РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 януари 2012 година
относно правилата, приложими по отношение на ветеринарните проверки на живи животни и продукти от животински произход, въведени в някои френски отвъдморски департаменти от трети страни
(нотифицирано под номер C(2012) 222)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/44/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (1), и по-специално член 13 от нея:
като взе предвид Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (2), и по-специално член 18 от нея:
като има предвид, че:
(1)
В директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО подробно са изложени специфичните изисквания относно ветеринарните проверки на всяка пратка от живи животни и продукти от животински произход, идваща от трета страна и предназначена за Съюза, извършвани в одобрените гранични инспекционни пунктове на Съюза (ГИП).
(2)
С член 13 от Директива 91/496/ЕИО се позволява прилагането в отдалечени части на държавите-членки на специални правила за извършване на проверки на живи животни, внесени за клане и предназначени за местна консумация, а също така и на животни за разплод или за отглеждане. Съгласно тези правила Комисията трябва да получи планове, описващи естеството на проверките, които трябва да бъдат извършвани. В тези планове трябва да бъдат посочени извършваните проверки с цел да се избегне изпращането при каквито и да било обстоятелства на животни, въведени във въпросните отдалечени райони, или на продукти, получени от тези животни, към други части от територията на Съюза.
(3)
С член 18 от Директива 97/78/ЕО се позволява използването на специални правила за извършване на проверки на продукти от животински произход, внесени за местна употреба в отдалечени части на държави-членки, сред които Френската република. Съгласно тези правила Комисията трябва да получи планове, описващи естеството на проверките, които трябва да бъдат извършвани. В тези планове трябва да бъдат посочени извършваните проверки с цел да се избегне изпращането при каквито и да било обстоятелства на продукти от животински произход, въведени във въпросните отдалечени райони, към други части от територията на Съюза.
(4)
В Регламент (ЕО) № 136/2004 на Комисията от 22 януари 2004 г. за определяне на процедурите за ветеринарни проверки на граничните инспекционни пунктове на Общността на продукти, внасяни от трети страни (3), както и в Регламент (ЕО) № 282/2004 на Комисията от 18 февруари 2004 г. за установяване на документ за декларирането и за ветеринарните проверки на животните, идващи от трети страни и въведени в Общността (4) подробно са изложени процедурите за уведомяване и за извършване на ветеринарни проверки на продукти от животински произход и на живи животни, както и за общите ветеринарни входни документи (ОВВД), които трябва да бъдат използвани, за да се документират резултатите от ветеринарните проверки на такива пратки.
(5)
Френските власти представиха на Комисията съответни планове за определени входни пунктове, намиращи се в отвъдморските департаменти на Франция Гваделупа, Мартиника и Френска Гвиана.
(6)
В представените от Франция планове се доказва, че е налице изискване всички пратки от живи животни или продукти от животински произход да бъдат представени за внос на определени входни пунктове в департаментите, където те подлежат на ветеринарни проверки. Представени са доказателства, че чрез прилагането на тези планове успешно се предотвратява изпращането към останалата част от територията на Съюза на пратки, които не отговарят на изискванията на съответното европейско законодателство. Това се постига чрез поставяне на печат на ОВВД за живи животни или продукти от животински произход, които са одобрени за внос в департаментите, обозначаващ, че употребата им е ограничена само до територията на съответния департамент. Вносителите се уведомяват, че не е възможно тези живи животни, продукти, получени от тях, или продукти от животински произход да бъдат изпращани до други части от територията на Съюза, а компетентните органи на френските отвъдморски департаменти следят за спазването на това изискване при одобряването на сертификатите за вътрешна търговия в Съюза.
(7)
В представените от Франция планове подробно се описват също така съоръженията, които разполагат с достатъчно големи помещения за вземане на проби при добра хигиена, както и с необходимото оборудване за извършване на ветеринарните проверки, нужни, за да се провери дали по отношение на живите животни и продуктите от животински произход са спазени изискванията на Съюза във връзка с общественото здраве и здравето на животните. Налице са също така помещения и хладилни складове за съхранение на пратките, които са тествани, задържани или инспектирани на място, и освен това за живите животни са на разположение подходящи помещения, в които те да бъдат настанени, докато станат готови резултатите от всички извършвани проверки.
(8)
В представените от Франция планове се посочва, че е налице достатъчен брой ветеринарен и технически персонал, който да извършва ветеринарните проверки, както е предвидено в член 4 от Директива 91/496/ЕИО и член 4 от Директива 97/78/ЕО и в съответствие с разпоредбите, установени в приложение I към Регламент (ЕО) № 136/2004 и в Регламент (ЕО) № 282/2004.
