РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1035/2011 НА КОМИСИЯТА
от 17 октомври 2011 година
за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги и за изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008 и Регламент (ЕС) № 691/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Ервопейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (1), и по-специално членове 4, 6 и 7 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (2), и по-специално член 8б, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 Комисията, подпомагана от Европейската агенция за авиационна безопасност („Агенцията“), трябва да приеме правила за изпълнение за осигуряването на управление на въздушното движение и аеронавигационно обслужване (УВД/АНО) в целия Европейския съюз. В член 8б, параграф 6 от посочения регламент се предвижда тези правила за изпълнение да бъдат въз основа на мерките, приети съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (3).
(2)
Предоставянето на аеронавигационно обслужване в рамките на Съюза следва да бъде предмет на сертифициране от държавите-членки или Агенцията. Доставчици на аеронавигационно обслужване, които изпълняват общите изисквания, следва да получат сертификат в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(3)
Прилагането на общите изисквания, установени съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б от Регламент (ЕО) № 216/2008 не следва да засяга суверенитета на държавите-членки над тяхното въздушно пространство, както и изискванията на държавите-членки, свързани с обществения ред, обществената сигурност и въпросите на отбраната, както е определено в член 13 от Регламент (ЕО) № 549/2004. Общите изисквания не следва да обхващат военни операции и учения, както е предвидено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, както и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(4)
При дефинирането на общите изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване следва да се взема предвид правният статус на доставчиците на АНО в държавите-членки. Освен това, когато една организация провежда дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване, общите изисквания не трябва да се прилагат по отношение на такива дейности или на ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване, освен ако не е предвидено друго.
(5)
Прилагането на общите изисквания спрямо доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да бъде пропорционално на рисковете, свързани със специфичните характеристики на всяка дейност, като например броя и/или естеството и характеристиките на обработваните движения. В случай че определени доставчици на АНО изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранични услуги в рамките на единното европейско небе, компетентен орган следва да бъде упълномощен да разреши на тези доставчици съответно да спазват в пропорционална степен определени общи изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване и определени специфични изисквания за осигуряване на обслужване на въздушното движение. Поради това условията, приложени към сертификата, следва да отразяват естеството и приложното поле на дерогацията.
(6)
За да се осигури правилното функциониране на схемата за сертифициране, в своите годишни доклади държавите-членки следва да предоставят на Комисията и на Агенцията цялата съответна информация за дерогациите, разрешени от техните компетентни органи.
(7)
Различните видове аеронавигационни услуги не са непременно предмет на едни и същи изисквания. Следователно е необходимо общите изисквания да бъдат приспособени към специфичните характеристики на всеки вид дейност.
(8)
Доказването на съответствие с приложимите общи изисквания е задължение на доставчиците на аеронавигационно обслужване за срока на валидност на сертификата и за всички услуги, обхванати от него.
(9)
За да се осигури ефективно прилагане на общите изисквания, следва да се създаде система за редовен надзор и проверка на съответствието както с тези общи изисквания, така и с условията, посочени в сертификата. Компетентният орган следва да проверява годността на доставчика преди издаването на сертификат и следва ежегодно да оценява текущото съответствие на доставчика на аеронавигационно обслужване, когото е сертифицирал. Поради това компетентният орган следва да разработи и всяка година да обновява индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици, на базата на оценка на рисковете. Програмата следва да дава възможност за извършване на инспекция на всички съответни елементи на доставчиците на аеронавигационно обслужване в приемливи срокове. При оценяване на съответствието на определени доставчици на обслужване на въздушното движение и на метеорологично обслужване компетентният орган следва да бъде упълномощен да проверява спазването на съответните изисквания, произтичащи от международните задължения на въпросната държава-членка.
(10)
Партньорските проверки на националните надзорни органи биха могли да способстват за общ подход за надзор върху доставчиците на аеронавигационно обслужване в Съюза. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира тези партньорски проверки, които следва да бъдат координирани с дейностите, предприети в рамките на членове 24 и 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 и всякакви други международни програми за наблюдение и надзор. По този начин би се избегнало дублиране на работата. За да се даде възможност за обмяна на опит и най-добри практики по време на партньорските проверки, за предпочитане е експертите да са от компетентен орган.
(11)
Евроконтрол е разработил изисквания за регулиране на безопасността (ESARR), които са от приоритетно значение за безопасното обслужване на въздушното движение. Съгласно Регламент (ЕО) № 550/2004, Комисията следва да определи и приеме съответните разпоредби на ESARR в регламентите на Съюза. Инкорпорираните ESARR в Регламент (ЕО) № 2096/2005 на Комисията от 20 декември 2005 година за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (4) представляват основата на настоящите правила за прилагане.
(12)
При приемането на Регламент (ЕО) № 2096/2005 Комисията стигна до заключение, че не е удачно да се повтарят разпоредбите на ESARR 2 за докладването и оценяването на събития при УВД, свързани с безопасността, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно разследването и предотвратяването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване и за отмяна на Директива 94/56/ЕО (5), както и на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2003 г. за докладване на събития в гражданското въздухоплаване (6). Следва обаче да се въведат нови разпоредби относно събитията, свързани с безопасността, за да се изисква от компетентния орган, както е определен в настоящия регламент, да проверява дали доставчиците на обслужване на въздушното движение, а също и доставчиците на услуги, свързани с комуникациите, навигацията и наблюдението, изпълняват мерките във връзка с докладването и оценяването на тези събития.
(13)
По-специално следва да се отчита, първо, че управлението на безопасността е тази функция от аеронавигационно обслужване, която гарантира, че всички свързани с безопасността рискове са идентифицирани, оценени и ограничени в задоволителна степен, и второ, че формалният и систематичен подход по отношение на управлението на безопасността и системите за управление в посока към общ системен подход ще увеличи в максимална степен ползата от безопасността по явен и проследим начин. Агенцията следва да оцени допълнително изискванията за безопасността, предвидени в настоящия регламент, и да ги интегрира в обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване.
(14)
До изготвянето от страна на Агенцията на мерките за прилагане, които транспонират съответните стандарти на ИКАО в мерки за прилагане на Съюза, приемливи средства за осигуряване на съответствие, спецификации за сертифициране и материали с насоки, доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да работят в съответствие със съответните стандарти на ИКАО. С оглед да се улесни трансграничното предоставяне на АНО и докато Агенцията приключи работата по изготвяне на съответните мерки за транспониране на стандартите на ICAO, държавите-членки, Комисията и Агенцията, като действат,когато е целесъобразно, в тясно сътрудничество с Евроконтрол, следва да работят за минимизиране на различията, съобщени от държавите-членки, по отношение на прилагането на стандартите на ICAO в областта на аеронавигационно обслужване, за да бъде постигнат общ набор от стандарти за държавите-членки в рамките на единното европейско небе.
