РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 януари 2012 година
относно държавна помощ C 21/10 (предишен E 1/10) - Финландия след неприемане на подходящите мерки за изпълнение на схемата за застраховане в областта на рибарството след приемането от Комисията на преработени Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура
(нотифицирано под номер C(2011) 10065)
(само текстовете на фински и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/287/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу ДФЕС), и по-специално член 108, параграфи 1 и 2 от него,
като покани заинтересованите страни да внесат становищата си (1) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2004 г. Комисията прие преработените Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура (наричани по-долу Насоките) (2). Съгласно точка 5.2 от тези Насоки с писмо от 21 октомври 2004 г. Комисията изиска от държавите-членки, между които и Финландия, да изменят съществуващите си схеми за помощ с цел да ги приведат в съответствие с тези нови Насоки най-късно до 1 януари 2005 г. и да потвърдят писмено, че приемат предложенията за подходящи мерки, най-късно до 15 ноември 2004 г. (3)
(2)
С писма от 15 ноември 2004 г., 20 януари 2005 г. и 14 юни 2005 г. Финландия декларира, че не е съгласна да измени схемата за помощи „Схема за застраховане в областта на рибарството“ с оглед нейното привеждане в съответствие с тези нови Насоки. Комисията е уведомена за тази схема на 27 април 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО (сега член 108 от ДФЕС).
(3)
На 11 октомври 2005 г. беше проведена среща между Комисията и Финландия. Финландия изпрати допълнителна информация с писмо от 24 ноември 2005 г.
(4)
Насоките бяха преработени отново през 2008 г. (4) и Комисията отново изиска от държавите-членки - с писма от 15 април 2008 г. - да изменят съществуващите си схеми най-късно до 1 септември 2008 г. (5)
(5)
С писмо от 30 май 2008 г. Финландия отговори, че отново е готова да измени своята Схема за застраховане в областта на рибарството според предложеното през 2005 г., но не и в степента, която се изисква от подходящите мерки. На 6 март 2009 г. беше проведена нова среща между Комисията и Финландия.
(6)
На 1 октомври 2009 г. Комисията изпрати последното искане за предоставяне на информация, като посочи, че ако Финландия не приеме предложените подходящи мерки, Комисията ще трябва да приложи процедурата по член 19, параграф 2 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (6) и да открие официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Финландия отговори с писмо от 18 ноември 2009 г.
(7)
Тъй като Финландия не прие изцяло предложението за изменение на тази схема, Комисията реши да открие споменатата процедура. С писмо от 15 септември 2010 г. Финландия беше уведомена за това решение, което беше публикувано в Официален вестник (7).
(8)
Финландия отговори с писмо от 15 ноември 2010 г. Освен това, след публикуването на решението в Официален вестник, Комисията получи становища от три заинтересовани страни: две писма, изпратени от две асоциации, представляващи финландските професионални рибари - Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (писмо от 8 ноември 2011 г.) и Kalatalouden Keskusliitto (писмо от 16 ноември 2010 г.) - и едно писмо, изпратено от шестте асоциации за застраховане в рибарството, функциониращи във Финландия (писмо от 16 ноември 2010 г.). Копия на тези писма бяха изпратени на финландските органи на 6 декември 2010 г. По-късно представители на тези асоциации пристигнаха за среща с представители на службите на Комисията на 13 януари 2011 г. и представиха допълнителни документи.
(9)
Комисията имаше нужда от определени разяснения по отношение на информацията, съдържаща се в изпратеното на 15 ноември 2010 г. писмо, и по тази причина на 4 април 2011 г. беше проведена среща с финландските органи в сградата на Комисията. Финландските органи изпратиха също така допълнителна информация със съобщения от 13 април и 13 май 2011 г.
(10)
В крайна сметка, както стана ясно въз основа на изпратената от Финландия информация, че страната е готова да измени схемата по такъв начин, че да я направи съвместима с вътрешния пазар, с писмо от 6 юли 2011 г. Комисията изиска от Финландия да потвърди своя официален ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за въпросната схема. С писмо от 19 септември 2011 г. Финландия даде своя положителен отговор.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(11)
Въпросната схема за помощ е в съответствие със Закон № 331 от 23 юли 1958 г., последно изменен със Закон № 1236 от 29 януари 1999 г. (8) Финландия уведомява Комисията за тази схема непосредствено след присъединяването си към Европейската общност, съгласно член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз. Оттогава тази схема за помощ е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88 от Договора за ЕО (сега член 108, параграф 1 от ДФЕС).
(12)
Получатели по схемата за застраховане са рибарските предприятия, които постоянно осъществяват риболовна дейност във Финландия. Тази застраховка се предлага от шест асоциации за застраховане в областта на рибарството, които обхващат цялата територия на Финландия. Всяка асоциация покрива определен географски район.
(13)
Според член 7 от споменатия закон към дадена асоциация за застраховане в областта на рибарството се извършва годишно плащане на държавна помощ в размер на част от обезщетенията, изплатени от асоциацията по застрахователни договори, обхванати от закона. Съгласно член 2 обезщетенията могат да покриват следните щети:
-
щети по мрежи, по тралове, парагади и котви, прикачени към тях, по въжета и други спомагателни уреди,
-
щети по риболовни кораби, регистрирани във Финландия,
-
щети по транспортни и буксирни превозни средства, използвани за риболов по лед през зимата, риболовни заслони и плаващи и или дънни уреди за мрежи гъргър.
(14)
В закона са описани също така необходимите условия за разглеждане на исковете за обезщетения. Следните условия са от особена важност за оценката на Комисията: застрахованото имущество трябва да бъде достатъчно добре направено и напълно годно за експлоатация; оборудването трябва да е застраховано по предложение за цялата му стойност; щетата да бъде надлежно показана.
(15)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия обяснява функционирането на тази схема по отношение на претърпените щети от рибарските предприятия. Първо, размерът на допустимите искове за обезщетение е свързан със самоучастие, равняващо се на 25 % - при щети до 504,56 EUR, или най-много 5 % - при щети над тази сума. Размерът на компенсацията, която се заплаща на предприятието от съответната асоциация за застраховане в областта на рибарството, се получава чрез изваждане на това самоучастие. Сумата, която държавата възстановява на асоциацията за застраховане в областта на рибарството, е равна на 40 % от заплащаната компенсация при щети до 504,56 EUR и на 90 %, когато сумата е над 504,56 EUR.
(16)
В последващото си писмо от 24 ноември 2005 г. Финландия предлага тази схема да бъде изменена по такъв начин, че държавна помощ да се плаща само за компенсиране на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, включително условието щетата да е настъпила северно от 59-и паралел.
(17)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия описва кои условия се считат за специфични условия във Финландия по отношение на риболовната дейност. Тези условия са свързани с климатичните условия и inter alia заледяването, което може да причини щети както на корабите, така и на уредите, а също така с ниските температури, които могат да засегнат двигателя на кораба. Тези специфични условия се влошават допълнително от фактори като морската топография на Финландия - плитки води и неравно морско дъно в разгърнат на гъсто архипелаг. При тези условия рисковете от корабокрушение, причинено от бури и течения при заледяване, е доста голям. Освен това има голяма популация на тюлени, които могат да предизвикат значителни загуби за риболовната промишленост, като повреждат уредите. Понякога и кормораните могат да предизвикат щети по уредите (хрилните мрежи).
(18)
Годишният брой събития, довели до изплащането на обезщетение, общите годишни платени обезщетения от асоциациите за застраховане в областта на рибарството и частта, която е възстановена от държавата за периода 2004-2009 г., са следните:
Година
Обхванати предприятия
Брой случаи
Изплатени обезщетения (в евро)
Възстановяване от държавата (в евро)
2009 г.
