е заинтересована страна на службите на Комисията, отговарящи за разследването. Такова искане трябва да бъде отправено достатъчно време преди изтичането на първоначалния срок. Когато такова искане е отхвърлено или когато заинтересованата страна счете, че удължаването е прекалено кратко, преди изтичането на първоначалния срок тя може да представи мотивирано искане до служителя по изслушването да разгледа въпроса. След изслушване на отговорния директор или на упълномощено от него лице, служителят по изслушването може да удължи сроковете или да отхвърли искането.
2. Службите на Комисията не предприемат действия по въпроса преди решението на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването взема решение след надлежно отчитане на обстоятелствата на въпросното искане и времевите ограничения на процедурата.
Член 17
Участие на заседанията на комитетите
Служителят по изслушването може да присъства на заседанията на комитетите. Когато е уместно, служителят по изслушването може да отговаря на въпроси на държавата-членка, доколкото тези въпроси засягат естеството на намесата му в процедурите.
Член 18
Доклади на служителя по изслушването
1. В края на всяка година служителят по изслушването подготвя годишен доклад. Годишният доклад съдържа информация относно случаите, при които служителят по изслушването се е намесил, вида решения и препоръки, които е отправил, и всякакви препоръки за подобряване на търговската процедура. Адресат на доклада е членът на Комисията, отговарящ за търговската политика. Генералният директор на ГД „Търговия“ и засегнатите дирекции получават копие от доклада.
2. Резюмета на годишния доклад се представят на държавите-членки и Европейския парламент и се публикуват на уебсайта на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването подготвя редовни доклади за члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, като резюмира своите дейности и въпросите, които са възникнали при тези дейности. Докладът очертава основните въпроси на политиката, решенията и препоръките, отправени от служителя по изслушването, и как тези препоръки са взети предвид от службите на Комисията, отговарящи за разследването. Копие от доклада се изпраща на генералния директор на ГД „Търговия“.
4. Служителят по изслушването докладва за всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси и в изпълнение на консултативната си роля може да докладва на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и на генералния директор относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура или по друг начин е от значение за ефективното прилагане на принципите на законодателството на Европейския съюз при търговските процедури.
5. Окончателният доклад на служителя по изслушването за изслушвания между страни се представя на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор на ГД „Търговия“ и отговорния директор. Той се изпраща на компетентните представители на държавите-членки и на заинтересованите страни.
Член 19
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага по отношение на процедурите, които са текущи към момента на влизането му в сила, при които обаче не е извършено окончателно разгласяване.
Процедурните стъпки, предприети преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да са в сила.
Член 20
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.
EIROPAS KOMISIJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA LĒMUMS
(2012. gada 29. februāris)
par uzklausīšanas amatpersonas amatu un pilnvarām noteiktās tirdzniecības procedūrās
(2012/199/ES)
EIROPAS KOMISIJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Komisijas Reglamentu (1) un jo īpaši tā 22. pantu,
tā kā:
(1)
Tiesības uz labu pārvaldību ir Eiropas Savienības tiesību aktos noteikts princips, kas ietver to ieinteresēto personu procesuālās tiesības, kas piedalās administratīvā tiesvedībā, kuras iznākums var skart to intereses.
(2)
Šis Eiropas Savienības tiesību aktu princips ir izklāstīts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā (2). Šīs hartas 41. panta 1. un 2. punktā noteiktās tiesības personai, kuras intereses skar tirdzniecības procedūra, ir skaidri izklāstītas vai, tā kā tie ir vispārējie tiesību principi, tās būtu jāpiemēro Padomes 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (3), Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (4), Padomes 2009. gada 26. februāra Regulā (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem (5), Padomes 2009. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 625/2009 par kopējiem noteikumiem importam no dažām trešām valstīm (6), Padomes 1994. gada 22. decembra Regulā (EK) Nr. 3286/94, ar ko nosaka Kopienas procedūras kopējās tirdzniecības politikas jomā, lai nodrošinātu Kopienas tiesību īstenošanu saskaņā ar starptautiskās tirdzniecības noteikumiem, jo īpaši tiem, kas ieviesti Pasaules Tirdzniecības organizācijas aizgādnībā (7), Padomes 1996. gada 29. janvāra Regulā (EK) Nr. 385/96 par aizsardzību pret zaudējumus radošu cenu noteikšanu kuģiem (8), Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 868/2004 par aizsardzību pret subsidēšanu un negodīgas cenu noteikšanas praksi, kas rada zaudējumus Kopienas gaisa pārvadātājiem gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšanā no valstīm, kuras nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (9), Padomes 2008. gada 22. jūlija Regulā (EK) Nr. 732/2008 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu no 2009. gada 1. janvāra un par grozījumiem Regulās (EK) Nr. 552/97, Nr. 1933/2006 un Komisijas Regulās (EK) Nr. 1100/2006 un Nr. 964/2007 (10), Padomes 2001. gada 23. jūlija Regulā (EK) Nr. 1515/2001 par pasākumiem, kurus Kopiena drīkst veikt aizsardzībai pret dempingu un subsidētu importu pēc ziņojuma, ko pieņēmusi PTO Strīdu izšķiršanas organizācija (11), un Padomes 2003. gada 3. marta Regulā (EK) Nr. 427/2003, ar ko paredz pagaidu aizsardzības mehānismu attiecībā uz konkrētu preču importu no Ķīnas Tautas Republikas un ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 519/94 par kopējiem noteikumiem importam no trešām valstīm (12).