(15)
Различните национални мерки относно отговорността, не следва да възпрепятстват доставчиците на аеронавигационно обслужване да сключват споразумения за трансгранично обслужване, след като са сключили споразумения за възстановяване на щети, възникнали вследствие на отговорност по приложимото право. Използваният метод следва да съответства на изискванията на националното право. Държавите-членки, които разрешават предоставяне на аеронавигационно обслужване в цялото или в част от въздушното пространство под тяхна отговорност без сертификат в съответствие с Регламент (ЕО) № 550/2004, следва да поемат отговорността на тези доставчици на аеронавигационно обслужване.
(16)
Агенцията следва допълнително да оцени разпоредбите на настоящия регламент, по-специално тези, които се отнасят до оценяването на безопасността на промени в предоставянето на аеронавигационно обслужване от сертифицираната организация и инженерния и техническия персонал, и да приеме становище за адаптирането им към общ системен подход, като вземе предвид включването на тези разпоредби в бъдеща обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване и опита, натрупан от заинтересованите страни и компетентните органи в областта на надзора на безопасността.
(17)
Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (7) изисква да бъдат въведени специфични функции, наречени мрежови функции, за да се осигури оптимално използване на въздушното пространство и ограничените ресурси, като същевременно се осигурява на потребителите максимален достъп до въздушното пространство, както и възможност за експлоатиране на предпочитани линии на движение. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 551/2004, Регламент (ЕС) № 677/2011 на Комисията от 7 юли 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагане на мрежовите функции за управление на въздушното движение (УВД) и за изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010 (8) определя правата, задълженията и отговорностите на субекта, участващ в предоставянето на тези функции.
(18)
За безопасното изпълнение на някои мрежови функции, участващият субект отговаря на определени изисквания. Тези изисквания имат за цел да гарантират, че субектът или организацията работи по безопасен начин, и са определени в приложение VI към Регламент (ЕС) № 677/2011. Това са изисквания за безопасност към организацията, които са много сходни с общите изисквания, но са адаптирани към отговорностите, свързани с безопасността, на мрежовите функции.
(19)
Следователно е необходимо Регламент (ЕО) № 2096/2005 да бъде отменен.
(20)
Регламент (ЕО) № 482/2008 на Комисията от 30 май 2008 г. относно изграждане на система за осигуряване безопасността на софтуера, която да бъде въведена от доставчиците на аеронавигационни услуги, и за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 2096/2005 (9), и Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 година за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (10) следва да бъдат изменени с цел да бъдат адаптирани към настоящия регламент.
(21)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за единно небе, създаден съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 549/2004,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящият регламент определя общите изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване.
Въпреки това, освен ако приложение I или приложение II не съдържат разпоредби с противоположен смисъл, тези общи изисквания не се прилагат за:
а)
дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване от доставчик на такова обслужване;
б)
ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията в член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004 и член 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Определението на „сертификат“ в член 2, точка 15 от Регламент (ЕО) № 549/2004 обаче не се прилага.
Следните определения също се прилагат:
(1)
„авиационна работа“ означава полет на въздухоплавателното средство, при който то се използва за специализирани услуги, като услугите, свързани със селското стопанство, строителството, фотографията, топографските измервания, наблюдението и патрулирането, издирването и спасяването или авиационната реклама;
(2)
„търговски въздушни превози“ означава полет на въздухоплавателно средство, който включва превоз на пътници, товари или поща срещу заплащане или наем;
(3)
„функционална система“ означава комбинация от системи, процедури и човешки ресурси, организирани за извършване на определена функция в контекста на УВД;
(4)
„въздухоплаване с общо предназначение“ означава полет на гражданско въздухоплавателно средство, различен от авиационната работа или от търговски въздушни превози;
(5)
„национален надзорен орган“ означава орган или органи, определен(и) или създаден(и) от държавите-членки като техен национален орган за надзор съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004;
(6)
„опасност“ означава всяко условие, събитие или обстоятелство, което може да предизвика произшествие;
(7)
„организация“ означава субект, който предоставя аеронавигационно обслужване;
(8)
„оперативна организация“ означава организация, отговорна за предоставянето на инженерно и техническо обслужване в помощ на обслужването на въздушното движение, комуникациите, навигацията или наблюдението;
(9)
„риск“ означава комбинацията от общата вероятност или честотата на възникване на вреден ефект, породен от опасност, и степента на сериозност на такъв ефект;
(10)
„осигуряване на безопасност“ означава всички планирани и систематични действия, необходими, за да се постигне адекватна увереност, че даден продукт, услуга, организация или функционална система постига приемлива или допустима безопасност;
(11)
„цел на безопасността“ означава заявление по отношение на качеството или количеството, което определя максималната честота или вероятност, при която се очаква да възникне опасност;
(12)
„изискване за безопасност“ означава средство за ограничаване на риска, дефинирано от стратегията за намаляване на риска, с което се постига определена цел на безопасността, като включва организационни, експлоатационни, процедурни, функционални изисквания, а също и изисквания, свързани с работните показатели или оперативната съвместимост, както и екологични характеристики;
(13)
„обслужване“ означава аеронавигационно обслужване или набор от аеронавигационни услуги;
(14)
„общоевропейско аеронавигационно обслужване“ означава аеронавигационна услуга, която е предназначена и установена за потребители в повечето или във всички държави-членки и която може също да се разшири извън въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът.
(15)
„доставчик на аеронавигационни услуги “ означава всеки публичен или частен правен субект, който предоставя АНО за общото въздушно движение, включително организация, подала заявление за сертификат за предоставяне на такива услуги.
Член 3
Компетентен орган за сертифициране
1. За целите на настоящия регламент компетентен орган за сертифицирането на аеронавигационно обслужване е:
а)
за организациите с основно място на дейност и с регистрирано седалище, ако имат такова, намиращо се в държава-членка - националният надзорен орган, назначен или създаден от въпросната държава-членка;
б)
за организации, предоставящи аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът, чието основно място на дейност и регистрирано седалище, ако имат такова, се намира извън територията, предмет на разпоредбите на Договора - Агенцията;
в)
за организации, предоставящи общоевропейско аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът - Агенцията.
2. Компетентният орган за надзор за безопасността е органът, определен в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (11).
Член 4
Издаване на сертификати
1. За да получат необходимия сертификат за предоставяне на аеронавигационно обслужване и без да се засяга член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 550/2004, организациите трябва да отговарят на:
а)
основните изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване, определени в приложение I;
б)
специфичните допълнителни изисквания, определени в приложения II - V, в съответствие с вида услуга, която предоставят.
2. Компетентен орган проверява съответствието на дадената организация с общите изисквания, преди да издаде сертификат на въпросния доставчик на обслужване.
3. Организацията трябва да бъде в съответствие с общите изисквания не по-късно от момента на издаване на сертификата съгласно:
а)
член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
б)
член 8б, параграф 2 и член 22а, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 5
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 4, параграф 1 някои доставчици на аеронавигационно обслужване могат да изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранично обслужване и да се откажат от правото на взаимно признаване в рамките на единното европейско небе.
