РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 513/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 май 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 относно агенциите за кредитен рейтинг
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Публикуваният на 25 февруари 2009 г. доклад, изготвен от експертната група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, съгласно възложена от Комисията задача, достигна до заключението, че е необходимо укрепване на надзорната рамка на финансовия сектор на Европейския съюз, за да се намали рискът от бъдещи финансови кризи, както и тяхната сериозност. Тя препоръча мащабни реформи на надзорната структура. Експертната група достигна и до заключението, че следва да бъде създадена Европейска система за финансов надзор (ЕСФН), която да включва три европейски надзорни органа - един за ценните книжа, един за застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и един за банковото дело, и препоръча да се създаде Европейски съвет за системен риск.
(2)
В съобщението си от 4 март 2009 г., озаглавено „Движеща сила за възстановяването на Европа“, Комисията предложи да се подготви проект на законодателен акт, с който да бъде създадена ЕСФН, а в съобщението си от 27 май 2009 г., озаглавено „Европейски финансов надзор“, даде повече информация относно вероятната структура на тази нова надзорна рамка, като обърна специално внимание на особеностите на надзора над агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
В заключенията си от 19 юни 2009 г. Европейския съвет препоръча да бъде създадена ЕСФН, съставена от мрежа от национални финансови надзорници, работещи съвместно с трите нови европейски надзорни органа. ЕСФН следва да цели повишаване на качеството и последователността на националния надзор, укрепване на надзора върху презграничните групи чрез създаване на колегии от надзорници и утвърждаване на единен европейски наръчник, приложим към всички финансови институции в общия пазар. Европейският съвет подчерта, че Европейският орган за ценни книжа и пазари следва да има надзорни правомощия по отношение на агенциите за кредитен рейтинг. Освен това Комисията следва да запази компетентността си по осигуряване прилагането на Договорите, и по-специално дял VII, глава 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с общите правила относно конкуренцията, както е предвидено в разпоредбите, приети с цел прилагане на тези правила.
(4)
С Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) бе създаден Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП).
(5)
Следва да бъде ясно определен обхватът на компетентността на ЕОЦКП, така че участниците на финансовите пазари да могат да определят органа, компетентен по отношение на дейността на агенциите за кредитен рейтинг. ЕОЦКП следва да разполага с обща компетентност съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) по въпроси, свързани с регистрацията и текущия надзор над регистрираните агенции за кредитен рейтинг.
(6)
ЕОЦКП следва да носи изключителната отговорност за регистрацията и надзора над агенциите за кредитен рейтинг в Съюза. ЕОЦКП следва да продължи да носи юридическа отговорност и в случаите, в които е делегирал конкретни задачи на компетентните органи. Ръководителите, а също и други служители на компетентните органи, следва да участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 в качеството им на членове на органи на ЕОЦКП, като например на неговия Съвет на надзорниците или на неговите вътрешни групи. ЕОЦКП следва да има изключителни правомощия да сключва споразумения за сътрудничество за обмен на информация с надзорните органи на трети държави. Тези споразумения за сътрудничество следва да се прилагат по отношение на компетентните органи в зависимост от степента, в която участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП, или в случаите, в които изпълняват задачи от името на ЕОЦКП.
(7)
Прозрачността на информацията, която емитентът на финансов инструмент с присъден рейтинг предоставя на избраната агенция за кредитен рейтинг, би могла да има много по-голяма добавена стойност за функционирането на пазара и защитата на инвеститорите. Следователно следва да се обмисли какъв е най-добрият начин за увеличаване на прозрачността на информацията, на която се основават рейтингите на всички финансови инструменти. На първо място, разкриването на тази информация на други регистрирани или сертифицирани агенции за кредитен рейтинг вероятно ще засили конкуренцията между агенциите за кредитен рейтинг, тъй като може да доведе по-специално до увеличаване на броя на непоисканите рейтинги. Присъждането на такива непоискани рейтинги следва да допринесе за използването на повече от един рейтинг за всеки финансов инструмент. Също така това вероятно ще спомогне за предотвратяването на възможни случаи на конфликт на интереси, особено в рамките на модела „емитентът плаща“, и следва да подобри качеството на рейтингите. На второ място, разкриването на тази информация на целия пазар може също така да повиши способността на инвеститорите да разработват свои собствени анализи на риска, като сами извършват комплексна проверка въз основа на тази допълнителна информация. Разкриването може да доведе и до намаляване на зависимостта от кредитни рейтинги, издадени от агенции за кредитен рейтинг. За да се постигнат тези основни цели, Комисията следва допълнително да оцени тези въпроси, като проучи допълнително подходящия обем на задължението за оповестяване предвид въздействието върху местните секюритизационни пазари, продължаването на диалога със заинтересованите лица, наблюдението на развитието на пазара и нормативната уредба, както и опита, натрупан от други юрисдикции. Въз основа на тази оценка Комисията следва да представи подходящи законодателни предложения. Оценката и предложението на Комисията следва да дадат възможност за определянето на нови задължения за прозрачност по начин, който е най-подходящият, за да се отговори на обществения интерес, и съответства в най-голяма степен на целта за защита на инвеститорите.
(8)
Тъй като кредитните рейтинги се използват в целия Съюз, традиционното разграничаване между компетентните органи на държавата по произход и останалите компетентни органи и използването на координация в областта на надзора чрез колегии не са най-подходящата форма за надзора над агенциите за кредитен рейтинг. След създаването на ЕОЦКП запазването на тази форма вече не е необходимо. Поради тази причина процесът на регистрация следва да бъде опростен, а сроковете - съответно съкратени.
(9)
ЕОЦКП следва да отговаря за регистрацията и текущия надзор над агенциите за кредитен рейтинг, но не и за контрола над ползвателите на самите кредитни рейтинги. Следователно компетентните органи, посочени в съответното секторно законодателство за упражняване на надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове, следва да продължат да носят отговорност за надзора над използването на кредитни рейтинги от финансовите институции и субектите, върху които се упражнява надзор на национално равнище в контекста и за целите на прилагането на други директиви за финансовите услуги, и над използването на кредитните рейтинги в проспекти.
(10)
Необходим е ефективен инструмент за установяване на хармонизирани регулаторни технически стандарти с цел да се улесни прилагането в ежедневната практика на Регламент (ЕО) № 1060/2009 и да се гарантират равнопоставеност и подходяща защита на инвеститорите и потребителите в рамките на Съюза. Уместно е на ЕОЦКП като структура, разполагаща със силно специализиран експертен опит, да бъде възложено разработването на проекти на регулаторни технически стандарти.
(11)
В областта на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да представи на Комисията проекти за регулаторни технически стандарти във връзка с информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за регистрация, информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за сертифициране и за оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или за целостта на финансовите пазари, представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да оповестяват във връзка с оценката на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1060/2009, съдържанието и формата на периодичното докладване на данните за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, осъществяван от ЕОЦКП. В съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 проектите за регулаторни технически стандарти следва да бъдат приети от Комисията, за да бъдат правно обвързващи. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП следва да взема предвид и ако е целесъобразно и необходимо, да актуализира вече издадените от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа насоки относно съдържанието на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(12)
В областите, които не са обхванати от регулаторни технически стандарти, ЕОЦКП следва да има правомощията да издава и да актуализира необвързващи насоки по въпроси, свързани с прилагането на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(13)
За да изпълнява ефективно задълженията си, ЕОЦКП следва да може, чрез обикновено искане или с решение, да изиска цялата необходима информация от агенциите за кредитен рейтинг, лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции, и лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг. Последната категория лица следва да включва например служителите на агенциите за кредитен рейтинг, които не участват пряко в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, но поради функциите, които изпълняват в агенцията за кредитен рейтинг, биха могли да разполагат с важна информация по конкретен случай. В тази категория могат да бъдат включени и предприятия, които са предоставяли услуги на агенции за кредитен рейтинг. Предприятията, които използват кредитни рейтинги, не следва да попадат в тази категория. Ако ЕОЦКП изиска информацията с обикновено искане, лицето, от което се изисква информацията, не е задължено да я предостави, но при доброволен отговор на искането предоставената информация не следва да бъде неточна или подвеждаща. Информацията следва да бъде предоставяна без забавяне.
(14)
За да упражнява ефективно своите надзорни правомощия, ЕОЦКП следва да има право да провежда разследвания и проверки на място.
(15)
Компетентните органи следва да предават всяка информация, изисквана съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, и да подпомагат и да си сътрудничат с ЕОЦКП. ЕОЦКП и компетентните органи следва също така да осъществяват тясно сътрудничество и със секторните компетентни органи, които отговарят за надзора над предприятията, посочени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държавите-членки, например когато изпълнението на дадена надзорна задача изисква познания и опит относно местните условия, които са налични в по-голяма степен на национално равнище. Задачите, които следва да могат да бъдат делегирани, включват изпълнението на конкретни задачи по разследване и проверки на място. Преди да делегира задачите, ЕОЦКП следва да се консултира със съответния компетентен орган относно подробните условия, свързани с подобно делегиране на задачи, включително относно обхвата на задачата, която ще се делегира, графика за изпълнение на задачата и предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него. ЕОЦКП следва да осигури компенсация за компетентните органи, които изпълняват делегирани задачи, в съответствие с регламент за таксите, който предстои да бъде приет от Комисията чрез делегиран акт. ЕОЦКП не следва да може да делегира правомощието по приемане на решения относно регистрации.
(16)
Необходимо е да се гарантира, че компетентните органи могат да поискат от ЕОЦКП да прецени дали са налице условия за прекратяване на регистрацията на агенция за кредитен рейтинг и да поискат от ЕОЦКП да спре използването на кредитните рейтинги, когато считат, че дадена агенция за кредитен рейтинг извършва тежко и трайно нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да разгледа искането и да вземе необходимите мерки.
(17)
ЕОЦКП следва да може да налага периодични имуществени санкции, така че агенциите за кредитен рейтинг да бъдат принудени да прекратят констатираното нарушение, да предоставят пълната информация, изискана от ЕОЦКП, или да допуснат провеждането на разследване или проверка на място.
(18)
ЕОЦКП следва също така да има право да налага глоби на агенциите за кредитен рейтинг, когато счете, че те са извършили, при условията на умисъл или небрежност, нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Глобите следва да се налагат в зависимост от тежестта на нарушенията. Нарушенията следва да бъдат разделени в различни групи, за които да бъдат определени специални глоби. За определяне на глобата за конкретно нарушение ЕОЦКП следва да използва двуетапна методология, състояща се от определянето на базов размер и при необходимост, корекция на този базов размер с определени коефициенти. Базовият размер следва да бъде определен при отчитане на годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг, а корекцията следва да се извършва чрез намаляване или увеличаване на базовия размер посредством прилагането на съответните коефициенти в съответствие с настоящия регламент.
(19)
В настоящия регламент се предвиждат коефициенти, свързани с утежняващи и смекчаващи обстоятелства, с цел да се предоставят на ЕОЦКП необходимите инструменти за определяне на глоба, която е пропорционална на тежестта на нарушението, извършено от агенция за кредитен рейтинг, като отчита обстоятелствата, при които е било извършено нарушението.
(20)
Преди да вземе решение за налагане на глоба или на периодични имуществени санкции, ЕОЦКП следва да даде на лицата, по отношение на които е започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(21)
Държавите-членки следва да запазят компетентност по отношение на определянето и прилагането на правилата относно санкциите, приложими при нарушение на задължението на финансовите институции и други субекти да използват за регулаторни цели само кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(22)
Настоящият регламент не следва да създава прецедент за налагането от страна на европейските надзорни органи на имуществени или неимуществени санкции на участниците на финансовите пазари или други предприятия по отношение на друг тип дейности.
(23)
ЕОЦКП следва да се въздържа от налагане на глоби или периодични имуществени санкции, когато в резултат от наказателно производство съгласно националното право има влязла в сила предишна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти.
(24)
Глобите и периодичните имуществени санкции, налагани от ЕОЦКП, следва да могат да бъдат изпълнявани принудително и принудителното им изпълнение следва да се урежда от гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия се развива производството. Гражданскопроцесуалните норми следва да не включват наказателнопроцесуални норми, но следва да е възможно да включват административнопроцесуални норми.
(25)
В случай на нарушение от страна на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да разполага с правомощието да предприеме набор от надзорни мерки, включително, но не само - да изиска от агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението, да спре използването на рейтингите за регулаторни цели, временно да забрани на агенцията за кредитен рейтинг да присъжда рейтинги и като крайна мярка - да прекрати регистрацията, когато агенцията за кредитен рейтинг е извършила тежко нарушение или повече от едно нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Надзорните мерки следва да се прилагат от ЕОЦКП, като се отчитат естеството и тежестта на нарушението, и следва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Преди да вземе решение за надзорни мерки, ЕОЦКП следва да даде на лицата, срещу които има започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(26)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз и от конституционните традиции в държавите-членки. Следователно настоящият регламент следва да се тълкува и прилага в съответствие с тези права и принципи, включително свързаните със свободата на печата и свободата на изразяване в медиите и с правото на устен и писмен превод за тези, които не говорят или не разбират езика на производството, като част от общото право на справедлив съдебен процес.
(27)
От съображения за правна сигурност е целесъобразно да се определят ясни преходни мерки за предаването на ЕОЦКП на преписките и работната документация от компетентните органи.
(28)
Регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, извършена от компетентен орган, следва да продължи да бъде валидна на цялата територия на Съюза след прехвърлянето на надзорни правомощия от компетентните органи към ЕОЦКП.
(29)
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС, за да конкретизира допълнително или да измени критериите за оценяване на съответствието на регулаторната и надзорна рамка на трети държави с цел отчитане на тенденциите на финансовите пазари, да приема регламент за таксите и подробни правила относно глобите и периодичните имуществени санкции, както и да изменя приложенията към Регламент (ЕО) № 1060/2009. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителния етап, включително на експертно равнище.
(30)
При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури ранно и непрекъснато предаване на информация за съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на нотификацията, за да възразят срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Също така Европейският парламент и Съветът следва да могат да информират другите институции за намерението си да не правят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(32)
В Декларацията по член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, която прие Договора от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите за делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(33)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) се прилага за обработването на личните данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(34)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) се прилага изцяло към обработването на лични данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(35)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна надзорна рамка за агенциите за кредитен рейтинг чрез възлагане на функциите по надзора над дейностите по определяне на кредитните рейтинги в Съюза на един надзорен орган, осигуряването на единно звено за контакт за агенциите за кредитен рейтинг и гарантирането на последователност при прилагане на правилата за агенции за кредитен рейтинг, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради паневропейската структура и въздействието на рейтинговите дейности, върху които се упражнява надзор, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(36)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 3, параграф 1 се добавят следните букви:
„п)
„компетентни органи“ са органите, посочени от всяка държава-членка в съответствие с член 22;
р)
„секторно законодателство“ означава правните актове на Съюза, посочени в член 4, параграф 1, първа алинея;
с)
„секторни компетентни органи“ означава националните компетентни органи, посочени в съответното секторно законодателство във връзка с надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както и институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове.“;
2)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. Кредитните институции по смисъла на Директива 2006/48/ЕО, инвестиционните посредници по смисъла на Директива 2004/39/ЕО, застрахователните предприятия, за които се прилага Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (8), застрахователните предприятия по смисъла на Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (9), презастрахователните предприятия по смисъла на Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането (10), ПКИПЦК по смисъла на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (11), институциите за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО и алтернативните инвестиционни фондове могат да използват кредитни рейтинги за регулаторни цели само ако те са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, които са установени в Съюза и са регистрирани в съответствие с настоящия регламент.
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
букви б), в) и г) се заменят със следното:
„б)
агенцията за кредитен рейтинг е проверила и е в състояние да докаже във всеки момент пред Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричан по-нататък „ЕОЦКП“), че извършените от агенцията за кредитен рейтинг от третата държава дейности по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден подлежащият на признаване кредитен рейтинг, отговарят на изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото изискванията, предвидени в членове 6-12;
в)
няма ограничения по отношение на способността на ЕОЦКП да оценява и следи за спазването от установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг на изискванията, посочени в буква б);
г)
при поискване от ЕОЦКП агенцията за кредитен рейтинг предоставя цялата информация, която е необходима на ЕОЦКП за упражняването на текущ надзор за спазването на изискванията на настоящия регламент;
ii)
буква з) се заменя със следното:
„з)
съществува подходящо споразумение за сътрудничество между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг. ЕОЦКП гарантира, че в това споразумение за сътрудничество се определят най-малко:
i)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг; и
ii)
процедурите за координация на надзорните органи, за да може ЕОЦКП да осъществява текущо наблюдение върху дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден признатият кредитен рейтинг.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може да подаде заявление за сертифициране. Заявлението се подава пред ЕОЦКП в съответствие с приложимите разпоредби на член 15.“;
б)
в параграф 3 първа алинея се заменя със следното:
„3. ЕОЦКП разглежда и взема решение по заявлението за сертифициране в съответствие с предвидената в член 16 процедура. Решението за сертифициране се основава на критериите, предвидени в параграф 1, букви а)-г) от настоящия член.“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може също така да подаде заявление за освобождаване:
а)
във всеки отделен случай - от спазването на някои или всички изисквания, установени в раздел А от приложение I и в член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че изискванията са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги;
б)
от изискването за физическо присъствие в Съюза, когато такова изискване би било прекалено обременително и непропорционално на естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги.
Заявлението за освобождаване по първа алинея, буква а) или б) се подава от агенцията за кредитен рейтинг заедно със заявлението за сертифициране. При оценяване на заявлението ЕОЦКП взема предвид размера на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1, като отчита естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност и естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги, както и въздействието на кредитните рейтинги, присъждани от агенцията за кредитен рейтинг, върху финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари на една или повече държави-членки. Въз основа на преценката на тези фактори ЕОЦКП може да разреши такова освобождаване по отношение на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1.“;
г)
параграф 5 се заличава;
д)
в параграф 6 трета алинея се заменя със следното:
„За да отчете тенденциите на финансовите пазари, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в, мерки за допълнително конкретизиране или изменение на критериите, предвидени във втора алинея, букви а), б) и в) от настоящия параграф.“;
е)
параграфи 7 и 8 се заменят със следното:
„7. ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество със съответните надзорни органи на трети държави, чиято правна и надзорна уредба е призната за еквивалентна на настоящия регламент в съответствие с параграф 6. С тези споразумения се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и надзорните органи на съответните трети държави; и
б)
процедурите относно координацията на надзорните дейности.