(3)
Kopš 2007. gada 1. janvāra uzdevums aizsargāt ieinteresēto personu procesuālo tiesību efektīvu īstenošanu un nodrošināt iepriekš uzskaitītajās regulās paredzēto tirdzniecības procedūru objektīvu, taisnīgu un pietiekami savlaicīgu veikšanu ir uzticēts Komisijas Tirdzniecības ģenerāldirektorāta amatpersonai, kas ir pieredzējusi tirdzniecības aizsardzības jautājumos un ko dēvē par “uzklausīšanas amatpersonu”.
(4)
Lai stiprinātu šo lomu un palielinātu attiecīgo procedūru pārredzamību un procesuālo taisnīgumu, tagad ir lietderīgi stiprināt šo uzklausīšanas amatpersonas amatu Komisijā un noteikt tā pilnvaras.
(5)
Šā amata pienākumu veikšana jāuztic neatkarīgai personai, kam ir pieredze tirdzniecības procedūrās. Uzklausīšanas amatpersona jāieceļ Komisijai saskaņā ar Savienības Civildienesta noteikumiem un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību.
(6)
Lai nodrošinātu uzklausīšanas amatpersonas neatkarību, administratīviem uzdevumiem tā jāpiesaista par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim.
(7)
Galvenās šajā lēmumā paredzētās uzklausīšanas amatpersonas pilnvaras ir konsultēt par tirdzniecības politiku atbildīgo komisāru un Tirdzniecības ĢD ģenerāldirektoru, garantēt procesuālo tiesību ievērošanu, atļaut piekļūt lietas materiāliem, pieņemt lēmumu par dokumenta konfidencialitāti, pārskatīt administrācijas nostāju par termiņu pagarināšanu. Uzklausīšanas amatpersonai jācenšas nodrošināt, lai, sagatavojot Komisijas tiesību aktu vai priekšlikumu projektus, pienācīgi tiktu ņemti vērā visi svarīgie fakti neatkarīgi no tā, vai tie ir labvēlīgi vai nelabvēlīgi attiecīgajām personām.
(8)
Lai uzlabotu procesuālās garantijas attiecībā uz ieinteresēto personu procesuālo tiesību izmantošanu, ir jānosaka uzklausīšanas veidi un noteikumi, saskaņā ar kuriem uzklausīšanas amatpersona rīko, veic un pārrauga uzklausīšanu.
(9)
Uzklausīšanas amatpersonas pilnvarām lemt par jautājumiem, kas saistīti ar piekļuvi lietas materiāliem, konfidencialitāti un termiņiem, jābūt kā papildu procesuālajai garantijai tirdzniecības procedūrā iesaistītajām personām, neskarot procedūras laika ierobežojumus.
(10)
Ziņojumiem jānodrošina, ka par galvenajiem jautājumiem, kurus izskata uzklausīšanas amatpersona, un par tās galvenajiem ieteikumiem tiek informēti lēmumu pieņēmēji, un tādējādi jānodrošina papildu garantija attiecībā uz tirdzniecības procedūrā iesaistīto personu tiesībām. Gada ziņojumos par uzklausīšanas amatpersonas darbībām jāinformē arī ES dalībvalstis, Eiropas Parlaments un sabiedrība.
(11)
Atklājot informāciju par fiziskām personām, īpaša uzmanība jāpievērš Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulai (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (13).