При тези обстоятелства те могат да подадат заявление за сертификат, който е ограничен до въздушното пространство, намиращо се под отговорността на държавата-членка, посочена в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
2. За да подаде заявлението, посочено в параграф 1, доставчикът на обслужване на въздушното движение трябва да предоставя или да планира предоставянето на обслужване само по една или няколко от следните категории:
а)
авиационна работа;
б)
въздухоплаване с общо предназначение;
в)
търговски въздушни превози, ограничени до въздухоплавателни средства с максимална излетна маса по-малка от 10 тона или с по-малко от 20 пътнически седалки;
г)
търговски въздушни превози с по-малко от 10 000 движения годишно, независимо от максималната излетна маса и броя на пътническите седалки, като под „движения“ се разбира сумата от излитанията и кацанията, която се изчислява като средна стойност за предходните три години.
За да подаде такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване, който е различен от доставчика на обслужване на въздушното движение, трябва да има брутен годишен оборот от 1 000 000 EUR или по-малко от услугите, които този доставчик предоставя или планира да предоставя.
В случай че поради обективни практически причини доставчикът на аеронавигационно обслужване не може да осигури доказателства, че отговаря на тези квалифициращи критерии, компетентният орган може да приеме аналогични данни или прогнозни резултати по отношение на горните граници, определени в третата и четвъртата алинеи.
Когато подава такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване представя същевременно на компетентния орган съответните доказателства относно квалифициращите критерии.
3. Компетентният орган може да предостави специфични дерогации на заявители, които изпълняват квалифициращите критерии от параграф 1, пропорционално на техния принос за УВД във въздушното пространство, което се намира под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само за изискванията, определени в приложение I.
Въпреки това, не се предоставя дерогация за следните изисквания:
а)
техническа и оперативна компетентност и възможности (точка 1);
б)
управление на безопасността (точка 3.1);
в)
човешки ресурси (точка 5);
г)
открито и прозрачно предоставяне на аеронавигационното обслужване (точка 8.1).
4. В допълнение към дерогациите, предвидени в параграф 3, компетентният орган може да разреши дерогации на заявители, които предоставят летищно информационно обслужване на полетите и имат не повече от една редовна работна позиция на всяко летище. Той прави това в степен, пропорционална на приноса на заявителя в УВД във въздушното пространство, намиращо се под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само до следните изисквания на приложение II, точка 3:
а)
отговорност за управление на безопасността и външни услуги и доставки (точка 3.1.2, букви б) и е);
б)
прегледи на безопасността (точка 3.1.3, буква а);
в)
изисквания за безопасност при оценяване и ограничаване на риска във връзка с промени (точка 3.2).
5. Не се разрешават дерогации от изискванията, съдържащи се в приложения III, IV или V.
6. В съответствие с приложение II от Регламент (ЕО) № 550/2004 компетентният орган:
а)
определя естеството и приложното поле на дерогацията при условията, приложени към сертификата, като посочва правното основание за нея;
б)
ограничава срока на валидност на сертификата, когато това се счита за необходимо за целите на надзора;
в)
наблюдава дали доставчиците на аеронавигационно обслужване продължават да отговарят на условията за предоставяне на дерогация.
Член 6
Демонстриране на съответствие
1. Организациите представят всички съответни доказателства, за да демонстрират съответствие с приложимите общи изисквания по искане на компетентния орган. Организациите могат да използват изцяло съществуващите данни.
2. Сертифицираната организация уведомява компетентния орган за запланувани промени в предоставянето от нейна страна на аеронавигационно обслужване, които могат да окажат влияние върху съответствието с приложимите общи изисквания или с условията, приложени към сертификата, когато има такива.
3. В случай че сертифицираната организация вече не е в съответствие с приложимите общи изисквания или, когато има такива, с условията, свързани със сертификата, компетентният орган, в срок от един месец след откриването на несъответствие, изисква от организацията да предприеме коригиращи действия.
Това решение се съобщава незабавно на съответната организация.
Преди да уведоми съответната организация за своето одобрение, компетентният орган проверява дали коригиращите действия са били извършени.
Когато компетентният орган счете, че коригиращите действия не са били правилно извършени в рамките на договорения с организацията график, той предприема съответните принудителни мерки, предвидени в член 7, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и в член 10, член 22а, буква г), членове 25 и 68 от Регламент (ЕО) № 216/2008, като отчита необходимостта от осигуряване на непрекъснатост на аеронавигационно обслужване.
Член 7
Улесняване на наблюдението на съответствието
Организациите улесняват инспекциите и проучванията, извършвани от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, включително посещенията на място и посещенията без предварително уведомление.
Упълномощените лица имат право да извършват следните действия:
а)
да преглеждат съответните записи, данни, процедури и всички други материали, свързани с предоставянето на аеронавигационно обслужване;
б)
да правят копия или извлечения от такива записи, данни, процедури и други материали;
в)
да изискват устни обяснения на място;
г)
да влизат в съответните помещения, терени или транспортни средства.
Такива инспекции и проучвания, когато се извършват от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, се извършват в съответствие с правните разпоредби на държавата-членка, в която се предприемат.
Член 8
Текущо съответствие
На основание на наличните доказателства, с които разполага, компетентният орган проверява веднъж годишно текущото съответствие на организациите, които той е сертифицирал.
За тази цел компетентният орган въвежда и обновява ежегодно индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици и основаваща се на оценяване на рисковете, свързани с различните операции, които съставляват предоставяното аеронавигационно обслужване. Преди въвеждането на такава програма, ако е необходимо, той се консултира със съответната организация, както и с всякакви други съответни компетентни органи.
В програмата се указват планираните периоди за инспекциите на различните обекти.
Член 9
Регулиране на безопасността при инженерния и техническия персонал
Във връзка с предоставянето на обслужване на въздушното движение, комуникации, навигация и наблюдение, компетентният орган или всеки друг орган, определен от държавата-членка да изпълнява тази задача:
а)
издава съответни правила на безопасност за инженерния и техническия персонал, който изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
б)
осигурява адекватен и съответен надзор на безопасността по отношение на инженерния и техническия персонал, определен от всяка оперативна организация да изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
в)
при наличието на основателни причини и след надлежно разследване предприема съответни действия спрямо оперативната организация и/или нейния технически и инженерен персонал, който не удовлетворява изискванията на разпоредбите на приложение II, точка 3.3;
г)
проверява и установява, че са въведени подходящи методи, за да се гарантира, че третите страни, изпълняващи оперативни задачи, свързани с безопасността, удовлетворяват изискванията на приложение II, точка 3.3.
Член 10
Процедура за партньорски проверки
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира партньорски проверки на националните надзорни органи в съответствие с параграфи 2-6.
2. Партньорската проверка се извършва от екип от национални експерти и, когато е необходимо, от наблюдатели на Агенцията.
Екипът се състои от експерти от най-малко три различни държави-членки и от Агенцията.
Експертите не участват в партньорски проверки, извършвани в държавата-членка, в която те са наети на работа.