(9)
Макар че по принцип ветеринарните проверки трябва да се извършват на всички пратки от продукти от животински произход, в член 10 от Директива 97/78/ЕО е предвидена възможност за намаляване на честотата на физическите проверки на някои продукти от животински произход, които са посочени заедно със съответната честота на физическите проверки в приложения I и II към Решение 94/360/ЕО на Комисията от 20 май 1994 г. относно намалената честота на физическите проверки, които трябва да се извършват на пратки с определени продукти при внос от трети страни съгласно Директива 90/675/ЕИО на Съвета (5). За да се осигури съгласуваност с ветеринарните проверки на границите на Съюза, тези намалени честоти може да се прилагат по отношение на ветеринарните пратки, предназначени за трите френски отвъдморски департамента.
(10)
Експертната система на Съюза за контрол на търговията (Traces), създадена с Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата Traces (6), предвижда държавите-членки да внедрят и въведат в употреба системата Traces, по-специално по отношение на пратки от живи животни и продукти от животински произход, идващи от държави, които не са членки на ЕС.
(11)
Използването на системата Traces за внос на живи животни и продукти от животински произход изисква издаването на ОВВД за всяка пратка, представена за въвеждане. Тези документи следва да бъдат използвани, за да се гарантира, че внесените пратки от живи животни или продукти от животински произход няма да бъдат изпратени към други части от територията на Съюза и са предназначени само за местна употреба.
(12)
Поради това в настоящото решение следва да бъдат определени входните пунктове за френските отвъдморски департаменти Гваделупа, Мартиника и Френска Гвиана, както и изискванията за тяхното функциониране.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 13 от Директива 91/496/ЕИО и член 18 от Директива 97/78/ЕО разрешените входни пунктове във френските отвъдморски департаменти Гваделупа, Мартиника и Френска Гвиана са изброени в приложението към настоящото решение.
Член 2
1. Всеки от изброените в приложението входни пунктове е под отговорността на компетентен орган и разполага при необходимост с официални ветеринарни лекари и назначени технически специалисти.
2. Всеки входен пункт трябва да разполага с целия набор от съоръжения, оборудване и персонал, необходим за извършване на ветеринарните проверки на пратки от живи животни или продукти от животински произход, за чието приемане е определен.
Член 3
Вносителят или неговият представител трябва да:
1.
уведоми компетентния орган, който отговаря за входния пункт, преди физическото пристигане на пратката от продукти, за които се попълва първата част на ОВВД в съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 136/2004, като използва системата Traces в съответствие с член 3 от Решение 2004/292/ЕО;
2.
уведоми компетентния орган един работен ден предварително, когато предстои да бъдат представени живи животни, като посочи броя, естеството и очаквания час на пристигане и използва първа част на ОВВД в съответствие с член 1 от Регламент (ЕО) № 282/2004 и системата Traces в съответствие с член 3 от Решение 2004/292/ЕО;
3.
води регистър, одобрен от компетентния орган, който показва количествата внесени продукти или животни, както и името и адреса на купувача/ите;
4.
информира купувача/ите, че внасяните продукти, получени от животни, или продукти от животински произход са предназначени само за местна консумация и че животни за разплод или за отглеждане не трябва при каквито и да било обстоятелства да бъдат изпращани към други части от територията на Съюза;
5.
информира купувача/ите, че в случай на препродажба купувачът/ите трябва да уведоми/ят новия/те купувач/и (ако последният/ите е/са стопански субект/и в областта на търговията), че продуктите са предназначени само за местна консумация и че животни за разплод или за отглеждане не трябва при каквито и да било обстоятелства да бъдат изпращани към други части от територията на Съюза.
Член 4
1. Официалният ветеринарен лекар, подпомаган от назначените за целта технически специалисти, извършва проверките на входните пунктове, изброени в приложението към настоящото решение, в съответствие с член 4 от Директива 91/496/ЕИО и член 4 от Директива 97/78/ЕО и в съответствие с разпоредбите, установени в приложение I към Регламент (ЕО) № 136/2004 и в Регламент (ЕО) № 282/2004.
2. Физическите проверки на някои продукти от животински произход може да бъдат извършвани с честотата, определена в приложения I и II към Решение 94/360/ЕО.
3. Официалните ветеринарни лекари гарантират, че всички данни, съдържащи се в ОВВД за всички представени за внос живи животни и продукти от животински произход, се въвеждат в системата Traces в съответствие с член 3, параграф 2 от Решение 2004/292/ЕО.