472
470
1 296 961
1 026 132
2008 г.
486
459
1 256 200
980 065
2007 г.
503
530
1 564 340
1 197 217
2006 г.
519
496
1 234 761
920 167
2005 г.
543
539
1 333 027
992 826
2004 г.
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
От извършените от асоциациите плащания около 50 % са свързани с уредите, 45 % - с корабите, и 5 % - с другото оборудване.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(20)
Както е посочено по-горе (9), Комисията е уведомена за тази схема за помощ през 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО. Насоките, които са в сила до преразглеждането през 2004 г., съдържат специална разпоредба по отношение на помощта за застрахователни премии и именно на тази база въпросната схема за помощ е счетена за съвместима с вътрешния пазар. Тази разпоредба е премахната при преразглеждането от 2004 г.
(21)
С откриването на настоящата процедура според Комисията не може да се счита, че покриваните от схемата за застраховане в областта на рибарството щети са причинени от извънредни обстоятелства или от природни бедствия, а по-скоро от постоянно и свързано със структурата положение, а именно - постоянния и структурния контекст, в рамките на който се осъществява риболовната дейност във Финландия.
(22)
По тази причина, в съответствие с Насоките (10), Комисията счита, че тази помощ представлява оперативна помощ, която по принцип не е съвместима, тъй като резултатът от нея е повишаване на стопанската ликвидност на предприятията, които се ползват от нея, и тя е предоставена, без да се поставя каквото и да било задължение на получателя.
(23)
Комисията не е съгласна с аргументите на финландските органи, които оправдават схемата за помощ, като я квалифицират като услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Финландия не представи никакви конкретни аргументи, потвърждаващи, че предоставянето на застраховки на рибарските предприятия би могло да се окачестви като услуга от този вид. Следователно, предвид характеристиките на разглежданата схема, Комисията не счита, че тя може да бъде определена като такава. По-специално Комисията отбелязва, че асоциациите за застраховане в областта на рибарството предоставят застрахователни услуги само на конкретна група предприятия, чиято икономическа дейност се състои в производството на стоки, които се продават на пазара - а именно заетите в сектора на рибарството. Следователно Комисията изразява сериозни съмнения, че предоставянето на застраховка, покриваща търговски рискове, на избрана група икономически предприятия би могло да се определи като услуга от общ икономически интерес.
4. СТАНОВИЩА НА ФИНЛАНДСКИТЕ ОРГАНИ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ ТРЕТИ СТРАНИ
4.1. Становища на финландските органи
(24)
Финландските органи напомнят основните характеристики на функционирането на тази застрахователна система. Те представят също така подробно описание на специфичните условия, пред които е изправена риболовната промишленост във Финландия: специфични климатични условия с лед и тъмнина през зимата, топографията на крайбрежните води с плитчини и неравно морско дъно, наличието на големи популации от тюлени.
(25)
Те представят информация също така, че частният застрахователен сектор не предлага застрахователно покритие на риболовната промишленост със същото равнище на покритие на този вид щети. В подкрепа на твърдението си те прилагат към отговора си писмо от Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto).
(26)
Освен това те отбелязват, че стойността на вноса е 6,8 пъти по-голяма от стойността на износа. През 2009 г. Финландия внася 95 046 тона риба на стойност 244,5 милиона евро, а изнася 59 905 тона на стойност 36 милиона евро. Само 30 % от консумираната риба е с произход от Финландия. През периода 2000-2009 г. годишното потребление на финландска риба е намаляло от 6,1 kg на 4,5 kg, докато потреблението на внесена риба се е увеличило от 6,6 kg на 11,2 kg. Според финландските органи това показва, че разглежданата схема за държавна помощ не може да окаже каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(27)
Финландските органи напомнят, че в решението си за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че премахването на разпоредбата, касаеща помощта за застрахователни премии, от Насоките от 2004 г. означава, че този вид държавна помощ вече не е разрешена. Финландските органи не са съгласни с тази позиция. Преди всичко тази застрахователна схема продължава да бъде напълно обоснована от специфичните климатични и географски условия във финландските води. Освен това тази схема е счетена за съвместима през 2000 г., макар че такава помощ не е включена в списъка на разрешените, които следва да се считат за съвместими с действащите по това време Насоки от 1997 г. (11), в аналогичен контекст на този от 2004 г. с Насоките от 2004 г. и от 2008 г.
(28)
В становището си обаче Финландия подчертава, че е готова да измени своята схема, както следва:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпените от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(29)
Финландия счита, че това изменение би могло да бъде извършено до 31 декември 2012 г. Две са причините, поради които това забавяне е необходимо: първо, необходимостта от изменение на текущото действащо законодателство, което представлява правната база на разглежданата схема (Закон № 331 от 23 юли 1958 г.), и второ, необходимостта от прекратяване на действащите договори по съществуващата схема. Следователно новата схема за застраховане в областта на рибарството ще може да влезе в сила на 1 януари 2013 г.
(30)
Както е посочено по-горе (12), с писмо от 19 септември 2011 г. финландските органи потвърждават своя ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за тази схема. Те отбелязват, че ако Комисията вземе своето окончателно решение в рамките на разумен период от време, те ще могат да внесат предложение в Парламента на Финландия достатъчно рано през 2012 г., за да може законът да влезе в сила на 1 януари 2013 г. Те все пак подчертават, че за въвеждането на новите правила е необходим преходен период, тъй като се налагат промени в условията на действащите застрахователни договори. Поради това те считат, че тези промени в споменатите договори биха могли да се извършат до 1 януари 2014 г. и изменените условия да се прилагат към предоставяната на застрахователите помощ от тази дата нататък.
4.2. Становища на трети страни
(31)
Две рибарски асоциации изпратиха становищата си на Комисията: Suoman Ammattikalastajaliitto и Katatalouden Keskuliitto. Подобно на финландските органи и двете асоциации акцентират върху специфичните условия за риболов във Финландия и липсата на предлагане на застраховки за покриваните щети. Едната от тях (Suoman Ammattikalastajaliitto) отбелязва, че Комисията не е представила никакви доказателства, че има вероятност тази схема за помощ да засегне конкуренцията между държавите-членки, като подчертава по-специално, че понастоящем само 7 % от консумираната в държавата риба е от професионален риболов и следователно риболовната промишленост и рибният пазар на Финландия зависят от вносна риба. По тази причина споменатата асоциация счита предварителното заключение, изразено при откриването на процедурата, за неоснователно.
(32)
Асоциациите за застраховане в областта на рибарството подкрепят така също изразената от финландските органи позиция. Те отбелязват, че риболовната промишленост във финландски води е изправена пред специфични климатични и географски условия. Асоциациите посочват, че разглежданата застрахователна система е създадена, тъй като няма предлагане от страна на частния застрахователен сектор, който не е готов да покрива такива рискове за риболовната дейност, която е без особено голямо значение. Освен това асоциациите за застраховане в областта на рибарството са задължени да застраховат всички рибари, които са установени в рамките на техния район на компетентност.
5. ОЦЕНЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
5.1. Наличие на държавна помощ
(33)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(34)
Обезщетението, заплащано на рибарските предприятия от асоциациите за застраховане в областта на рибарството, се покрива отчасти със суми, отпускани на тези асоциации от държавата. Тези суми се изплащат от държавния бюджет. Тъй като това обезщетение предоставя финансово предимство за предприятията в риболовния сектор, то представлява секторно предимство, предоставено чрез ресурси на държавата.