Комисията създава и поддържа база данни за национални експерти, определени от държавите-членки по всички аспекти на общите изисквания, изброени в член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
3. Комисията информира държавата-членка и националния надзорен орган за предстоящата партньорска проверка не по-късно от три месеца преди началото ѝ, като посочва датата, за която е планирана проверката, и експертите, които участват в нея.
Държавата-членка, чийто национален надзорен орган подлежи на проверка, одобрява екипа от експерти, преди те да започнат проверката.
4. В срок от три месеца от датата на проверката проверяващият екип изготвя с консенсус доклад, който може да съдържа препоръки.
Комисията свиква среща с Агенцията, експертите и националния надзорен орган за обсъждане на доклада.
5. Комисията препраща доклада до съответната държава-членка.
В срок от три месеца от датата на получаването на доклада държавата-членка може да представи своите забележки.
Тези забележки включват, при необходимост, мерките, които държавата-членка е предприела или възнамерява да предприеме, за да реагира на резултатите от проверката в рамките на определен срок.
Освен ако със съответната държава-членка не е договорено друго, докладът и последващите действия от партньорската проверка не се публикуват.
6. Комисията информира ежегодно държавите-членки чрез Комитета за единно небе за основните констатации от проведените партньорски проверки.
Член 11
Преходни разпоредби
1. За доставчици на аеронавигационно обслужване, които притежават сертификат, издаден в съответствие с Регламент (ЕО) № 2096/2005 към датата на влизане в сила на настоящия регламент, се счита, че притежават сертификат, издаден в съответствие с настоящия регламент.
2. Заявителите за сертификат за доставчик на аеронавигационно обслужване, които са подали заявлението си преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, и на които не е бил вече издаден сертификат към тази дата, трябва да покажат съответствие с разпоредбите на настоящия регламент преди издаването на сертификата.
3. Когато организации, за които в съответствие с член 3 компетентен орган ще бъде Агенцията, са подали заявление пред национален орган за надзор на държава-членка за издаване на сертификат преди влизането в сила на настоящия регламент, националният орган за надзор трябва да завърши процеса на сертифициране при координиране с Агенцията и при издаването на сертификата да прехвърли досието на Агенцията.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 2096/2005 се отменя.
Член 13
Изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008
Регламент (ЕО) № 482/2008 се изменя, както следва:
1.
в член 4, параграф 5 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията (12);
2.
член 6 се заличава;
3.
в приложение I, в точки 1 и 2 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011“.
Член 14
Изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010
В Регламент (ЕС) № 691/2010 член 25 се заличава.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 октомври 2011 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1035/2011
(2011. gada 17. oktobris),
ar ko nosaka kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai un groza Regulas (EK) Nr. 482/2008 un (ES) Nr. 691/2010
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 550/2004 par aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu vienotajā Eiropas gaisa telpā (Pakalpojumu sniegšanas regula) (1) un jo īpaši tās 4., 6. un 7. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 91/670/EEK, Regulu (EK) Nr. 1592/2002 un Direktīvu 2004/36/EK (2), un jo īpaši tās 8.b panta 6. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008 Komisijai ar Eiropas Aviācijas drošības aģentūras (aģentūra) palīdzību ir jāpieņem īstenošanas noteikumi, lai visā Savienībā nodrošinātu gaisa satiksmes pārvaldības un aeronavigācijas pakalpojumu (ATM/ANS) sniegšanu. Minētās regulas 8.b panta 6. punktā ir noteikts, ka minēto īstenošanas noteikumu pamatā ir jābūt regulām, kas pieņemtas atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulas (EK) Nr. 549/2004, ar ko nosaka pamatu Eiropas vienotās gaisa telpas izveidošanai (pamatregula) (3), 5. panta 3. punktam.
(2)
Uz aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu Savienībā ir attiecināma sertifikācija, ko veic dalībvalstis vai aģentūra. Aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējiem, kas atbilst kopīgajām prasībām, būtu jāizdod sertifikāts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. pantu un Regulas (EK) Nr. 216/2008 8.b panta 2. punktu.
(3)
Kopīgo prasību piemērošana, kas noteiktas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 6. pantu un Regulas (EK) Nr. 216/2008 8.b pantu, nedrīkst ierobežot dalībvalstu suverenitāti pār to gaisa telpu un dalībvalstu prasības attiecībā uz sabiedrisko kārtību, sabiedrības drošības un aizsardzības jautājumiem, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 549/2004 13. pantā. Kopīgajām prasībām nevajadzētu attiekties uz militārām operācijām un mācībām, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 549/2004 1. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 216/2008 1. panta 2. punktā.
(4)
Definējot kopīgās prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai, ir pienācīgi jāņem vērā aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju juridiskais statuss dalībvalstīs. Turklāt, ja organizācija veic citas darbības, kas nav aeronavigācijas pakalpojumu sniegšana, kopīgajām prasībām nevajadzētu attiekties uz šīm citām darbībām vai resursiem, kas piešķirti šīm darbībām, kuras nav aeronavigācijas pakalpojumu sniegšana, ja vien nav noteikts citādi.
(5)
Kopīgās prasības aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējiem ir jāpiemēro proporcionāli riskiem, kas saistīti ar katras darbības konkrētajām iezīmēm, piemēram, apkalpoto operāciju skaitu un/vai raksturu un pazīmēm. Ja kādi aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēji izvēlas neizmantot iespēju sniegt pārrobežu pakalpojumus vienotajā Eiropas gaisa telpā, kompetentai iestādei ir tiesības attiecīgi atļaut šiem pakalpojuma sniedzējiem proporcionāli ievērot dažas vispārīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā un dažas konkrētas prasības gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšanā. Līdz ar to sertifikātam pievienotajiem nosacījumiem ir jāatspoguļo atkāpes raksturs un apjoms.
(6)
Lai nodrošinātu sertificēšanas sistēmas pareizu funkcionēšanu, dalībvalstīm saistībā ar gada ziņojumiem ir jāiesniedz Komisijai un aģentūrai visa attiecīgā informācija par atkāpēm, ko piešķīrušas to kompetentās iestādes.
(7)
Dažādu veidu aeronavigācijas pakalpojumiem nav obligāti jāatbilst vienām un tām pašām prasībām. Tādēļ ir svarīgi pielāgot kopīgās prasības katra darbības veida īpatnībām.
(8)
Aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējiem ir jābūt atbildīgiem par atbilstības pierādīšanu piemērojamajām kopīgajām prasībām sertifikāta derīguma periodā un attiecībā uz visiem tajā iekļautajiem pakalpojumiem.
(9)
Lai nodrošinātu kopīgo prasību efektīvu piemērošanu, ir jāizveido regulāras uzraudzības un pārbaudes sistēma par atbilstību šīm kopīgajām prasībām un nosacījumiem, kas iekļauti sertifikātā. Kompetentajai iestādei pirms sertifikāta izdošanas ir jāizvērtē pakalpojuma sniedzēja piemērotība un jānovērtē aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju pastāvīgā atbilstība, un to šī iestāde katru gadu apliecina. Līdz ar to, pamatojoties uz risku novērtējumu, tai katru gadu ir jāizstrādā un jāatjaunina indikatīva pārbaužu programma, kas aptver visus sertificētos pakalpojuma sniedzējus. Programmā jābūt iespējai saprātīgā termiņā pārbaudīt visas atbilstošās aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju rīcības daļas. Novērtējot izvēlēto gaisa satiksmes pakalpojumu un meteoroloģisko pakalpojumu sniedzēju atbilstību, kompetentajai iestādei ir jābūt tiesībām pārbaudīt attiecīgās prasības, kas izriet no konkrētās dalībvalsts starptautiskajām saistībām.
