РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 юни 2010 година
относно данъчните помощи, предоставени от Франция на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов и на риболовните предприятия (държавна помощ C 24/08 (ex NN 38/07)
(нотифицирано под номер C(2010) 3938)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/569/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (2), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (3) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В рамките на разследването на предоставените помощи на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов (наричан по-долу „FPAP“) и на риболовните предприятия, което доведе до Решение 2008/936/ЕО на Комисията (4), Комисията беше запозната със съществуването на специален данъчен режим в полза на FPAP и неговите членове.
(2)
Този данъчен режим не беше разгледан по време на процедурата, довела до решението от 20 май 2008 г., тъй като става въпрос за нов факт, който не беше известен на Комисията в момента на откриването на официалната процедура за разследване (5).
(3)
Като имаше предвид все пак, че разполага с достатъчно конкретни доказателства, които ѝ дават възможност да достигне до заключение относно наличието на неправомерни помощи, Комисията реши да пристъпи към предварително разследване на данъчните помощи (6). След този анализ, също с решение, прието на 20 май 2008 г. (7), тя откри официалната процедура за разследване по отношение на посочените помощи.
(4)
Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си в едномесечен срок, считано от датата на публикуването. Не бяха получени мнения от трети заинтересовани страни.
(5)
Франция изложи своето мнение относно откриването на официалната процедура за разследване с писмо от 8 септември 2008 г.
(6)
От друга страна, с писмо от 29 ноември 2008 г. в рамките на процедурата за възстановяване на помощите, които са били предмет на Решение 2008/936/ЕО, Франция съобщи информация, според която FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. и остатъкът от авансите, които той е получил от страна на държавата, ѝ е бил върнат.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩИТЕ
(7)
Комисията препраща за подробно описание на начина на функциониране и действията на FPAP към Решение 2008/936/ЕО.
(8)
Съществуващият специален данъчен режим в полза на FPAP и членовете му е описан в две писма на френското министерство, отговарящо за бюджета, които Комисията е получила след публикуването на решението за откриване на процедурата за разследване, довела до Решение 2008/936/ЕО (8).
(9)
Първото писмо от 5 февруари 2004 г. е свързано със създаването на FPAP, чийто проектоустав е бил одобрен от учредителното събрание, проведено на 10 февруари 2004 г. В това писмо се посочва, че:
„-
учреден под формата на професионален синдикат, фондът не дължи корпоративен данък за плащаните вноски от собствениците рибари и за финансовите продукти, получени в резултат на инвестиране на паричните средства;
-
платените вноски ще могат да се приспадат от облагаемата печалба на собствениците рибари в годината на плащането им. По изключение първите вноски, платени най-късно на 30 март 2004 г., ще бъдат допустими за приспадане от печалбата за 2003 г.“
(10)
В писмото също така се посочват сумите, които биха могли да бъдат предмет на въпросното приспадане: годишната вноска на членуващите във фонда собственици рибари, която би подлежала на приспадане от облагаемия приход, е между 1 000 и 15 000 EUR.
(11)
Второто писмо от 28 ноември 2004 г. акцентира върху приспадането от приходите на платените вноски от членовете. То е свързано с изменение на гаранционното споразумение между FPAP и членовете му, което би позволило впоследствие възстановяване на членовете на платените и неизползвани вноски.
(12)
В писмото се посочва, че:
„-
платените от членовете вноски съгласно новото споразумение ще бъдат приспадани в годината на плащането им, в рамките на 10 000 EUR на година и на член, като този таван ще се увеличава с 25 % от частта на печалбата между 40 000 и 80 000 EUR;
-
платените вноски извън горните граници в рамките на разработен от фонда гаранционен проект ще бъдат изцяло приспадани от облагаемия приход на членовете в годината на плащане.“
(13)
В това писмо се уточнява, че „отчет за този опит“ ще трябва да се изготви в края на 2006 г. и „да се разгледат евентуално необходимите изменения“. Следователно не става въпрос за данъчен режим, който се предоставя за постоянно.
(14)
От друга страна, макар че в писмото от 28 ноември 2004 г. се предвижда, че вноските се приспадат от облагаемия приход в годината на плащането им, нищо не показва, че приспадането на платените вноски в началото на 2004 г. (до края на месец март) от приходите за 2003 г., предвидено с писмото от 5 февруари 2004 г., ще бъде поставено под въпрос.