(12)
Šis lēmums neierobežo vispārējos noteikumus, kas piešķir vai liedz piekļuvi Komisijas dokumentiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Uzklausīšanas amatpersona
1. Komisijā ir izveidots īpašs tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas amats.
2. Uzklausīšanas amatpersonas uzdevums ir aizsargāt ieinteresēto personu procesuālo tiesību efektīvu īstenošanu saskaņā ar iepriekšminētajām regulām (turpmāk tekstā - “pamatregulas”) un nodrošināt, lai tirdzniecības procedūras atbilstoši šīm regulām tiktu izskatītas objektīvi, taisnīgi un pamatotā termiņā. Šīs pamatregulas ir šādas regulas:
a)
Regula (EK) Nr. 1225/2009, un jo īpaši tās 5. pants (10. un 11. punkts), 6. pants (5., 6., 7. un 8. punkts), 8. pants (3., 4. un 9. punkts), 18., 19., 20. un 21. pants;
b)
Regula (EK) Nr. 597/2009, un jo īpaši tās 10. pants (12. un 13. punkts), 11. pants (5., 6., 7., 8. un 10. punkts), 13. pants (3., 4. un 9. punkts), 28., 29., 30. un 31. pants;
c)
Regula (EK) Nr. 260/2009, un jo īpaši tās 6. un 9. pants;
d)
Regula (EK) Nr. 625/2009, un jo īpaši tās 5. un 7. pants;
e)
Regula (EK) Nr. 3286/94, un jo īpaši tās 8. un 9. pants;
f)
Regula (EK) Nr. 385/96, un jo īpaši 5. pants (12. un 13. punkts), 6. pants (5., 6., 7. un 8. punkts), 12., 13. un 14. pants;
g)
Regula (EK) Nr. 868/2004, un jo īpaši tās 7. un 8. pants;
h)
Regula (EK) Nr. 732/2008, un jo īpaši tās 18., 19. un 20. pants;
i)
Regula (EK) Nr. 1515/2001, un jo īpaši tās 1. pants (2. punkts) un 2. pants (2. punkts);
j)
Regula (EK) Nr. 427/2003, un jo īpaši tās 5. pants (5. punkts), 6. pants (4., 5. un 6. punkts), 17. pants (2. un 3. punkts) un 18. pants.
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
a)
“tirdzniecības procedūra” ir izmeklēšana vai administratīva procedūra, kuru Komisijas dienesti īsteno saskaņā ar pamatregulām;
b)
“ieinteresētā persona” ir ikviena persona, kuras intereses skar piemērojamajās pamatregulās definētā tirdzniecības procedūra;
c)
“ieinteresētās personas tiesības” ir ikvienas personas procesuālās tiesības un tiesības uz objektīvu, godīgu un pamatotos termiņos veiktu jautājumu izskatīšanu tirdzniecības procedūrā.
3. pants
Iecelšana amatā, amata pienākumu izbeigšana un pilnvaru deleģēšana
1. Uzklausīšanas amatpersonu amatā ieceļ Komisija saskaņā ar noteikumiem, kas noteikti Eiropas Savienības Civildienesta noteikumos un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā.
2. Lēmumu par uzklausīšanas amatpersonas iecelšanu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Par jebkādu uzklausīšanas amatpersonas pienākumu pildīšanas pārtraukšanu, izbeigšanu vai pārcelšanu citā amatā Komisija pieņem pienācīgi pamatotu lēmumu. Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
3. Uzklausīšanas amatpersonu administratīviem uzdevumiem piesaista par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim.
4. Ja uzklausīšanas amatpersona nespēj pildīt pienākumus, par tirdzniecības politiku atbildīgais Komisijas loceklis, attiecīgā gadījumā pēc apspriešanās ar uzklausīšanas amatpersonu, ieceļ citu kompetentu amatpersonu, kas nav iesaistīta konkrētajā lietā un ir pietiekami pieredzējusi tirdzniecības procedūrās, pildīt uzklausīšanas amatpersonas pienākumus.
4. pants
Uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās principi
1. Pildot savus pienākumus, uzklausīšanas amatpersona rīkojas neatkarīgi. Uzklausīšanas amatpersona nesaņem norādījumus par to, kā tai veikt savus uzdevumus.
2. Pildot savus pienākumus, uzklausīšanas amatpersona ņem vērā nepieciešamību efektīvi piemērot pamatregulas saskaņā ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un Eiropas Savienības Tiesas noteiktajiem principiem.
3. Pildot savus amata pienākumus, uzklausīšanas amatpersonai tirdzniecības procedūras laikā ir bez ierobežojumiem un nepamatotas aizkavēšanās pieejami visi ar šo procedūru saistītie lietas materiāli.