(10)
Citu valstu uzraudzības iestāžu speciālistu veiktajam salīdzinošam vērtējumam tālāk jāattīsta kopīga pieeja aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju uzraudzībai visā Savienībā. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm un aģentūru var organizēt šādus kopīgi veiktus izvērtējumus, kas ir jāsaskaņo ar darbībām, kuras tiek veiktas atbilstoši Regulas (EK) Nr. 216/2008 24. un 54. pantam un jebkurām citām starptautiskām pārraudzības un uzraudzības programmām. Tā tiktu novērsta dublēšanās darbā. Lai nodrošinātu pieredzes un paraugprakses apmaiņu kopīgi veikto izvērtējumu laikā, vislabāk būtu, ja piesaistītu speciālistus no kompetentās iestādes.
(11)
Eurocontrol ir izstrādājusi drošības normatīvās prasības (ESARR), kam ir bijusi vislielākā nozīme gaisa satiksmes pakalpojumu drošā sniegšanā. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 550/2004 Komisijai ir jāapzina un jāiekļauj attiecīgie ESARR noteikumi Savienības regulās. Komisijas 2005. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (4), iekļautie ESARR ir pamatā šiem īstenošanas noteikumiem.
(12)
Pieņemot Regulu (EK) Nr. 2096/2005, Komisija secināja, ka ATM nav nepieciešams atkārtot ESARR 2 noteikumus par pārskatu sniegšanu un drošības notikumu novērtēšanu, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regula (ES) Nr. 996/2010 par nelaimes gadījumu un incidentu izmeklēšanu un novēršanu civilajā aviācijā un ar ko atceļ Direktīvu 94/56/EK (5), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. jūnija Direktīva 2003/42/EK attiecībā uz ziņošanu par notikumiem civilajā aviācijā (6). Tomēr ir jāievieš jauni noteikumi par drošības notikumiem, lai uzdotu kompetentai iestādei, kā definēts šajā regulā, pārliecināties, vai gaisa satiksmes pakalpojumu sniedzēji un arī sakaru, navigācijas vai uzraudzības pakalpojumu sniedzēji atbilst prasībām, kas nepieciešamas, lai aptvertu pārskatu sniegšanu par šiem notikumiem un to novērtēšanu.
(13)
Jo īpaši ir jāatzīst, ka, pirmkārt, drošības pārvaldība ir aeronavigācijas pakalpojumu funkcija, kas nodrošina visu drošības risku apzināšanu, novērtēšanu un pienācīgu mazināšanu, un, otrkārt, ka formāla un sistemātiska pieeja drošības pārvaldībai un pārvaldības sistēmām, tiecoties pēc vispārējas sistēmiskas pieejas, redzamā un izsekojamā veidā optimizēs ieguvumus drošības jomā. Aģentūrai ir padziļināti jānovērtē šajā regulā paredzētās drošības prasības un jāintegrē tās kopējā regulatīvā struktūrā attiecībā uz civilās aviācijas drošību.
(14)
Kamēr aģentūra nebūs izstrādājusi projektu īstenošanas pasākumiem, kas transponē attiecīgos Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) standartus Savienības īstenošanas pasākumos, pieņemamos atbilstības nodrošināšanas līdzekļos, sertificēšanas specifikācijās un vadlīniju materiālos, aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējiem ir jādarbojas, ievērojot attiecīgos ICAO standartus. Lai atvieglinātu aeronavigācijas pakalpojumu pārrobežu sniegšanu un līdz brīdim, kamēr tiks pabeigts aģentūras darbs, izstrādājot attiecīgos ICAO standartu transponēšanas pasākumus, dalībvalstīm, Komisijai un aģentūrai, kas attiecīgā gadījumā rīkojas ciešā sadarbībā ar Eurocontrol, ir jāveic darbs, lai mazinātu atšķirības, par kurām paziņojušas dalībvalstis, piemērodamas ICAO standartus aeronavigācijas pakalpojumu jomā, lai nodrošinātu kopīgus standartus starp dalībvalstīm vienotā Eiropas gaisa telpā.
(15)
Atšķirīgie valstu noteikumi attiecībā uz atbildību nedrīkst liegt aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējiem slēgt līgumus par pakalpojumu pārrobežu sniegšanu, tiklīdz aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēji ir iedibinājuši kārtību zaudējumu segšanai, kas izriet no piemērojamo tiesību aktu uzliktajām saistībām. Izmantotajai metodei būtu jāatbilst valstu tiesību aktu prasībām. Dalībvalstīm, kas ļauj sniegt aeronavigācijas pakalpojumus visā gaisa telpā, kas atrodas to atbildībā, vai tās daļā bez sertificēšanas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 550/2004, ir jāsedz šo aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju saistības.
(16)
Aģentūrai ir papildus jāizvērtē šīs regulas noteikumi, jo īpaši tie, kas attiecas uz to izmaiņu drošības novērtēšanu, kas notikušas sertificēto organizāciju sniegto aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā, kā arī uz inženiertehnisko un tehnisko personālu un atzinuma sniegšanu, lai pielāgotu izmaiņas kopējai sistēmas metodikai, ņemot vērā šo noteikumu integrēšanu nākotnes kopējā reglamentācijas struktūrā attiecībā uz civilās aviācijas drošību un pieredzi, ko drošības uzraudzības jomā guvušas iesaistītās personas un kompetentās iestādes.
(17)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulā (EK) Nr. 551/2004 par gaisa telpas organizāciju un izmantošanu vienotajā Eiropas gaisa telpā (gaisa telpas regula) (7) ir noteikts, ka jāizveido specifiskas funkcijas, tā sauktās tīkla funkcijas, lai nodrošinātu gaisa telpas un nepietiekamo resursu optimālu izmantojumu, vienlaikus gaisa telpas izmantotājiem darot iespējamu maksimālu piekļuvi gaisa telpai, kā arī nodrošinot, ka gaisa telpas izmantotāji var izmantot vēlamās trajektorijas. Kā noteikts Regulā (EK) Nr. 551/2004, Komisijas 2011. gada 7. jūlija Regulā (ES) Nr. 677/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus gaisa satiksmes pārvaldības (ATM) tīkla funkciju īstenošanai un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 691/2010 (8), ir paredzētas tiesības, pienākumi un atbildība, kas jāuzņemas struktūrai, kas iesaistīta minēto funkciju pildīšanā.