(15)
От двете цитирани по-горе писма става ясно, че предоставеният данъчен режим от Министерството на финансите на FPAP и на членовете му съдържа два аспекта:
-
от една страна, в полза на FPAP - освобождаване от корпоративен данък,
-
от друга страна, по отношение на членовете на FPAP - възможност вноските им в този фонд да бъдат приспадани от облагаемата печалба.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(16)
Комисията счете, че както в случая с преписката С-9/06, данъчният режим, предоставен от френските власти в полза на FPAP и членовете му, трябва да се анализира по отношение на режима на държавните помощи от гледна точка на предоставяните предимства за самия FPAP, от една страна, и за риболовните предприятия, които членуват в него, от друга страна.
3.1. Наличие на държавна помощ
3.1.1. Държавна помощ в полза на FPAP
(17)
Както беше изложено в Решение 2008/936/ЕО, FPAP трябва да се счита за предприятие по смисъла на правото на Европейския съюз в областта на конкуренцията. Фактът, че FPAP е бил с нестопанска цел или е бил синдикат, е без значение в това отношение.
(18)
По тази причина Комисията счете, че предоставеният от френските власти данъчен режим на FPAP му е осигурил двойно предимство спрямо останалите частни инвеститори на фючърсните пазари на нефтени продукти:
-
на първо място, освобождаването от корпоративния данък, описано в съображение 9, в полза на FPAP представлява намаляване на разходите, които обичайно са част от бюджета на действащите в тази област предприятия,
-
на второ място, данъчното предимство, предоставено на членовете на FPAP, независимо от характера му, представлява стимул за принос към приходите на FPAP; по този начин то позволява FPAP да увеличи паричните си средства, докато останалите предприятия, осъществяващи дейност в тази област, не се ползват от такъв механизъм.
(19)
В предварителното си разследване Комисията счетe, че посоченото в съображение 17 предимство е било предоставено от държавата и че е включвало отказ от държавни ресурси.
(20)
На последно място, FPAP се е ползвал, благодарение на посочените в съображение 17 данъчни мерки, от финансово предимство спрямо останалите дружества, действащи на фючърсните пазари както във Франция, така и в останалите държави-членки.
(21)
В решението за откриване на официалната процедура за разследване Комисията също така посочи, че предполага, че правното основание, дало възможност на FPAP да се ползва от освобождаването от данък печалба, е било член 206, параграф 1а от Общия данъчен кодекс (9), който дава възможност за освобождаване на професионалните синдикати при някои условия. При тези обстоятелства е възможно FPAP да се е ползвал и от освобождаване от професионалната такса, предвидена в член 1447 от същия кодекс в полза на организациите, които се ползват от освобождаването, предвидено в член 206, параграф 1а от същия кодекс.
3.1.2. Държавна помощ в полза на риболовните предприятия
(22)
Посоченото в съображение 17 финансово предимство е дало възможност на членуващите във фонда риболовни предприятия да закупуват гориво на преференциални цени благодарение на провежданата от FPAP дейност на фючърсните пазари на нефтени продукти.
(23)
Възможността, предоставена на риболовните предприятия, да приспадат от приходите си вноските в FPAP, е довела до намаляване на обичайните им бюджетни разходи. Възможността за приспадане е била по решение на министерството, отговарящо за бюджета, следователно тя е предоставена от държавата.
(24)
Предприятията, които са извършвали посоченото в съображение 22 приспадане, са се ползвали от финансово предимство в сравнение с останалите риболовни предприятия от ЕС. По същия начин това финансово предимство е засегнало търговията между държавите-членки и е нарушило или е заплашвало да наруши конкуренцията. Поради тази причина то представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(25)
От друга страна, като се има предвид информацията в „Подробен правилник за работа на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов“, документ, който също е изпратен в рамките на официалната процедура за разследване на помощ по преписка C-9/06, Комисията е установила, че когато вноските във FPAP, определяни въз основа на декларация в зависимост от предполагаемото потребление на гориво за следващата година, са били изчислени на по-висока база от реалното потребление, извършеното данъчно приспадане е оставало изцяло в полза на корабособственика. Тази система изглежда е представлявала стимул за корабособствениците да надценяват нуждата си от гаранционно покритие единствено с цел да се ползват от данъчното приспадане.
(26)
Въз основа на същия документ Комисията също така е установила, че някои членове, чиято дейност не е свързана с риболова, но които са „готови да предложат морална подкрепа на синдиката“, също са имали възможност да се ползват от данъчното приспадане на вноските им във FPAP, дори и последните да не са били предназначени за гаранционен риск.
3.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(27)
По този въпрос Комисията се позова на развития в Решение 2008/936/ЕО анализ. Комисията счете, че става въпрос за оперативни помощи в полза на FPAP и на риболовните предприятия и че няма разпоредба в ДФЕС или в друг приет от Комисията инструмент в областта на държавните помощи, която да дава възможност тези помощи да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар.
(28)
Поради това Комисията изрази пред Франция сериозните си съмнения относно съвместимостта на мерките за помощ с вътрешния пазар.