(35)
Според съдебната практика на Съда самият факт, че едно предприятие е укрепило конкурентното си положение спрямо други конкурентни предприятия, като са му предоставени икономически облаги, които иначе не би получило в обичайния ход на осъществяване на своята дейност, говори за евентуално нарушаване на конкуренцията (13). Освен това помощта за предприятие, което функционира на пазар, който е отворен за търговия в рамките на Съюза, може да засегне търговията между държавите-членки (14).
(36)
Предвид значимостта на търговията с рибни продукти в рамките на Европейския съюз, разглежданата мярка укрепва позициите на тези предприятия на пазара на Съюза, а оттам и може да наруши или застрашава да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза (15). Фактът, че вносът е по-голям от износа или че по-голямата част от консумираната риба е от други държави, не е от значение. Напротив, той показва, че пазарът на продукти от риболов във Финландия всъщност е много отворен, а оттам и предполага, че помощта за финландските предприятия подпомага тяхната позиция по отношение на предприятията, установени в други държави-членки, и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Дори фактът, че количеството на консумираната вносна риба може да се е увеличило в сравнение с количеството на консумираната риба, която не е от внос, не променя нищо от тази гледна точка. Той може единствено да ни наведе на мисълта, че финландските предприятия не са извършили необходимото, за да се приспособят към развитието на икономическите условия на пазара на продукти от риболов във Финландия. Във всеки случай тези предприятия се ползват от помощ, която подпомага тяхната позиция на вътрешния пазар по отношение на чуждестранните предприятия.
(37)
С оглед на изложеното по-горе може да се заключи, че са изпълнени предвидените в член 107, параграф 1 условия и че обезщетенията, които се изплащат на рибарските предприятия и идват от държавния бюджет, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
5.2. Съвместимост с вътрешния пазар
5.2.1. Характер на разглежданата схема за помощ
(38)
Целта на схемата за застраховане в областта на рибарството е да покрива разходи, които частично се покриват от застрахователни премии. Тя не е помощ за застрахователни премии сама по себе си. Нейната цел не е да покрива част от застрахователните премии, а да покрива част от исковете за обезщетение, предявявани от предприятията към асоциациите за застраховане в областта на рибарството.
(39)
Тъй като обаче тези искове се предявяват към споменатите асоциации, които трябва да изплащат претърпените щети в допустимия размер, Комисията счита, че в резултат на помощта се понижават премиите, които рибарските предприятия биха заплатили, ако въпросните асоциации за застраховане в областта на рибарството не са очаквали да получат суми от държавата. Следователно последиците от нея са същите, както при схема за помощ за застрахователни премии. По тази причина въпросната схема може да се счита за схема за помощ за застрахователни премии.
5.2.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(40)
Комисията не може да се съгласи със становището на финландските органи, в което заявяват, че ситуацията по отношение на Насоките от 2004 г. и от 2008 г. е съпоставима с тази от Насоките от 1997 г., като считат, че в никоя от тях не са включени разпоредби за помощ за застрахователни премии. Отпадането през 2004 г. на специфичната разпоредба за такава помощ, която преди това е била включена в Насоките от 2001 г. (16), показва, че Комисията - с преразглеждането от 2004 г. - ясно е определила, че такава помощ повече не може да се възползва от дерогация от принципа за несъвместимост на държавната помощ с вътрешния пазар и да се счита за съвместима с него, считано от датата на влизане в сила на Насоките от 2004 г. Това политическо решение е останало непроменено при следващото преразглеждане - а именно Насоките от 2008 г.
(41)
Освен това се е променила и общата рамка, в която Комисията оценява държавната помощ за застрахователни премии. През 2000 г. Комисията счита тази схема за държавна помощ за съвместима (17), що се отнася до обезщетението в резултат на „изключителните условия на финландските атмосферни условия и крайбрежни зони“. В обосновката си за вземането на това решение Комисията се позовава на ситуацията в земеделския сектор, за който също не е имало разпоредба в Насоките, която да се прилага за земеделския сектор, но при който Комисията - на база конкретен случай - има практика да взема положителни решения за мерки за помощ във връзка със застраховане срещу природни бедствия и изключителни застраховки. През 2000 г. Комисията изясни своята позиция както за земеделския, така и за риболовния сектор, като определи критерии, които трябва да се спазват при оценяването (18) на този вид помощ в съответните Насоки. Оттогава тези критерии все още фигурират в Насоките за земеделието (19), но вече са отпаднали от Насоките за рибарството. По тази причина, докато Комисията е определила точни критерии, при които помощта за застрахователни премии в земеделския сектор може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, в Насоките за рибарството тези критерии са заличени. Следователно по отношение на риболовния сектор Комисията е задължена да се върне към общия принцип за несъвместимост на държавната помощ и да оценява съвместимостта или несъвместимостта на дадена схема от този род въз основа на разпоредбите, които могат да бъдат приложени.
(42)
Разпоредбата от настоящите Насоки, която може да бъде приложена, е параграф 4.9, според който мерките за помощ, за които няма приложими разпоредби в другите параграфи, посочващи различните категории помощ, която може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, по принцип не могат да се считат за съвместими.
(43)
По изключение дадена схема за помощ може обаче да бъде счетена за съвместима, ако държавата-членка покаже, че въпросната схема съответства на различните принципи, които са определени в тези Насоки, и отговаря на целите на общата политика в областта на рибарството.
(44)
В своя отговор във връзка с откриването на процедурата Финландия прави конкретни предложения за изменение на тази схема в посока на ограничаване (20). Освен това Финландия обяснява продължаването ѝ с наличието на пазарен срив на застрахователния пазар за покриване на значителна част от тези щети.
(45)
В приложеното си към отговора писмо Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto) признава, че в настоящия си вид с асоциации за застраховане в областта на рибарството няма да може да покрива всички щети. Това покритие би било много ограничено, а в някои случаи - например за щети по уреди - дори не би било възможно. Застрахователните компании не могат да приемат такива рискове или, ако ги приемат, застрахователните премии биха били над разумно допустимите.
(46)
Това показва, че асоциациите за застраховане в рибарството не могат да нарушат конкуренцията по отношение на частните застрахователни компании. Това показва липсата на покритие на тези щети от частни дружества на финландския пазар.
(47)
Комисията счита, че мярката за държавна помощ, насочена към покриването на липса на определен продукт на пазара, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, когато изпълнява цели от общ интерес. Това отговаря на изискванията на точка 4.9 от Насоките относно спазването на заложените в Насоките принципи и на целите на общата политика в областта на рибарството.
(48)
Целите на общата политика в областта на рибарството са да се гарантира експлоатацията на живите водни ресурси, която създава условия за устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка (21). Комисията счита, че тази схема - с измененията ѝ в съответствие с описаните от Финландия промени - би могла да допринесе за осигуряването на такива условия. Освен прилагането на правилата за опазване и управление при експлоатацията на тези ресурси, тя би дала възможност за продължаване на риболова в специфичните условия на крайбрежните води на Финландия, включително щетите, нанесени на оборудването (риболовни мрежи) от тюлени, а понякога и от корморани. Това би помогнало да бъдат осигурени стабилни икономически, екологични и социални условия за рибарските предприятия, изправени пред специфичните ограничения при осъществяването на риболова в тези води. Това ще спомогне също така за поддържане на социално-икономическата структура на въпросните крайбрежни общности.
(49)
Комисията отбелязва също така, че след като бъде изменена, тази схема в никакъв случай няма да предлага пълно обезщетение за въпросните щети. Прилаганата понастоящем система - първо със самоучастие и после само с частично възстановяване на изплатеното обезщетение (22) - ще бъде запазена. Следователно се запазва и ответното действие, необходимо от страна на получателите по тази схема за помощ, което се изисква съгласно точка 3.3 от Насоките.