(18)
Lai noteiktu tīkla funkciju izpilde norisinātos droši, attiecībā uz iesaistīto struktūru ir jāpiemēro zināmas prasības. Šo prasību nolūks ir nodrošināt, ka struktūra vai organizācija darbojas droši, un tās ir noteiktas Regulas (ES) Nr. 677/2011 VI pielikumā. Šīs ir organizācijām noteiktās drošības prasības, kuras ir ļoti līdzīgas vispārējām prasībām par aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu, kas noteiktas šīs regulas I pielikumā, bet pielāgotas ar tīkla funkcijām saistītajai atbildībai drošības jomā.
(19)
Tādēļ Regula (EK) Nr. 2096/2005 būtu jāatceļ.
(20)
Ir jāgroza Komisijas 2008. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 482/2008, ar kuru izveido programmatūras drošības garantiju sistēmu, kas jāīsteno aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem, un ar kuru groza Regulas (EK) Nr. 2096/2005 II pielikumu (9), un Komisijas 2010. gada 29. jūlija Regula (ES) Nr. 691/2010, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (10), lai tās pielāgotu šai regulai.
(21)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Vienotās gaisa telpas komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 549/2004 5. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Šī regula nosaka kopīgās prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai.
Tomēr, ja vien I vai II pielikumā nav noteikts citādi, šīs kopīgās prasības nepiemēro:
a)
darbībām, kas nav aeronavigācijas pakalpojumi, kurus sniedzis šādu pakalpojumu sniedzējs;
b)
resursiem, kas piešķirti darbībām, kas nav aeronavigācijas pakalpojumu sniegšana.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro definīcijas, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 549/2004 2. pantā un Regulas (EK) Nr. 216/2008 3. pantā. Tomēr definīciju “Sertifikāts”, kas minēta Regulas (EK) Nr. 549/2004 2. panta 15. punktā, nepiemēro.
Piemēro arī šādas definīcijas:
1)
“speciālie aviācijas darbi” ir gaisa kuģa lidojums, kura laikā gaisa kuģis tiek izmantots specializētiem pakalpojumiem, piemēram, lauksaimniecībai, būvniecībai, fotografēšanai, topogrāfiskajai uzmērīšanai, novērošanai un patrulēšanai, meklēšanai un glābšanai vai avioreklāmai;
2)
“komerciāli gaisa pārvadājumi” ir gaisa kuģa lidojums pasažieru, kravas vai pasta pārvadāšanai par samaksu vai saskaņā ar nomu;
3)
“funkcionāla sistēma” ir sistēmu, procedūru un cilvēkresursu kopums, kas saistībā ar ATM organizēts noteiktas funkcijas veikšanai;
4)
“vispārējā aviācija” ir jebkurš gaisa kuģa lidojums, izņemot lidojumu, kas saistīts ar aviācijas speciālo darbu izpildi, vai komerciālu gaisa transporta lidojumu;
5)
“valsts uzraudzības iestāde” ir struktūra vai struktūras, ko dalībvalstis izraudzījušas vai izveidojušas kā savu valsts uzraudzības iestādi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 549/2004 4. panta 1. punktu;
6)
“apdraudējums” ir jebkurš stāvoklis, notikums vai apstāklis, kas varētu izraisīt nelaimes gadījumu;
7)
“organizācija” ir struktūra, kas sniedz aeronavigācijas pakalpojumus;
8)
“ekspluatācijas organizācija” ir organizācija, kas atbild par tehnisko un inženierpakalpojumu sniegšanu un nodrošina gaisa satiksmes, sakaru, navigācijas vai uzraudzības pakalpojumus;
9)
“risks” ir apdraudējuma izraisīta notikuma ar bīstamām sekām vispārējas varbūtības vai atgadīšanās biežuma un seku nopietnības apvienojums;
10)
“drošības garantijas” ir visas plānotas un sistemātiski veiktas darbības, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu atbilstošu pārliecību, ka produkts, pakalpojums, organizācija vai funkcionālā sistēma ir pieņemamā vai pieļaujamā drošības līmenī;
11)
“drošības mērķis” ir kvalitatīvs vai kvantitatīvs formulējums, ar kuru definē maksimālo biežumu vai varbūtību, kurā sagaidāms apdraudējums;
12)
“drošības prasība” ir risku mazinoši līdzekļi, kā definēts riska mazināšanas stratēģijā, ar kuriem sasniedz konkrētu drošības mērķi, tai skaitā organizatoriskas, darbības, procedūras, funkcionālas, snieguma un sadarbspējas prasības vai vides raksturojumi;
13)
“pakalpojumi” ir aeronavigācijas pakalpojumi vai šādu pakalpojumu kopums;
14)
“Viseiropas aeronavigācijas pakalpojums” ir aeronavigācijas pakalpojums, kas izstrādāts un iedibināts visiem lietotājiem vairumā dalībvalstu vai visās dalībvalstīs un kuru var arī paplašināt, to darot pieejamu ārpus tās teritorijas gaisa telpas, uz kuru attiecas Līgums;
15)
“aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējs” ir jebkura publiska vai privāta struktūra, kas sniedz aeronavigācijas pakalpojumus vispārējās nozīmes gaisa satiksmei, tostarp organizācija, kas iesniegusi pieteikumu sertifikāta saņemšanai šādu pakalpojumu sniegšanai.
3. pants
Par sertifikāciju atbildīgās kompetentās iestādes
1. Šajā regulā par aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēju sertifikāciju atbildīgā kompetentā iestāde ir:
a)
attiecībā uz organizācijām, kuru galvenā darbības vieta un, ja ir, arī juridiskā adrese atrodas dalībvalsts teritorijā, - valsts uzraudzības iestāde, kuru ir izraudzījusi vai izveidojusi attiecīgā dalībvalsts;
b)
attiecībā uz organizācijām, kuras sniedz aeronavigācijas pakalpojumus tādas teritorijas gaisa telpā, kur piemēro Līgumu, un kuru galvenā darbības vieta un, ja ir, arī juridiskā adrese atrodas ārpus teritorijas, uz ko attiecas Līguma noteikumi, - aģentūra;
c)
attiecībā uz organizācijām, kas sniedz Viseiropas aeronavigācijas pakalpojumus tādas teritorijas gaisa telpā, kur piemēro Līgumu, - aģentūra.
2. Par drošības uzraudzību atbildīgā kompetentā iestāde ir iestāde, kas noteikta saskaņā ar Komisijas Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 1034/2011 (11) 3. pantu.
4. pants
Sertifikātu piešķiršana
1. Lai iegūtu aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai nepieciešamo sertifikātu, neskarot Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. panta 5. punkta prasības, organizācijām jāatbilst:
a)
I pielikumā izklāstītajām vispārējām prasībām par aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu;
b)
papildu īpašajām prasībām, kas izklāstītas II līdz V pielikumā atbilstoši sniegtajam pakalpojumu veidam.