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
4.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(29)
Франция счита, че данъчните мерки в полза на риболовните предприятия не са държавни помощи, тъй като вноските на риболовните предприятия във FPAP са част от общите разходи на тези предприятия за упражняването на дейността им. Съгласно член 39 от Общия данъчен кодекс тези разходи могат да бъдат приспаднати от облагаемите приходи. Следователно приспадането на тези вноски съответства на прилагането на обща мярка и поради това не представлява държавна помощ.
(30)
Франция признава, че посочените в съображение 7 писма не съдържат никаква информация за режима на възстановяване на вноските. Въпреки това Франция уточнява, че това не означава, че възстановяването е било без данъчен ефект. В действителност, в съответствие с принципите на общото право за определянето на облагаемата печалба, възстановяването на вноските на риболовните предприятия, членуващи във FPAP, е представлявало приход за тези предприятия, облагаем с данък печалба. Франция уточнява също, че в случаите, когато цената на горивото е превишавала определения праг в гаранционното споразумение, получената компенсация от предприятията, членуващи във FPAP, е представлявала печалба, облагаема с данък печалба. Следователно членуващите във FPAP предприятия не са имали никакъв интерес да надценяват нуждите си от гаранционно покритие, тъй като това би довело до допълнително облагане.
(31)
От друга страна Франция посочва, че избирателният характер на една мярка за помощ може да бъде обоснован с характера и общата схема на системата. Така могат да съществуват основателни причини, които да обосновават различно третиране и следователно, при необходимост, предоставянето на предимства, които могат да произтичат от това. Все пак Франция не предоставя нито едно доказателство, което в този случай да обоснове различното третиране в полза на риболовните предприятия.
4.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(32)
Франция счита, че освобождаването от корпоративния данък, от което се е ползвал FPAP, е обосновано поради нестопанския характер на фонда, както и поради характера му на професионален синдикат.
(33)
Франция отбелязва, че това е в съответствие с правото на Европейския съюз. В действителност самото предназначение на корпоративния данък е облагане на дейностите, извършвани със стопанска цел. Съгласно този принцип Франция припомня, че самата Комисия в Известието за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (10) (наричано по-долу „известието за пряко облагане“) счита, че e възможно обосноваване с характера на данъчната система, така че предприятията с нестопанска цел да бъдат освободени от данък печалба.
5. ОЦЕНКА
(34)
Направената в решението за откриване на процедурата оценка трябва да бъде преразгледана и допълнена, като се вземат предвид съобщените от Франция мнения на 8 септември и 29 ноември 2008 г. (вж. съображения 5 и 6).
(35)
Анализът е извършен по отношение на двойната цел на FPAP, а именно, от една страна, да придобива финансови опции на фючърсните пазари на нефт и нефтени продукти, и от друга страна, да изплаща на членуващите в него риболовни предприятия сумата, представляваща разликата между средната месечна референтна цена и „максималната гарантирана цена“ или цената от 30 евроцента на литър според периода.
5.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(36)
Въпросната данъчна мярка се състои във възможността за приспадане от облагаемия приход на вноските на риболовните предприятия във FPAP.
(37)
Франция счита, че приспадането не е държавна помощ с основанието, че тези вноски попадат в категорията на общите разходи на предприятията и че френската данъчна система предвижда приспадане на тези разходи от облагаемия приход. Поради тази причина става въпрос за прилагане на обща мярка и приспадането не представлява държавна помощ.
(38)
Комисията установява, че общите разходи действително могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс. Това е обща мярка, която се прилага към всички предприятия, независимо в коя област осъществяват дейност. Следователно възможността за приспадане попада в категорията на общодостъпните за всички стопански субекти данъчни мерки, които са посочени в точка 13 от „известието за прякото облагане“. В този смисъл подобна мярка, която се прилага по еднакъв начин спрямо всички предприятия и производства, не следва да се счита за държавна помощ.
(39)
Франция отбелязва, че приспадането на разходите от общите разходи се определя според предназначението на разходите. Ако разходите са били направени в интерес на дружеството, по принцип те могат да бъдат приспаднати. По този начин вноските, направени в професионални организации (синдикати, търговски камари и др.), по определение представляват разходи, направени в интерес на дейността, и винаги се признават за приспадане от облагаемата печалба. Тъй като FPAP е професионален синдикат, приспадането на вноската се вписва в същата логика.
(40)
Освен това Комисията е посочила в съображение 20 от Решение 2008/936/ЕО, че „FPAP е замислен като взаимнозастрахователно дружество, което предлага на своите членове определен брой услуги в замяна на вноските им“.