8. Членове 20 и 24 се прилагат mutatis mutandis по отношение на сертифицираните агенции за кредитен рейтинг и присъдените от тях кредитни рейтинги.“;
4)
В член 6 параграф 3 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводната част се заменя със следното:
„3. По искане на агенция за кредитен рейтинг ЕОЦКП може да я освободи от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че тези изисквания са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на нейната стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани кредитни рейтинги, както и че:“;
б)
втора алинея се заменя със следното:
„Когато става въпрос за група от агенции за кредитен рейтинг, ЕОЦКП гарантира, че най-малко една от агенциите за кредитен рейтинг в групата не е освободена от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4.“;
5)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
Възлагането на външни подизпълнители на важни оперативни функции се извършва по начин, който не води до съществено влошаване на качеството на вътрешния контрол в агенцията за кредитен рейтинг и способността на ЕОЦКП да упражнява надзор върху спазването на задълженията по настоящия регламент от страна на агенцията за кредитен рейтинг.“
6)
В член 10 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Агенциите за кредитен рейтинг не използват наименованието на ЕОЦКП или на компетентен орган по начин, който да показва или предполага признаване или одобрение от ЕОЦКП или даден компетентен орган на кредитните рейтинги или на каквито и да е дейности по определяне на кредитен рейтинг на тази агенция.“;
7)
В член 11 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят на разположение в централно хранилище, създадено от ЕОЦКП, информация за резултатите от тяхната дейност за минали периоди, включително относно честотата на промяна на рейтингите, както и информация относно присъждани в миналото кредитни рейтинги и промяна на тези рейтинги. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят информация в хранилището по стандартен образец, установен от ЕОЦКП. ЕОЦКП осигурява публичен достъп до тази информация и публикува на годишна основа обобщена информация за наблюдаваните основни тенденции.
3. Всяка година до 31 март агенциите за кредитен рейтинг предоставят на ЕОЦКП информация, свързана с въпросите по раздел Д, част II, точка 2 от приложение I.“;
8)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Регистрацията е валидна на цялата територия на Съюза от момента, в който поражда действие решението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, прието от ЕОЦКП в съответствие с член 16, параграф 3 или член 17, параграф 3.“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Агенциите за кредитен рейтинг уведомяват без неоправдано забавяне ЕОЦКП за всяка съществена промяна в условията на първоначалната регистрация, включително за всякакви случаи на откриване или закриване на клон в рамките на Съюза.“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. Без да се засяга член 16 или член 17, ЕОЦКП регистрира агенцията за кредитен рейтинг, ако в резултат на разглеждането на заявлението установи, че агенцията за кредитен рейтинг отговаря на условията за присъждане на кредитни рейтинги съгласно настоящия регламент, като взема предвид членове 4 и 6.“
„5. 5. ЕОЦКП не налага във връзка с регистрацията изисквания, които не са предвидени в настоящия регламент.“;
9)
Членове 15-21 се заменят със следното:
„Член 15
Заявление за регистрация
1. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявление за регистрация до ЕОЦКП. Заявлението съдържа информация по въпросите, предвидени в приложение II.
2. Когато заявлението за регистрация се подава от група от агенции за кредитен рейтинг, членовете на групата упълномощават един от тях да подаде всички заявления до ЕОЦКП от името на групата. Упълномощената агенция за кредитен рейтинг предоставя за всеки член от групата информацията по предвидените в приложение II въпроси.
3. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявленията си на някой от официалните езици на институциите на Съюза. Разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13) се прилагат mutatis mutandis по отношение на всички други съобщения между ЕОЦКП и агенциите за кредитен рейтинг и техните служители.
4. В срок от 20 работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението не е пълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който агенцията за кредитен рейтинг да предостави допълнителна информация.
След като прецени, че заявлението е пълно, ЕОЦКП уведомява за това агенцията за кредитен рейтинг.
Член 16
Разглеждане от ЕОЦКП на заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг
1. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, като отчита спазването от нейна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 60 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано решение за регистрация или решение за отказ на регистрация.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 17
Разглеждане от ЕОЦКП на заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг, като отчита спазването от тяхна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако някоя от агенциите за кредитен рейтинг от групата:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 70 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано индивидуално решение за регистрация или решение за отказ на регистрация по отношение на всяка от агенциите за кредитен рейтинг в групата.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 18
Уведомяване за решението за регистрация, за отказ или за прекратяване на регистрация на агенция за кредитен рейтинг и публикуване на списъка на регистрираните агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от пет работни дни след приемането на решение по член 16, 17 или 20 ЕОЦКП съобщава решението си на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП откаже да регистрира агенция за кредитен рейтинг или прекрати регистрацията на агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
2. ЕОЦКП съобщава на Комисията, на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14) („ЕБО“), на Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (15) („ЕОЗППО“), на компетентните органи и на секторните компетентни органи всяко решение съгласно членове 16, 17 или 20.
3. ЕОЦКП публикува на електронната си страница списък с агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с настоящия регламент. Този списък се актуализира в рамките на пет работни дни след приемането на решение съгласно член 16, 17 или 20. Комисията публикува актуализирания списък в Официален вестник на Европейския съюз в срок от 30 дни след актуализирането му.
Член 19
Такси за регистрация и надзор
1. ЕОЦКП начислява такси на агенциите за кредитен рейтинг в съответствие с настоящия регламент и регламента за таксите, посочен в параграф 2. Тези такси изцяло покриват разходите на ЕОЦКП по регистрацията и надзора на агенциите за кредитен рейтинг и по възстановяването на всякакви разходи, които могат да възникнат за компетентните органи при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
2. Комисията приема регламент за таксите. Този регламент определя по-специално вида на таксите и случаите, в които се дължат такси, размера на таксите, начина на плащане и начина, по който ЕОЦКП възстановява на компетентните органи всякакви разходи, които могат да възникнат за тях при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
Размерът на таксата, начислена на дадена агенция за кредитен рейтинг, покрива всички административни разходи и е пропорционален на оборота на съответната агенция за кредитен рейтинг.
Комисията приема регламента за таксите, посочен в първа алинея, чрез делегиран акт в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
Член 20
Прекратяване на регистрация
1. Без да се засяга член 24, ЕОЦКП прекратява регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
изрично се откаже от регистрацията или не е предоставяла кредитни рейтинги през предходните шест месеца;
б)
е получила регистрацията въз основа на неверни твърдения или по друг неправомерен начин; или
в)
вече не отговаря на условията, при които е регистрирана.
2. Когато компетентен орган на държава-членка, в която се използват присъдените от съответната агенция кредитни рейтинги, счита, че е изпълнено някое от условията, посочени в параграф 1, той може да поиска от ЕОЦКП да разгледа въпроса, дали са спазени условията за прекратяване на регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП реши да не прекратява регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
3. Решението за прекратяване на регистрацията незабавно поражда действие на цялата територия на Съюза, като се спазва посоченият в член 24, параграф 4 преходен период за използване на кредитните рейтинги.
ГЛАВА II
НАДЗОР ОТ СТРАНА НА ЕОЦКП
Член 21
ЕОЦКП
1. Без да се засяга член 25а, ЕОЦКП следи за прилагането на настоящия регламент.
2. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП издава и актуализира насоки за сътрудничеството между ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи за целите на настоящия регламент и за целите на съответното секторно законодателство, включително процедурите и подробните условия, свързани с делегирането на задачи.
3. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 до 7 юни 2011 г. ЕОЦКП в сътрудничество с ЕБО и ЕОЗППО издава и актуализира насоки за прилагането на режима за признаване по член 4, параграф 3 от настоящия регламент.
4. До 2 януари 2012 г. ЕОЦКП представя за одобрение от Комисията в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 проект на регулаторни технически стандарти за:
а)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявлението за регистрация съгласно приложение II;
б)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят при подаване на заявление за сертифициране и при оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари съгласно член 5;
в)
представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг оповестяват в съответствие с член 11, параграф 2 и раздел Д, част II, точка 1 от приложение I;
г)
оценяването на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, предвидени в член 8, параграф 3;
д)
съдържанието и формата на периодичното докладване на данни за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, упражняван от ЕОЦКП.
5. ЕОЦКП публикува за първи път до 1 януари 2012 г., а след това ежегодно доклад за прилагането на настоящия регламент. Докладът съдържа по-специално оценка на прилагането на приложение I от страна на агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
6. ЕОЦКП представя ежегодно на Европейския парламент, Съвета и Комисията доклад относно приетите надзорни мерки и санкциите, наложени от ЕОЦКП съгласно настоящия регламент, включително глоби и периодични имуществени санкции.
7. ЕОЦКП си сътрудничи с ЕБО и ЕОЗППО при изпълнението на своите задачи и се консултира с тези органи, преди да издаде и актуализира насоките и да представи проектите на регулаторни технически стандарти, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
Проверка за спазването на задължението за бек-тестване
1. При упражняване на текущия надзор върху агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП редовно проверява спазването на член 8, параграф 3.
2. Без да се засяга член 23, в рамките на проверката, посочена в параграф 1, ЕОЦКП също така:
а)
проверява провеждането на бек-тестването от страна на агенциите за кредитен рейтинг;
б)
анализира резултатите от бек-тестването; и
в)
проверява дали в кредитните агенции съществуват процеси за отразяване на резултатите от бек-тестването в техните рейтингови методологии.“;
11)
Членове 23-27 се заменят със следното:
„Член 23
Ненамеса в съдържанието на рейтингите или методологиите
При изпълнението на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП, Комисията и органите на публична власт на държавите-членки не се намесват по отношение на съдържанието на кредитните рейтинги или методологиите.
Член 23а
Упражняване на правомощията, посочени в членове 23б-23г
Правомощията, предоставени на ЕОЦКП или на длъжностно лице, или на друго оправомощено от ЕОЦКП лице съгласно членове 23б-23г, не може да бъдат използвани, за да се изисква разкриването на информация или документи, които са предмет на правно призната привилегия.
Член 23б
Искане за информация
1. ЕОЦКП може чрез обикновено искане или с решение да поиска от агенциите за кредитен рейтинг, от лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитния рейтинг, от оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, от трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции или дейности, и от лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг, да предоставят цялата информация, необходима на органа за изпълнение на задълженията му съгласно настоящия регламент.
2. Когато изпраща обикновено искане за информацията съгласно параграф 1, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
информира лицето, от което се изисква информацията, че няма задължение за предоставянето ѝ, но че при отговор от негова страна предоставената информация не може да бъде неточна или подвеждаща;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси.
3. Когато изисква предоставянето на информация съгласно параграф 1 с решение, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
посочва периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, за предоставяне на непълна информация;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси; и
ж)
посочва правото на обжалване на решението пред Апелативния съвет , както и правото решението да бъде обжалвано пред Съда на Европейския съюз в съответствие с членове 60 и 61 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Посочените в параграф 1 лица, техните представители или, в случай на юридически лица или на асоциации без правосубектност, лицата, упълномощени да ги представляват по закон или съгласно учредителните им актове, предоставят изискваната информация. Надлежно упълномощени адвокати могат да предоставят информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, ако предоставената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. ЕОЦКП незабавно изпраща копие от обикновеното искане или от решението до компетентните органи на държавата-членка, в която е установено или в която живее посоченото в параграф 1 лице, до което се отнася искането за информация.
Член 23в
Общи разследвания
1. За да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП може да извършва всички необходими разследвания по отношение на лицата, посочени в член 23б, параграф 1. За целта длъжностните лица и други оправомощени от ЕОЦКП лица имат правомощия:
а)
да проверяват всички документи, данни, процедури и всякакви други материали, отнасящи се до изпълнението на техните задачи, независимо от носителя, на който се съхраняват;
б)
да вземат или получават заверени копия или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да призоват и да искат от всяко лице, посочено в член 23б, параграф 1, от неговия представител или неговите служители да дадат устно или писмено обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката, и да запишат отговорите;
г)
да задават въпроси на всяко друго физическо или юридическо лице, което даде съгласие за това, с цел да съберат информация, свързана с предмета на разследването;
д)
да искат съхранявана информация за телефонни разговори и пренос на данни.
2. Длъжностните лица и други лица, оправомощени от ЕОЦКП за целите на разследванията, посочени в параграф 1, упражняват своите правомощия след представяне на писмено разрешение, в което се посочват предметът и целта на разследването. В разрешението се посочват и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, в случай че изискваните документи, данни, процедури или други материали или отговорите на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1, не са представени или са непълни, и глобите, предвидени в член 36а във връзка с раздел II, точка 8 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1.
3. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат провеждането на разследванията, започнати въз основа на решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на разследването, периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз.
4. В разумен срок преди започването на разследването ЕОЦКП информира компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия то ще се проведе, за предстоящото разследване и за самоличността на оправомощените лица. По искане на ЕОЦКП служителите на съответния компетентен орган подпомагат оправомощените лица при изпълнението на техните задължения. По искане на служителите на компетентния орган на съответната държава-членка те също могат да присъстват по време на разследването.
5. Ако съгласно националната уредба относно искането за предоставяне на съхранявана информация за телефонни разговори или пренос на данни, посочено в параграф 1, буква д), е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
6. Когато се подава искане за разрешение по параграф 5, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на разследването. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да преценява необходимостта от провеждане на разследването, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23г
Проверки на място
1. С цел изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП може да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 23б, параграф 1. Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверките, ЕОЦКП може да извършва проверки на място без предварително предупреждение.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕОЦКП, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 23в, параграф 1. Те разполагат и с правомощието да запечатват всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката.
3. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, упражняват правомощията си, след като представят писмено разрешение, в което се посочват предметът, целта на проверката и предвидените в член 36б периодични имуществени санкции в случаите, когато съответните лица не допуснат извършването на проверката. В разумен срок преди извършване на проверката ЕОЦКП уведомява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе тя.
4. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат извършването на проверки на място, разпоредено с решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на проверката, както и датата, на която тя ще започне, и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз. ЕОЦКП взема тези решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката.
5. По искане на ЕОЦКП служителите, както и лицата, оправомощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката, активно подпомагат длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2. По тяхно искане служители на компетентния орган на съответната държава-членка могат също да присъстват на проверките на място.
6. ЕОЦКП може също така да изиска от компетентните органи да изпълнят от негово име конкретни задачи по разследване и проверки на място, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1. За целта компетентните органи разполагат със същите правомощия като ЕОЦКП, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1.
7. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени от ЕОЦКП, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, компетентният орган на съответната държава-членка им оказва необходимото съдействие, като иска при необходимост съдействие от полицията или от подобен правоохранителен орган, с което да им даде възможност да проведат проверката.
8. Ако съгласно националната уредба за проверката на място, предвидена в параграф 1, или за съдействието, предвидено в параграф 7, е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
9. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 8, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да оценява необходимостта от извършване на проверката, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23д
Процедурни правила за предприемане на надзорни мерки и налагане на глоби
1. Когато при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, ЕОЦКП назначава независим разследващ служител в рамките на ЕОЦКП, който да разследва случая. Разследващият служител не участва и не трябва да е участвал в прекия или непрекия надзор и в процеса на регистрация на съответната агенция за кредитен рейтинг и изпълнява функциите си независимо от Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
2. Разследващият служител разследва предполагаемите нарушения, като взема предвид коментарите, представени от лицата, по отношение на които се провежда разследването, и представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП пълната преписка с констатациите си.
С цел изпълнение на задълженията си разследващият служител може да упражнява правомощията да изисква информация в съответствие с член 23б и да провежда разследвания и проверки на място в съответствие с членове 23в и 23г. Когато упражнява тези правомощия, разследващият служител спазва член 23а.
При изпълнение на задълженията си разследващият служител има достъп до всички документи и до цялата информация, събрана от ЕОЦКП в хода на надзорната му дейност.
3. След приключване на разследването и преди да представи на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите, разследващият служител дава на лицата, по отношение на които се провежда разследването, възможност да бъдат изслушани по въпросите, свързани с предмета на разследването. Разследващият служител основава констатациите си само на онези факти, по които лицата, по отношение на които се провежда разследването, са имали възможност да изразят становище.
Правото на защита на засегнатите от разследването лица се зачита напълно в хода на разследванията по настоящия член.
4. Когато представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите си, разследващият служител уведомява за това лицата, по отношение на които се провежда разследването. Лицата, по отношение на които се провежда разследването, имат право на достъп до преписката при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация, засягаща трети лица.
5. Въз основа на преписката, съдържаща констатациите на разследващия служител, и - когато има искане на засегнатите лица за това - след като изслуша лицата, по отношение на които се провежда разследването в съответствие с членове 25 и 36в, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП решава дали лицата, по отношение на които се провежда разследването, са извършили едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, и съответно предприема надзорни мерки в съответствие с член 24 и налага глоба в съответствие с член 36а.
6. Разследващият служител не участва в обсъжданията на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП, нито се намесва по друг начин в процеса на вземане на решение от страна на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
7. Комисията приема допълнителни процедурни правила за упражняването на правомощията по налагане на глоби или периодични имуществени санкции, включително разпоредби относно правото на защита, сроковете и събирането на глобите или периодичните имуществени санкции, и приема подробни правила относно давностните срокове за налагането и изпълнението на санкциите.
Правилата, посочени в първа алинея, се приемат чрез делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
8. ЕОЦКП се обръща към компетентните национални органи с цел започване на наказателно преследване, когато при изпълнение на своите задължения по настоящия регламент установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват престъпления. Освен това ЕОЦКП се въздържа от налагането на глоби или периодични имуществени санкции в случаи, при които предходна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти, вече е влязла в сила в резултат от наказателно производство съгласно националното право.