4. Официалните ветеринарни лекари гарантират, че след извършването на ветеринарните проверки съответният издаден ОВВД съдържа печат, обозначаващ, че животните или продуктите от животински произход са предназначени само за местна употреба и не трябва при каквито и да било обстоятелства да бъдат изпращани към други части от територията на Съюза.
5. Официалният ветеринарен лекар извършва редовни проверки на местата на настаняване/съхранение на внесените животни или продукти от животински произход, за да се гарантира, че са спазени изискванията по отношение на общественото здраве и здравето на животните и че пратките не се изпращат към други части от територията на Съюза.
Член 5
Разпоредбите, установени в Директива 91/496/ЕИО, с изключение на тези, съдържащи се в член 6, и разпоредбите от Директива 97/78/ЕО, с изключение на тези, съдържащи се в член 6, продължават да се прилагат.
Член 6
Френските органи предприемат подходящи административни или наказателни мерки срещу всяко нарушение на настоящото решение, извършено от физическо или юридическо лице.
Член 7
Настоящото решение влиза в сила на 1 март 2012 г.
Член 8
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 25 януари 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 25. janvāris)
par noteikumiem par veterināro pārbaužu veikšanu dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku valsts produktiem, kas no trešām valstīm tiek ievesti Francijas aizjūras departamentos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 222)
(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/44/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK (1), un jo īpaši tās 13. pantu,
ņemot vērā Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (2), un jo īpaši tās 18. pantu,
tā kā:
(1)
Direktīvās 91/496/EEK un 97/78/EK sīki izklāstītas konkrētas prasības tam, kādā veidā Savienības apstiprinātā robežkontroles punktā (RKP) veikt veterinārās pārbaudes katram dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku valsts produktu sūtījumam, kas paredzēts Savienībai un ko ieved no trešās valsts.
(2)
Direktīvas 91/496/EEK 13. pants ļauj piemērot īpašus noteikumus, lai pārbaudītu dzīvus dzīvniekus, kas ievesti kaušanai un paredzēti vietējam patēriņam, un vaislas vai lauksaimniecības dzīvniekus, kas ievesti izmantošanai attālās dalībvalstu teritorijās. Saskaņā ar šiem noteikumiem ir jāiesniedz Komisijai plāni, kuros izklāstīts, kāda veida pārbaudes tiks veiktas. Šādos plānos jānorāda pārbaudes, kas veiktas, lai novērstu attiecīgajos attālajos reģionos ievestu dzīvnieku vai no šādiem dzīvniekiem iegūtu produktu jebkādu iespējamu pārsūtīšanu uz citām Savienības teritorijas daļām.
(3)
Direktīvas 97/78/EK 18. pants ļauj piemērot īpašus noteikumus, lai pārbaudītu dzīvnieku valsts produktus, kas vietējām vajadzībām ievesti cita starpā arī Francijas Republikas attālajās teritorijās. Saskaņā ar šiem noteikumiem ir jāiesniedz Komisijai plāni, kuros izklāstīts, kāda veida pārbaudes ir veicamas. Šādos plānos jānorāda pārbaudes, kas veiktas, lai novērstu attiecīgajos attālajos reģionos ievestu dzīvnieku valsts produktu jebkādu iespējamu pārsūtīšanu uz citām Savienības teritorijas daļām.
(4)
Komisijas 2004. gada 22. janvāra Regulā (EK) Nr. 136/2004, ar ko nosaka procedūras veterinārajām pārbaudēm Kopienas robežkontroles punktos attiecībā uz produktiem, ko importē no trešām valstīm (3), un Komisijas 2004. gada 18. februāra Regulā (EK) Nr. 282/2004, ar ko ievieš no trešām valstīm Kopienā ievestu dzīvnieku deklarēšanas un veterinārās kontroles dokumentu (4), ir sīki aprakstīta kārtība, kādā jāpaziņo par dzīvnieku valsts produktiem un dzīviem dzīvniekiem un kādā jāveic to veterinārās pārbaudes, un aprakstīti kopējie veterinārās ievešanas dokumenti (KVID), kuros dokumentēt šādu sūtījumu veterināro pārbaužu rezultātus.
(5)
Francijas iestādes ir iesniegušas Komisijai attiecīgus plānus konkrētiem ievešanas punktiem Francijas aizjūras departamentos Gvadelupā, Martinikā un Franču Gviānā.