(41)
Тоест застрахователните вноски са част от разходите, които предприятията плащат, за да се защитят срещу различни рискове. Рискът от колебание на цената на петрола може да представлява един от тези рискове. Тези разходи са пряко свързани с осъществяването на професионалната дейност и не допринасят за увеличаването на активите на предприятието; те също така могат да бъдат приспаднати като общи разходи от облагаемия приход. Следователно може да се счита, че вноските във FPAP, предназначени за покриване на риска от колебание на цената на петрола, могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс на Франция. При тези обстоятелства става въпрос за прилагане на обща мярка. Следователно тази възможност за приспадане не представлява държавна помощ.
5.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(42)
Комисията установява, че FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. Данъчните разпоредби в полза на FPAP не се прилагат от същата дата.
(43)
Комисията отбелязва също, че след процедурата по ликвидация FPAP е прекратил окончателно всякаква стопанска дейност. Дейностите и активите на FPAP не са били прехвърлени на друго предприятие. Освен това средствата, с които FPAP може да е разполагал към датата на прекратяването си, са били върнати на държавата чрез OFIMER, публична организация, финансирана от държавата.
(44)
Поради тези причини Комисията счита, че дори и да се предположи, че данъчните мерки в полза на FPAP са представлявали предимство за FPAP и нарушение на конкуренцията, това нарушение е било прекратено в момента, в който FPAP е прекратил дейността си и в който мерките в негова полза са били прекратени. При тези обстоятелства решение на Комисията, с което тя се произнася относно наличието на подобни данъчни помощи и евентуалната им съвместимост с вътрешния пазар, не би имало никакви практически последици.
(45)
Следователно официалната процедура за разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, вече е безпредметна по отношение на FPAP.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(46)
Въз основа на анализа, развит в раздел 5.1, Комисията установява, че данъчните предимства, предоставени на членовете на FPAP, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(47)
Въз основа на съображенията от раздел 5.2 Комисията установява, че процедурата срещу FPAP е безпредметна,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Данъчните мерки, предоставени от Франция в полза на риболовните предприятия, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Официалната процедура за разследване, открита по силата на член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на данъчните мерки в полза на FPAP, се закрива.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Франция.
Съставено в Брюксел на 23 юни 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 23. jūnijs)
par nodokļu atbalstu, ko Francija piešķīrusi Fondam zvejniecības risku novēršanai un zvejniecības uzņēmumiem (valsts atbalsts C 24/08 (ex NN 38/07))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 3938)
(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/569/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta, pirmo daļu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (2) un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar minētajiem pantiem (3),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Pārbaudot atbalstu, kas piešķirts Fondam zvejniecības risku novēršanai (turpmāk FPAP) un zvejniecības uzņēmumiem (pārbaudes noslēdzās ar Komisijas Lēmumu 2008/936/EK (4)), Komisija uzzināja par īpaša nodokļu režīma esamību par labu FPAP un tā dalībniekiem.
(2)
Šis nodokļu režīms netika pārbaudīts procedūras laikā, kas noslēdzās ar 2008. gada 20. maija lēmumu, jo tas bija jauns fakts, kuru Komisija oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas brīdī nezināja (5).
(3)
Ņemot vērā to, ka tās rīcībā tomēr bija pietiekami skaidri fakti, kas ļāva secināt par nelikumīga atbalsta esamību, Komisija nolēma uzsākt nodokļu atbalsta iepriekšējo pārbaudi (6). Šīs analīzes beigās ar lēmumu, kuru Komisija pieņēma tajā pašā dienā - 2008. gada 20. maijā (7), tā uzsāka oficiālu pārbaudes procedūru attiecībā uz minēto atbalstu.
(4)
Komisija aicināja ieinteresētās personas viena mēneša laikā no publikācijas datuma iesniegt savus apsvērumus. No ieinteresētajām personām netika saņemts neviens apsvērums.
(5)
Francija savus apsvērumus par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu nosūtīja ar 2008. gada 8. septembra vēstuli.
(6)
Turklāt 2008. gada 29. novembra vēstulē saistībā ar atbalsta atgūšanas procedūru, kas bija Lēmumu 2008/936/EK temats, Francija iesniedza informāciju, saskaņā ar kuru FPAP2008. gada 27. februārī ir likvidēts, un no tā ir iekasēta no valsts saņemto avansu starpība.
2. ATBALSTA APRAKSTS
(7)
Komisija attiecībā uz FPAP funkcionēšanas un darbības veida detalizētu aprakstu atsaucas uz Lēmumu 2008/936/EK.