Член 24
Надзорни мерки на ЕОЦКП
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила някое от нарушенията, изброени в приложение III, той взема едно или повече от следните решения:
а)
прекратяване на регистрацията на агенцията за кредитен рейтинг;
б)
временна забрана за агенцията за кредитен рейтинг да присъжда кредитни рейтинги, валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
в)
прекратяване на използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги, присъдени от съответната агенция за кредитен рейтинг и валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
г)
искане към агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението;
д)
публикуване на известия.
2. Когато взема решенията, посочени в параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП отчита естеството и тежестта на нарушението, като отчита следните критерии:
а)
продължителността и честотата на нарушението;
б)
дали нарушението е разкрило сериозни или системни слабости в процедурите на предприятието или в системите за управление или вътрешния контрол;
в)
дали нарушението е спомогнало, предизвикало или по друг начин е довело до финансово престъпление;
г)
дали нарушението е извършено при условията на умисъл или на небрежност.
3. Преди да вземе решенията, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП информира за тях ЕБО и ЕОЗППО.
4. Кредитните рейтинги могат да продължат да се използват за регулаторни цели след приемането на решенията по параграф 1, букви а) и в), през период, който не надвишава:
а)
десет работни дни от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако има кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент; или
б)
три месеца от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако няма кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да удължи, включително по искане на ЕБО или ЕОЗППО, периода по първа алинея, буква б) с три месеца при изключителни обстоятелства, свързани с възможна дезорганизация на пазара или финансова нестабилност.
5. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП без неоправдано забавяне уведомява съответната агенция за кредитен рейтинг за всяко решение, прието съгласно параграф 1, и изпраща всяко такова решение на компетентните органи и секторните компетентни органи, Комисията, ЕБО и ЕОЗППО. Той обявява това решение на електронната си страница си в срок от 10 работни дни от датата на приемането му.
Когато обявява решението си по реда на първа алинея, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП посочва и правото на съответната агенция за кредитен рейтинг да обжалва решението, както и, когато е приложимо, факта на подаването на такава жалба, като посочва, че жалбата не спира изпълнението на решението, както и че Апелативният съвет може да спре изпълнението на обжалваното решение в съответствие с член 60, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Изслушване на засегнатите лица
1. Преди да вземе решение съгласно член 24, параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП дава на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
Първа алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати съществена и неизбежна вреда на финансовата система. В такъв случай Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация.
Член 25а
Секторни компетентни органи, отговорни за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 (използване на кредитните рейтинги)
Секторните компетентни органи отговарят за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 в съответствие със съответното секторно законодателство.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕОЦКП, КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И СЕКТОРНИТЕ КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 26
Задължение за сътрудничество
ЕОЦКП, ЕБО, ЕОЗППО, компетентните органи и секторните компетентни органи си сътрудничат, когато е необходимо за целите на настоящия регламент и на съответното секторно законодателство.
Член 27
Обмен на информация
1. ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи без неоправдано забавяне си предоставят информацията, необходима за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия регламент и съгласно съответното секторно законодателство.
2. ЕОЦКП може да предоставя на централните банки, Европейската система на централните банки и Европейската централна банка в качеството им на парични институции, на Европейския съвет за системен риск и по целесъобразност, на други органи на публичната власт, които отговарят за надзора над платежните системи и системите за сетълмент, поверителна информация, предназначена за изпълнението на задачите им. По същия начин тези органи или институции не могат да бъдат възпрепятствани при предоставянето на ЕОЦКП на информацията, необходима на ЕОЦКП за изпълнението на задълженията му съгласно настоящия регламент.“;
12)
Членове 28 и 29 се заличават;
13)
Членове 30, 31 и 32 се заменят със следното:
„Член 30
Делегиране на задачи от ЕОЦКП на компетентните органи
1. Когато това е необходимо за правилното изпълнение на надзорните задачи, ЕОЦКП може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държава-членка в съответствие с насоките, издадени от ЕОЦКП съгласно член 21, параграф 2. Тези надзорни задачи могат по-специално да включват правомощията да се изисква информация в съответствие с член 23б и да се провеждат разследвания и проверки на място в съответствие с член 23г, параграф 6.
2. Преди да делегира някоя задача, ЕОЦКП се консултира със съответния компетентен орган. Тези консултации са свързани със:
а)
обхвата на задачата, която ще се делегира;
б)
срока за изпълнение на задачата, която ще се делегира; и
в)
предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него.
3. В съответствие с регламента за таксите, който се приема от Комисията в съответствие с член 19, параграф 2, ЕОЦКП възстановява на компетентния орган направените във връзка с изпълнението на делегираните задачи разходи.
4. ЕОЦКП прави преглед на делегирането, посочено в параграф 1, през подходящи интервали от време. Делегирането може да бъде оттеглено по всяко време.
Делегирането на задачи не засяга отговорността на ЕОЦКП и не ограничава способността на органа да провежда и наблюдава делегираната дейност. Не се делегират надзорни отговорности по настоящия регламент, включително във връзка с решения за регистрация, окончателни оценки и последващи решения, свързани с нарушения.
Член 31
Уведомления и искания за спиране от компетентните органи
1. Ако компетентен орган на дадена държава-членка е убеден, че на територията на неговата или на друга държава-членка се извършват или са били извършвани действия в нарушение на настоящия регламент, той съобщава този факт на ЕОЦКП, като предоставя възможно най-конкретни данни. Ако компетентният орган на държавата-членка счита това за целесъобразно за целите на разследването, той може също да предложи на ЕОЦКП да разгледа необходимостта от използване на правомощията по членове 23б и 23в по отношение на агенцията за кредитен рейтинг, която участва в тези действия.
ЕОЦКП предприема подходящи действия. Той съобщава на компетентния орган, който го е уведомил, резултатите от своите действия и, доколкото е възможно, го уведомява за настъпили междувременно съществени промени.
2. Без да се засяга задължението за уведомяване по параграф 1, ако компетентният орган на държава-членка, който извършва уведомяването, смята, че регистрирана агенция за кредитен рейтинг, чиито кредитни рейтинги се използват на територията на тази държава-членка, нарушава задълженията по настоящия регламент и нарушенията са достатъчно тежки и трайни, за да се отразят съществено на защитата на инвеститорите или на стабилността на финансовата система в тази държава-членка, компетентният орган, който извършва уведомяването, може да поиска ЕОЦКП да прекрати използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги на съответната агенция за кредитен рейтинг от посочените в член 4, параграф 1 финансови институции и други субекти. Компетентният орган, който извършва уведомяването, надлежно мотивира своето искане пред ЕОЦКП.
Ако ЕОЦКП прецени, че искането е неоснователно, той уведомява писмено компетентния орган, който го е отправил, като се мотивира. Ако ЕОЦКП прецени, че искането е основателно, той предприема подходящи мерки за уреждане на въпроса.
Член 32
Професионална тайна
1. Задължението за запазване на професионална тайна се прилага по отношение на ЕОЦКП, компетентните органи и всички лица, които работят или са работили за ЕОЦКП, за компетентните органи или за всяко друго лице, на което ЕОЦКП е делегирал задачи, включително одитори и експерти, с които ЕОЦКП е сключил договор. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да се разкрива на друго лице или орган, освен ако това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
2. Цялата информация, която съгласно настоящия регламент се получава или обменя между ЕОЦКП, компетентните органи, секторните компетентни органи и други органи и субекти, посочени в член 27, параграф 2, се счита за поверителна, освен когато ЕОЦКП или съответният компетентен орган, или друг орган или субект посочат в момента на предоставянето ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или когато това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.“;
14)
Член 33 се заличава;
15)
Членове 34 и 35 се заменят със следното:
„Член 34
Споразумение за обмен на информация
ЕОЦКП може да сключи споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с надзорните органи на трети държави, само ако по отношение на разкриваната информация съществуват гаранции за запазване на професионална тайна, които са най-малко еквивалентни на гаранциите, предвидени в член 32.
Този обмен на информация има за цел изпълнение на задачите на тези надзорни органи.
По отношение на предоставянето на лични данни на трети държави, ЕОЦКП прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (16).
Член 35
Разкриване на информация от страна на трети държави
ЕОЦКП може да разкрива информация, получена от надзорните органи на трети държави, само ако ЕОЦКП или надзорните органи са получили изричното съгласие на надзорния орган, който е предоставил информацията и, когато е приложимо, само ако информацията се разкрива единствено за целите, за които този надзорен орган е дал съгласие, или когато такова разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
16)
Заглавието на глава I от дял IV „Санкции, процедура на комитет и доклади“ се заменя със „Санкции, глоби, периодични имуществени санкции, процедура на комитет, делегирани правомощия и доклади“;
17)
В член 36 първа и втора алинея се заменят със следното:
„Държавите-членки установяват система от санкции за нарушения на член 4, параграф 1 и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Държавите-членки гарантират, че секторният компетентен орган оповестява публично информация за всяка санкция, която е била наложена за нарушаване на разпоредбите на член 4, параграф 1, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.“;
18)
Вмъкват се следните членове:
„Член 36а
Глоби
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила, при условията на умисъл или небрежност, някое от нарушенията, изброени в приложение III, той приема решение за налагане на глоба в съответствие с параграф 2.
Нарушение от страна на агенция за кредитен рейтинг се счита се извършено при условията на умисъл, ако ЕОЦКП е открила обективни елементи, от които личи, че агенцията за кредитен рейтинг или висшето ѝ ръководство са действали съзнателно с цел извършване на нарушение.
2. Основният размер на глобите, посочени в параграф 1, е в следните граници:
а)
за нарушения по точки 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 и 51 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 500 000 EUR, но не повече от 750 000 EUR;
б)
за нарушения по точки 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 и 54 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 300 000 EUR, но не повече от 450 000 EUR;
в)
за нарушения по точки 9, 10, 26, 36, 44 и 53 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 100 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
г)
за нарушения по точки 1, 6, 7 и 8 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 50 000 EUR, но не повече от 150 000 EUR;
д)
за нарушения по точки 2, 4 и 5 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 25 000 EUR, но не повече от 75 000 EUR;
е)
за нарушения по точка 3 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 10 000 EUR, но не повече от 50 000 EUR;
ж)
за нарушения по точки 1-3 и 11 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 150 000 EUR, но не повече от 300 000 EUR;
з)
за нарушения по точки 4, 6, 8 и 10 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 90 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
и)
за нарушения по точки 5, 7 и 9 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 40 000 EUR, но не повече от 100 000 EUR.
За да реши дали основният размер на глобите следва да определен по-близо до долната или горната граница, или до средната стойност на сумите, предвидени в първа алинея, ЕОЦКП взема предвид годишния оборот за предходната стопанска година на съответната агенция за кредитен рейтинг. Основният размер е в долната граница за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е под 10 милиона евро, по средата - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е между 10 и 50 милиона евро, и в горната граница - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот надвишава 50 милиона евро.
3. При необходимост основният размер на глобите, определен в посочените в параграф 2 граници, се адаптира чрез отчитане на утежняващи или смекчаващи обстоятелства в съответствие със съответните коефициенти, предвидени в приложение IV.
Съответният утежняващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един утежняващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен утежняващ коефициент, се добавя към основния размер.
Съответният смекчаващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един смекчаващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен смекчаващ коефициент, се изважда от основния размер.
4. Независимо от параграфи 2 и 3 глобата не надвишава 20 % от годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг за предходната стопанска година, а ако агенцията за кредитен рейтинг пряко или непряко е получила финансова полза от нарушението, глобата е равна най-малко на размера на финансовата полза.
В случай че действие или бездействие на дадена агенция за кредитен рейтинг съставлява повече от едно от нарушенията, изброени в приложение III, се налага само по-голямата глоба, изчислена в съответствие с параграфи 2 и 3 и свързана с едно от тези нарушения.
Член 36б
Периодични имуществени санкции
1. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП с решение налага периодична имуществена санкция, за да принуди:
а)
агенция за кредитен рейтинг да прекрати нарушението в съответствие с решение, взето съгласно член 24, параграф 1, буква г);
б)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да предостави пълната информация, която е била изискана с решение съгласно член 23б;
в)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне провеждането на разследване, и по-специално да предостави пълна документация, данни, процедури или други изисквани материали и да допълни и коригира друга информация, предоставена в хода на разследването, започнато с решение, взето съгласно член 23в;
г)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне извършването на проверка на място, разпоредена с решение, взето съгласно член 23г.
2. Периодичните имуществени санкции трябва да са ефективни и пропорционални. Периодичната имуществена санкция се налага за всеки ден, докато кредитната агенция или съответното лице започне да спазва съответното решение, посочено в параграф 1.
3. Независимо от параграф 2 размерът на периодичната имуществена санкция е 3 % от средния дневен оборот през предходната стопанска година или, по отношение на физически лица - 2 % от средния дневен доход през предходната календарна година. Той се изчислява от датата, посочена в решението за налагане на периодична имуществена санкция.
4. Периодична имуществена санкция може да бъде наложена за не повече от шест месеца след уведомяването за взетото от ЕОЦКП решение.
Член 36в
Изслушване на лицата, по отношение на които е започнато производство
1. Преди да вземе решение за налагане на глоба и/или периодична имуществена санкция съгласно член 36а или член 36б, параграф 1, букви а)-г), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП предоставя на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация или вътрешни подготвителни документи на ЕОЦКП.
Член 36г
Оповестяване, характер, изпълнение и разпределение на глоби и периодични имуществени санкции
1. ЕОЦКП оповестява публично информация за всяка глоба и периодична имуществена санкция, наложени съгласно членове 36а и 36б, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.
2. Глобите или периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, са с административен характер.
3. Глобите и периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, могат да се изпълняват принудително.
Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата-членка, на чиято територия се осъществява. Изпълнителното основание се прилага към решението, без да са необходими допълнителни формалности освен проверка за автентичност на решението от страна на органа, който правителството на всяка държава-членка е определило за тази цел и за който е уведомило ЕОЦКП и Съда на Европейския съюз.
След изпълнението на тези формалности по молба на заинтересованата страна последната може да пристъпи към принудително изпълнение в съответствие с националното законодателство, като сезира пряко компетентния орган.
Принудителното изпълнение може да бъде спряно само с решение на Съда на Европейския съюз. Независимо от това контролът по жалби относно правомерността на принудителното изпълнение е от компетентността на съдилищата на съответната държава-членка.
4. Сумите на глобите и периодичните имуществени санкции се внасят в приход на общия бюджет на Европейския съюз.
Член 36д
Обжалване пред Съда на Европейския съюз
Съдът на Европейския съюз разполага с неограничени контролни правомощия по отношение на решения, с които ЕОЦКП е наложил глоба или периодична имуществена санкция. Той може да отмени, намали или увеличи размера на наложената глоба или периодична имуществена санкция.“;
19)
Член 37 се заменя със следното:
„Член 37
Изменения на приложенията
За да отчете тенденциите, включително международните тенденции на финансовите пазари, по-специално във връзка с нови финансови инструменти, Комисията може да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията по членове 38б и 38в, мерки за изменение на приложенията, освен на приложение III.“;
20)
В член 38 параграф 2 се заличава;
21)
Вмъкват се следните членове:
„Член 38а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 6, трета аления, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 1 юни 2011. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттегли в съответствие с член 38б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за това.
3. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 38б и 38в.
Член 38б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 6, трета алинея, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в рамките на разумен срок преди вземането на окончателното решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в същото решение. Решението влиза в сила незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението не засяга действието на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 38в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако в рамките на срока, посочен в параграф 1, Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
22)
Член 39 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заличава;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Като взема предвид развитието на регулаторната и надзорната уредба на трети държави в областта на агенциите за кредитен рейтинг, до 1 юли 2011 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно въздействието на това развитие и на посочените в член 40 преходни разпоредби върху стабилността на финансовите пазари в Съюза.“;
23)
Вмъква се следният член:
„Член 39a
Доклад на ЕОЦКП
До 31 декември 2011 г. ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с поемането на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
24)
В член 40 трета алинея се заменя със следното:
„Съществуващите агенции за кредитен рейтинг могат да продължат да присъждат кредитни рейтинги, които могат да се използват за регулаторни цели от финансовите институции и останалите субекти, посочени в член 4, параграф 1, освен ако им бъде отказана регистрация. При отказ на регистрация се прилагат разпоредбите на член 24, параграфи 4 и 5.“;
25)
Вмъква се следният член:
„Член 40а
Преходни мерки, свързани с ЕОЦКП
1. На 1 юли 2011 г. се прекратяват всички правомощия и задължения, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, които са възложени на компетентните органи - независимо дали действат като компетентни органи на държавата-членка по произход или не - и на колегии, когато има създадени такива.
Заявление за регистрация, получено от компетентните органи на държавата-членка по произход или от съответната колегия до 7 септември 2010 г., обаче не се предава на ЕОЦКП, а решението за регистрация или за отказ на регистрация се взема от тези органи и съответната колегия.
2. Без да се засяга параграф 1, втора алинея, всякакви преписки и работни документи, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, включително текущите прегледи и действия по правоприлагане, или заверени копия от тях, се предават на ЕОЦКП на посочената в параграф 1 дата.
3. Компетентните органи и колегиите, посочени в параграф 1, осигуряват предаването на ЕОЦКП на всички налични материали и работни документи или на заверени копия от тях възможно най-бързо и във всеки случай най-късно до 1 юли 2011 г. Тези компетентни органи и колегии също така предоставят на ЕОЦКП необходимото съдействие и съвети, за да улеснят ефективното и ефикасно прехвърляне и продължаване на дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг.
4. ЕОЦКП е законен правоприемник на посочените в параграф 1 компетентни органи и колегии по всякакви административни или съдебни производства, произтичащи от дейността по надзора и правоприлагането, осъществявана от тези компетентни органи и колегии във връзка с въпроси, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
5. Всяка регистрация на агенция за кредитен рейтинг, извършена в съответствие с дял III, глава I от страна на компетентен орган, посочен в параграф 1 от настоящия член, остава валидна след прехвърлянето на правомощията към ЕОЦКП.