4. Uzklausīšanas amatpersona pieņem šajā lēmumā paredzētos lēmumus un var sniegt ieteikumus par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem attiecībā uz jebkuru jautājumu, kas ir saistīts ar to ieinteresēto personu tiesībām, kas pieprasījušas uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos lietā. Uzklausīšanas amatpersona cenšas nodrošināt, lai, sagatavojot Komisijas tiesību aktu vai priekšlikumu projektus, pienācīgi tiktu ņemti vērā visi svarīgie fakti neatkarīgi no tā, vai tie ir labvēlīgi vai nelabvēlīgi attiecīgajām personām.
5. Atbildīgais ģenerāldirektors vai tā pilnvarotais pārstāvis informē uzklausīšanas amatpersonu par visiem notikumiem procedūrā, kurā tā ir iesaistījusies, līdz attiecīgi Komisija vai Padome pieņem galīgo tiesību aktu. Uzklausīšanas amatpersonai nekavējoties paziņo par jebkādām būtiskām izmaiņām Komisijas nostājā galīgā lēmuma pieņemšanas posmā tirdzniecības procedūrā, lai tā var novērtēt šo izmaiņu iespējamo ietekmi uz ieinteresēto personu tiesībām.
6. Uzklausīšanas amatpersona konsultē par tirdzniecības politiku atbildīgo Komisijas locekli un atbilstošā gadījumā arī ģenerāldirektoru par turpmāko rīcību saskaņā ar tās sniegtajiem ieteikumiem un vajadzības gadījumā par iespējamajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem.
7. Ar uzklausīšanas amatpersonu apspriežas ģenerāldirektors, kas ir atbildīgs par politikas izmaiņām vai aktualizāciju saistībā ar procesuāliem aspektiem un būtiskiem jautājumiem, kas iespaido šā lēmuma 2. pantā definētās ieinteresēto personu tiesības. Ar uzklausīšanas amatpersonu var apspriest arī citus jautājumus saistībā ar tirdzniecības procedūru.
8. Uzklausīšanas amatpersona var iesniegt par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim un vajadzības gadījumā tirdzniecības ģenerāldirektoram savus apsvērumus un ieteikumus par jautājumiem, kas saistīti ar tirdzniecības procedūru.
5. pants
Uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanās nosacījumi; laiks; informācija
1. Uzklausīšanas amatpersona rīkojas pēc ieinteresēto personu, par tirdzniecības politiku atbildīgā Komisijas locekļa, ģenerāldirektora, par tirdzniecības procedūru atbildīgā direktora vai tā pilnvarotās personas vai citu dienestu direktora, ar kuru tā ir apspriedusies saistībā ar tirdzniecības procedūru, lūguma.
2. Uzklausīšanas amatpersona var iesaistīties jebkurā tirdzniecības procedūras brīdī, pienācīgi ņemot vērā procedūras laika ierobežojumu.
3. Uzklausīšanas amatpersona ievēro termiņus, kas tirdzniecības procedūrā noteikti saskaņā ar pamatregulām.
4. Ikvienu Komisijas galīgo tiesību aktu vai priekšlikumu papildina ar uzklausīšanas amatpersonas piezīmi, kurā norādīts, ka tā iesaistījās lietā un kāda bija šī iesaistīšanās.
6. pants
Uzklausīšana
1. Uzklausīšanas amatpersona pēc pieprasījuma vai pamatregulās noteiktajos gadījumos un apstākļos var rīkot un veikt šādu veidu uzklausīšanu: uzklausīšanu starp atsevišķu ieinteresēto personu vai ieinteresēto personu grupu ar līdzīgām interesēm un par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem un uzklausīšanu starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm.
2. Uzklausīšana var būt jebkādā jautājumā, kas radies jebkurā tirdzniecības procedūras brīdī un var skart ieinteresēto personu tiesības.
3. Fiziskās personas, kuras ir uzaicinātas piedalīties uzklausīšanā, vai nu ierodas personīgi, vai arī tās pārstāv pilnvarotais pārstāvis. Juridiskas personas, kuras ir uzaicinātas piedalīties uzklausīšanā, pārstāv pienācīgi pilnvarots pārstāvis, kas ir iecelts no pastāvīgo darbinieku vidus.
4. Fiziskajām vai juridiskajām personām, kuras ir uzaicinātas piedalīties uzklausīšanas amatpersonas rīkotā uzklausīšanā, var palīdzēt juriskonsults vai cita uzklausīšanas amatpersonas atzīta, kvalificēta persona, kas nav no pastāvīgo darbinieku vidus.