(50)
Накрая Комисията счита за приемлив периода, от който Финландия заявява, че се нуждае за изменение на схемата (23). Предвид необходимата законодателна процедура срокът до 1 януари 2013 г. за влизане в сила на закона за изменение на настоящата правна база за тази схема е разумен. Освен това дотогава действащите застрахователни договори между рибарските предприятия и асоциациите за застраховане в областта на рибарството ще бъдат подновявани в хода на 2012 г. съгласно прилаганите към съответния момент условия и ще изтекат през 2013 г. С основание тези договори трябва да останат в сила до изтичането си при договорените условия. След това те ще бъдат подновени през 2013 г. в съответствие с новите условия, приложими към дадения момент. Следователно крайният срок за адаптиране на тези договори до 31 декември 2013 г. и влизането им в сила на следващия ден - т.е. 1 януари 2014 г. - е разумен.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(51)
С оглед на представения по-горе анализ Комисията стига до заключението, че схемата за застраховане в областта на рибарството може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следните принципи:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване само на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични или географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитките води) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(52)
Комисията отчита ангажимента на финландските органи да изменят правната база за тази схема за помощ най-късно до 1 януари 2013 г., за да могат условията на застрахователните договори да бъдат променени най-късно до 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съществуващата схема за помощ - „схема за застраховане в областта на рибарството“ - която беше обект на предложение за подходящи мерки след преразглеждането на Насоките за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура, ще бъде съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следния ангажимент, поет от Финландия:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
2. Правните разпоредби за изменение на тази схема влизат в сила най-късно до 1 януари 2013 г., а съответните застрахователни договори, сключени на база на новите разпоредби, влизат в сила най-късно до 1 януари 2014 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 11 януари 2012 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 11. janvāris)
par valsts atbalstu C 21/10 (ex E 1/10) - Somija, ievērojot atbilstošo pasākumu neakceptēšanu saistībā ar apdrošināšanas shēmu zvejniecības nozarē pēc tam, kad Komisija pieņēmusi pārskatītās vadlīnijas valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 10065)
(Autentisks ir tikai teksts somu un zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/287/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk - “LESD”) un jo īpaši tā 108. panta 1. un 2. punktu,
uzaicinājusi ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus (1) atbilstīgi minētajiem noteikumiem,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2004. gadā pieņēma pārskatītas vadlīnijas valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā (turpmāk - “Vadlīnijas”) (2). Ar 2004. gada 21. oktobra vēstuli atbilstīgi minēto Vadlīniju 5.2. punktam Komisija dalībvalstīm, tostarp Somijai, pieprasīja izdarīt grozījumus spēkā esošajās atbalsta shēmās, lai tās vēlākais no 2005. gada 1. janvāra būtu saderīgas ar jaunajām Vadlīnijām, un ne vēlāk kā 2004. gada 15. novembrī rakstveidā apstiprināt, ka tās akceptē priekšlikumus par atbilstošiem pasākumiem (3).
(2)
Ar 2004. gada 15. novembra, 2005. gada 20. janvāra un 2005. gada 14. jūnija vēstulēm Somija norādīja, ka nepiekrīt grozījumu izdarīšanai attiecībā uz atbalsta shēmu “Atbalsta shēma zvejniecības nozarē”, lai panāktu tās saderību ar jaunajām Vadlīnijām. Par šo shēmu Komisijai tika paziņots 1995. gada 27. aprīlī, pamatojoties uz Līguma par Somijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 144. panta a) punktu, un pēc tam tā tika uzskatīta par spēkā esošu atbalstu EK Līguma 88. panta 1. punkta (tagad LESD 108. pants) izpratnē.
(3)
2005. gada 11. oktobrī notika Komisijas un Somijas pārstāvju sanāksme. Somija nosūtīja papildu informāciju ar 2005. gada 24. novembra vēstuli.
(4)
Vadlīnijas vēlreiz tika pārskatītas 2008. gadā (4), un ar 2008. gada 15. aprīļa vēstulēm Komisija pieprasīja arī dalībvalstīm vēlākais līdz 2008. gada 1. septembrim izdarīt grozījumus spēkā esošajās atbalsta shēmās (5).
(5)
Ar 2008. gada 30. maija vēstuli Somija atbildēja, ka joprojām gatavojas izdarīt grozījumus savā apdrošināšanas shēmā zvejniecības jomā, kā tika ierosināts 2005. gadā, taču ne tādā mērā, kādu pieprasīja atbilstošie pasākumi. Jauna Komisijas un Somijas pārstāvju sanāksme notika 2009. gada 6. martā.
(6)
Pēdējo pieprasījumu sniegt informāciju Komisija nosūtīja 2009. gada 1. oktobrī, norādot, ka gadījumā, ja Somija neakceptēs ierosinātos atbilstošos pasākumus, Komisijas pienākums būs ievērot Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (6) 19. panta 2. punktā un 4. panta 4. punktā noteikto procedūru un uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu. Somija atbildēja ar 2009. gada 18. novembra vēstuli.
(7)
Tā kā Somija pilnībā neakceptēja priekšlikumu par grozījumiem attiecībā uz šo shēmu, Komisija nolēma sākt šo procedūru. Šis lēmums tika paziņots ar 2010. gada 15. septembra vēstuli, kas publicēta Oficiālajā Vēstnesī (7).
(8)
Somija atbildēja ar 2010. gada 15. novembra vēstuli. Turklāt pēc lēmuma publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī Komisija saņēma komentārus no trim ieinteresētajām pusēm: divas vēstules no divām apvienībām, kas pārstāv Somijas profesionālos zvejniekus, - Suomen Ammatikalastajaliitto SAKL ry (2011. gada 8. novembra vēstule) un Kalatalouden Keskusliitto (2010. gada 16. novembra vēstule), un vēstuli, ko bija nosūtījušas sešas Somijā pastāvošas apdrošināšanas apvienības zvejniecības jomā (2010. gada 16. novembra vēstule). Šo vēstuļu kopijas Somijas iestādēm tika nosūtītas 2010. gada 6. decembrī. Vēlāk, 2011. gada 13. janvārī, šo apvienību pārstāvji ieradās tikties ar Komisijas dienestiem un iesniedza papildu dokumentus.
(9)
Tā kā Komisijai bija vajadzīgi zināmi paskaidrojumi par 2010. gada 15. novembrī nosūtītajā vēstulē minēto informāciju, Komisijas telpās 2011. gada 4. aprīlī tika organizēta sanāksme ar Somijas iestāžu piedalīšanos. Somijas iestādes arī nosūtīja papildu informāciju ar 2011. gada 13. aprīļa un 13. maija elektroniskajām vēstulēm.
(10)
Visbeidzot, tā kā no Somijas nosūtītās informācijas izrietēja, ka tā ir gatava izdarīt shēmā tādus grozījumus, kas panāktu tās saderību ar iekšējo tirgu, Komisija ar 2011. gada 6. jūlija vēstuli lūdza Somijai apstiprināt tās oficiālo apņemšanos veikt grozījumus tajos tiesību aktos, kuri ir minētās shēmas juridiskais pamats. Somija ar 2011. gada 19. septembra vēstuli atbildēja pozitīvi.
2. ATBALSTA APRAKSTS
(11)
Šīs atbalsta shēmas pamats ir 1958. gada 23. jūlija Likums Nr. 331, kas pēdējo reizi grozīts ar 1999. gada 29. janvāra Likumu 1236 (8). Somija paziņoja par šo shēmu Komisijai tūlīt pēc tās pievienošanās Eiropas Kopienai, pamatojoties uz Līguma par Somijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 144. panta a) punktu. Kopš tā laika šī atbalsta shēma tiek uzskatīta par spēkā esošu atbalstu EK Līguma 88. panta (tagad LESD 108. panta 1. punkts) izpratnē.