2. Kompetentā iestāde pārbauda organizācijas atbilstību kopīgajām prasībām, pirms tai izdod sertifikātu.
3. Organizācijai ir jāatbilst kopīgajām prasībām ne vēlāk kā brīdī, kad tiek izdots sertifikāts saskaņā ar:
a)
Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. pantu;
b)
Regulas (EK) Nr. 216/2008 8.b panta 2. punktu, 22.a panta b) un c) apakšpunktu.
5. pants
Atkāpes
1. Atkāpjoties no 4. panta 1. punkta, daži aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēji var izvēlēties neizmantot iespēju sniegt pārrobežu pakalpojumus un var atteikties no tiesībām uz savstarpējo atzīšanu vienotajā Eiropas gaisa telpā.
Tādā gadījumā tie var pieteikties uz sertifikātu, kura darbība ir ierobežota tikai gaisa telpā, kura atrodas tās dalībvalsts atbildībā, kas minēta Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. panta 2. punktā.
2. Lai iesniegtu pieteikumu, kā minēts 1. punktā, gaisa satiksmes pakalpojumu sniedzējam ir jāsniedz pakalpojumi vai jāplāno tos sniegt tikai attiecībā uz vienu vai vairākām šādām kategorijām:
a)
speciālie aviācijas darbi;
b)
vispārējā aviācija;
c)
komerciāli gaisa pārvadājumi, kas aprobežojas ar gaisa kuģi, kura maksimālā pacelšanās masa ir mazāka par 10 tonnām vai kurā ir mazāk nekā 20 pasažieru vietu;
d)
komerciāli gaisa pārvadājumi ar mazāk nekā 10 000 operāciju gadā neatkarīgi no maksimālās pacelšanās masas un pasažieru vietu skaita, turklāt “operācijas” tiek skaitītas kā pacelšanās un nolaišanās darbību summa un aprēķinātas kā vidējais rādītājs iepriekšējos trijos gados.
Lai iesniegtu šādu pieteikumu, aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējam, kas nav gaisa satiksmes pakalpojumu sniedzējs, ir nepieciešams bruto gada apgrozījums EUR 1 000 000 apmērā vai mazāk attiecībā uz pakalpojumiem, ko tas sniedz vai plāno sniegt.
Ja objektīvu, praktisku iemeslu dēļ aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējs nevar nodrošināt pierādījumus par savu atbilstību šiem kvalifikācijas kritērijiem, kompetentā iestāde var pieņemt citus skaitļus vai prognozes attiecībā uz augšējām robežvērtībām, kas definētas pirmajā un otrajā daļā.
Iesniedzot minēto pieteikumu, aeronavigācijas pakalpojuma sniedzējs vienlaikus iesniedz kompetentajai iestādei attiecīgus pierādījumus par kvalifikācijas kritērijiem.
3. Kompetentā iestāde var piešķirt īpašas atkāpes pieteikumu iesniedzējiem, kuri atbilst 1. punktā minētajiem kvalifikācijas kritērijiem, proporcionāli to ieguldījumam ATM gaisa telpā, kas atrodas attiecīgās dalībvalsts atbildībā.
Šīs atkāpes var attiekties tikai uz I pielikuma prasībām.
Tomēr saistībā ar šādām prasībām atkāpes piemērot nedrīkst:
a)
tehniskā un darbības kompetence un iespējas (1. punkts);
b)
drošības pārvaldība (3.1. punkts);
c)
cilvēkresursi (5. punkts);
d)
aeronavigācijas pakalpojumu atklāta un pārskatāma sniegšana (8.1. punkts).
4. Papildus 3. punktā noteiktajām atkāpēm kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes pieteikumu iesniedzējiem, kuri nodrošina lidojumu informācijas pakalpojumus lidlaukos, darbojoties regulāri ar ne vairāk kā vienu amata pozīciju katrā lidlaukā. Tā piešķir šīs atkāpes proporcionāli pieteikumu iesniedzēju ieguldījumam ATM gaisa telpā, kas atrodas attiecīgās dalībvalsts atbildībā.
Šīs atkāpes var attiekties tikai uz šādām II pielikuma 3. punkta prasībām:
a)
atbildība par drošības pārvaldību un ārējie pakalpojumi, un piegādes (3.1.2. punkta b) un e) apakšpunkts);
b)
drošības apsekojumi (3.1.3. punkta a) apakšpunkts);
c)
drošības prasības attiecībā uz riska novērtējumu un mazināšanu, ņemot vērā izmaiņas (3.2. punkts).
5. Atkāpes nevar piešķirt attiecībā uz III, IV vai V pielikuma prasībām.
6. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 II pielikumu kompetentā iestāde:
a)
norāda atkāpes raksturu un apmēru nosacījumos, ko pievieno sertifikātam, minot arī juridisko pamatu;
b)
ierobežo sertifikāta derīgumu laikā, ja to uzskata par nepieciešamu uzraudzības nolūkos;
c)
uzrauga, vai aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēji arī turpmāk kvalificējas šīs atkāpes saņemšanai.
6. pants
Atbilstības pierādīšana
1. Organizācijas nodrošina visus attiecīgos pierādījumus, lai pierādītu savu atbilstību piemērojamajām kopīgajām prasībām pēc kompetentās iestādes lūguma. Organizācijas var pilnā mērā izmantot esošos datus.
2. Sertificēta organizācija informē kompetento iestādi par plānotām izmaiņām aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā, kas var ietekmēt atbilstību piemērojamajām kopīgajām prasībām vai nosacījumiem, kas pievienoti sertifikātam.
3. Ja sertificēta organizācija vairs neatbilst piemērojamajām kopīgajām prasībām vai attiecīgā gadījumā nosacījumiem, kas pievienoti sertifikātam, kompetentā iestāde viena mēneša laikā pēc šādas neatbilstības konstatēšanas datuma pieprasa organizācijai īstenot korektīvus pasākumus.
Minēto lēmumu nekavējoties paziņo attiecīgajai organizācijai.
Kompetentā iestāde pārbauda, vai korektīvie pasākumi ir veikti, pirms tā paziņo par attiecīgās organizācijas apstiprināšanu.
Ja kompetentā iestāde atzīst, ka korektīvie pasākumi nav pienācīgi veikti grafikā, kas tika saskaņots ar organizāciju, tai jāveic atbilstoši izpildes nodrošināšanas pasākumi, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. panta 7. punktā un Regulas (EK) Nr. 216/2008 10. pantā, 22.a panta d) apakšpunktā, 25. un 68. pantā, vienlaikus ņemot vērā nepieciešamību nodrošināt aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanas nepārtrauktību.
7. pants
Atbalsts atbilstības uzraudzībai
Organizācijas atvieglina kompetentās iestādes vai kvalificētās iestādes, kas rīkojas tās vārdā, veikto pārbaužu un apsekojumu norisi, tostarp objektu apmeklējumus un apmeklējumus bez iepriekšēja brīdinājuma.
Pilnvarotās personas ir tiesīgas veikt šādas darbības:
a)
pārbaudīt attiecīgos ierakstus, datus, procedūras un visus citus materiālus, kas attiecas uz aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu;
b)
kopēt vai veikt izrakstus no šiem dokumentiem, datiem, procedūrām un visiem citiem materiāliem;
c)
uz vietas pieprasīt mutisku paskaidrojumu;
d)
iekļūt jebkurās attiecīgās telpās, zemes teritorijās vai transportlīdzekļos.