5. Šis pants neierobežo pamatregulās noteiktās tiesības uz uzklausīšanu.
7. pants
Uzklausīšana, kurā piedalās atsevišķa ieinteresētā persona vai ieinteresēto personu grupa ar līdzīgām interesēm
1. Uzklausīšanas amatpersona var rīkot un veikt uzklausīšanu starp atsevišķu ieinteresēto personu vai ieinteresēto personu grupu ar līdzīgām interesēm un par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem un vajadzības gadījumā citiem dienestiem, ja to pieprasa šī ieinteresētā persona vai ieinteresēto personu grupa ar līdzīgām interesēm.
2. Uzklausīšanu kādā noteiktā jautājumā, kurā piedalās ieinteresēto personu grupa ar līdzīgām interesēm, var pieprasīt atsevišķa ieinteresētā persona, un šī uzklausīšana notiek ar nosacījumu, ka tajā piekrīt piedalīties vismaz vēl viena atsevišķa ieinteresētā persona ar līdzīgām interesēm.
8. pants
Uzklausīšana starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm
1. Uzklausīšanas amatpersona var rīkot un vadīt uzklausīšanu starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm, lai tajā varētu paust pretējus viedokļus un sniegt atspēkojošus argumentus. Laikposmu, kurā jāsarīko šāda uzklausīšana, nosaka paziņojumā par tirdzniecības procedūras uzsākšanu.
2. Uzklausīšanu starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm var rīkot katrā tirdzniecības aizsardzības procedūrā pēc apspriešanās ar Komisijas dienestiem, kas ir atbildīgi par izmeklēšanu.
3. Arī uzklausīšanu kādā noteiktā jautājumā, kurā piedalās ieinteresētās personas ar atšķirīgām interesēm, var pieprasīt atsevišķa ieinteresētā persona, un šī uzklausīšana notiek ar nosacījumu, ka tajā piekrīt piedalīties vismaz vēl viena atsevišķa ieinteresētā persona ar atšķirīgām interesēm.
4. Uzklausīšanā klātienē piedalās par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti un vajadzības gadījumā arī citi dienesti.
5. Uzklausīšanā starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm novērotāju statusā var piedalīties arī dalībvalstu kompetentie pārstāvji.
9. pants
Uzklausīšanas sagatavošana
1. Pēc apspriešanās ar atbildīgo direktoru vai viņa pilnvaroto pārstāvi uzklausīšanas amatpersona nosaka uzklausīšanās datumu, ilgumu un vietu. Ja ieinteresētās personas vai Komisijas dienesti lūdz atlikt uzklausīšanu, uzklausīšanas amatpersona lemj par to, vai izpildīt šo lūgumu.
2. Atbilstošā gadījumā uzklausīšanas amatpersona var sarīkot sagatavošanās sanāksmi, kurā piedalās ieinteresētās personas vai par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti, lai, ciktāl tas iespējams, identificētu un noskaidrotu visus faktiskos vai juridiskos jautājumus, kas jāapspriež uzklausīšanas laikā. Tālab uzklausīšanas amatpersona var lūgt uzklausīšanas dalībniekiem informāciju, kas nepieciešama uzklausīšanas sagatavošanai.
3. Uzklausīšanas amatpersona izstrādā katras uzklausīšanas darba kārtību, kuru tā pirms uzklausīšanas dara zināmu visiem dalībniekiem.
4. Uzklausīšanas amatpersona pamatotā termiņā pēc tam, kad iesūtīti komentāri par sniegto informāciju, un pirms personu uzklausīšanas var uzaicināt dalībniekus iesūtīt jautājumus par citu ieinteresēto personu sniegto informāciju.
5. Attiecīgā gadījumā, ņemot vērā vajadzību nodrošināt pienācīgu uzklausīšanas sagatavošanu un jo īpaši faktisko jautājumu noskaidrošanu, ciktāl tas iespējams, uzklausīšanas amatpersona pēc apspriešanās ar atbildīgo direktoru vai viņa pilnvaroto pārstāvi var iepriekš paziņot uz uzklausīšanu uzaicinātajām personām jautājumu sarakstu, par kuriem tā vēlas uzzināt to viedokli.
6. Turklāt uzklausīšanas amatpersona var lūgt iepriekš rakstiski darīt zināmu uzklausīšanas dalībnieku paredzēto paziņojumu būtisko saturu jebkurā uzklausīšanā.