(12)
Apdrošināšanas shēmas dalībnieki ir zvejniecības uzņēmumi, kas pastāvīgi veic zvejas darbības Somijā. Apdrošināšanu veic sešas zvejniecības nozares apdrošināšanas apvienības, aptverot visu Somiju. Katra apvienība aptver noteiktu ģeogrāfisko apgabalu.
(13)
Saskaņā ar minētā likuma 7. pantu zvejniecības apvienībai tiek veikts ikgadējs valsts atbalsta maksājums apmērā, kas atbilst tai prasījumu summai, ko apvienība izmaksājusi saskaņā ar apdrošināšanas līgumiem, uz kuriem attiecas minētais likums. Saskaņā ar 2. pantu prasījumi var ietvert šādus kaitējumus:
-
kaitējumi tīkliem, lašu tīkliem, āķu jedām un tiem piestiprinātajiem enkuriem, trosēm un citiem papildu zvejas rīkiem,
-
kaitējumi Somijā reģistrētajiem zvejas kuģiem,
-
kaitējumi ziemas zvejai uz ledus izmantotajam transportam un pārvadājumu transportlīdzekļiem, zvejas būdām un vadu zvejas peldošiem vai tralēšanas rīkiem.
(14)
Likumā aprakstīti arī prasījumu izskatīšanai nepieciešamie nosacījumi. Īpaši svarīgi Komisijas novērtējumam ir šādi nosacījumi: apdrošinātajām vienībām jābūt pietiekami labi izgatavotām un pilnībā apkalpojamām; iekārtai jābūt apdrošinātai par pilnu vērtību atbilstoši apdrošināšanas pieteikumam; kaitējumam jābūt pārliecinoši pierādāmam.
(15)
Savā 2004. gada 15. novembra vēstulē Somija paskaidroja, kā šī atbalsta shēma darbojas saistībā ar zaudējumiem, ko cietuši zvejniecības uzņēmumi. Vispirms pastāv franšīze saistībā ar atbilstīgās prasības apmēru, kas atbilst 25 % gadījumā, ja kaitējuma rezultātā radušies izdevumi nepārsniedz EUR 504,56, vai maksimāli 5 % gadījumā, ja zaudējumi ir lielāki par šo summu; atņemot šo franšīzi, iegūst to kompensācijas summu, ko attiecīgā zvejniecības apdrošināšanas apvienība izmaksā uzņēmumam. Pēc tam valsts zvejniecības apdrošināšanas apvienībai veic izmaksu atlīdzību 40 % apmērā no izmaksātās kompensācijas, ja kaitējuma rezultātā radušos izdevumu summa nepārsniedz EUR 504,56, un 90 % - ja šī summa ir lielāka par EUR 504,56.
(16)
Nākamajā, 2005. gada 24. novembra, vēstulē Somija ierosināja grozīt šo shēmu tā, lai valsts atbalstu piešķirtu tikai to zaudējumu kompensēšanai, kurus izraisījuši īpašie Somijā pastāvošie apstākļi, tostarp nosacījumu, ka kaitējums radies uz ziemeļiem no 59. paralēles.
(17)
Savā 2004. gada 15. novembra vēstulē Somija raksturoja apstākļus, ko tā uzskata par specifiskiem Somijā pastāvošiem apstākļiem attiecībā uz zvejas darbībām. Šos apstākļus izraisa klimatiskie apstākļi, cita starpā iekļaujot ledus veidošanos, kas var radīt kaitējumu gan kuģiem, gan rīkiem, un ļoti zemā temperatūra, kas var ietekmēt kuģa dzinēju. Šos specifiskos apstākļus pastiprina tādi faktori kā Somijas jūras topogrāfija, ko raksturo sekli ūdeņi un nelīdzens jūras dibens blīvos arhipelāgos; šādos apstākļos pastāv diezgan liels to kuģu avāriju risks, kas saistītas ar vētrām un straumēm ledus apstākļos. Turklāt Somijā ir liela roņu populācija, kas rada ievērojamus zaudējumus zvejniecības nozarei, nodarot kaitējumu rīkiem; dažkārt kaitējumu rīkiem (grunts žaunu tīkliem) nodara arī jūras kraukļi.
(18)
Laikposmā no 2004. līdz 2009. gadam ikgadējo to notikumu skaitu, kuru rezultātā ir izmaksāta kompensācija, kopējo zvejniecības apdrošināšanas apvienību izmaksāto ikgadējo kompensāciju un valsts atlīdzināto izdevumu daļu var atspoguļot šādi:
Gads
Iesaistītie izņēmumi
Gadījumu skaits
Izmaksātā kompensācija (EUR)
Valsts izmaksātā atlīdzība (EUR)
2009
472
470
1 296 961
1 026 132
2008
486
459
1 256 200
980 065
2007
503
530
1 564 340
1 197 217
2006
519
496
1 234 761
920 167
2005
543
539
1 333 027
992 826
2004
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
No apvienību izmaksātajām summām aptuveni 50 % ir saistīti ar rīkiem, 45 % - ar kuģiem, bet 5 % ir saistīti ar pārējo aprīkojumu.
3. PAMATS OFICIĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAI
(20)
Kā norādīts iepriekš (9), par šo shēmu Komisijai tika paziņots 1995. gadā, pamatojoties uz Līguma par Somijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 144. panta a) punktu, un pēc tam tā tika uzskatīta par spēkā esošu atbalstu EK Līguma 88. panta 1. punkta izpratnē. Vadlīnijas, ko piemēroja līdz 2004. gada pārskatīšanai, ietvēra īpašu nosacījumu par atbalstu apdrošināšanas prēmijām, un uz tāda pamata šī atbalsta shēma tika uzskatīta par saderīgu ar iekšējo tirgu. Veicot 2004. gada pārskatīšanu, šis nosacījums tika svītrots.
(21)
Uzsākot šo procedūru, Komisijas viedoklis bija šāds - nevar uzskatīt, ka zaudējumus, uz kuriem attiecas apdrošināšanas shēma zvejniecības nozarē, izraisījuši ārkārtas apstākļi vai dabas katastrofas; drīzāk tos izraisījusi pastāvīga un strukturāla situācija, proti, pastāvīgā un strukturālā situācija, kādā tiek veiktas zvejas darbības Somijas ūdeņos.
(22)
Šā iemesla dēļ saskaņā ar Vadlīnijām (10) Komisija uzskatīja, ka šis atbalsts ir darbības atbalsts, kas principā ir nesaderīgs, jo tā rezultātā palielinās to uzņēmumu uzņēmējdarbības likviditāte, kuri to saņem, un tas tika piešķirts, neuzliekot nekādas saistības saņēmējiem.
(23)
Komisija nepiekrita argumentam, ko izvirzīja Somijas iestādes, kas pamatoja šo atbalsta shēmu, kvalificējot to kā pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi LESD 106. panta 2. punkta izpratnē. Somija nesniedza nevienu konkrētu argumentu, kas pamatotu to, ka apdrošināšanas izmaksas zvejniecības uzņēmumiem varētu kvalificēt kā šāda veida pakalpojumu, un Komisija attiecībā uz šīs shēmas īpatnībām nenāca pie secinājuma, ka tā būtu šādi kvalificējama. Jo īpaši Komisija ievēroja, ka zvejniecības apdrošināšanas sabiedrības sniedz apdrošināšanas pakalpojumus tikai īpašai uzņēmumu grupai; šie uzņēmumi veic saimniecisko darbību, ražojot preces, ko pārdod tirgū, un aktīvi darbojas zvejniecības nozarē. Tāpēc Komisijai bija stipras šaubas, vai komerciālas apdrošināšanas sniegšanu izvēlētai uzņēmumu grupai varētu kvalificēt kā pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi.