(8)
Īpašais nodokļu režīms, kas pastāvēja par labu FPAP un tā dalībniekiem, ir aprakstīts divās vēstulēs, kuras Francijas ministrija, kas atbildīga par budžetu, nosūtījusi Komisijai pēc tam, kad bija publicēts paziņojums par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu, kas noslēdzās ar Lēmumu 2008/936/EK. (8)
(9)
Pirmā, 2004. gada 5. februāra, vēstule, attiecas uz FPAP izveidi, kura statūtu projektu apstiprināja dibināšanas sapulcē, kas notika 2004. gada 10. februārī. Vēstulē ir norādīts, ka:
“-
fondam, kas izveidots kā profesionāla apvienība, nav jāmaksā uzņēmuma peļņas nodoklis par iemaksām, kuras veic zvejas kuģu kapteiņi, un par finanšu produktiem, kas rodas no naudas ieguldījumiem,
-
iemaksas būs atskaitāmas no zvejas kuģu kapteiņu apliekamajiem ienākumiem to iemaksāšanas gadā. Izņēmuma gadījumā pirmajām iemaksām, kas iemaksātas vēlākais 2004. gada 30. martā, tiks piemēroti atskaitījumi saskaņā ar 2003. gada ienākumiem.”
(10)
Tajā ir arī norādījums par summām, kurām varētu piemērot minētos atskaitījumus: zvejas kuģu kapteiņu ikgadējās iemaksas, kas atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem, būtu no 1 000 līdz 15 000 euro.
(11)
Otrā, 2004. gada 28. novembra vēstule, attiecas uz dalībnieku veikto iemaksu atskaitījumu no ienākumiem. Tā ir saistīta ar tās garantiju konvencijas grozījumiem, kura saista FPAP ar tā dalībniekiem; saskaņā ar šiem grozījumiem ir atļauta pārskaitīto, bet neizmantoto iemaksu atmaksa dalībniekiem.
(12)
Tajā ir norādīts, ka:
“-
iemaksas, kuras dalībnieki iemaksājuši saskaņā ar šo jauno konvenciju, to iemaksāšanas gadā būs atskaitāmas, nepārsniedzot 10 000 euro viena gada laikā vienam dalībniekam, šos griestus paaugstinot par 25 % no ienākumu daļas, kas ir no 40 000 līdz 80 000 euro,
-
iemaksas, kas būs iemaksātas, pārsniedzot iepriekš minētos ierobežojumus, saskaņā ar garantiju projektu, kuru īsteno fonds, būs pilnā apmērā atskaitāmas no dalībnieku apliekamajiem ienākumiem to iemaksas gadā.”
(13)
Šajā vēstulē ir precizēts, ka “šā eksperimenta bilance” ir jāsagatavo līdz 2006. gada beigām un “jāizpēta, iespējams, nepieciešamie pielāgojumi”. Tātad nav runa par pastāvīgi noteiktu nodokļu režīmu.
(14)
Turklāt arī tad, ja šajā 2004. gada 28. novembra vēstulē ir paredzēts, ka iemaksas tiek atskaitītas no apliekamajiem ienākumiem to iemaksāšanas gadā, nekas neliecina par to, ka tiktu pārskatīts 2004. gada sākumā (līdz marta beigām) iemaksāto iemaksu atskaitījums no 2003. gada ienākumiem, kurš paredzēts 2004. gada 5. februāra vēstulē.
(15)
No divām iepriekš minētajām vēstulēm izriet, ka nodokļu režīmam, kuru finanšu ministrija piemēroja FPAP un tā dalībniekiem, ir divi aspekti:
-
pirmkārt, FPAP atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa,
-
otrkārt, iespēja FPAP dalībniekiem no saviem apliekamajiem ienākumiem atskaitīt iemaksas šajā fondā.
3. OFICIĀLĀS PĀRBAUDES PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS IEMESLI
(16)
Komisija uzskatīja, ka nodokļu režīms, kuru Francijas iestādes noteica par FPAP un tā dalībniekiem, tāpat kā lietas C-9/06 gadījumā, ir jāanalizē saistībā ar valsts atbalsta režīmu attiecībā uz labumiem, ko tas rada pašam FPAP, kā arī zvejniecības uzņēmumiem, kas ir tā biedri.
3.1. Valsts atbalsta esamība
3.1.1. Valsts atbalsts FPAP
(17)
Kā minēts Lēmumā 2008/936/EK, saskaņā ar Eiropas Savienības konkurences tiesību aktiem FPAP ir uzskatāms par uzņēmumu. Tam, ka FPAP nav nolūka gūt peļņu vai tam, ka tā ir profesionāla apvienība, šajā gadījumā nav nozīmes.