7. Uzklausīšanas amatpersona var uzaicināt neatkarīgus ekspertus piedalīties uzklausīšanā. Ieinteresētās personas un Komisijas dienesti var lūgt, lai uzklausīšanas amatpersona atļauj uzklausīšanā piedalīties neatkarīgiem ekspertiem. Uzklausīšanas amatpersona lemj par šādiem lūgumiem. Neatkarīgajiem ekspertiem, kas ir uzaicināti piedalīties uzklausīšanā, ir jāparaksta vienošanās par konfidencialitāti.
8. Neatkarīgajiem ekspertiem var lūgt iesniegt atbilstošu analīzi, ziņojumus vai publikācijas, ko pievieno lietai un pirms uzklausīšanas dara zināmu visiem dalībniekiem, kad vien tas ir iespējams.
10. pants
Uzklausīšanas veikšana
1. Uzklausīšanas amatpersona ir pilnībā atbildīga par uzklausīšanas norisi. Uzklausīšanas amatpersona nodrošina pienācīgu uzklausīšanas norisi, lai veicinātu uzklausīšanas un jebkura turpmāka lēmuma objektivitāti.
2. Uzklausīšana nav publiska. Uzklausīšanas amatpersona lemj par to, kuras personas jāuzklausa ieinteresētās personas vārdā, un par to, vai attiecīgās personas jāuzklausa atsevišķi vai arī pārējo uzaicināto personu klātbūtnē. Otrajā minētajā gadījumā pienācīgi ņem vērā ieinteresēto personu likumīgās intereses attiecībā uz savu komercnoslēpumu un citas konfidenciālas informācijas aizsardzību.
3. Uzklausīšanas amatpersona var atļaut dalībniekiem uzklausīšanas laikā uzdot jautājumus un atbildēt uz tiem.
4. Ja uzklausīšanas amatpersona ir atļāvusi piedalīties neatkarīgiem ekspertiem, tā nodrošina šiem ekspertiem iespēju uzklausīšanas laikā paust savus viedokļus un atbildēt uz citu dalībnieku uzdotajiem jautājumiem.
5. Atbilstošā gadījumā pēc uzklausīšanas, paturot prātā nepieciešamību nodrošināt tiesības uz uzklausīšanu, pēc apspriešanās ar atbildīgo direktoru vai viņa pārstāvi uzklausīšanas amatpersona var ieinteresētajām personām nodrošināt iespēju iesniegt papildu rakstiskus komentārus. Uzklausīšanas amatpersona nosaka datumu, līdz kuram var iesniegt šādas komentārus. Pēc šā datuma saņemtos rakstiskos komentārus neņem vērā.
11. pants
Turpmākās darbības pēc uzklausīšanas
1. Uzklausīšanas amatpersona sagatavo uzklausīšanas stenogrammu vai jēgpilnu kopsavilkumu:
a)
ja ir rīkota uzklausīšana starp ieinteresētajām personām ar atšķirīgām interesēm, stenogrammu vai jēgpilnu kopsavilkumu nosūta visiem dalībniekiem un iekļauj lietā, kas ir pieejama ieinteresētajām personām;
b)
ja ir rīkota uzklausīšana starp atsevišķu ieinteresēto personu vai ieinteresēto personu grupu ar līdzīgām interesēm un par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem, stenogrammu vai jēgpilnu kopsavilkumu nosūta visiem uzklausīšanas dalībniekiem. Šie dalībnieki var iesniegt pamatotu lūgumu saglabāt noteiktas stenogrammā vai kopsavilkumā iekļautās informācijas konfidencialitāti. Uzklausīšanas amatpersona pieņem lēmumu par šiem lūgumiem pēc apspriešanās ar tiem Komisijas dienestiem, kas ir atbildīgi par izmeklēšanu, un vajadzības gadījumā arī ar citiem dienestiem. To uzklausīšanas stenogrammu vai kopsavilkumu, kas nav konfidenciāls, pievieno lietā, lai ieinteresētās personas varētu ar to iepazīties.
2. Saskaņā ar šā lēmuma 4. panta 4. punktu uzklausīšanas amatpersona var sniegt ieteikumus par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem. Par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti pamatotā termiņā pirms galīgā tiesību akta pieņemšanas informē uzklausīšanas amatpersonu par to, vai un kādā veidā tie ir ņēmuši vērā šos ieteikumus, un nosūta uzklausīšanas amatpersonai tiesību akta projekta kopiju.