4. SOMIJAS IESTĀŽU UN IEINTERESĒTO TREŠO PUŠU KOMENTĀRI
4.1. Somijas iestāžu komentāri
(24)
Somijas iestādes ir atgādinājušas šīs apdrošināšanas sistēmas darbības galvenās īpatnības. Tās ir arī iesniegušas vispusīgu to īpašo apstākļu aprakstu, ar kādiem zvejas nozare saskaras Somijā: īpaši klimatiskie apstākļi ziemā, ko raksturo ledus un tumsa, piekrastes ūdeņu topogrāfija ar sekliem ūdeņiem un nelīdzenu jūras dibenu, liela roņu populācija.
(25)
Tās ir arī iesniegušas informāciju par to, ka privātais apdrošināšanas sektors nepiedāvā veikt apdrošināšanu zvejniecības nozarei, atlīdzinot šā kaitējuma veida rezultātā radušos zaudējumus to attiecīgajā apmērā. Lai pamatotu savu nostāju, atbildei tās ir pievienojušas Somijas Finanšu sektora konfederācijas Finanssialan Keskusliitto vēstuli.
(26)
Turklāt tās ir norādījušas, ka importa vērtība 6,8 reizes pārsniedz eksporta vērtību. Somija 2009. gadā ir importējusi 95 046 tonnu zivju EUR 244,5 miljonu vērtībā, bet eksportējusi 59 905 tonnas zivju EUR 36 miljonu vērtībā. Tikai 30 % patērēto zivju izcelsmes vieta ir Somija. Laikposmā no 2000. līdz 2009. gadam ikgadējais Somijas zivju patēriņš ir samazinājies no 6,1 kg līdz 4,5 kg, savukārt importēto zivju patēriņš ir pieaudzis no 6,6 kg līdz 11,2 kg. Saskaņā ar Somijas iestāžu teikto tas liecina, ka šai valsts atbalsta shēmai nevar būt nekādas negatīvas ietekmes uz konkurenci.
(27)
Somijas iestādes atgādina, ka Komisija savā lēmumā par procesa uzsākšanu ir konstatējusi, ka nosacījuma par atbalsta apdrošināšanas prēmijām svītrošana 2004. gada Vadlīnijās nozīmē to, ka šāda veida valsts atbalsts vairs nav atļauts. Somijas iestādes nepiekrīt šai nostājai. Pirmkārt, šo apdrošināšanas shēmu joprojām pilnībā pamato īpašie klimatiskie un ģeogrāfiskie apstākļi, kas pastāv Somijas ūdeņos. Turklāt 2000. gadā šī shēma tika uzskatīta par saderīgu, lai gan šāds atbalsts nebija norādīts kā tāds, kas jāuzskata par saderīgu ar 1997. gada Vadlīnijām (11), kuras tajā laikā piemēroja kontekstā, kas ir līdzīgs kontekstam kopš 2004. gada attiecībā uz 2004. un 2008. gada Vadlīnijām.
(28)
Tomēr šajos komentāros Somija norāda, ka tā ir gatava izdarīt savā shēmā šādus grozījumus:
-
izslēgt kuģus, kuri zvejo atklātā jūrā, kas praksē nozīmē izslēgt tos kuģus, kuru garums pārsniedz 12 metrus,
-
atlīdzināt tikai tos zaudējumus, kas radušies Somijas teritoriālajos ūdeņos vai tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā,
-
atlīdzināt izdevumus par kaitējumu, ko radījuši tikai Somijas īpašie apstākļi un ko tādējādi izraisījuši nelabvēlīgie klimatiskie vai ģeogrāfiskie apstākļi (ledus, sniegs, spēcīgas vētras, rifi seklajos ūdeņos) vai roņi un jūras kraukļi, un ko cietuši kuģi un zvejas rīki, kā arī transports un pārvadājumu transportlīdzekļi un cits specifisks aprīkojums, ko izmanto ziemas zvejai.
(29)
Somija uzskata, ka šos grozījumus varētu izdarīt līdz 2012. gada 31. decembrim. Šāda kavēšanās ir nepieciešama divu iemeslu dēļ: pirmkārt, ir jāveic grozījumi pašreizējos spēkā esošajos tiesību aktos, kuri ir šīs shēmas juridiskais pamats (1958. gada 23. jūlija Likums Nr. 331), un, otrkārt, ir jāizbeidz pašreizējie līgumi saskaņā ar pastāvošo shēmu. Tādējādi jaunā apdrošināšanas shēma zvejniecības nozarē stātos spēkā 2013. gada 1. janvārī.
(30)
Kā norādīts iepriekš (12), Somijas iestādes ar 2011. gada 19. septembra vēstuli apstiprināja apņemšanos grozīt tos tiesību aktus, kas veido shēmas juridisko pamatu. Tās norādīja, ka tad, ja Komisija savu galīgo lēmumu pieņems pieņemamā laika periodā, tās varēs pietiekami agri 2012. gadā iesniegt priekšlikumu Parlamentam, lai nodrošinātu, ka likums stājas spēkā 2013. gada 1. janvārī. Tomēr tās uzsvēra, ka ir vajadzīgs pārejas periods jauno noteikumu ieviešanai, jo būs jāizdara izmaiņas spēkā esošo apdrošināšanas līgumu nosacījumos. Šajā nolūkā tās uzskata, ka minētās izmaiņas šajos līgumos varētu izdarīt līdz 2014. gada 1. janvārim un grozītos nosacījumus apdrošinātājiem piešķirtajam atbalstam piemērotu, sākot no šā datuma.
4.2. Trešo pušu komentāri
(31)
Komentārus Komisijai nosūtīja divas zvejnieku apvienības: Suomen Ammattikalastajaliitto un Kalatalouden Keskusliitto. Paužot tādu pašu nostāju kā Somijas iestādes, abas asociācijas lika uzsvaru uz specifiskajiem zvejas apstākļiem Somijā un to, ka nav pieejami apdrošināšanas piedāvājumi attiecībā uz ciestajiem zaudējumiem. Viena no tām (Suoman Ammattikalastajaliitto) konstatēja, ka Komisija nav sniegusi nekādus pierādījumus, ka šī atbalsta shēma varētu ietekmēt konkurenci starp dalībvalstīm, jo īpaši atzīmējot, ka profesionālā zvejniecība pašlaik nodrošina tikai 7 % no valstī patērētajām zivīm, tāpēc Somijas zvejniecības nozare un zivju tirgus ir atkarīgs no importētajām zivīm. Tādēļ šī apvienība procedūras uzsākšanā minēto sākotnējo secinājumu uzskata par nepamatotu.
(32)
Arī zvejniecības apdrošināšanas apvienības atbalsta nostāju, ko paudušas Somijas iestādes. Tās norāda, ka zvejniecības nozare Somijas ūdeņos saskaras ar ļoti specifiskiem klimatiskajiem un ģeogrāfiskajiem apstākļiem. Tās norāda, ka šī apdrošināšanas shēma tika izveidota tāpēc, ka trūka piedāvājumu no privātā apdrošināšanas sektora, kas nebija gatavs uzņemties risku attiecībā uz zvejniecības nozari, kas ir otršķirīgas nozīmes darbība. Turklāt zvejniecības apdrošināšanas apvienībām ir pienākums apdrošināt visus zvejniekus, kuri darbojas to kompetences reģionā.
5. ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS
5.1. Valsts atbalsta esība
(33)
LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts: “Ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(34)
Kompensācijas, ko zvejniecības uzņēmumiem izmaksā zvejniecības apdrošināšanas apvienības, daļēji tiek segtas no līdzekļiem, kurus tām piešķir valsts. Šie līdzekļi tiek piešķirti no valsts budžeta. Tā kā šīs kompensācijas sniedz finansiālas priekšrocības zvejniecības nozares uzņēmumiem, tad šīs ir nozares priekšrocības, kas tiek nodrošinātas ar valsts līdzekļiem.
(35)
Saskaņā ar Tiesas judikatūru jau pats fakts, ka uzņēmuma konkurētspēja salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem tiek stiprināta, sniedzot tam ekonomiskas priekšrocības, kuras tas savas parastās uzņēmējdarbības rezultātā citādi nebūtu ieguvis, norāda uz iespējamu konkurences izkropļojumu (13). Turklāt atbalsts uzņēmumam, kas darbojas tirgū, kurš atvērts Eiropas Savienības tirdzniecībai, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm (14).
(36)
Ņemot vērā, ka Eiropas Savienībā pastāv ievērojama zivsaimniecības produktu tirdzniecība, šis pasākums nostiprina šo uzņēmumu pozīcijas Eiropas Savienības tirgū un tādējādi izkropļo vai rada izkropļojuma draudus konkurencei, kā arī ietekmē Eiropas Savienības iekšējo tirdzniecību (15). Tas, ka importa apjoms ir lielāks par eksporta apjomu vai ka lielākā daļa patērēto zivju tiek ievestas no citām valstīm, nav svarīgi. Gluži pretēji - tas liecina, ka zivsaimniecības produktu tirgus Somijā patiešām ir ļoti atvērts un līdz ar to vedina domāt, ka atbalsts Somijas uzņēmumiem atbalsta to stāvokli attiecībā pret tiem uzņēmumiem, kas dibināti citās dalībvalstīs, un izkropļo konkurenci vai rada izkropļojuma draudus. Pat tas, ka patērēto importēto zivju daudzums, iespējams, ir palielinājies salīdzinājumā ar patērēto neimportēto zivju daudzumu, raugoties no šāda viedokļa, neko nemaina; tas tikai varētu likt secināt, ka Somijas uzņēmumi nav veikuši tos pielāgojumus, kas bija vajadzīgi, lai ievērotu atbilstību ekonomisko apstākļu izmaiņām Somijas zivsaimniecības produktu tirgū. Jebkurā gadījumā šie uzņēmumi gūst labumu no atbalsta, kas nostiprina to pozīcijas iekšējā tirgū attiecībā pret ārvalstu uzņēmumiem.
(37)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka 107. panta 1. punktā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti un zvejniecības uzņēmumiem izmaksātā kompensācija, kas tiek piešķirta no valsts budžeta, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
5.2. Saderība ar iekšējo tirgu
5.2.1. Atbalsta shēmas būtība
(38)
Apdrošināšanas shēmas zvejniecības nozarē mērķis ir segt tos izdevumus, ko daļēji sedz apdrošināšanas prēmijas. Tā pati par sevi nav atbalsts apdrošināšanas prēmijām; tās mērķis nav segt daļu no apdrošināšanas prēmijām, bet gan segt daļu no tām prasībām saņemt kompensāciju, ko uzņēmumi iesnieguši zvejniecības apdrošināšanas apvienībām.
(39)
Tomēr, tā kā šīs prasības tiek iesniegtas šīm apvienībām, kurām ir jāizmaksā atlīdzība ciesto zaudējumu apmērā, Komisija uzskata, ka šā atbalsta rezultātā samazinās prēmijas, kas zvejniecības uzņēmumiem tiktu izmaksātas, ja attiecīgās zvejniecības apdrošināšanas apvienības negaidītu līdzekļus no valsts. Tādējādi šīs shēmas ietekme ir tāda pati kā apdrošināšanas prēmiju segšanas atbalsta shēmas ietekme. Tāpēc šo shēmu var uzskatīt par apdrošināšanas prēmiju segšanas atbalsta shēmu.
5.2.2. Saderība ar iekšējo tirgu
(40)
Komisija nevar piekrist Somijas iestāžu viedoklim, ka situāciju attiecībā uz 2004. un 2008. gada Vadlīnijām var salīdzināt ar situāciju attiecībā uz 1997. gada Vadlīnijām, uzskatot, ka nosacījumu par atbalstu apdrošināšanas prēmiju segšanai neparedz nevienas vadlīnijas. Tas, ka 2004. gadā tika svītrots īpašais nosacījums par šādu atbalstu, ko iepriekš paredzēja 2001. gada Vadlīnijas (16), liecina, ka Komisija, veicot 2004. gada pārskatīšanu, ir skaidri uzskatījusi - šādam atbalstam vairs nevar piemērot atkāpi no principa par valsts atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu, un tas ir jāuzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu no 2004. gada Vadlīniju spēkā stāšanās dienas. Nākamajā pārskatīšanā, proti, 2008. gada Vadlīnijās, šis politikas lēmums ir saglabāts bez izmaiņām.
(41)
Turklāt ir mainījusies vispārējā sistēma, kādā Komisija novērtē valsts atbalstu apdrošināšanas prēmiju segšanai. 2000. gadā Komisija atzina, ka šī valsts atbalsta shēma ir saderīga (17) attiecībā uz kompensācijām, kas izriet no “Somijas laikapstākļiem un piekrastes zonām raksturīgajiem ārkārtas apstākļiem”. Lai pieņemtu šādu lēmumu, Komisija savā pamatojumā atsaucās uz situāciju lauksaimniecības nozarē, attiecībā uz kuru vadlīnijās, ko piemēro lauksaimniecības nozarei, arī nav šāda nosacījuma, taču šajā jomā Komisijas prakse ir katrā atsevišķā gadījumā pozitīvi lemt par atbalsta pasākumu saistībā ar apdrošināšanu pret dabas katastrofām un ārkārtas apdrošināšanu. Komisija 2000. gadā ir precizējusi savu politiku gan attiecībā uz lauksaimniecības nozari, gan uz zivsaimniecības nozari, attiecīgajās vadlīnijās nosakot kritērijus, kas jāievēro, novērtējot (18) šāda veida atbalstu. Kopš tā laika lauksaimniecības vadlīnijās (19) joprojām pastāv šādi kritēriji, lai gan zvejniecības vadlīnijās to vairs nav. Tādējādi, lai arī Komisija ir noteikusi precīzus kritērijus atbalsta apdrošināšanas prēmiju segšanai atzīšanai par saderīgu ar iekšējo tirgu lauksaimniecības nozarē, zvejniecības vadlīnijās šie kritēriji ir svītroti. Tāpēc attiecībā uz zvejniecības nozari Komisija ir spiesta atgriezties pie vispārējā principa par valsts atbalsta nesaderību un novērtēt šāda veida shēmas saderību vai nesaderību, pamatojoties uz tiem nosacījumiem, kurus var piemērot.
(42)
Pašreizējo Vadlīniju nosacījums, kuru var piemērot, ir 4.9. punkts; tas paredz, ka atbalsta pasākumus, attiecībā uz kuriem nav piemērojamu nosacījumu citos punktos, kuros uzskaitītas dažādās atbalsta kategorijas, ko var uzskatīt par saderīgām ar iekšējo tirgu, principā nevar uzskatīt par saderīgiem.
(43)
Tomēr izņēmuma kārtā atbalstu shēmu var uzskatīt par saderīgu, ja dalībvalsts pierāda, ka tā ievēro visus tos principus, kas izklāstīti šajās Vadlīnijās, un kalpo kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem.