6. До 1 юли 2014 г. и в рамките на текущия надзор, който упражнява, ЕОЦКП извършва най-малко една проверка на всички агенции за кредитен рейтинг, по отношение на които притежава надзорни правомощия.“;
26)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент;
27)
Добавят се приложенията, които се съдържат в приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 май 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 513/2011
(2011. gada 11. maijs),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Galīgajā ziņojumā, ko Komisijas pilnvarotā augsta līmeņa ekspertu grupa J. de Larosière vadībā publicēja 2009. gada 25. februārī, tika secināts, ka ir jāstiprina Eiropas Savienības finanšu nozares uzraudzības sistēma, lai mazinātu nākotnes finanšu krīžu risku un smagumu. Tā ieteica veikt uzraudzības struktūras tālejošas reformas. Ekspertu grupa arī secināja, ka vajadzētu izveidot Eiropas finanšu uzraudzības sistēmu (EFUS), ko veidotu trīs Eiropas Uzraudzības iestādes (EUI), proti, vērtspapīru nozarē, apdrošināšanas un fondēto pensiju nozarē un banku nozarē, kā arī ieteica izveidot Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju.
(2)
Komisijas 2009. gada 4. marta paziņojumā “Impulsi Eiropas atveseļošanai” tika ierosināts sagatavot tiesību akta projektu, ar kuru izveido EFUS, un Komisijas 2009. gada 27. maija paziņojumā “Eiropas finanšu uzraudzība” tika sniegta sīkāka informācija par šādas jaunas uzraudzības sistēmas iespējamo struktūru, uzsverot kredītreitingu aģentūru uzraudzības specifiku.
(3)
Eiropadome 2009. gada 19. jūnija secinājumos ieteica izveidot EFUS, kura sastāvētu no valstu finanšu uzraudzības iestāžu tīkla un strādātu kopā ar trim jaunajām Eiropas Uzraudzības iestādēm. EFUS mērķim vajadzētu būt valstu uzraudzības kvalitātes un konsekvences uzlabošanai, pārrobežu grupu uzraudzības stiprināšanai, izveidojot uzraudzības kolēģijas, un vienota Eiropas noteikumu kopuma pieņemšanai, kas piemērojams visiem finanšu tirgu dalībniekiem iekšējā tirgū. Eiropadome uzsvēra, ka Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde būtu jāpilnvaro uzraudzīt kredītreitingu aģentūras. Turklāt Komisijai būtu jāpatur sava kompetence nodrošināt Līgumu izpildi un jo īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) VII sadaļas I nodaļas attiecībā uz vispārējiem noteikumiem par konkurenci saskaņā ar pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem.
(4)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1905/2010 (4) ir izveidota Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde) (EVTI).
(5)
Būtu skaidri jādefinē EVTI pilnvaru joma, lai finanšu tirgus dalībnieki varētu identificēt kompetento iestādi kredītreitingu aģentūru darbības jomā. EVTI būtu jāpiešķir vispārējas pilnvaras par jautājumiem, kas saistīti ar kredītreitingu aģentūru reģistrāciju un reģistrēto kredītreitingu aģentūru pastāvīgu uzraudzību atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1060/2009 (5).
(6)
EVTI vajadzētu būt vienīgajai atbildīgajai iestādei par kredītreitingu aģentūru reģistrāciju un uzraudzību Savienībā. Ja EVTI deleģē konkrētus uzdevumus kompetentajām iestādēm, EVTI vajadzētu saglabāt juridisko atbildību. Valstu kompetento iestāžu vadītājus un citus darbiniekus vajadzētu iesaistīt EVTI lēmumu pieņemšanas procesā saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1905/2010, proti, viņiem vajadzētu darboties EVTI struktūru locekļu statusā, piemēram, tās uzraudzības padomē vai tās iekšējās darba grupās. EVTI vajadzētu būt īpašām pilnvarām slēgt sadarbības līgumus par informācijas apmaiņu ar trešo valstu uzraudzības iestādēm. Šiem sadarbības līgumiem vajadzētu attiekties arī uz kompetentajām iestādēm, taču tādā mērā, kādā tās piedalās EVTI lēmumu pieņemšanas procesā vai izpilda uzdevumus EVTI vārdā.
(7)
Tās informācijas pārredzamībai, kuru reitingu saņēmuša finanšu instrumenta emitents sniedzis nozīmētajai kredītreitingu aģentūrai, varētu būt daudz lielāka potenciālā pievienotā vērtība attiecībā uz tirgus darbību un ieguldītāju aizsardzību. Tāpēc būtu lietderīgi pārdomāt, kā vislabāk paplašināt tās informācijas pārredzamību, pamatojoties uz kuru tiek noteikti visu finanšu instrumentu reitingi. Pirmkārt, atklājot minēto informāciju citām reģistrētām vai sertificētām kredītreitingu aģentūrām, būtu iespējams palielināt konkurenci starp tām, jo tas varētu izraisīt nepasūtītu reitingu skaita pieaugumu. Šādu nepasūtītu reitingu izsniegšanai būtu jāveicina vairāk nekā viena reitinga izmantošana par vienu finanšu instrumentu. Tas varētu arī palīdzēt izvairīties no iespējamiem interešu konfliktiem, jo īpaši saistībā ar modeli “emitents maksā”, un uzlabot reitingu kvalitāti. Otrkārt, atklājot šo informāciju visam tirgum, varētu palielināt arī ieguldītāju spēju veidot pašiem savu riska analīzi, pienācīgi rūpīgi pamatojot to ar šo papildu informāciju. Šāda atklāšana varētu arī samazināt atkarību no kredītreitingiem, kurus izsniegušas kredītreitingu aģentūras. Lai sasniegtu minētos pamatmērķus, Komisijai vajadzētu dziļāk izpētīt minētos jautājumus, papildus apsverot publiskošanas pienākuma pienācīgu darbības jomu, tajā skaitā ņemot vērā ietekmi uz vietējiem vērtspapirizācijas tirgiem, turpmāku dialogu ar ieinteresētajām pusēm, tirgus uzraudzību un reglamentējošām norisēm, kā arī citās jurisdikcijās gūto pieredzi. Ņemot vērā šo novērtējumu, Komisijai vajadzētu iesniegt atbilstīgus tiesību aktu priekšlikumus. Komisijas novērtējumam un priekšlikumiem vajadzētu ļaut noteikt jaunas pārredzamības prasības tādā veidā, kas ir visatbilstošākais sabiedrības interesēm un nodrošina ieguldītāju vislabāko aizsardzību.
(8)
Tā kā kredītreitingus izmanto visā Savienībā, tradicionālais sadalījums starp mītnes dalībvalsts kompetento iestādi un citām kompetentām iestādēm un kolēģijas veida uzraudzības koordinēšana nav pati piemērotākā kredītreitingu aģentūru uzraudzības struktūra. Izveidojot EVTI, vairs nav vajadzības saglabāt šādu struktūru. Tādējādi tiktu optimizēts reģistrācijas process un attiecīgi samazināts tam nepieciešamais laiks.
(9)
EVTI vajadzētu būt atbildīgai par kredītreitingu aģentūru reģistrāciju un nepārtrauktu uzraudzību, taču tai nebūtu jāatbild par kredītreitingu lietotāju pārraudzību. Tādējādi kompetentajām iestādēm, kas ar attiecīgajiem nozares tiesību aktiem ir ieceltas, lai uzraudzītu kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības, apdrošināšanas uzņēmumus, dzīvības apdrošināšanas uzņēmumus, pārapdrošināšanas uzņēmumus, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus (PVKIU), papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas un alternatīvo ieguldījumu fondus, vajadzētu palikt atbildīgām par uzraudzību pār to, kā kredītreitingus izmanto minētās finanšu iestādes un uzņēmumi, kurus uzrauga valstu līmenī, saistībā ar citām finanšu pakalpojumu direktīvām un to piemērošanu, un par kredītreitingu izmantošanu prospektos.
(10)
Ir vajadzīgs efektīvs instruments, lai izstrādātu saskaņotus regulatīvus tehniskos standartus, kas atvieglotu Regulas (EK) Nr. 1060/2009 piemērošanu ikdienā un ieguldītājiem un patērētājiem visā Savienībā nodrošinātu godīgas konkurences nosacījumus un atbilstošu aizsardzību. Regulatīvu tehnisko standartu projekta izstrādi ir efektīvi un lietderīgi uzticēt EVTI kā struktūrai ar augsti specializētām zināšanām.
(11)
Kredītreitingu aģentūru jomā EVTI būtu jāiesniedz Komisijai tehnisko standartu projekts par informāciju, kas kredītreitingu aģentūrai jāsniedz reģistrācijas pieteikumā, informāciju, kas kredītreitingu aģentūrai jāsniedz sertifikācijas pieteikumā un lai izvērtētu tās sistēmisko nozīmi saistībā ar finanšu stabilitāti vai finanšu tirgu integritāti, par to, kā sniedzama informācija, tostarp tās struktūru, formātu, metodi un pārskata laikposmu, ko kredītreitingu aģentūras dara zināmu atklātībai, par to, kā izvērtēt kredītreitingu metodikas atbilstību Regulā (EK) Nr. 1060/2009 noteiktajām prasībām, un par reitingu informācijas saturu un formātu periodiskajiem pārskatiem, ko EVTI pastāvīgai uzraudzībai pieprasa no kredītreitingu aģentūrām. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010 Komisijai vajadzētu pieņemt regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai piešķirtu tam saistošu juridisku spēku. Sagatavojot savu regulatīvo tehnisko standartu projektu, EVTI būtu jāņem vērā Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejas jau sagatavotie norādījumi saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1060/2009 saturu un tie jāatjaunina, ja tas ir piemēroti un vajadzīgi.
(12)
Jomās, uz kurām neattiecas regulatīvie tehniskie standarti, EVTI būtu jāpilnvaro izdot un atjaunināt nesaistošus norādījumus par jautājumiem, kas saistīti ar Regulas (EK) Nr. 1060/2009 piemērošanu.
(13)
Lai EVTI varētu efektīvi pildīt savus pienākumus, tai vajadzētu būt iespējai ar vienkāršu pieprasījumu vai lēmumu pieprasīt kredītreitingu aģentūrām, personām, kas iesaistītas kredītreitingu noteikšanas darbībās, vērtējamām juridiskām personām un saistītām trešām personām, trešām personām, kurām kredītreitingu aģentūras ārpakalpojumu veidā deleģējušas darbības funkcijas, un personām, kas ir citādi cieši un būtiski saistītas ar kredītreitingu aģentūrām vai kredītreitingu noteikšanas darbībām, sniegt visu vajadzīgo informāciju. Pēdējā minētajā personu grupā vajadzētu ietilpt, piemēram, kredītreitingu aģentūras darbiniekiem, kuri nav tieši iesaistīti kredītreitingu noteikšanas darbībās, bet kuriem sakarā ar viņu darbu kredītreitingu aģentūrā varētu būt zināma būtiska informācija par konkrētu gadījumu. Minētajā kategorijā var ietilpt arī uzņēmumi, kas ir snieguši pakalpojumus attiecīgajai kredītreitingu aģentūrai. Uzņēmumiem, kas izmanto kredītreitingus, nevajadzētu ietilpt minētajā kategorijā. Ja EVTI šādu informāciju pieprasa ar vienkāršu pieprasījumu, tā adresātam nav pienākuma sniegt informāciju, bet, ja viņš to brīvprātīgi sniedz, sniegtajai informācijai nevajadzētu būt nepatiesai vai maldinošai. Šādu informāciju vajadzētu sniegt nekavējoties.
(14)
Lai EVTI varētu efektīvi īstenot savas uzraudzības pilnvaras, tai vajadzētu būt iespējai veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas.
(15)
Kompetentajām iestādēm būtu jāpaziņo jebkura informācija saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1060/2009 un jāpalīdz EVTI, un jāsadarbojas ar to. EVTI un kompetentajām iestādēm būtu cieši jāsadarbojas arī ar nozares kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par Regulas (EK) Nr. 1060/2009 4. panta 1. punktā minēto uzņēmumu uzraudzību. EVTI vajadzētu būt iespējai deleģēt konkrētus uzraudzības uzdevumus dalībvalsts kompetentajai iestādei, piemēram, ja uzraudzības uzdevuma veikšanai ir vajadzīgas ar vietējiem apstākļiem saistītas zināšanas un pieredze, kas ir daudz vieglāk pieejama valstu līmenī. Uzdevumu veidi, kurus vajadzētu būt iespējai deleģēt, ir konkrētu izmeklēšanas uzdevumu veikšana un pārbaudes uz vietas. Pirms uzdevumu deleģēšanas EVTI būtu jākonsultējas ar attiecīgo kompetento iestādi par detalizētiem nosacījumiem saistībā ar šādu uzdevumu deleģēšanu, tostarp par deleģējamā uzdevuma apjomu, uzdevuma izpildes termiņu un vajadzīgās informācijas apmaiņu ar EVTI. EVTI būtu kompetentajām iestādēm jāatlīdzina izmaksas par deleģēta uzdevuma veikšanu saskaņā ar regulējumu par maksām, ko Komisija nosaka, pieņemot deleģētu aktu. EVTI nevajadzētu būt iespējai deleģēt tiesības pieņemt lēmumus par reģistrāciju.
(16)
Jānodrošina, lai kompetentās iestādes varētu pieprasīt EVTI pārbaudīt, vai ir izpildīti kredītreitingu aģentūras reģistrācijas anulēšanas nosacījumi, un pieprasīt EVTI apturēt reitingu izmantošanu, ja tās uzskata, ka kredītreitingu aģentūra būtiski un pastāvīgi pārkāpj Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumus. EVTI būtu jāizvērtē šādas prasības un jāveic attiecīgi pasākumi.
(17)
EVTI vajadzētu būt iespējai piemērot periodiskus soda maksājumus, lai panāktu, ka kredītreitingu aģentūras izbeidz pārkāpumu, pēc EVTI pieprasījuma sniedz pilnīgu informāciju vai pakļaujas izmeklēšanai vai pārbaudei uz vietas.
(18)
EVTI vajadzētu būt iespējai kredītreitingu aģentūrām piemērot naudas sodus, ja tiek konstatēts, ka tās tīši vai nolaidības dēļ ir pārkāpušas Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumus. Naudas sodus vajadzētu piemērot atbilstoši pārkāpumu smaguma līmenim. Pārkāpumus vajadzētu sadalīt dažādās grupās, par katru no kurām vajadzētu piemērot konkrētus naudas sodus. Lai aprēķinātu naudas sodu, kas saistīts ar konkrētu pārkāpumu, EVTI vajadzētu izmantot divpakāpju metodiku, kas paredz noteikt pamatsummu un vajadzības gadījumā koriģēt minēto pamatsummu ar noteiktiem koeficientiem. Pamatsummu vajadzētu noteikt, ņemot vērā attiecīgās kredītreitingu aģentūras gada apgrozījumu, un korekcijas būtu jāveic ar pamatsummas palielināšanu vai samazināšanu, piemērojot attiecīgus koeficientus saskaņā ar šo regulu.
(19)
Ar šo regulu nosaka koeficientus, kas saistīti ar atbildību pastiprinošiem un mīkstinošiem apstākļiem, lai EVTI sniegtu nepieciešamos instrumentus, lemjot par naudas sodu, kas ir samērīgs ar kredītreitingu aģentūras izdarītā pārkāpuma smagumu, ņemot vērā minētā pārkāpuma izdarīšanas apstākļus.
(20)
Pirms pieņemt lēmumu par naudas soda vai periodiska soda maksājuma piemērošanu, EVTI vajadzētu dot iespēju personām, kuru lieta tiek izskatīta, tikt uzklausītām, lai ievērotu viņu tiesības uz aizstāvību.
(21)
Dalībvalstīm būtu jāsaglabā kompetence paredzēt un īstenot noteikumus par sankcijām, kuras piemērojamas, ja finanšu iestādes un citas juridiskas personas neievēro pienākumu regulatīviem nolūkiem izmantot tikai tādus kredītreitingus, ko izsniegušas kredītreitingu aģentūras, kas reģistrētas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1060/2009.
(22)
Ar šo regulu nebūtu jārada precedents tam, ka Eiropas Uzraudzības iestāžu finanšu tirgus dalībniekiem vai citiem uzņēmumiem saistībā ar citiem darbības veidiem piemēro finansiālus vai ar finansēm nesaistītus sodus.
(23)
EVTI būtu jāatturas no naudas sodu vai periodisku soda maksājumu piemērošanas gadījumos, kad kriminālprocesā saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir stājies spēkā res judicata attaisnojošs vai notiesājošs spriedums, kas izriet no identiskiem faktiem vai faktiem, kuru būtība ir tāda pati.
(24)
EVTI lēmumiem, ar kuriem tiek uzlikti naudas sodi un periodiskie soda maksājumi vajadzētu būt izpildāmiem, un uz to izpildi būtu jāattiecina civilprocesa noteikumi, kas ir spēkā tās valsts teritorijā, kurā izpilde notiek. Civilprocesa noteikumos nevajadzētu iekļaut kriminālprocesa noteikumus, bet tajos būtu jāiekļauj administratīvā procesa noteikumi.
(25)
Kredītreitingu aģentūras izdarīta pārkāpuma gadījumā EVTI vajadzētu būt pilnvarotai veikt virkni uzraudzības pasākumu, tostarp, bet ne tikai - pieprasīt kredītreitingu aģentūrai izbeigt pārkāpumu, apturēt kredītreitingu izmantošanu regulatīviem nolūkiem, uz laiku aizliegt kredītreitingu aģentūrai izsniegt kredītreitingus un - kā galējo līdzekli - anulēt reģistrāciju, ja kredītreitingu aģentūra ir būtiski vai atkārtoti pārkāpusi Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumus. EVTI būtu jāpiemēro uzraudzības pasākumi, ņemot vērā pārkāpuma veidu un smagumu un ievērojot proporcionalitātes principu. Pirms pieņemt lēmumu par uzraudzības pasākumiem, EVTI vajadzētu dot iespēju personām, kuru lieta tiek izskatīta, tikt uzklausītām, lai ievērotu viņu tiesības uz aizstāvību.