Šādas pārbaudes un apsekojumus, ja tos veic kompetentā iestāde vai kvalificēta struktūra, kas rīkojas tās vārdā, veic, ievērojot tās dalībvalsts normatīvos aktus, kurā tie ir jāīsteno.
8. pants
Pastāvīgā atbilstība
Kompetentā iestāde, pamatojoties uz tās rīcībā esošiem pierādījumiem, ik gadus veic pastāvīgās atbilstības uzraudzību attiecībā uz organizācijām, ko tā ir sertificējusi.
Minētajam nolūkam kompetentā iestāde izveido un ik gadus atjaunina orientējošu pārbaužu programmu, kas attiecas uz visiem tās sertificētajiem pakalpojuma sniedzējiem un kas ir balstīta uz to risku novērtējumu, kuri saistīti ar dažādām operācijām, kas veido sniegtos aeronavigācijas pakalpojumus. Pirms šīs programmas izveides tā apspriežas ar attiecīgo organizāciju un vajadzības gadījumā - ar jebkuru citu attiecīgu kompetento iestādi.
Programmā norāda paredzētos pārbaužu intervālus dažādos objektos.
9. pants
Inženiertehniskā un tehniskā personāla drošības reglamentēšana
Attiecībā uz gaisa satiksmes, sakaru, navigācijas vai uzraudzības pakalpojumu sniegšanu kompetentā iestāde vai jebkura cita dalībvalsts norīkota iestāde, kas pilda šo uzdevumu:
a)
pieņem attiecīgus drošības noteikumus inženiertehniskajam un tehniskajam personālam, kas pilda ekspluatācijas uzdevumus saistībā ar drošību;
b)
nodrošina atbilstošu un pietiekamu drošības uzraudzību inženiertehniskajam un tehniskajam personālam, ko jebkura ekspluatētāja organizācija norīkojusi veikt jebkurus ekspluatācijas uzdevumus saistībā ar drošību;
c)
ja ir pietiekams pamats un pēc pienācīgas izmeklēšanas, veic atbilstošus pasākumus attiecībā pret ekspluatētāju organizāciju un/vai tās tehnisko un inženiertehnisko personālu, kas neatbilst II pielikuma 3.3. punkta prasībām;
d)
pārbauda, vai ir izstrādātas atbilstošas metodes, kā nodrošināt, lai trešās personas, kas norīkotas veikt ekspluatācijas uzdevumus saistībā ar drošību, atbilstu II pielikuma 3.3. punkta prasībām.
10. pants
Speciālistu salīdzinoša novērtējuma procedūra
1. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm un aģentūru var organizēt valstu uzraudzības iestāžu speciālistu veiktus salīdzinošus novērtējumus saskaņā ar 2. līdz 6. punktu.
2. Speciālistu salīdzinošos novērtējumus veic valstu speciālistu grupa, vajadzības gadījumā piedaloties novērotājiem no aģentūras.
Grupā ir jāiekļauj speciālisti no vismaz trim dažādām dalībvalstīm un aģentūras.
Speciālisti nepiedalās salīdzinošajos novērtējumos dalībvalstīs, kurās viņi tiek nodarbināti.
Komisija izveido un uztur dalībvalstu norīkoto valstu speciālistu reģistru, aptverot visus kopīgo prasību aspektus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 550/2004 6. pantā.
3. Ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms speciālistu veiktā salīdzinošā novērtējuma Komisija informē attiecīgo dalībvalsti un valsts uzraudzības iestādi par salīdzinošo novērtēšanu un plānā paredzēto datumu, kā arī norāda, kuri speciālisti piedalīsies novērtējumā.
Dalībvalstij, kuras valsts uzraudzības iestāde tiks novērtēta, ir jāapstiprina šī speciālistu grupa, pirms tā var veikt novērtējumu.
4. Trīs mēnešu laikā pēc novērtējuma veikšanas datuma novērtējuma grupai, vienprātīgi vienojoties, ir jāsagatavo ziņojums, kurā var iekļaut ieteikumus.
Lai apspriestu minēto ziņojumu, Komisija organizē sanāksmi, kurā piedalās aģentūras pārstāvji, speciālisti un valsts uzraudzības iestādes pārstāvji.
5. Komisija nosūta šo ziņojumu attiecīgajai dalībvalstij.
Dalībvalsts trīs mēnešu laikā pēc ziņojuma saņemšanas datuma var iesniegt savus novērojumus.
Attiecīgā gadījumā minētajos novērojumos norāda pasākumus, ko dalībvalsts ir veikusi vai plāno veikt, lai noteiktajā termiņā sniegtu atbildi uz novērtējumu.
Ja nav citas vienošanās ar attiecīgo dalībvalsti, ziņojums un turpinājuma pasākumi netiek publicēti.
6. Komisija katru gadu ar Vienotās gaisa telpas komitejas starpniecību informē dalībvalstis par šo salīdzinošo speciālistu novērtējumu galvenajiem secinājumiem.
11. pants
Pārejas noteikumi
1. Aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēji, kuri šīs regulas spēkā stāšanās datumā ir tādu sertifikātu turētāji, kas izsniegti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ir uzskatāmi par tādu sertifikātu turētājiem, kas izsniegti saskaņā ar šo regulu.
2. Aeronavigācijas pakalpojuma sniedzēja sertifikāta pretendentiem, kas iesnieguši savu pieteikumu pirms šīs regulas spēkā stāšanās datuma un minētajā datumā vēl nav saņēmuši šo sertifikātu, pirms sertifikāta izsniegšanas ir jāpierāda atbilstība šīs regulas noteikumiem.
3. Ja organizācijas, kurām saskaņā ar 3. pantu kompetentā iestāde ir aģentūra, ir iesniegušas pieteikumu valsts uzraudzības iestādei sertifikāta saņemšanai pirms šīs regulas spēkā stāšanā datuma, valsts uzraudzības iestāde pabeidz sertifikācijas procesu, to koordinējot ar aģentūru, un pēc sertifikāta izsniegšanas pārsūta attiecīgo lietu aģentūrai.
12. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 2096/2005 atceļ.
13. pants
Grozījums Regulā (EK) Nr. 482/2008
Regulu (EK) Nr. 482/2008 groza šādi:
1)
regulas 4. panta 5. punktā atsauci “Regulas (EK) Nr. 2096/2005” aizstāj ar “Komisijas Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 1035/2011 (12)
2)
svītro 6. pantu;
3)
regulas I pielikuma 1. un 2. punktā atsauci “Regulas (EK) Nr. 2096/2005” aizstāj ar “Komisijas Īstenošanas Regulas (ES) Nr. 1035/2011”.
14. pants
Grozījums Regulā (ES) Nr. 691/2010
Regulā (ES) Nr. 691/2010 svītro 25. pantu.
15. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 17. oktobrī