(44)
Savā atbildē uz procedūras uzsākšanu Somija ir izteikusi konkrētus priekšlikumus izdarīt ierobežojošus grozījumus shēmā (20). Turklāt tā ir pamatojusi shēmas turpmāko pastāvēšanu ar apstākli, ka apdrošināšanas tirgū nav piedāvājuma segt būtisku šo zaudējumu daļu.
(45)
Vēstulē, kas pievienota šai atbildei, Somijas Finanšu sektora konfederācija Finanssialan Keskusliitto atzīst, ka situācijā, kāda ir šobrīd, zvejniecības apdrošināšanas sabiedrības nespētu segt visus zaudējumus. Šī zaudējumu segšana būtu ļoti daļēja segšana, vai dažos gadījumos, piemēram, atlīdzinot zaudējumus rīkiem, tā vispār nebūtu iespējama. Apdrošināšanas sabiedrības nevar uzskatīt šos zaudējumus par nodrošināmiem, vai arī, uzskatot tos par tādiem, apdrošināšanas prēmiju likme nebūtu pienācīga.
(46)
Tas parāda, ka zvejniecības apdrošināšanas apvienības nespēj izkropļot konkurenci attiecībā uz privātajām apdrošināšanas sabiedrībām. Tas raksturo faktu, ka Somijas tirgū privātie uzņēmumi nepiedāvā segt šos zaudējumus.
(47)
Komisija uzskata, ka valsts atbalsta pasākumu, kas paredzēts tirgus nepilnību novēršanai, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas atbilst vispārējas nozīmes mērķiem. Tas atbilst Vadlīniju 4.9. punktā noteiktajām prasībām attiecībā uz atbilstību Vadlīnijās izklāstītajiem principiem un kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem.
(48)
Kopējās zivsaimniecības politikas mērķi ir garantēt tādu ūdens dzīvo resursu izmantošanu, kas nodrošina ilgtspējīgus ekonomiskos, vides un sociālos apstākļus (21). Komisija uzskata, ka šī shēma, ja to grozītu atbilstoši Somijas aprakstītajām izmaiņām, veicinātu šādus apstākļus. Vienlaikus piemērojot saglabāšanas un pārvaldības noteikumus šo resursu izmantošanai, tā ļautu turpināt zvejošanu apstākļos, kas ir specifiski Somijas piekrastes ūdeņiem, ietverot arī kaitējumu iekārtām (zvejas tīkliem), ko nodara roņi un dažkārt jūras kraukļi. Tas palīdzētu nodrošināt pienācīgus ekonomiskos, vides un sociālos apstākļus tiem zvejniecības uzņēmumiem, kuri saskaras ar specifiskajiem ierobežojumiem, ko rada zvejošana šajos ūdeņos. Tas arī palīdzētu saglabāt attiecīgo piekrastes kopienu sociālekonomisko struktūru.
(49)
Turklāt Komisija konstatē, ka šī atbalsta shēma pēc grozījumu izdarīšanas nekādā gadījumā nepiedāvās izmaksāt pilnu kompensāciju par attiecīgajiem zaudējumiem. Pašreizējā sistēma, ko veido, pirmkārt, franšīze un, otrkārt, tikai daļēja izmaksātās kompensācijas atlīdzināšana (22), paliks spēkā. Tādējādi joprojām saglabāsies vajadzīgā sadarbība no šīs atbalsta shēmas saņēmēju puses, kā to prasa Vadlīniju 3.3. punkts.
(50)
Visbeidzot, Komisija atzīst, ka laikposms, ko Somija uzskata par nepieciešamu šīs shēmas grozīšanai (23), ir pieņemams. Ņemot vērā vajadzīgo likumdošanas procedūru, tiesību akta, ar ko groza šīs shēmas pašreizējo juridisko pamatu, spēkā stāšanās termiņš - 2013. gada 1. janvāris - ir reālistisks. Turklāt vienlaikus 2012. gadā tiks atjaunināti spēkā esošie apdrošināšanas līgumi starp zvejniecības uzņēmumiem un zvejniecības apdrošināšanas sabiedrībām saskaņā ar tiem nosacījumiem, ko piemēros šajā laikā, un to darbība beigsies 2013. gada laikā. Ir racionāli ļaut šiem līgumiem darboties līdz to beigu termiņam atbilstoši saskaņotajiem nosacījumiem. Pēc tam tos atkal atjauninās 2013. gadā saskaņā ar jaunajiem nosacījumiem, ko piemēros šajā laikā. Tāpēc galīgais termiņš, 2013. gada 31. decembris, kad nākamajā dienā, t. i., 2014. gada 1. janvārī, spēkā stāsies šādi pielāgoti līgumi, ir pamatots.
6. SECINĀJUMS
(51)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto analīzi, Komisija secina, ka “Apdrošināšanas shēmu zvejniecības nozarē” varēs uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā tiks grozīta saskaņā ar šādiem principiem:
-
to kuģu izslēgšanu, kuri zvejo atklātā jūrā, kas praksē nozīmē to kuģu izslēgšanu, kuru garums pārsniedz 12 metrus,
-
tikai to zaudējumu atlīdzināšanu, kas radušies Somijas teritoriālajos ūdeņos vai tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā,
-
izdevumu atlīdzināšanu tikai par to kaitējumu, ko radījuši Somijas īpašie apstākļi un ko tādējādi izraisījuši nelabvēlīgie klimatiskie vai ģeogrāfiskie apstākļi (ledus, sniegs, spēcīgas vētras, rifi seklajos ūdeņos) vai roņi un jūras kraukļi, un ko cietuši kuģi un zvejas rīki, kā arī transports un pārvadājumu transportlīdzekļi un cits specifisks aprīkojums, ko izmanto ziemas zvejai.
(52)
Komisija ņem vērā Somijas iestāžu apņemšanos grozīt minētās atbalsta shēmas juridisko pamatu vēlākais līdz 2013. gada 1. janvārim, lai šo apdrošināšanas līgumu nosacījumus mainītu vēlākais līdz 2014. gada 1. janvārim.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Pašreizējā atbalsta shēma “Apdrošināšanas shēma zvejniecības nozarē”, attiecībā uz kuru pēc Vadlīniju pārskatīšanas tika izvirzīts priekšlikums izskatīt valsts atbalstu zvejniecības un akvakultūras jomā, ir saderīga ar iekšējo tirgu, ja tā tiks grozīta saskaņā ar šādu Somijas apņemšanos:
-
to kuģu izslēgšanu, kuri zvejo atklātā jūrā, kas praksē nozīmē to kuģu izslēgšanu, kuru garums pārsniedz 12 metrus,
-
tikai to zaudējumu atlīdzināšanu, kas radušies Somijas teritoriālajos ūdeņos vai tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā,
-
izdevumu atlīdzināšanu tikai par to kaitējumu, ko radījuši Somijas īpašie apstākļi un ko tādējādi izraisījuši nelabvēlīgie klimatiskie vai ģeogrāfiskie apstākļi (ledus, sniegs, spēcīgas vētras, rifi seklajos ūdeņos) vai roņi un jūras kraukļi, un ko cietuši kuģi un zvejas rīki, kā arī transports un pārvadājumu transportlīdzekļi un cits specifisks aprīkojums, ko izmanto ziemas zvejai.
2. Juridiskie nosacījumi, ar ko groza šo shēmu, stājas spēkā vēlākais līdz 2013. gada 1. janvārim, un attiecīgie apdrošināšanas līgumi, kas noslēgti, pamatojoties uz šiem nosacījumiem, stājas spēkā vēlākais līdz 2014. gada 1. janvārim.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Somijas Republikai.
Briselē, 2012. gada 11. janvārī