(26)
Šajā regulā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un dalībvalstu konstitucionālajās tradīcijās. Attiecīgi šī regula būtu jāinterpretē un jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem, tostarp tiem, kas attiecas uz preses brīvību un vārda brīvību plašsaziņas līdzekļos, un - kā daļu no vispārējām tiesībām uz taisnīgu tiesu - arī tiesībām uz mutisku un rakstisku tulkojumu tiem, kas nerunā tiesvedības valodā vai nesaprot to.
(27)
Tiesiskās noteiktības nolūkā ir lietderīgi noteikt skaidrus pārejas noteikumus par to, kā kompetentajām iestādēm jānodod lietas un darba dokumenti EVTI.
(28)
Kompetentās iestādes izsniegta kredītreitingu aģentūras reģistrācija turpina būt derīga visā Savienībā arī pēc tam, kad EVTI pārņem uzraudzības pilnvaras no kompetentās iestādes.
(29)
Komisija būtu jāpilnvaro saskaņā ar LESD 290. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai sīkāk precizētu vai grozītu trešās valsts regulatīvās un uzraudzības sistēmas līdzvērtības novērtēšanas kritērijus un, lai ņemtu vērā notikumus finanšu tirgū, pieņemtu regulu par maksām un detalizētus noteikumus par naudas sodiem un periodiskiem soda maksājumiem, kā arī lai grozītu Regulas (EK) Nr. 1060/2009 pielikumus. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī.
(30)
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina savlaicīga un nepārtraukta attiecīgo dokumentu informācijas nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(31)
Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzētu būt iespējai trīs mēnešos izteikt iebildumus pret deleģēto aktu. Vajadzētu būt arī iespējai pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto laikposmu pagarināt par trim mēnešiem attiecībā uz īpaši problemātiskām jomām. Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzētu būt iespējai informēt otru iestādi par lēmumu neizteikt iebildumus. Šāda priekšlaicīga deleģēto aktu apstiprināšana ir īpaši piemērota gadījumos, kad jāievēro termiņi, piemēram, ja pamataktā ir termiņi, saskaņā ar kuriem Komisijai ir jāpieņem deleģētie akti.
(32)
Starpvaldību konferences, kas pieņēma Lisabonas līgumu, Nobeiguma aktam pievienotajā Deklarācijā par Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu konference atzīmēja Komisijas nodomu saskaņā ar jau iedibināto praksi turpināt konsultācijas ar dalībvalstu ieceltajiem ekspertiem, sagatavojot deleģēto aktu projektus finanšu pakalpojumu jomā.
(33)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (6) attiecas uz personas datu apstrādi, ko veic Regulas (EK) Nr. 1060/2009 piemērošanas gaitā.
(34)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (7) pilnībā piemēro personas datu apstrādei, ko veic Regulas (EK) Nr. 1060/2009 piemērošanas gaitā.
(35)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus - proti, izveidot efektīvu un lietderīgu kredītreitingu aģentūru uzraudzības sistēmu, vienai kopējai uzraudzības iestādei uzticot reitingu noteikšanas darbību uzraudzību Savienībā, paredzot vienu kontaktpunktu kredītreitingu aģentūrām un nodrošinot noteikumu konsekventu piemērošanu kredītreitingu aģentūrām, - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka uzraugāmo reitinga noteikšanas darbību struktūra un ietekme aptver visu Eiropu, šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(36)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1060/2009,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi
Regulu (EK) Nr. 1060/2009 groza šādi:
1)
regulas 3. panta 1. punktam pievieno šādus apakšpunktus:
“p)
“kompetentās iestādes” ir iestādes, ko katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar 22. pantu;
q)
“nozares tiesību akti” ir Savienības tiesību akti, kas minēti 4. panta 1. punkta pirmajā daļā;
r)
“nozares kompetentās iestādes” ir valstu kompetentās iestādes, kas saskaņā ar attiecīgajiem nozares tiesību aktiem ir ieceltas, lai uzraudzītu kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības, apdrošināšanas uzņēmumus, dzīvības apdrošināšanas uzņēmumus, pārapdrošināšanas uzņēmumus, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus (PVKIU), papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas un alternatīvo ieguldījumu fondus.”;
2)
regulas 4. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“1. Kredītiestādes, kā tās definētas Direktīvā 2006/48/EK, ieguldījumu sabiedrības, kā tās definētas Direktīvā 2004/39/EK, apdrošināšanas uzņēmumi, kuriem piemēro Padomes Pirmo direktīvu 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana (8), dzīvības apdrošināšanas uzņēmumi, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/83/EK (2002. gada 5. novembris) par dzīvības apdrošināšanu (9), pārapdrošināšanas uzņēmumi, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/68/EK (2005. gada 16. novembris) par pārapdrošināšanu (10), PVKIU, kā tie definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/65/EK (2009. gada 13. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (11), papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūcijas, kā tās definētas Direktīvā 2003/41/EK, un alternatīvie ieguldījumu fondi regulatīviem nolūkiem drīkst izmantot tikai tādus kredītreitingus, ko izsniegušas kredītreitingu aģentūras, kuras veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir reģistrētas saskaņā ar šo regulu.
b)
panta 3. punktu groza šādi:
i)
punkta b), c) un d) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:
“b)
kredītreitingu aģentūra ir pārbaudījusi un spēj Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (12), (EVTI) pastāvīgi apliecināt, ka trešās valsts kredītreitingu aģentūras veiktās kredītreitingu noteikšanas darbības, kuru rezultātā izsniedz apstiprināmu kredītreitingu, atbilst prasībām, kas ir vismaz tikpat stingras kā 6. līdz 12. pantā minētās prasības;
c)
EVTI spējas novērtēt un pārraudzīt tādas kredītreitingu aģentūras, kuras veic uzņēmējdarbību trešā valstī, atbilstību b) apakšpunktā minētajām prasībām nav ierobežotas;
d)
kredītreitingu aģentūra pēc pieprasījuma sniedz EVTI visu vajadzīgo informāciju, lai EVTI varētu pastāvīgi uzraudzīt atbilstību šīs regulas prasībām;
ii)
punkta h) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“h)
ir izveidots pienācīgs sadarbības mehānisms starp EVTI un tās kredītreitingu aģentūras attiecīgo uzraudzības iestādi, kura veic uzņēmējdarbību trešā valstī. EVTI nodrošina, ka šādā sadarbības mehānismā nosaka vismaz:
i)
mehānismu informācijas apmaiņai starp EVTI un attiecīgo tās kredītreitingu aģentūras uzraudzības iestādi, kura veic uzņēmējdarbību trešā valstī; un
ii)
uzraudzības darbību koordinēšanas procedūras, lai dotu iespēju EVTI pastāvīgi pārraudzīt kredītreitingu noteikšanas darbības, kuru rezultātā izsniedz apstiprinātu kredītreitingu.”;
3)
regulas 5. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Panta 1. punktā minētā kredītreitingu aģentūra var iesniegt sertifikācijas pieteikumu. Pieteikumu iesniedz EVTI saskaņā ar 15. panta atbilstīgajiem noteikumiem.”;
b)
panta 3. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“3. EVTI izvērtē un lemj par sertifikācijas pieteikumu saskaņā ar 16. pantā noteikto procedūru. Lēmumu par sertifikāciju pieņem, pamatojoties uz šā panta 1. punkta a) līdz d) apakšpunktā noteiktajiem kritērijiem.”;
c)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Kredītreitingu aģentūra, kas minēta 1. punktā, arī var iesniegt pieteikumu atbrīvot to:
a)
katru gadījumu izskatot atsevišķi, no dažu vai visu I pielikuma A iedaļā un 7. panta 4. punktā minēto prasību ievērošanas, ja šī kredītreitingu aģentūra spēj pierādīt, ka šīs prasības nav samērīgas, ņemot vērā tās uzņēmējdarbības būtību, apjomu un sarežģītību un kredītreitingu izsniegšanas būtību un klāstu;
b)
no prasības pēc fiziskas klātbūtnes Savienībā, ja šāda prasība būtu pārāk apgrūtinoša un nesamērīga, ņemot vērā aģentūras uzņēmējdarbības būtību, apjomu un sarežģītību un kredītreitingu izsniegšanas būtību un klāstu.
Pieteikumu par atbrīvojumu saskaņā ar pirmās daļas a) vai b) apakšpunktu kredītreitingu aģentūra iesniedz kopā ar sertifikācijas pieteikumu. Izvērtējot šādu pieteikumu, EVTI ņem vērā 1. punktā minētās kredītreitingu aģentūras lielumu, izvērtējot tās uzņēmējdarbības būtību, apjomu un sarežģītību un kredītreitingu izsniegšanas būtību un klāstu, kā arī kredītreitingu aģentūras izsniegto kredītreitingu ietekmi uz finanšu stabilitāti un finanšu tirgu integritāti vienā vai vairākās dalībvalstīs. Pamatojoties uz minētajiem apsvērumiem, EVTI var piešķirt 1. punktā minētajai kredītreitingu aģentūrai šādu atbrīvojumu.”;
d)
panta 5. punktu svītro;
e)
panta 6. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:
‘Lai ņemtu vērā notikumus finanšu tirgos, Komisija, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar 38.a pantu un ievērojot 38.b un 38.c panta nosacījumus, nosaka pasākumus, ar kuriem precizē vai groza šā punkta otrās daļas a), b) un c) apakšpunktā noteiktos kritērijus.’;
f)
panta 7. un 8. punktu aizstāj ar šādiem:
‘7. EVTI izveido sadarbības līgumus ar attiecīgajām uzraudzības iestādēm trešās valstīs, kuru tiesiskā un uzraudzības sistēma saskaņā ar 6. punktu tiek uzskatīta par līdzvērtīgu šīs regulas prasībām. Šādos līgumos nosaka vismaz:
a)
mehānismu informācijas apmaiņai starp EVTI un attiecīgo trešo valstu uzraudzības iestādēm; un
b)
uzraudzības darbību koordinēšanas procedūras.
8. Regulas 20. un 24. pantu mutatis mutandis piemēro sertificētām kredītreitingu aģentūrām un to izsniegtajiem kredītreitingiem.’;
4)
regulas 6. panta 3. punktu groza šādi:
a)
pirmās daļas ievaddaļu aizstāj ar šādu:
“3. Pēc kredītreitingu aģentūras pieprasījuma EVTI var atbrīvot kredītreitingu aģentūru no I pielikuma A iedaļas 2., 5. un 6. punkta noteikumu un 7. panta 4. punktā minēto prasību ievērošanas, ja kredītreitingu aģentūra spēj apliecināt, ka minētās prasības nav samērīgas, ņemot vērā tās uzņēmējdarbības būtību, apjomu un sarežģītību un kredītreitingu izsniegšanas būtību un klāstu, un ka:”;
b)
otro daļu aizstāj ar šādu:
“Attiecībā uz kredītreitingu aģentūru grupu EVTI nodrošina, ka vismaz vienai no grupā ietilpstošajām kredītreitingu aģentūrām nepiešķir atbrīvojumu no I pielikuma A iedaļas 2., 5. un 6. punkta noteikumu un 7. panta 4. punktā minēto prasību ievērošanas.”;
5)
regulas 9. pantu aizstāj ar šādu:
“9. pants
Ārpakalpojumi
Svarīgu darbības funkciju nodošanu ārpakalpojumu sniedzējam neveic tādā veidā, kas būtiski pasliktinātu kredītreitingu aģentūras iekšējās kontroles kvalitāti un EVTI spēju uzraudzīt kredītreitingu aģentūras atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.”;
6)
regulas 10. panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6. Kredītreitingu aģentūra neizmanto EVTI vai kompetentās iestādes nosaukumu tādā veidā, kas norādītu vai ļautu secināt, ka EVTI vai kompetentā iestāde ir apstiprinājusi vai atzinīgi novērtējusi kredītreitingu aģentūras izsniegtos kredītreitingus vai kredītreitingu noteikšanas darbības.”;
7)
regulas 11. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:
“2. Kredītreitingu aģentūra EVTI izveidotajā centrālajā repozitorijā dara pieejamu informāciju par savas iepriekšējās darbības datiem, tostarp informāciju par to, cik bieži reitingi ir mainīti, un informāciju par iepriekš izsniegtiem kredītreitingiem un to izmaiņām. Informāciju minētajam repozitorijam kredītreitingu aģentūra sniedz standartizētā veidā, kā to noteikusi EVTI. EVTI dara minēto informāciju publiski pieejamu un katru gadu publicē kopsavilkumu par būtiskākajām novērotajām tendencēm.
3. Kredītreitingu aģentūra reizi gadā līdz 31. martam EVTI sniedz informāciju par I pielikuma E iedaļas II daļas 2. punktā noteiktajiem jautājumiem.”;
8)
regulas 14. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Reģistrācija ir spēkā visā Savienības teritorijā, tiklīdz ir stājies spēkā EVTI pieņemts lēmums par reģistrāciju, kā minēts 16. panta 3. punktā vai 17. panta 3. punktā.”;
b)
panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Kredītreitingu aģentūras bez nepamatotas kavēšanās paziņo EVTI par jebkādām būtiskām izmaiņām sākotnējās reģistrācijas nosacījumos, tostarp par filiāles atvēršanu vai slēgšanu Savienībā.”;
c)
panta 4. un 5. punktu aizstāj ar šādiem:
“4. Neskarot 16. vai 17. pantu, EVTI reģistrē kredītreitingu aģentūru, ja, izskatot pieteikumu, tā secina, ka kredītreitingu aģentūra atbilst šajā regulā noteiktajiem kredītreitingu izsniegšanas nosacījumiem, ņemot vērā 4. un 6. pantu.
5. EVTI reģistrācijai nepiemēro prasības, kas nav paredzētas šajā regulā.”;
9)
regulas 15. līdz 21. pantu aizstāj ar šādiem:
“15. pants
Reģistrācijas pieteikums
1. Kredītreitingu aģentūra iesniedz reģistrācijas pieteikumu EVTI. Pieteikumā norāda informāciju par II pielikumā noteiktajiem jautājumiem.
2. Ja reģistrācijas pieteikumu iesniedz kredītreitingu aģentūru grupa, grupas locekļi pilnvaro vienu no grupas locekļiem grupas vārdā iesniegt visus pieteikumus EVTI. Pilnvarotā kredītreitingu aģentūra nodrošina informāciju par II pielikumā noteiktajiem jautājumiem attiecībā uz katru grupas locekli.
3. Kredītreitingu aģentūra iesniedz reģistrācijas pieteikumu jebkurā no Savienības iestāžu oficiālajām valodām. Regulu Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (13), mutatis mutandis piemēro jebkurai citai EVTI un kredītreitingu aģentūru un to darbinieku saziņai.
4. EVTI 20 darbdienās pēc pieteikuma saņemšanas izvērtē, vai pieteikums ir pilnīgs. Ja pieteikums nav pilnīgs, EVTI nosaka termiņu, līdz kuram kredītreitingu aģentūrai ir jāsniedz papildu informācija.
Kad EVTI ir pārliecinājusies, ka pieteikums ir pilnīgs, tā par to attiecīgi paziņo kredītreitingu aģentūrai.
16. pants
Kredītreitingu aģentūras reģistrācijas pieteikuma izskatīšana, ko veic EVTI
1. EVTI 45 darbdienās pēc 15. panta 4. punkta otrajā daļā minētās paziņošanas izskata kredītreitingu aģentūras reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz kredītreitingu aģentūras atbilstību šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem.
2. EVTI var pagarināt izskatīšanas laikposmu par 15 darbdienām, jo īpaši, ja kredītreitingu aģentūra:
a)
ir paredzējusi apstiprināt kredītreitingus, kā minēts 4. panta 3. punktā;
b)
ir paredzējusi izmantot ārpakalpojumus; vai
c)
lūdz piešķirt atbrīvojumu no atbilstības saskaņā ar 6. panta 3. punktu.
3. EVTI 45 darbdienās pēc 15. panta 4. punkta otrajā daļā minētās paziņošanas vai 60 darbdienās pēc minētās paziņošanas, ja piemēro šā panta 2. punktu, pieņem pilnībā pamatotu lēmumu par reģistrāciju vai tās atteikumu.
4. Lēmums, ko EVTI pieņēmusi atbilstīgi 3. punktam, stājas spēkā piektajā darbdienā pēc tā pieņemšanas.
17. pants
Kredītreitingu aģentūru grupas reģistrācijas pieteikumu izskatīšana, ko veic EVTI
1. EVTI 55 darbdienās pēc 15. panta 4. punkta otrajā daļā minētās paziņošanas izskata kredītreitingu aģentūru grupas reģistrācijas pieteikumus, pamatojoties uz minēto kredītreitingu aģentūru atbilstību šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem.
2. EVTI var pagarināt izskatīšanas laikposmu par 15 darbdienām, jo īpaši, ja kāda no kredītreitingu aģentūru grupā ietilpstošajām kredītreitingu aģentūrām:
a)
ir paredzējusi apstiprināt kredītreitingus, kā minēts 4. panta 3. punktā;
b)
ir paredzējusi izmantot ārpakalpojumus; vai
c)
lūdz piešķirt atbrīvojumu no atbilstības saskaņā ar 6. panta 3. punktu.
3. EVTI 55 darbdienās pēc 15. panta 4. punkta otrajā daļā minētās paziņošanas vai 70 darbdienās pēc minētās paziņošanas, ja piemēro šā panta 2. punktu, par katru grupā ietilpstošo kredītreitingu aģentūru pieņem atsevišķus pilnībā pamatotus lēmumus par reģistrāciju vai tās atteikumu.
4. Lēmums, ko EVTI pieņēmusi atbilstīgi 3. punktam, stājas spēkā piektajā darbdienā pēc tā pieņemšanas.
18. pants
Lēmuma par kredītreitingu aģentūras reģistrāciju, reģistrācijas atteikumu vai reģistrācijas anulēšanu paziņošana un reģistrēto kredītreitingu aģentūru saraksta publicēšana
1. EVTI piecās darbdienās pēc 16., 17. vai 20. pantā minētā lēmuma pieņemšanas paziņo savu lēmumu attiecīgajai kredītreitingu aģentūrai. Ja EVTI atsakās reģistrēt kredītreitingu aģentūru vai anulē kredītreitingu aģentūras reģistrāciju, tā savā lēmumā sniedz pilnīgu pamatojumu.