3. Uzklausīšanas amatpersona regulārus ziņojumus par šā lēmuma 18. pantā paredzēto atsevišķu ieinteresēto personu vai ieinteresēto personu ar līdzīgām interesēm uzklausīšanu iesniedz par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim un vienu kopiju nosūta arī ģenerāldirektoram, ja vien attiecīgajā lietā nav nepieciešams tūlītējs ieteikums par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim.
4. Visus uzklausīšanas amatpersonas ieteikumus par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem un ziņojumus un apsvērumus par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim un ģenerāldirektoram uzskata par konfidenciāliem iekšējiem dokumentiem.
5. Ja tiek rīkota ieinteresēto personu uzklausīšana, uzklausīšanas amatpersona sagatavo rakstisku nobeiguma ziņojumu par ieinteresēto personu tiesībām. Līdz galīgā tiesību akta pieņemšanai uzklausīšanas amatpersona var mainīt šo ziņojumu, ņemot vērā grozījumus attiecīgajā tiesību akta projektā.
12. pants
Piekļuve lietas materiāliem
1. Persona, kas apgalvo, ka ir ieinteresētā persona, var lūgt, lai uzklausīšanas amatpersona pārskata jebkuru par izmeklēšanu atbildīgo Komisijas dienestu atteikumu nodrošināt, lai šī persona pamatotā termiņā varētu piekļūt pieejamajiem lietas materiāliem vai kādam Komisijas rīcībā esošam dokumentam. Uzklausīšanas amatpersona gadījumu izskata un pieņem lēmumu par to, vai atļaut pilnīgu vai daļēju piekļuvi attiecīgajai lietai vai pieprasītajam dokumentam.
2. Uzklausīšanas amatpersona nosaka termiņu, kurā par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem jānodrošina šāda piekļuve.
13. pants
Konfidencialitāte
1. Uzklausīšanas amatpersonai ir saistošas vispārējās normas attiecībā uz tās informācijas konfidencialitāti, ko ieinteresētās personas iesniegušas administratīvajā procedūrā Komisijā.
2. Ieinteresētā persona vai par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti var lūgt uzklausīšanas amatpersonai pieņemt lēmumu par kāda par izmeklēšanu atbildīgo Komisijas dienestu rīcībā esoša dokumenta konfidencialitāti.
14. pants
Konfidenciālas informācijas kopsavilkums, kas nav konfidenciāls
1. Ieinteresētā persona var lūgt uzklausīšanas amatpersonai pārskatīt par izmeklēšanu atbildīgo Komisijas dienestu izdarīto novērtējumu attiecībā uz to, vai izmeklēšanas laikā iesniegtas konfidenciālas informācijas kopsavilkums, kas nav konfidenciāls, ir pietiekami detalizēts, lai varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību.
2. Ja par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti plāno neņemt vērā kādu dokumentu vai informāciju, par kuru ieinteresētā persona ir atteikusies sniegt jēgpilnu kopsavilkumu, kas nebūtu konfidenciāls, šī persona var lūgt uzklausīšanas amatpersonai izlemt šo jautājumu.
3. Uzklausīšanas amatpersona izskata šo lūgumu. Ja uzklausīšanas amatpersona uzskata, ka kopsavilkums, kas nav konfidenciāls, nav pietiekami detalizēts, tā ieinteresētajai personai, kas sagatavojusi kopsavilkumu, sniedz iespēju pamatotā termiņā komentēt un uzlabot savu kopsavilkumu.
4. Ja ieinteresētā persona, kas iesniegusi konfidenciālo informāciju, sniedz nepietiekamu kopsavilkumu, sniedz nepieņemamus pierādījumus vai nerīkojas vispār, uzklausīšanas amatpersona lemj par to, vai ņemt vērā šo konfidenciālo informāciju, par kuru nav sniegts jēgpilns kopsavilkums saskaņā ar attiecīgajiem pamatregulu noteikumiem.
15. pants
Piekļuve informācijai, kas ir konfidenciāla pēc būtības un nav iekļaujama kopsavilkumā
Pēc ieinteresētās personas lūguma uzklausīšanas amatpersona var pārbaudīt informāciju, kas ir konfidenciāla pēc būtības un nav iekļaujama kopsavilkumā, un nav pieejama šai personai, lai pārbaudītu, kā par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti ir izmantojuši šo informāciju.