(6)
Kā liecina Francijas plāni, visi dzīvi dzīvnieki un dzīvnieku valsts produktu sūtījumi ir jāuzrāda ievešanai noteiktos ievešanas punktos šajos departamentos, kur tie iziet veterinārās pārbaudes. Minētie plāni ir par pierādījumu tam, ka, tos īstenojot, tiek efektīvi novērsta iespēja, ka sūtījumi, kas neatbilst attiecīgo Savienības tiesību aktu prasībām, tiek pārsūtīti uz citām Savienības teritorijas daļām. To panāk, importam apstiprināto dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku valsts produktu KVID apzīmogojot ar norādi, ka to izmantošana ir atļauta tikai attiecīgā departamenta teritorijā. Importētāji ir informēti par to, ka minētos dzīvos dzīvniekus, no tiem iegūtos produktus un dzīvnieku valsts produktus nedrīkst pārsūtīt uz citām Savienības teritorijas daļām, un Francijas aizjūras departamentu kompetentās iestādes, apstiprinot iekšējās tirdzniecības sertifikātus, pārbauda šo prasību.
(7)
Francijas plānos arī sīki izklāstīts, kāda būs kompleksa infrastruktūra ar pietiekami lielām telpām higiēniskai paraugu ņemšanai un ar tehnisko aprīkojumu, kas nepieciešams veterinārajām pārbaudēm, kādas vajadzīgas, lai pārliecinātos, ka tiek ievērotas sabiedrības un dzīvnieku veselības prasības, kādas Savienībā izvirza dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku valsts produktiem. Turklāt ir pieejamas telpas un saldētavas, kurās uzglabāt sūtījumus, kam ņemti paraugi un kas ir aizturēti vai pārbaudīti uz vietas, kā arī telpas, kas piemērotas dzīvu dzīvnieku izmitināšanai, kamēr tiek gaidīti jebkādu veikto pārbaužu rezultāti.
(8)
Francijas plānos norādīts, ka veterināro pārbaužu veikšanai ir pieejams pietiekami liels veterinārais un tehniskais personāls, kā noteikts Direktīvu 91/496/EEK un 97/78/EK 4. pantā un kā paredzēts prasībās, kas minētas Regulas (EK) Nr. 136/2004 I pielikumā un Regulā (EK) Nr. 282/2004.
(9)
Lai gan kopumā veterinārās pārbaudes veicamas visiem dzīvnieku valsts produktu sūtījumiem, Direktīvas 97/78/EK 10. pants ļauj samazināt biežumu, kādā veic fiziskās pārbaudes noteiktiem dzīvnieku valsts produktiem, kas kopā ar attiecīgo fizisko pārbaužu biežumu norādīti I un II pielikumā Komisijas 1994. gada 20. maija Lēmumam 94/360/EK par tādu fizisko pārbaužu veikšanas biežuma samazināšanu konkrētu produktu sūtījumiem no trešām valstīm, ko īsteno saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/675/EEK (5). Atbilstoši uz Savienības robežām veiktajām pārbaudēm šo samazināto biežumu var piemērot veterinārajiem sūtījumiem uz minētajiem trim Francijas aizjūras departamentiem.
(10)
Savienības tirdzniecības kontroles un ekspertu sistēma (Traces), kas izveidota ar Komisijas 2004. gada 30. marta Lēmumu 2004/292/EK par Traces sistēmas ieviešanu (6), paredz, ka dalībvalstīm jāievieš un jāsāk izmantot Traces jo īpaši dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku valsts produktu sūtījumiem no valstīm, kas atrodas ārpus Savienības.
(11)
Lai izmantotu Traces sistēmu dzīvu dzīvnieku un dzīvnieku valsts produktu importam, ir jāizsniedz KVID katram ievešanai uzrādītajam sūtījumam. Šie dokumenti būtu jāizmanto, lai nodrošinātu, ka tādi ievesti dzīvu dzīvnieku vai dzīvnieku valsts produktu sūtījumi netiek pārsūtīti uz citām Savienības teritorijas daļām un ir paredzēti tikai vietējām vajadzībām.
(12)
Tādējādi šajā lēmumā būtu jānosaka ievešanas punkti Francijas aizjūras departamentos Gvadelupā, Martinikā un Franču Gviānā un jāprecizē prasības to darbībai.
(13)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Piemērojot Direktīvas 91/496/EEK 13. pantu un Direktīvas 97/78/EK 18. pantu, šā lēmuma pielikumā ir uzskaitīti pilnvarotie ievešanas punkti Francijas aizjūras departamentos Gvadelupā, Martinikā un Franču Gviānā.