2. EVTI dara zināmus Komisijai, Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Banku iestādei), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (14) (EBI), Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādei), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010 (15) (EAFPI), kompetentajām iestādēm un nozares kompetentajām iestādēm visus saskaņā ar 16., 17. vai 20. pantu pieņemtos lēmumus.
3. EVTI publicē savā tīmekļa vietnē to kredītreitingu aģentūru sarakstu, kas ir reģistrētas saskaņā ar šo regulu. Minēto sarakstu atjaunina piecās darbdienās pēc lēmuma pieņemšanas saskaņā ar 16., 17. vai 20. pantu. Komisija 30 dienās pēc šādas atjaunināšanas publicē minēto atjaunināto sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
19. pants
Reģistrācijas un uzraudzības maksas
1. EVTI nosaka kredītreitingu aģentūrām maksas saskaņā ar šo regulu un 2. punktā minēto regulu par maksām. Minētās maksas pilnībā sedz EVTI izdevumus, kas vajadzīgi kredītreitingu aģentūru reģistrācijai un uzraudzībai un lai kompensētu jebkādas izmaksas, kas kompetentajām iestādēm varētu rasties, veicot darbu saskaņā ar šo regulu, jo īpaši saistībā ar uzdevumu deleģēšanu atbilstīgi 30. pantam.
2. Komisija pieņem regulu par maksām. Minētajā regulā konkrēti nosaka maksu veidu un pozīcijas, par ko pienākas maksas, maksu apmēru, veidu, kādā tās tiek maksātas, un veidu, kādā EVTI kompensē izmaksas, kas kompetentajām iestādēm varētu rasties, veicot darbu saskaņā ar šo regulu, jo īpaši saistībā ar uzdevumu deleģēšanu atbilstīgi 30. pantam.
Kredītreitingu aģentūrai pieprasītās maksas summa sedz visus administratīvos izdevumus un ir samērīga ar attiecīgās kredītreitingu aģentūras apgrozījumu.
Punkta pirmajā daļā minēto regulu par maksām Komisija pieņem ar deleģēto aktu saskaņā ar 38.a pantu un ievērojot 38.b un 38.c panta nosacījumus.
20. pants
Reģistrācijas anulēšana
1. Neskarot 24. pantu, EVTI anulē kredītreitingu aģentūras reģistrāciju, ja kredītreitingu aģentūra:
a)
skaidri atsakās no reģistrācijas vai sešus mēnešus pēc kārtas nav izsniegusi nevienu kredītreitingu;
b)
ir ieguvusi reģistrāciju, sniedzot nepatiesu informāciju vai izmantojot citus nelikumīgus līdzekļus; vai
c)
vairs neatbilst nosacījumiem, saskaņā ar kuriem to reģistrēja.
2. Ja tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā izmanto attiecīgās kredītreitingu aģentūras izsniegtos kredītreitingus, uzskata, ka kāds no 1. punktā minētajiem nosacījumiem ir izpildīts, tā var pieprasīt, lai EVTI pārbauda, vai ir izpildīti nosacījumi attiecīgās kredītreitingu aģentūras reģistrācijas anulēšanai. Ja EVTI nolemj neanulēt attiecīgās kredītreitingu aģentūras reģistrāciju, tā pilnībā pamato savu lēmumu.
3. Lēmums par reģistrācijas anulēšanu nekavējoties stājas spēkā visā Savienībā, ievērojot 24. panta 4. punktā noteikto pārejas laikposmu kredītreitingu izmantošanai.
II NODAĻA
UZRAUDZĪBA, KO VEIC EVTI
21. pants
EVTI
1. Neskarot 25.a pantu, EVTI nodrošina šīs regulas piemērošanu.
2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 16. pantu EVTI izdod un atjaunina norādījumus par sadarbību starp EVTI, kompetentajām iestādēm un nozares kompetentajām iestādēm saistībā ar šīs regulas un attiecīgo nozares tiesību aktu piemērošanu, tostarp procedūrām un detalizētiem nosacījumiem par uzdevumu deleģēšanu.
3. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 16. pantu EVTI līdz 2011. gada 7. jūnijam sadarbībā ar EBI un EAFPI izdod un atjaunina pamatnostādnes par apstiprināšanas režīma piemērošanu saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punktu.
4. Līdz 2012. gada 2. janvāra EVTI iesniedz apstiprināšanai Komisijā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. pantu regulatīvo tehnisko standartu projektu par:
a)
informāciju, kas kredītreitingu aģentūrai jāsniedz reģistrācijas pieteikumā, kā izklāstīts II pielikumā;
b)
informāciju, kas kredītreitingu aģentūrai jāsniedz sertifikācijas pieteikumā un saistībā ar vajadzību novērtēt tās sistēmisko nozīmīgumu finanšu stabilitātei vai finanšu tirgu integritātei, kā minēts 5. pantā;
c)
informācijas pasniegšanu, ko kredītreitingu aģentūras atklāj sabiedrībai saskaņā ar 11. panta 2. punktu un I pielikuma E iedaļas II daļas 1. punktu, tostarp pārskata struktūru, formātu, metodes un pārskata laikposmu;
d)
to, kā novērtēt kredītreitingu noteikšanas metodikas atbilstību 8. panta 3. punktā izklāstītajām prasībām;
e)
reitingu informācijas saturu un formātu periodiskajiem ziņojumiem, ko EVTI pieprasīs no kredītreitingu aģentūrām, lai veiktu to pastāvīgu uzraudzību.
5. EVTI katru gadu un pirmoreiz līdz 2012. gada 1. janvārim publicē ziņojumu par šīs regulas piemērošanu. Minētajā ziņojumā jo īpaši ietver novērtējumu par to, kā saskaņā ar šo regulu reģistrētās kredītreitingu aģentūras īsteno I pielikumu.
6. EVTI ik gadu iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ziņojumu par veiktajiem uzraudzības pasākumiem, kā arī sankcijām, ko EVTI piemērojusi saskaņā ar šo regulu, tostarp soda naudām un periodiskiem soda maksājumiem.
7. EVTI, veicot savus uzdevumus, sadarbojas ar EBI un EAFPI un apspriežas ar EBI un EAFPI, pirms izdod un atjaunina norādījumus un iesniedz 2., 3. un 4. punktā minēto regulatīvo tehnisko standartu projektu.
10)
iekļauj šādu pantu:
“22.a pants
Pienākuma veikt atpakaļejošas pārbaudes izpildes kontrole
1. EVTI, veicot reģistrēto kredītreitingu aģentūru pastāvīgu uzraudzību saskaņā ar šo regulu, regulāri pārbauda atbilstību 8. panta 3. punktam.
2. Neskarot 23. pantu, EVTI, veicot 1. punktā minēto pārbaudi, arī:
a)
kontrolē kredītreitingu aģentūru atpakaļejošās pārbaudes;
b)
analizē šo atpakaļejošo pārbaužu rezultātus; un
c)
pārbauda, vai kredītreitingu aģentūrās ir ieviestas procedūras, lai atpakaļejošo pārbaužu rezultātus ņemtu vērā reitingu metodikā.”;
11)
regulas 23. līdz 27. pantu aizstāj ar šādiem:
“23. pants
Neiejaukšanās reitingu vai metodikas saturā
Pildot savus pienākumus saskaņā ar šo regulu, ne EVTI, ne Komisija, ne arī kādas dalībvalsts publiskā sektora iestādes neiejaucas kredītreitingu saturā vai metodikā.
23.a pants
23.b līdz 23.d pantā minēto pilnvaru īstenošana
Pilnvaras, kas 23.b līdz 23.d pantā ir noteiktas EVTI vai kādai EVTI amatpersonai vai citai EVTI pilnvarotai personai, nedrīkst izmantot, lai pieprasītu tādas informācijas vai dokumentu atklāšanu, uz kuriem attiecas juridiskas konfidencialitātes prasība.
23.b pants
Informācijas pieprasījumi
1. EVTI var ar vienkāršu pieprasījumu vai lēmumu pieprasīt kredītreitingu aģentūrām, personām, kas iesaistītas kredītreitingu noteikšanas darbībās, vērtējamām juridiskām personām un saistītām trešām personām, trešām personām, kurām kredītreitingu aģentūras ārpakalpojumu veidā deleģējušas konkrētas funkcijas vai darbības, un personām, kas ir citādi cieši un būtiski saistītas ar kredītreitingu aģentūrām vai kredītreitingu noteikšanas darbībām, sniegt visu vajadzīgo informāciju, lai tā varētu pildīt savus pienākumus saskaņā ar šo regulu.
2. Sūtot vienkāršu pieprasījumu sniegt informāciju saskaņā ar 1. punktu, EVTI:
a)
atsaucas uz šo pantu kā pieprasījuma juridisko pamatu;
b)
norāda pieprasījuma mērķi;
c)
norāda, kāda informācija ir vajadzīga;
d)
nosaka termiņu, līdz kuram informācija ir jāsniedz;
e)
informē personu, no kuras informācija tiek lūgta, ka tai nav pienākuma informāciju sniegt, bet, ja atbilde uz informācijas pieprasījumu tiek sniegta, tā nedrīkst būt nepareiza vai maldinoša;
f)
norāda, ka 36.a pantā saistībā ar III pielikuma II iedaļas 7. punktu ir paredzēts naudas sods, ja atbildes uz uzdotajiem jautājumiem ir nepareizas vai maldinošas.
3. Ja informācija saskaņā ar 1. punktu tiek pieprasīta ar lēmumu, EVTI:
a)
atsaucas uz šo pantu kā pieprasījuma juridisko pamatu;
b)
norāda pieprasījuma mērķi;
c)
norāda, kāda informācija ir vajadzīga;
d)
nosaka termiņu, līdz kuram informācija ir jāsniedz;
e)
norāda 36.b pantā paredzētos periodiskos soda maksājumus, ja pieprasītā informācija netiek iesniegta pilnā apmērā;
f)
norāda, ka 36.a pantā saistībā ar III pielikuma II iedaļas 7. punktu ir paredzēts naudas sods, ko piemēro, ja atbildes uz uzdotajiem jautājumiem ir nepareizas vai maldinošas; un
g)
norāda uz tiesībām lēmumu pārsūdzēt Apelācijas padomē un iespēju lēmumu nodot pārskatīšanai Eiropas Savienības Tiesā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 60. un 61. pantu.
4. Personas, kas minētas 1. punktā vai to pārstāvji un - juridisko personu vai asociāciju, kam nav juridiskas personas statusa, gadījumā - personas, kam ar likumu vai statūtiem piešķirtas pilnvaras tās pārstāvēt, sniedz pieprasīto informāciju. Juristi, kas ir attiecīgi pilnvaroti rīkoties, var sniegt informāciju savu klientu vārdā. Klienti pilnībā atbild, ja sniegtā informācija ir nepilnīga, nepareiza vai maldinoša.
5. EVTI nekavējoties nosūta vienkāršā pieprasījuma vai lēmuma kopiju tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kuras teritorijā pastāvīgi uzturas vai veic uzņēmējdarbību 1. punktā minētās personas, uz kurām attiecas pieprasījums sniegt informāciju.
23.c pants
Vispārēja izmeklēšana
1. Lai veiktu šajā regulā noteiktos pienākumus, EVTI var veikt vajadzīgo izmeklēšanu attiecībā uz 23.b panta 1. punktā minētajām personām. Šajā nolūkā EVTI amatpersonas un citas EVTI pilnvarotas personas ir tiesīgas:
a)
pārbaudīt visu uzskaiti, datus, procedūras un jebkurus citus materiālus, kas saistīti ar tās uzdevumu izpildi, neatkarīgi no tā, kādā formātā šī informācija tiek glabāta;
b)
iegūt šādas uzskaites, datu, procedūru un citu materiālu apstiprinātas kopijas vai izrakstus;
c)
uzaicināt 23.b panta 1. punktā minētās personas vai to pārstāvjus vai darbiniekus un lūgt tiem sniegt mutiskus vai rakstiskus paskaidrojumus par faktiem vai dokumentiem, kas attiecas uz pārbaudes priekšmetu un mērķi, kā arī fiksēt atbildes;
d)
iztaujāt jebkuru citu fizisku vai juridisku personu, kas piekrīt iztaujāšanai, lai savāktu informāciju, kas saistīta ar izmeklēšanas priekšmetu;
e)
lūgt telefona sarunu izdrukas vai datplūsmas pārskatus.
2. EVTI amatpersonas un citas personas, ko EVTI pilnvarojusi veikt 1. punktā minēto izmeklēšanu, īsteno savas pilnvaras, uzrādot rakstisku pilnvaru, kurā norādīts izmeklēšanas priekšmets un nolūks. Minētajā pilnvarā norāda arī 36.b pantā paredzētos periodiskos soda maksājumus, ja pieprasītā uzskaite, dati, procedūras vai citi materiāli, vai atbildes uz 23.b panta 1. punktā minēto personu uzdotajiem jautājumiem nav sniegtas vai ir nepilnīgas, kā arī norāda 36.a pantā saistībā ar III pielikuma II iedaļas 8. punktu paredzētos naudas sodus, ja atbildes uz 23.b panta 1. punktā minēto personu uzdotajiem jautājumiem ir nepareizas vai maldinošas.
3. Personām, kas minētas 23.b panta 1. punktā, ir jāpakļaujas izmeklēšanai, kas sākta, pamatojoties uz EVTI lēmumu. Lēmumā nosaka izmeklēšanas priekšmetu un mērķi, periodiskos soda maksājumus, kas paredzēti 36.b pantā, tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas ir pieejami saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010, un tiesības lēmumu pārskatīt Eiropas Savienības Tiesā.
4. Savlaicīgi pirms izmeklēšanas EVTI informē tās dalībvalsts kompetento iestādi, kuras teritorijā ir veicama izmeklēšana, par izmeklēšanu un par pilnvaroto personu identitāti. Attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes amatpersonas pēc EVTI pieprasījuma sniedz palīdzību minētajām pilnvarotajām personām viņu pienākumu izpildē. Attiecīgās kompetentās iestādes amatpersonas pēc pieprasījuma var arī apmeklēt uz vietas veiktās pārbaudes.
5. Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem 1. punkta e) apakšpunktā minētajām telefona sarunu izdrukām vai datplūsmas pārskatiem ir vajadzīga atļauja no tiesu iestādes, iesniedz pieteikumu šādas atļaujas saņemšanai. Šādu atļauju var pieprasīt arī kā piesardzības pasākumu.
6. Ja tiek pieprasīta 5. punktā minētā atļauja, valsts tiesu iestāde pārbauda EVTI lēmuma autentiskumu un to, vai paredzētie piespiedu līdzekļi nav ne patvaļīgi, ne pārmērīgi, ņemot vērā izmeklēšanas priekšmetu. Pārbaudot piespiedu pasākumu samērīgumu, valsts tiesu iestāde var lūgt EVTI sniegt sīkākus paskaidrojumus, jo īpaši attiecībā uz iemesliem, kas EVTI radījuši pamatu aizdomām, ka ir pārkāpta šī regula, un uz iespējamā pārkāpuma smagumu, un par tās personas iesaistes būtību, uz kuru attiecas piespiedu pasākumi. Tomēr valsts tiesu iestāde nepārskata izmeklēšanas nepieciešamību un nepieprasa tai sniegt EVTI lietas materiālos iekļauto informāciju. EVTI lēmuma likumīgumu pārskata vienīgi Eiropas Savienības Tiesa, ievērojot Regulā (ES) Nr.1095/2010 paredzēto procedūru.
23.d pants
Pārbaudes uz vietas
1. Lai pildītu savus pienākumus saskaņā ar šo regulu, EVTI 23.b panta 1. punktā minēto juridisko personu uzņēmējdarbības telpās var veikt visas vajadzīgās pārbaudes uz vietas. Ja tas nepieciešams pārbaužu pienācīgai veikšanai un efektivitātei, EVTI var veikt pārbaudi uz vietas, par to iepriekš nepaziņojot.
2. EVTI amatpersonas un citas personas, ko EVTI pilnvarojusi veikt pārbaudes uz vietas, drīkst iekļūt to juridisko personu uzņēmējdarbības telpās un teritorijā, uz kurām attiecas izmeklēšana, kas veikta, pamatojoties uz EVTI pieņemto lēmumu, un tām ir visas 23.panta 1. punktā paredzētās pilnvaras. Turklāt tās ir pilnvarotas aizzīmogot jebkuras uzņēmējdarbības telpas un uzskaites žurnālus vai reģistrus uz tādu laikposmu un tādā mērā, kā vajadzīgs pārbaudes veikšanai.
3. EVTI amatpersonas un citas personas, ko EVTI pilnvarojusi veikt pārbaudes uz vietas, īsteno savas pilnvaras, uzrādot rakstisku pilnvaru, kurā norādīts pārbaudes priekšmets un nolūks un 36.b pantā paredzētie periodiskie soda maksājumi, ja attiecīgās personas nepakļaujas pārbaudei. Savlaicīgi pirms pārbaudes EVTI par pārbaudi paziņo tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kuras teritorijā tā jāveic.
4. Personām, kas minētas 23.b panta 1. punktā, ir jāpakļaujas ar EVTI lēmumu noteiktām pārbaudēm uz vietas. Lēmumā norāda pārbaudes priekšmetu un nolūku, nosaka tās sākuma datumu un 36.b pantā paredzētos periodiskos soda maksājumus, tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas ir pieejami saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010, un tiesības nodot lēmumu pārskatīšanai Eiropas Savienības Tiesā. EVTI pieņem šādus lēmumus pēc apspriešanās ar tās dalībvalsts kompetento iestādi, kuras teritorijā pārbaude veicama.
5. Tās dalībvalsts kompetentās iestādes amatpersonas, kuras teritorijā pārbaude jāveic, kā arī šādas kompetentās iestādes pilnvarotas vai ieceltas personas pēc EVTI pieprasījuma sniedz aktīvu palīdzību EVTI amatpersonām un citām EVTI pilnvarotām personām. Šajā nolūkā tām piešķir 2. punktā minētās pilnvaras. Attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes amatpersonas pēc pieprasījuma arī var apmeklēt uz vietas veiktās pārbaudes.