Uzklausīšanas amatpersona informē ieinteresēto personu, kas tai iesniedza šādu lūgumu, par to, vai, viņaprāt/viņasprāt:
a)
personai neizpaustā informācija ir svarīga šīs personas aizstāvībai; un
b)
vai attiecīgā gadījumā izmeklēšanas dienesti ir pareizi atspoguļojuši šo informāciju faktos un apsvērumos, ar kuriem ir pamatoti to secinājumi.
16. pants
Termiņu pagarināšana
1. Lūgumu pagarināt termiņu vai atlikt datumu, līdz kuram jāatbild uz anketām, jāiesniedz papildu informācija, jāveic pārbaudes klātienē vai jāiesniedz komentāri par sniegto informāciju, ieinteresētā persona vispirms iesniedz par izmeklēšanu atbildīgajiem Komisijas dienestiem. Šādu lūgumu iesniedz pietiekami laicīgi pirms sākotnēji noteiktā termiņa beigām. Ja šādu lūgumu noraida vai ieinteresētā persona uzskata, ka atkārtoti noteiktais termiņš ir pārāk drīz, tā pirms sākotnēji noteiktā termiņa beigām var iesniegt pamatotu lūgumu uzklausīšanas amatpersonai pārskatīt šo jautājumu. Pēc apspriešanās ar atbildīgo direktoru vai viņa pārstāvjiem uzklausīšanas amatpersona var vai nu pagarināt termiņu, vai noraidīt lūgumu.
2. Komisijas dienesti nerīkojas iepriekšminētajā jautājumā, pirms savu lēmumu nav pieņēmusi uzklausīšanas amatpersona.
3. Uzklausīšanas amatpersona pieņem lēmumu, pienācīgi ņemot vērā attiecīgā lūguma konkrētos apstākļus un procedūras laika ierobežojumu.
17. pants
Līdzdalība komiteju sanāksmēs
Uzklausīšanas amatpersona var piedalīties komitejas sanāksmēs. Atbilstošā gadījumā uzklausīšanas amatpersona var atbildēt uz dalībvalstu jautājumiem, ciktāl šie jautājumi attiecas uz tās iesaistīšanos procedūrā.
18. pants
Uzklausīšanas amatpersonas ziņojumi
1. Gada beigās uzklausīšanas amatpersona sagatavo gada ziņojumu. Gada ziņojumā iekļauj informāciju par lietām, kurās uzklausīšanas amatpersona ir iesaistījusies, par tās pieņemto lēmumu un ieteikumu veidu un ieteikumus, kā uzlabot tirdzniecības procedūru. Ziņojumu adresē par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim. Ziņojuma kopijas nosūta arī tirdzniecības ģenerāldirektoram un attiecīgajiem direktorātiem.
2. Gada ziņojuma kopsavilkumus nosūta dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam un publicē uzklausīšanas amatpersonas tīmekļa vietnē.
3. Uzklausīšanas amatpersona sagatavo regulāros ziņojumus par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim, kuros sniedz kopsavilkuma informāciju par savām darbībām un jautājumiem, kas radušies šo darbību laikā. Šajos ziņojumos izklāsta galvenos politikas jautājumus, uzklausīšanas amatpersonas pieņemtos lēmumus un sniegtos ieteikumus un to, kā par izmeklēšanu atbildīgie Komisijas dienesti ir ņēmušo vērā šos ieteikumus. Šā ziņojuma kopiju nosūta tirdzniecības ģenerāldirektoram.
4. Uzklausīšanas amatpersona ziņo par ikvienu uzklausīšanu, kurā piedalījušās ieinteresētās personas ar atšķirīgām interesēm, un, pildot savu padomdevēja funkciju, var ziņot par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim un ģenerāldirektoram par visiem jautājumiem, kas saistīti ar kādu no tirdzniecības procedūrām vai ir svarīgi Eiropas Savienības tiesību principu efektīvai piemērošanai tirdzniecības procedūrās.
5. Uzklausīšanas amatpersonas nobeiguma ziņojumu personu uzklausīšanā iesniedz par tirdzniecības politiku atbildīgajam Komisijas loceklim, tirdzniecības ģenerāldirektoram un atbildīgajam direktoram. To nosūta arī kompetentajiem dalībvalstu pārstāvjiem un ieinteresētajām personām.
19. pants
Pārejas noteikumi
Šo lēmumu piemēro procedūrās, kas norisinās tā spēkā stāšanās laikā, bet pirms informācijas galīgās izpaušanas.
Paliek spēkā procesuālie pasākumi, kas veikti pirms šā lēmuma stāšanās spēkā.
20. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2012. gada 29. februārī