(18)
Līdz ar to Komisija uzskatīja, ka nodokļu režīms, kuru Francijas iestādes piemēroja FPAP, radīja tam papildu priekšrocības, salīdzinot ar pārējiem privātajiem investoriem, kas darbojas naftas produktu nākotnes līgumu tirgū:
-
pirmkārt, atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa, kas aprakstīts 9. apsvērumā, kurš FPAP atvieglo nodokļu slogu, kāds parasti ir to uzņēmumu budžetam, kuri darbojas šajā jomā,
-
otrkārt, nodokļu priekšrocības, kas piešķirtas FPAP dalībniekiem, lai arī kāda veida tās būtu, veido stimulus, kas veicina FPAP ieņēmumus; tas palīdz FPAP palielināt savus naudas līdzekļus, kamēr citi uzņēmumi, kas darbojas šajā jomā, negūst labumu no šāda mehānisma.
(19)
Pēc iepriekšējās pārbaudes veikšanas Komisija secināja, ka priekšrocības, kas minētas 17. apsvērumā, ir piešķīrusi valsts, un ka tās ir saistītas ar atteikšanos no valsts resursiem.
(20)
Visbeidzot, FPAP, pateicoties nodokļu pasākumiem, kas norādīti 17. apsvērumā, guva labumu no finanšu priekšrocības salīdzinājumā ar citām sabiedrībām, kas veic darbību nākotnes līgumu tirgos gan Francijā, gan citās dalībvalstīs.
(21)
Lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu Komisija arī norādīja, ka tā uzskatīja, ka juridisko pamatu, kas ļāvis FPAP gūt labumu no atbrīvojuma no peļņas nodokļa, veidoja vispārējā nodokļu kodeksa 206. panta 1.a punkts (9), kurš noteiktos apstākļos ļauj piešķirt atbrīvojumu profesionālām apvienībām. Šādos apstākļos ir iespējams, ka FPAP gūst labumu arī no atbrīvojuma no uzņēmējdarbības nodokļa, kā ir paredzēts tā paša kodeksa 1447. pantā par labu organizācijām, kuras gūst labumu no atbrīvojuma, kas paredzēts tā paša kodeksa 206. panta 1.a punktā.
3.1.2. Valsts atbalsts zvejniecības uzņēmumiem
(22)
Finansiālās priekšrocības, kas paredzētas 17. apsvērumā, pateicoties FPAP īstenotajām darbībām naftas produktu nākotnes līgumu tirgos, ir ļāvušas zvejniecības uzņēmumiem, kuri ir FPAP dalībnieki, iegādāties degvielu par izdevīgākām cenām.
(23)
Zvejniecības uzņēmumu iespēja atskaitīt no saviem ienākumiem iemaksas FPAP, atviegloja slogu, kas parasti ir apgrūtinājis viņu budžetu. Par šo atskaitījumu iespēju lēmumu pieņēma ministrija, kas atbildīga par budžetu; tātad, tā ir saistāma ar valsti.
(24)
Uzņēmumi, kuriem bija iespēja veikt atskaitījumu, kas paredzēts 22. apsvērumā, guva labumu no finansiālām priekšrocībām salīdzinājumā ar pārējiem Eiropas Savienības zvejniecības uzņēmumiem. Tāpat šī finansiālā priekšrocība ietekmēja tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļoja vai draudēja kropļot konkurenci. Tātad tas ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
(25)
Otrkārt, ņemot vērā informāciju, kas ietverta “Zvejniecības risku novēršanas fonda detalizētajā rokasgrāmatā”, dokumentā, kas arī tika pievienots atbalsta C-9/06 oficiālās pārbaudes procedūras ietvaros, Komisija konstatēja: tā kā iemaksas FPAP, kas noteiktas uz deklaratīva pamata, ņemot vērā iespējamo degvielas patēriņu nākamajā gadā, tika aprēķinātas, par pamatu izmantojot augstāku patēriņu nekā faktiskais, visi nodokļu atskaitījumi palika īpašnieka rīcībā. Šāda sistēma šķietami stimulēja īpašniekus pārvērtēt savas vajadzības, ar vienīgo mērķi gūt labumu no nodokļu atskaitījumiem.
(26)
Pamatojoties uz to pašu dokumentu, Komisija arī konstatēja, ka dažiem dalībniekiem, kuru darbība nav saistīta ar zvejniecību, bet kuri ir “gatavi apvienībai sniegt morālu atbalstu”, arī varēja saņemt nodokļu atskaitījumus par savām iemaksām FPAP, arī tad, ja tos neskāra garantētie riski.
3.2. Saderība ar iekšējo tirgu
(27)
Attiecībā uz šo jautājumu Komisija atsaucās uz analīzi, kas izvērsta Lēmumā 2008/936/EK. Komisija uzskatīja, ka runa ir par darbības atbalstu FPAP un zvejniecības uzņēmumiem un ka neviens LESD vai saistībā ar valsts atbalstu pieņemta Komisijas instrumenta noteikums neļauj uzskatīt šo atbalstu par tādu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
(28)
Rezultātā Komisija informēja Franciju par savām pamatotajām šaubām par atbalsta pasākumu saderību ar iekšējo tirgu.