6. EVTI var arī pieprasīt kompetentajām iestādēm tās vārdā veikt konkrētus izmeklēšanas uzdevumus un pārbaudes uz vietas, kas paredzētas šajā pantā un 23.c panta 1. punktā. Šajā nolūkā kompetentajām iestādēm piešķir tādas pašas pilnvaras kā EVTI, kā tas noteikts šajā pantā un 23.c panta 1. punktā.
7. Ja amatpersonas un citas EVTI pilnvarotas pavadošās personas konstatē, ka persona pretojas pārbaudei, kuras veikšana uzdota saskaņā ar šo pantu, attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde tām sniedz nepieciešamo atbalstu, vajadzības gadījumā lūdzot policijas vai līdzvērtīgas tiesībaizsardzības iestādes palīdzību, lai dotu tām iespēju veikt pārbaudi uz vietas.
8. Ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem 1. punktā minētajām pārbaudēm uz vietas vai 7. punktā minētajai palīdzībai ir vajadzīga atļauja no tiesu iestādes, iesniedz pieteikumu šādas atļaujas saņemšanai. Šādu atļauju var pieprasīt arī kā piesardzības pasākumu.
9. Ja tiek pieprasīta 8. punktā minētā atļauja, valsts tiesu iestāde pārbauda EVTI lēmuma autentiskumu un to, vai paredzētie piespiedu līdzekļi nav ne patvaļīgi, ne pārmērīgi, ņemot vērā pārbaudes priekšmetu. Pārbaudot piespiedu pasākumu samērīgumu, valsts tiesu iestāde var lūgt EVTI sniegt sīkākus paskaidrojumus, jo īpaši attiecībā uz iemesliem, kas EVTI radījuši pamatu aizdomām, ka ir pārkāpta šī regula, un uz iespējamā pārkāpuma smagumu, un par tās personas iesaistes būtību, uz kuru attiecas piespiedu pasākumi. Tomēr valsts tiesu iestāde nepārskata izmeklēšanas nepieciešamību un nepieprasa tai sniegt EVTI lietas materiālos iekļauto informāciju. EVTI lēmuma likumīgumu pārskata vienīgi Eiropas Savienības Tiesa, ievērojot Regulā (ES) Nr. 1095/2010 paredzēto procedūru.
23.e pants
Procedūras noteikumi par uzraudzības pasākumu veikšanu un naudas sodu piemērošanu
1. Ja, veicot šajā regulā noteiktos pienākumus, EVTI konstatē, ka ir nopietnas aizdomas par to, ka, iespējams, pastāv fakti, kas varētu liecināt par III pielikumā uzskaitītu pārkāpumu vai pārkāpumiem, EVTI lietas izmeklēšanai ieceļ neatkarīgu izmeklēšanas darbinieku, kas darbojas EVTI struktūrā. Izmeklēšanas darbinieks nav un nav bijis iesaistīts attiecīgās kredītreitingu aģentūras tiešā vai netiešā uzraudzībā vai reģistrācijā un savus uzdevumus pilda neatkarīgi no EVTI Uzraudzības padomes.
2. Izmeklēšanas darbinieks izmeklē iespējamos pārkāpumus, ņemot vērā to personu komentārus, uz kurām izmeklēšana attiecas, un savu konstatējumu kopumu iesniedz EVTI Uzraudzības padomei.
Savu uzdevumu veikšanai izmeklēšanas darbinieks var izmantot pilnvaras pieprasīt informāciju saskaņā ar 23.b pantu un veikt izmeklēšanas un pārbaudes uz vietas saskaņā ar 23.c un 23.d pantu. Īstenojot minētās pilnvaras, izmeklēšanas darbinieks ievēro 23.a pantu.
Uzdevumu veikšanas laikā izmeklēšanas darbiniekam ir piekļuve visiem dokumentiem un informācijai, ko, veicot uzraudzību, ir apkopojusi EVTI.
3. Pabeidzot izmeklēšanu un pirms konstatējumu kopums tiek iesniegts EVTI Uzraudzības padomei, izmeklēšanas darbinieks tām personām, uz kurām izmeklēšana attiecas, dod iespēju tikt uzklausītām par izmeklētajiem jautājumiem. Izmeklēšanas darbinieks savus konstatējumus pamato tikai ar tiem faktiem, par kuriem personām, attiecībā uz kurām tiek veikta izmeklēšana, tika dota iespēja sniegt savus komentārus.
Izmeklēšanā, kas veikta saskaņā ar šo pantu, pilnībā ievēro attiecīgo personu tiesības uz aizstāvību.
4. Iesniedzot savu konstatējumu kopumu EVTI Uzraudzības padomei, izmeklēšanas darbinieks par to informē personas, uz kurām izmeklēšana attiecas. Personām, attiecībā uz kurām tiek veikta izmeklēšana, tiek dotas tiesības piekļūt lietas materiāliem, ievērojot citu personu likumīgās intereses attiecībā uz viņu komercnoslēpumu aizsardzību. Tiesības piekļūt lietas materiāliem neattiecas uz konfidenciālu informāciju, kas skar trešās personas.
5. Pamatojoties uz izmeklēšanas darbinieka konstatējumiem un, ja to pieprasa attiecīgās personas, uzklausot personas, uz ko attiecas izmeklēšana saskaņā ar 25. pantu un 36.c pantu, EVTI Uzraudzības padome pieņem lēmumu par to, vai personas, uz kurām attiecas izmeklēšana, ir veikušas III pielikumā paredzētu pārkāpumu vai uzskaitītus pārkāpumus, un - ja tā - veic uzraudzības pasākumu saskaņā ar 24. pantu un piemēro naudas sodu saskaņā ar 36.a pantu.
6. Izmeklēšanas darbinieks nepiedalās EVTI Uzraudzības padomes apspriedēs un arī nekādā citādā veidā neiejaucas EVTI Uzraudzības padomes lēmumu pieņemšanas procesā.
7. Komisija pieņem turpmākus procedūras noteikumus, lai īstenotu pilnvaras piemērot naudas sodus vai periodiskos soda maksājumus, tostarp noteikumus par aizstāvības tiesībām, pagaidu noteikumus un naudas sodu vai periodisko soda maksājumu iekasēšanu, un pieņem sīki izstrādātus noteikumus par sankciju piemērošanas un izpildes noilguma termiņiem.
Šā punkta pirmajā daļā minētos noteikumus nosaka, pieņemot deleģētos aktus saskaņā ar 38.a pantu, ievērojot 38.b un 38.c panta nosacījumus.
8. Ja, veicot šajā regulā noteiktos pienākumus, EVTI konstatē, ka ir nopietnas aizdomas par to, ka, iespējams, pastāv fakti, kas varētu liecināt par noziedzīgiem nodarījumiem, EVTI lietu nodod attiecīgajām valsts iestādēm krimināllietas ierosināšanai. Turklāt EVTI atturas no naudas sodu vai periodisko soda maksājumu piemērošanas gadījumos, kad kriminālprocesā saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir stājies spēkā res judicata attaisnojošs vai notiesājošs spriedums, kas izriet no identiskiem faktiem vai faktiem, kuru būtība ir tāda pati.
24. pants
EVTI veiktie uzraudzības pasākumi
1. Ja saskaņā ar 23.e panta 5. punktu EVTI Uzraudzības padome konstatē, ka kredītreitingu aģentūra ir pieļāvusi kādu no III pielikumā minētajiem pārkāpumiem, tā pieņem vienu vai vairākus no šādiem lēmumiem:
a)
anulēt kredītreitingu aģentūras reģistrāciju;
b)
uz laiku aizliegt kredītreitingu aģentūrai izsniegt kredītreitingus, kas ir spēkā visā Savienībā, līdz pārkāpums ir izbeigts;
c)
pārtraukt tādu minētās kredītreitingu aģentūras izsniegto kredītreitingu izmantošanu regulatīviem nolūkiem, kas ir spēkā visā Savienībā, līdz pārkāpums ir izbeigts;
d)
pieprasīt kredītreitingu aģentūrai izbeigt pārkāpumu;
e)
sniegt publiskus paziņojumus.
2. Pieņemot 1. punktā minētos lēmumus, EVTI Uzraudzības padome ņem vērā pārkāpuma veidu un smagumu, ievērojot šādus kritērijus:
a)
pārkāpuma ilgumu un biežumu;
b)
vai pārkāpums ir atklājis nopietnus vai sistēmiskus trūkumus uzņēmuma procedūrās vai tā vadības sistēmās vai iekšējā kontrolē;
c)
vai pārkāpums ir veicinājis vai izraisījis finanšu noziegumu vai kā citādi ir ar to saistīts;
d)
vai pārkāpums ir noticis tīši vai nolaidības dēļ.
3. Pirms 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto lēmumu pieņemšanas EVTI Uzraudzības padome par to informē EBI un EAFPI.
4. Pēc tam, kad ir pieņemti 1. punkta a) un c) apakšpunktā paredzētie lēmumi, kredītreitingus var turpināt izmantot regulatīviem nolūkiem laikposmā, kas nepārsniedz:
a)
desmit darbdienas no dienas, kad saskaņā ar 5. punktu ir publicēts EVTI lēmums, ja citas saskaņā ar šo regulu reģistrētas kredītreitingu aģentūras ir izsniegušas kredītreitingu par to pašu finanšu instrumentu vai juridisko personu; vai
b)
trīs mēnešus no dienas, kad saskaņā ar 5. punktu ir publicēts EVTI lēmums, ja citas saskaņā ar šo regulu reģistrētas kredītreitingu aģentūras nav izsniegušas kredītreitingu par to pašu finanšu instrumentu vai juridisko personu.
EVTI Uzraudzības padome var pagarināt, tostarp pēc EBI vai EAFPI pieprasījuma, pirmās daļas b) apakšpunktā minēto laikposmu par trim mēnešiem izņēmuma gadījumos, kas saistīti ar iespējamiem tirgus darbības traucējumiem vai finanšu nestabilitāti.
5. EVTI Uzraudzības padome bez liekas kavēšanās par lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, informē attiecīgo kredītreitingu aģentūru un par to paziņo kompetentajām iestādēm un nozares kompetentajām iestādēm, Komisijai, EBI un EAFPI. Tā publisko katru šādu lēmumu savā tīmekļa vietnē 10 darbdienās no tā pieņemšanas dienas.
EVTI Uzraudzības padome, publiskojot pirmajā daļā minēto lēmumu, publisko arī informāciju par kredītreitingu aģentūras tiesībām pārsūdzēt lēmumu un attiecīgā gadījumā arī to, ka šāda apelācija ir iesniegta, precizējot, ka šāda apelācija neaptur lēmuma piemērošanu, un to, ka Apelācijas padomei ir iespēja apturēt pārsūdzētā lēmuma piemērošanu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1095/2010 60. panta 3. punktam.
25. pants
Attiecīgo personu uzklausīšana
1. Pirms tiek pieņemti 24. panta 1. punktā minētie lēmumi, EVTI Uzraudzības padome dod iespēju personām, kuru lieta tiek izskatīta, tikt uzklausītām par konstatējumiem. EVTI Uzraudzības padome savus lēmumus pamato tikai ar konstatējumiem, par kuriem personām, kuru lieta tiek izskatīta, tika dota iespēja sniegt paskaidrojumus.
Pirmo daļu nepiemēro, ja ir jārīkojas steidzami, lai novērstu būtisku draudošu kaitējumu finanšu sistēmai. Šādā gadījumā EVTI Uzraudzības padome var pieņemt pagaidu lēmumu un sniedz attiecīgajām personām iespēju tikt uzklausītām pēc iespējas drīzāk pēc lēmuma pieņemšanas.
2. Lietas izskatīšanā pilnībā ievēro personu, kuru lieta tiek izskatīta, tiesības uz aizstāvību. Minētajām personām tiek dotas tiesības piekļūt EVTI lietas materiāliem, ievērojot citu personu likumīgās intereses attiecībā uz viņu komercnoslēpumu aizsardzību. Tiesības piekļūt lietas materiāliem neattiecas uz konfidenciālu informāciju.
25.a pants
Nozares kompetentās iestādes, kas atbildīgas par 4. panta 1. punkta piemērošanas uzraudzību un prasību izpildi (kredītreitingu izmantošana)
Nozares kompetentās iestādes ir atbildīgas par 4. panta 1. punkta piemērošanas uzraudzību un prasību izpildi saskaņā ar attiecīgajiem nozares tiesību aktiem.
III NODAĻA
EVTI, KOMPETENTO IESTĀŽU UN NOZARES KOMPETENTO IESTĀŽU SADARBĪBA
26. pants
Pienākums sadarboties
EVTI, EBI, EAFPI, kompetentās iestādes un nozares kompetentās iestādes sadarbojas, piemērojot šo regulu un attiecīgos nozares tiesību aktus.
27. pants
Informācijas apmaiņa
1. EVTI, kompetentās iestādes un nozares kompetentās iestādes bez liekas kavēšanās cita citai sniedz informāciju, kas nepieciešama, lai izpildītu šajā regulā un attiecīgos nozares tiesību aktos tām paredzētos pienākumus.
2. EVTI var nosūtīt centrālajām bankām, Eiropas Centrālo banku sistēmai un Eiropas Centrālajai bankai kā monetārām iestādēm, Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai un attiecīgā gadījumā citām publiskām iestādēm, kas atbildīgas par maksājumu un norēķinu sistēmu pārzināšanu, konfidenciālu informāciju, kas paredzēta to uzdevumu izpildei. Līdzīgi šādām iestādēm vai struktūrām neliedz paziņot EVTI informāciju, kas EVTI var būt nepieciešama, lai tā veiktu savus pienākumus saskaņā ar šo regulu.”;
12)
regulas 28. un 29. pantu svītro;
13)
regulas 30., 31. un 32. pantu aizstāj ar šādiem:
“30. pants
EVTI uzdevumu deleģēšana kompetentajām iestādēm
1. Ja tas vajadzīgs uzraudzības uzdevuma pienācīgai veikšanai, EVTI var dalībvalsts kompetentajai iestādei deleģēt konkrētus uzraudzības uzdevumus saskaņā ar norādījumiem, ko EVTI sniegusi atbilstīgi 21. panta 2. punktam. Šie deleģētie uzraudzības uzdevumi jo īpaši var ietvert pilnvaras pieprasīt informāciju saskaņā ar 23.b pantu un veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas saskaņā ar 23.d panta 6. punktu.
2. Pirms uzdevuma deleģēšanas EVTI konsultējas ar attiecīgo kompetento iestādi. Konsultācijās apspriež:
a)
deleģējamā uzdevumu apjomu;
b)
deleģējamā uzdevuma izpildes termiņu; un
c)
vajadzīgās informācijas apmaiņu ar EVTI.
3. Saskaņā ar regulu par maksām, ko Komisija pieņem saskaņā ar 19. panta 2. punktu, EVTI kompetentajai iestādei atlīdzina izmaksas, kas radušās, veicot deleģētos uzdevumus.
4. Attiecīgos laikposmos EVTI pārskata 1. punktā minēto deleģējumu. Uzdevumu deleģējumu var atsaukt jebkurā laikā.
Uzdevumu deleģējums neietekmē EVTI atbildību un neierobežo EVTI spējas veikt un pārraudzīt deleģēto darbību. Šajā regulā paredzētos uzraudzības pienākumus, tostarp lēmumus par reģistrāciju, galīgos novērtējumus un pēckontroles lēmumus saistībā ar pārkāpumiem, nedeleģē.
31. pants
Kompetento iestāžu paziņojumi un darbības apturēšanas pieprasījumi
1. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde konstatē, ka tās dalībvalsts teritorijā vai citas dalībvalsts teritorijā tiek vai ir tikusi īstenota rīcība, ar kuru tiek pārkāpta šī regula, tā pēc iespējas precīzāk paziņo šo faktu EVTI. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde uzskata, ka tas nepieciešams izmeklēšanas nolūkos, kompetentā iestāde var arī ierosināt EVTI, lai tā izskata vajadzību lietot 23.b un 23.c pantā paredzētās pilnvaras attiecībā uz šādā rīcībā iesaistīto kredītreitingu aģentūru.
EVTI rīkojas atbilstīgi. Tā informē paziņotāju kompetento iestādi par rezultātu un iespēju robežās par visiem nozīmīgiem starpposma notikumiem.
2. Neskarot 1. punktā minēto paziņošanas pienākumu, ja dalībvalsts paziņotāja kompetentā iestāde uzskata, ka reģistrēta kredītreitingu aģentūra, kuras izsniegtos kredītreitingus izmanto attiecīgās dalībvalsts teritorijā, pārkāpj no šīs regulas izrietošas saistības un pārkāpumi ir pietiekami smagi un ilgstoši, lai būtiski ietekmētu ieguldītāju aizsardzību vai finanšu sistēmas stabilitāti attiecīgajā dalībvalstī, paziņotāja kompetentā iestāde var pieprasīt EVTI apturēt attiecīgās kredītreitingu aģentūras kredītreitingu izmantošanu regulatīviem nolūkiem, ko veic 4. panta 1. punktā minētās finanšu iestādes un citas iestādes. Paziņotāja kompetentā iestāde pilnībā pamato EVTI savu pieprasījumu.
Ja EVTI uzskata, ka pieprasījums nav pamatots, tā informē paziņotāju kompetento iestādi rakstveidā, izklāstot iemeslus. Ja EVTI uzskata, ka pieprasījums ir pamatots, tā veic atbilstošus pasākumus, lai atrisinātu šo jautājumu.
32. pants
Dienesta noslēpums
1. Pienākumu ievērot dienesta noslēpumu piemēro EVTI, kompetentajām iestādēm un visām personām, kas strādā vai ir strādājušas EVTI, kompetentajās iestādēs vai pie jebkuras citas personas, kurai EVTI ir deleģējusi uzdevumus, arī revidentiem un ekspertiem, ar ko EVTI ir noslēgusi līgumus. Informāciju, kam piemēro dienesta noslēpuma statusu, atklāj citai personai vai iestādei tikai tad, ja šāda atklāšana ir nepieciešama tiesvedībai.