2. pants
1. Par visiem pielikumā uzskaitītajiem ievešanas punktiem ir atbildīga kompetenta iestāde, un tās rīcībā, ja nepieciešams, ir valsts pilnvaroti veterinārārsti un nozīmēti tehniķi.
2. Katra ievešanas punkta rīcībā ir visas telpas, aprīkojums un personāls, kas nepieciešams, lai dzīvu dzīvnieku vai dzīvnieku valsts produktu sūtījumiem veiktu tiem nozīmētās veterinārās pārbaudes.
3. pants
Importētājam vai viņa pārstāvim:
1)
izmantojot KVID pirmo daļu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 136/2004 2. pantu un izmantojot Traces sistēmu saskaņā ar Lēmuma 2004/292/EK 3. pantu, jāziņo par ievešanas punktu atbildīgajai kompetentajai iestādei pirms produktu sūtījumu fiziskas ierašanās;
2)
vienu darbdienu iepriekš kompetentā iestāde jāinformē, kur tiks uzrādīti dzīvi dzīvnieki, norādot skaitu, sugu, izmantošanas veidu un plānoto ierašanās laiku un KVID pirmo daļu izmantojot saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 282/2004 1. pantu, bet Traces sistēmu - saskaņā ar Lēmuma 2004/292/EK 3. pantu;
3)
jāglabā reģistrs, kuru apstiprinājusi kompetentā iestāde un kurā norādītas ievesto produktu vai dzīvnieku daudzums un pircēja(-u) vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese;
4)
jāinformē pircējs(-i), ka produkti, kas iegūti no ievestiem dzīvniekiem vai dzīvnieku valsts produktiem, ir paredzēti tikai vietējam patēriņam un ka vaislas vai lauksaimniecības dzīvniekus nekādā gadījumā nedrīkst pārsūtīt uz citām Savienības teritorijas daļām;
5)
jāinformē pircējs(-i), ka tālākpārdošanas gadījumā, ja jaunais pircējs ir komersants, tas jāinformē, ka produkti ir paredzēti tikai vietējam patēriņam un ka vaislas vai lauksaimniecības dzīvniekus nekādā gadījumā nedrīkst pārsūtīt uz citām Savienības teritorijas daļām.
4. pants
1. Saskaņā ar Direktīvu 91/496/EEK un 97/78/EK 4. pantu un saskaņā ar prasībām, kas minētas Regulas (EK) Nr. 136/2004 I pielikumā un Regulā (EK) Nr. 282/2004, valsts pilnvarotais veterinārārsts ar nozīmētu tehniķu palīdzību veic pārbaudes šā lēmuma pielikumā uzskaitītajos ievešanas punktos.
2. Noteiktiem dzīvnieku valsts produktiem fizisku pārbaudi var veikt tik bieži, cik minēts Lēmuma 94/360/EK I un II pielikumā.
3. Valsts pilnvarotie veterinārārsti pārliecinās, ka visi KVID dati par dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku valsts produktiem, kas uzrādīti importam, ir ievadīti Traces sistēmā saskaņā ar Lēmuma 2004/292/EK 3. panta 2. punktu.
4. Kad veterinārās pārbaudes ir pabeigtas, valsts pilnvarotie veterinārārsti pārliecinās, ka attiecīgais KVID ir apzīmogots ar norādi, ka dzīvniekus vai dzīvnieku valsts produktus var izmantot tikai vietējām vajadzībām un ka tos nekādā gadījumā nedrīkst pārsūtīt uz citām Savienības teritorijas daļām.
5. Valsts pilnvarotais veterinārārsts regulāri apseko ievesto dzīvnieku izmitināšanas vai dzīvnieku valsts produktu uzglabāšanas vietas, lai pārbaudītu, vai tajās turpina ievērot sabiedrības un dzīvnieku veselības prasības un ka sūtījumi netiek pārsūtīti uz citām Savienības teritorijas daļām.
5. pants
Turpina piemērot noteikumus, kuri paredzēti Direktīvā 91/496/EEK, izņemot 6. pantā minētos, un Direktīvā 97/78/EK, izņemot 6. pantā minētos.
6. pants
Francijas iestādes veic atbilstīgus administratīvus vai soda pasākumus pret jebkādiem šā lēmuma pārkāpumiem, ko izdara fiziska vai juridiska persona.
7. pants
Šis lēmums stājas spēkā 2012. gada 1. martā.
8. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.
Briselē, 2012. gada 25. janvārī