4. FRANCIJAS KOMENTĀRI
4.1. Nodokļu pasākumi par labu zvejniecības uzņēmumiem
(29)
Francija uzskata, ka nodokļu pasākumi, kas nodrošināti zvejniecības uzņēmumiem, nav valsts atbalsts tādēļ, ka iemaksas, kuras zvejniecības uzņēmumi iemaksā FPAP, ir daļa no šo uzņēmumu pieskaitāmajiem izdevumiem savas darbības nodrošināšanai. Vai arī - saskaņā ar vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu šādas iemaksas ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem. Tātad iemaksu atskaitījumi atbilst vispārēja pasākuma īstenošanai, tādēļ tas nav valsts atbalsts.
(30)
Francija atzina, ka vēstulēs, kas minētas 7. apsvērumā, nav informācijas par iemaksu atmaksas režīmu. Tādējādi Francija precizē, ka tas nenozīmē, ka atmaksātās summas nebūtu tikušas apliktas ar nodokļiem. Patiesībā atbilstoši vispārējo tiesību aktu par apliekamo ienākumu noteikšanu principiem zvejniecības uzņēmumu, kuri ir FPAP dalībnieki, iemaksu atmaksa ir produkts, kas apliekams ar uzņēmuma ienākuma nodokli. Tāpat Francija precizē, ka gadījumā, ja degvielas cena pārsniedza garantijas konvencijā noteikto slieksni, kompensācija, kuru saņēma uzņēmumi, kas ir FPAP dalībnieki, bija uzskatāma par peļņu, kas apliekama ar ienākumu nodokli. Tādēļ dalībniekiem nebija nekādas intereses pārvērtēt savas vajadzības tādēļ, ka rezultātā tas izraisītu papildu aplikšanu ar nodokļiem.
(31)
Otrkārt, Francija norāda, ka atbalsta pasākuma selektīvo būtību var pamatot ar sistēmas būtību vai vispārējām iezīmēm. Tādēļ var būt likumīgi iemesli, kas pamato diferencētu attieksmi un tātad - izņēmuma gadījumos - priekšrocību piešķiršanu, kas no tās var izrietēt. Taču šajā gadījumā Francija nesniedza nekādus pierādījumus, kas liecinātu par diferencētu attieksmi par labu zvejniecības uzņēmumiem.
4.2. Nodokļu pasākumi par labu FPAP
(32)
Francija uzskata, ka atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa, kas piešķirts FPAP, ir pamatojams ar to, ka tam kā profesionālai apvienībai nav nolūka gūt peļņu.
(33)
Francija norādīja, ka tas ir saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem. Patiešām, uzņēmuma peļņas nodokļa mērķis ir aplikt darbības, kuras veic peļņas nolūkā. Ņemot vērā šo principu, Francija atgādina, ka pati Komisija savā paziņojumā par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas saistīti ar tiešajiem nodokļiem uzņēmējdarbībai (10), (turpmāk “paziņojums par tiešajiem nodokļiem”) pauda viedokli, ka nodokļu sistēmas būtība var pamatot to, ka bezpeļņas uzņēmumi ir atbrīvojami no ienākumu nodokļa.
5. NOVĒRTĒJUMS
(34)
Novērtējums, kas izklāstīts lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir jāpārskata un jāpapildina, ņemot vērā apsvērumus, kurus Francija iesniedza 2008. gada 8. septembrī un 29. novembrī (skatīt 5. un 6. apsvērumu).
(35)
Analīze ir veikta, ņemot vērā FPAP divējādo mērķi, tas ir, pirmkārt, gūt finanšu iespējas naftas vai tās produktu nākotnes līgumu tirgos un, otrkārt, pārskaitīt zvejniecības uzņēmumiem, kuri ir dalībnieki, summu, kas veido starpību starp mēneša vidējo bāzes cenu un “maksimālo segto cenu” jeb 0,30 euro apmērā par litru atkarībā no perioda.
5.1. Nodokļu pasākumi par labu zvejniecības uzņēmumiem
(36)
Attiecīgais nodokļu pasākums ir iespēja no apliekamajiem ienākumiem atskaitīt iemaksas, kuras zvejniecības uzņēmums iemaksā FPAP.
(37)
Francija uzskata, ka šis atskaitījums nav valsts atbalsts tādēļ, ka šīs iemaksas ietilpst uzņēmumu pieskaitāmo izmaksu kategorijā un Francijas nodokļu sistēma paredz šo izmaksu atskaitīšanu no apliekamajiem ienākumiem. Šā iemesla dēļ tā bija vispārēja pasākuma īstenošana un šis atskaitījums nebija valsts atbalsts.