2. Visu informāciju, kuru atbilstīgi šai regulai iegūst vai ar kuru apmainās EVTI, kompetentās iestādes, nozares kompetentās iestādes un citas iestādes un struktūras, kas minētas 27. panta 2. punktā, uzskata par konfidenciālu, izņemot gadījumus, kad EVTI vai attiecīgā kompetentā iestāde vai cita iesaistītā iestāde vai struktūra, sniedzot šādu informāciju, norāda, ka to drīkst atklāt, vai gadījumos, kad šāda atklāšana ir nepieciešama tiesvedībai.”;
14)
regulas 33. pantu svītro;
15)
regulas 34. un 35. pantu aizstāj ar šādiem:
“34. pants
Līgumi par informācijas apmaiņu
EVTI var slēgt sadarbības līgumus par informācijas apmaiņu ar trešo valstu uzraudzības iestādēm tikai tad, ja uz atklāto informāciju attiecas dienesta noslēpuma garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām, kuras paredzētas 32. pantā.
Šādas informācijas apmaiņas nolūks ir EVTI vai minēto uzraudzības iestāžu uzdevumu izpilde.
Saistībā ar personas datu nosūtīšanu trešām valstīm EVTI piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (16).
35. pants
No trešām valstīm saņemtas informācijas atklāšana
EVTI drīkst atklāt no trešo valstu uzraudzības iestādēm saņemto informāciju tikai tad, ja EVTI vai kompetentā iestāde ir saņēmusi skaidru piekrišanu no uzraudzības iestādes, kas sniegusi informāciju, un attiecīgā gadījumā - ja informāciju atklāj tikai tiem nolūkiem, kuriem minētā uzraudzības iestāde ir devusi savu piekrišanu, vai ja šāda atklāšana ir nepieciešama tiesvedībai.
16)
regulas IV sadaļas I nodaļas virsrakstu “Sankcijas, komitejas procedūra un ziņojumu sniegšana” aizstāj ar virsrakstu “Sankcijas, naudas sodi, periodiskie soda maksājumi, komitejas procedūra, pilnvaru deleģēšana un ziņojumu sniegšana”;
17)
regulas 36. panta pirmo un otro daļu aizstāj ar šādām:
“Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par 4. panta 1. punkta pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to izpildi. Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.
Dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgā nozares kompetentā iestāde atklāj sabiedrībai visas sankcijas, kas ir piemērotas par 4. panta 1. punkta pārkāpumiem, izņemot gadījumus, kad to publiskošana radītu nopietnus traucējumus finanšu tirgos vai izraisītu nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām pusēm.”;
18)
iekļauj šādus pantus:
“36.a pants
Naudas sodi
1. Ja saskaņā ar 23.e panta 5. punktu EVTI Uzraudzības padome konstatē, ka kredītreitingu aģentūra tīši vai nolaidības dēļ ir pieļāvusi kādu no III pielikumā uzskaitītajiem pārkāpumiem, tā pieņem lēmumu, ar kuru atbilstīgi 2. punktam piemēro naudas sodu.
Kredītreitingu aģentūras pārkāpumu uzskata par tīši izdarītu, ja EVTI ir konstatējusi objektīvus faktus, kuri liecina, ka kredītreitingu aģentūra vai tās augstākā vadība, izdarot pārkāpumu, ir rīkojusies apzināti.
2. Panta 1. punktā minētā naudas soda pamatsummas nosaka šādā apmērā:
a)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 1. līdz 5., 11. līdz 15., 19., 20., 23., 28., 30., 32., 33., 35., 41., 43., 50. un 51. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 500 000, bet ne vairāk kā EUR 750 000;
b)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 6. līdz 8., 16. līdz 18., 21., 22., 24., 25., 27., 29., 31., 34., 37. līdz 40., 42., 45. līdz 47., 48., 49., 52. un 54. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 300 000, bet ne vairāk kā EUR 450 000;
c)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 9., 10., 26., 36., 44. un 53. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 100 000, bet ne vairāk kā EUR 200 000;
d)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma II iedaļas 1., 6., 7. un 8. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 50 000, bet ne vairāk kā EUR 150 000;
e)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma II iedaļas 2., 4. un 5. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 25 000, bet ne vairāk kā EUR 75 000;
f)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma II iedaļas 3. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 10 000, bet ne vairāk kā EUR 50 000;
g)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma III iedaļas 1. līdz 3. punktā un 11. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 150 000, bet ne vairāk kā EUR 300 000;
h)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma III iedaļas 4., 6., 8. un 10. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 90 000, bet ne vairāk kā EUR 200 000;
i)
par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma III iedaļas 5., 7. un 9. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 40 000, bet ne vairāk kā EUR 100 000.
Lai izlemtu, vai naudas sodam vajadzētu atbilst pirmajā daļā minētajai minimālajai, vidējai vai maksimālajai pamatsummai, EVTI izvērtē attiecīgās kredītreitingu aģentūras iepriekšējā uzņēmējdarbības gada apgrozījumu. Naudas soda pamatsumma tuvinās minimālajai pamatsummai attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām, kuru gada apgrozījums ir mazāks nekā EUR 10 miljoni, pamatsummas robežu vidējam rādītājam attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām, kuru gada apgrozījums ir EUR 10 līdz 50 miljoni, un maksimālajai pamatsummai attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām, kuru gada apgrozījums ir lielāks nekā EUR 50 miljoni.
3. Pamatsummas, kas definētas, ņemot vērā šā panta 2. punktā noteiktos ierobežojumus, vajadzības gadījumā pielāgo, ievērojot atbildību pastiprinošus vai mīkstinošus apstākļus saskaņā ar attiecīgajiem IV pielikumā definētajiem koeficientiem.
Pamatsummai vienu pēc otra piemēro attiecīgo koeficientu, kas saistīts ar atbildību pastiprinošiem apstākļiem. Ja piemērojami vairāki ar atbildību pastiprinošiem apstākļiem saistīti koeficienti, starpību starp pamatsummu un summu, kas iegūta, piemērojot katru atsevišķo ar atbildību pastiprinošiem apstākļiem saistīto koeficientu, pieskaita pamatsummai.
Pamatsummai vienu pēc otra piemēro attiecīgo koeficientu, kas saistīts ar atbildību mīkstinošiem apstākļiem. Ja piemērojami vairāki ar atbildību mīkstinošiem apstākļiem saistīti koeficienti, starpību starp pamatsummu un summu, kas iegūta, piemērojot katru atsevišķo ar atbildību mīkstinošiem apstākļiem saistīto koeficientu, atskaita no pamatsummas.
4. Neatkarīgi no 2. un 3. punkta noteikumiem naudas soda summa nepārsniedz 20 % no attiecīgās kredītreitingu aģentūras gada apgrozījuma iepriekšējā saimnieciskajā gadā, un, ja kredītreitingu aģentūra no pārkāpuma ir tieši vai netieši guvusi finansiālu labumu, naudas soda summai jābūt vismaz vienādai ar šo finansiālo labumu.
Ja kredītreitingu aģentūras darbība vai bezdarbība ietver vairāk nekā vienu no III pielikumā uzskaitītajiem pārkāpumiem, piemēro tikai lielāko naudas sodu, kas aprēķināts saskaņā ar 2. un 3. punktu un attiecas tikai uz vienu no minētajiem pārkāpumiem.
36.b pants
Periodiski soda maksājumi
1. EVTI Uzraudzības padome, pieņemot lēmumu, piemēro periodiskos soda maksājumus, lai panāktu, ka:
a)
kredītreitingu aģentūra izbeidz pārkāpumu atbilstīgi lēmumam, kas pieņemts saskaņā ar 24. panta 1. punkta d) apakšpunktu;
b)
regulas 23.b panta 1. punktā minētā persona iesniedz pilnīgu informāciju, kas pieprasīta ar lēmumu, kurš pieņemts saskaņā ar 23.b pantu;
c)
regulas 23.b panta 1. punktā minētā persona pakļaujas izmeklēšanai un jo īpaši uzrāda visu uzskaiti, datus, procedūras vai jebkurus citus pieprasītos materiālus, papildina un izlabo citu informāciju, kura sniegta izmeklēšanai, kas sākta ar atbilstīgi 23.c pantam pieņemtu lēmumu;
d)
regulas 23.b panta 1. punktā minētā persona pakļaujas pārbaudei uz vietas, kas pieprasīta ar lēmumu, kurš pieņemts saskaņā ar 23.d pantu.
2. Periodiskie soda maksājumi ir iedarbīgi un samērīgi. Periodisko soda maksājumu piemēro par katru kavējuma dienu, līdz kredītreitingu aģentūra vai attiecīgā persona ievēro attiecīgo 1. punktā minēto lēmumu.
3. Neatkarīgi no 2. punkta noteikumiem periodisko soda maksājumu summa ir 3 % no dienas vidējā apgrozījuma iepriekšējā saimnieciskajā gadā vai - attiecībā uz fiziskām personām - 2 % no dienas vidējiem ienākumiem iepriekšējā kalendārajā gadā. To aprēķina no dienas, kas noteikta lēmumā, ar kuru uzliek periodisko soda maksājumu.
4. Periodisko soda maksājumu var uzlikt uz laikposmu, kas nepārsniedz sešus mēnešus pēc EVTI lēmuma paziņošanas dienas.
36.c pants
To personu uzklausīšana, kuru lieta tiek izskatīta
1. Pirms tiek pieņemts lēmums, ar ko uzliek 36.a pantā un 36.b panta 1. punkta a) līdz d) apakšpunktā paredzētu naudas sodu un/vai periodisku soda maksājumu, EVTI Uzraudzības padome dod iespēju personām, kuru lieta tiek izskatīta, tikt uzklausītām par EVTI konstatējumiem. EVTI Uzraudzības padome lēmumus pieņem, pamatojoties tikai uz tiem konstatējumiem, par kuriem personām, kuru lieta tiek izskatīta, tika dota iespēja sniegt paskaidrojumus.
2. Izskatot lietu, pilnībā ievēro personu, kuru lieta tiek izskatīta, tiesības uz aizstāvību. Personām tiek dotas tiesības piekļūt EVTI lietas materiāliem, ievērojot citu personu likumīgās intereses attiecībā uz viņu komercnoslēpumu aizsardzību. Tiesības piekļūt lietas materiāliem neattiecas uz konfidenciālu informāciju vai EVTI iekšējiem sagatavošanas dokumentiem.
36.d pants
Informācijas publiskošana par naudas sodiem un periodiskiem soda maksājumiem, to veids, uzlikšanas kārtība un izmantošana
1. EVTI publisko informāciju par visiem naudas sodiem un periodiskiem soda maksājumiem, kas piemēroti saskaņā ar 36.a un 36.b pantu, ja vien šādas informācijas publiskošana būtiski nekaitē finanšu tirgiem vai nerada nesamērīgu kaitējumu iesaistītajām personām.
2. Naudas sodiem un periodiskiem soda maksājumiem, kas piemēroti saskaņā ar 36.a un 36.b pantu, ir administratīvs raksturs.
3. Naudas sodi un periodiski soda maksājumi, kas piemēroti saskaņā ar 36.a un 36.b pantu, ir izpildāmi.
Izpildi reglamentē civilprocesa noteikumi, kas ir spēkā tās valsts teritorijā, kurā izpilde notiek. Iestāde, ko šim nolūkam ieceļ katras dalībvalsts valdība un dara to zināmu EVTI un Eiropas Savienības Tiesai, lēmumam pievieno izpildes rīkojumu, iepriekš pārbaudot tikai lēmuma autentiskumu.
Kad pēc attiecīgās personas pieprasījuma ir izpildītas minētās formalitātes, minētā persona var sākt izpildi saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, iesniedzot lietu tieši kompetentajai struktūrai.
Izpildi var apturēt tikai ar Eiropas Savienības Tiesas lēmumu. Tomēr sūdzības par nepareizu izpildi ir attiecīgās valsts tiesu jurisdikcijā.
4. Naudas sodu un periodisku soda maksājumu summas ieskaita Eiropas Savienības vispārējā budžetā.
36.e pants
Pārskatīšana Eiropas Savienības Tiesā
Eiropas Savienības Tiesas neierobežotā jurisdikcijā ir pārskatīt lēmumus, ar ko EVTI ir uzlikusi naudas sodu vai periodisku soda maksājumu. Tā var anulēt, samazināt vai palielināt uzlikto naudas sodu vai periodisko soda maksājumu.”;
19)
regulas 37. pantu aizstāj ar šādu:
“37. pants
Grozījumi pielikumos
Lai ņemtu vērā notikumus finanšu tirgos, tostarp starptautiskā mērogā, jo īpaši saistībā ar jauniem finanšu instrumentiem, Komisija, pieņemot deleģētus aktus saskaņā ar 38.a pantu un ievērojot 38.b un 38.c panta noteikumus, var noteikt pasākumus, ar ko groza pielikumus, izņemot III pielikumu.”;
20)
regulas 38. panta 2. punktu svītro;
21)
iekļauj šādus pantus:
“38.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt 5. panta 6. punkta trešajā daļā, 19. panta 2. punktā, 23.e panta 7. punktā un 37. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2011. gada 1. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais sešus mēnešus pirms četru gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 38.b pantu.
2. Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot 38.b un 38.c pantā izklāstītos nosacījumus.
38.b pants
Deleģēšanas atsaukšana
1. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5. panta 6. punkta trešajā daļā, 19. panta 2. punktā, 23.e panta 7. punktā un 37. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
2. Iestāde, kura ir uzsākusi iekšējo procedūru, lai pieņemtu lēmumu par to, vai atsaukt pilnvaru deleģēšanu, cenšas laikus pirms galīgā lēmuma pieņemšanas informēt otru iestādi un Komisiju, norādot, kuru pilnvaru deleģēšana varētu tikt atsaukta.
3. Ar atsaukšanas lēmumu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nekavējoties vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus. Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
38.c pants
Iebildumi pret deleģētajiem aktiem
1. Eiropas Parlaments un Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu trīs mēnešos no tā paziņošanas dienas.
Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trijiem mēnešiem.
2. Ja pēc 1. punktā minētā laikposma beigām ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas stājas spēkā dienā, kas tajā norādīta.
Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms minētā laikposma beigām, ja gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.
3. Ja 1. punktā minētajā laikposmā Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, tas nestājas spēkā. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 296. pantu iestāde, kas izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, iebildumus pamato.”;
22)
regulas 39. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu svītro;
b)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Līdz 2011. gada 1. jūlijam Komisija, ņemot vērā izmaiņas kredītreitingu aģentūru regulatīvajā un uzraudzības sistēmā trešās valstīs, iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šo izmaiņu un 40. pantā minēto pārejas noteikumu ietekmi uz finanšu tirgu stabilitāti Savienībā.”;
23)
iekļauj šādu pantu:
“39.a pants
EVTI ziņojums
Līdz 2011. gada 31. decembrim EVTI izvērtē personāla un resursu apjomu, kas nepieciešams tās pilnvaru un pienākumu īstenošanai atbilstīgi šīs regulas noteikumiem, un iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai.”;
24)
regulas 40. panta trešo daļu aizstāj ar šādu:
“Kredītreitingu aģentūras, kas jau darbojas, var turpināt izsniegt kredītreitingus, kurus regulatīviem mērķiem var izmantot finanšu iestādes un citas 4. panta 1. punktā minētas juridiskas personas, ja vien reģistrācija netiek atteikta. Ja reģistrācija tiek atteikta, piemēro 24. panta 4. un 5. punktu.”;
25)
iekļauj šādu pantu:
“40.a pants
Pārejas posma pasākumi attiecībā uz EVTI
1. Visas kompetences un pienākumi, kas saistīti ar uzraudzības un prasību izpildes darbību veikšanu kredītreitingu aģentūru jomā un bija uzticēti kompetentajām iestādēm, kuras darbojās vai nedarbojās kā mītnes dalībvalsts kompetentās iestādes, un kolēģijām, ja tādas bija izveidotas, beidzas 2011. gada 1. jūlijā.
Tomēr reģistrācijas pieteikumus, ko mītnes dalībvalsts kompetentās iestādes vai attiecīgā kolēģija ir saņēmušas līdz 2010. gada 7. septembrim, nenodod EVTI, un minētās iestādes un attiecīgā kolēģija pieņem lēmumus par reģistrāciju vai tās atteikumu.
2. Neskarot 1. punkta otro daļu, visus lietas materiālus un darba dokumentus, kas saistīti ar uzraudzības un prasību izpildes darbību veikšanu kredītreitingu aģentūru jomā, tostarp visas notiekošās pārbaudes un prasību izpildes darbības, vai šo dokumentu apstiprinātas kopijas EVTI pārņem 1. punktā minētajā dienā.
3. Kompetentās iestādes un kolēģijas, kas minētas 1. punktā, nodrošina, ka visi esošie uzskaites un darba dokumenti vai to apstiprinātas kopijas tiek nodotas EVTI iespējami drīz, bet ne vēlāk kā 2011. gada 1. jūlijā. Minētās kompetentās iestādes un kolēģijas sniedz arī visu nepieciešamo palīdzību un konsultē EVTI, lai atvieglotu ar kredītreitingu aģentūrām saistītu uzraudzības un prasību izpildes darbību faktisku un efektīvu nodošanu un pārņemšanu.
4. EVTI darbojas kā 1. punktā minēto kompetento iestāžu un kolēģiju tiesību pārņēmēja visos administratīvajos procesos vai tiesvedībās, kuri izriet no uzraudzības un prasību izpildes darbības, ko minētās kompetentās iestādes un kolēģijas ir veikušas saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šī regula.
5. Ikviena kredītreitingu aģentūras reģistrācija, ko atbilstīgi III sadaļas I nodaļas noteikumiem veikusi kāda no šā panta 1. punktā minētajām kompetentajām iestādēm, paliek spēkā arī pēc tam, kad EVTI ir pārņēmusi attiecīgās kompetences.
6. EVTI saistībā ar tās īstenotu pastāvīgu uzraudzību līdz 2014. gada 1. jūlijam veic vismaz vienu visu to kredītreitingu aģentūru pārbaudi, uz kurām attiecas tās uzraudzības kompetences joma.”;
26)
I pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu;
27)
pievieno jaunus pielikumus, kā norādīts šīs regulas II pielikumā.
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2011. gada 11. maijā