(38)
Komisija konstatē, ka pieskaitāmās izmaksas patiesi ir atskaitāmas no uzņēmuma ienākumiem saskaņā ar vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu. Tas ir vispārējs pasākums, kas piemērojams visiem uzņēmumiem neatkarīgi no to darbības jomas. Šī atskaitījumu iespēja izriet no nodokļu pasākumu kategorijas, kas atvērta visiem ekonomikas dalībniekiem, kuri paredzēti “paziņojuma par tiešajiem nodokļiem” 13. punktā. Tādēļ šis pasākums, kas piemērojams visiem uzņēmumiem un visa veida ražošanai, nav uzskatāms par valsts atbalstu.
(39)
Francija norāda, ka iespēja atskaitīt izdevumus saistībā ar pieskaitītajām izmaksām tiek noteikta atkarībā no iemaksu objekta. Ja izmaksas ir radušās sabiedrības interesēs, tās principā ir atskaitāmas. Tātad iemaksas, kas iemaksātas profesionālām organizācijām (apvienībām, tirdzniecības kamerām …) pēc definīcijas ir izdevumi, kas saistīti ar saimniecisko darbību un tādēļ tās ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem. Tā kā FPAP ir profesionāla apvienība, tad iemaksu atskaitīšanas iespējas izmantošanai piemērojama tāda pati pieeja.
(40)
Turklāt Komisija Lēmuma 2008/936/EK 20. apsvērumā norādīja, ka “FPAP ir izveidots kā savstarpējās apdrošināšanas sabiedrība, kas saviem dalībniekiem apmaiņā pret to iemaksām piedāvā noteiktu skaitu pakalpojumu”.
(41)
Apdrošināšanas iemaksas ir daļa izmaksu, kuras uzņēmumi veic, lai nodrošinātos pret dažādiem riskiem. Naftas cenu svārstību risks var būt viens no šiem riskiem. Šīs izmaksas ir tieši saistītas ar profesionālo darbību īstenošanu un neveicina uzņēmuma aktīvu palielināšanos; tāpat tās ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem kā pieskaitāmās izmaksas. Tātad ir uzskatāms, ka iemaksas FPAP, kas paredzētas naftas cenu svārstību riskam, ir atskaitāmas no uzņēmuma apliekamajiem ienākumiem saskaņā ar Francijas vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu. Šādos apstākļos runa ir par vispārēja pasākuma piemērošanu. Tādēļ atskaitījumu veikšanas iespējas izmantošana nav uzskatāma par valsts atbalstu.
5.2. Nodokļu pasākumi par labu FPAP
(42)
Komisija konstatē, ka FPAP ir likvidēts 2008. gada 27. februārī. Nodokļu noteikumi, kas paredzēti FPAP, beidzās tajā pašā dienā.
(43)
Tāpat Komisija atklāj, ka likvidācijas procedūras rezultātā FPAP ir pārtraucis jebkādas saimnieciskās darbības. FPAP darbības un aktīvi citam uzņēmumam nav tikuši nodoti. Turklāt finanšu līdzekļi, kas likvidācijas dienā bija FPAP rīcībā, ar OFIMER - valsts finansētas publiskas organizācijas, - starpniecību ir palikuši valstij.
(44)
Šo iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka arī tad, ja nodokļu pasākumi, kas piemēroti FPAP, būtu radījuši priekšrocības FPAP un izkropļojuši konkurenci, šī kropļošana ir beigusies brīdī, kad FPAP izbeidza savu darbību un kad beidzās tā labā veiktie pasākumi. Šādos apstākļos Komisijas lēmums par šāda nodokļu atbalsta esamību un tā iespējamo saderību ar iekšējo tirgu nebūtu praktiski lietderīgs.
(45)
Rezultātā oficiālā pārbaudes procedūrai, kas uzsākta saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, attiecībā uz FPAP vairs nav pamata.
6. SECINĀJUMI
(46)
Pamatojoties uz analīzi, kas izklāstīta 5.1. sadaļā, Komisija konstatē, ka nodokļu priekšrocības, kas piešķirtas FPAP dalībniekiem, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
(47)
Pamatojoties uz 5.2. sadaļā minētajiem apsvērumiem, Komisija konstatē, ka procedūrai pret FPAP nav pamata,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Nodokļu pasākumi, kurus Francija piemērojusi zvejniecības uzņēmumiem, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
2. pants
Oficiālā pārbaudes procedūra, kas saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu uzsākta attiecībā uz nodokļu pasākumiem par labu FPAP, ir izbeigta.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijai.
Briselē, 2010. gada 23. jūnijā