РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
PADOMES LĒMUMS
(2011. gada 9. jūnijs)
par to, lai Eiropas Savienības vārdā apstiprinātu Hāgas 2007. gada 23. novembra Konvenciju par uzturlīdzekļu bērniem un cita veida ģimenes uzturēšanas līdzekļu pārrobežu piedziņu
(2011/432/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas b) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta otrās daļas pirmo teikumu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
tā kā:
(1)
Savienība tiecas izveidot kopīgu tiesiskuma telpu, kuras pamatā ir nolēmumu savstarpējās atzīšanas princips.
(2)
Hāgas 2007. gada 23. novembra Konvencija par uzturlīdzekļu bērniem un cita veida ģimenes uzturēšanas līdzekļu pārrobežu piedziņu (“Konvencija”) ir labs pamats tādai pasaules mēroga administratīvas sadarbības sistēmai un nolēmumu par uzturēšanas līdzekļiem un vienošanos par uzturēšanas līdzekļiem atzīšanai un izpildei, kurā ir paredzēta bezmaksas juridiskā palīdzība faktiski visās bērnu uzturlīdzekļu lietās un racionalizēta atzīšanas un izpildes procedūra.
(3)
Konvencijas 59. pantā ir paredzēta iespēja, ka reģionālas ekonomiskas integrācijas organizācijas, piemēram, Savienība, paraksta, pieņem, apstiprina Konvenciju vai pievienojas tai.
(4)
Konvencijā reglamentētie jautājumi tiek aplūkoti arī Padomes Regulā (EK) Nr. 4/2009 (2008. gada 18. decembris) par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un sadarbību uzturēšanas saistību lietās (2). Kā tika nolemts, pieņemot Padomes Lēmumu 2011/220/ES (3) par to, lai parakstītu Konvenciju, Savienībai būtu jāapstiprina Konvencija vienai pašai un vajadzētu būt kompetentai rīkoties attiecībā uz visiem Konvencijā reglamentētiem jautājumiem. Tādējādi dalībvalstīm Konvencija būtu saistoša, jo to ir apstiprinājusi Savienība.
(5)
Tādēļ Savienībai apstiprinot Konvenciju būtu jāiesniedz deklarācija par kompetenci saskaņā ar Konvencijas 59. panta 3. punktu.
(6)
Turklāt, apstiprinot Konvenciju, Savienībai būtu jāsniedz visas attiecīgās atrunas un deklarācijas, ko tā uzskata par vajadzīgām un ko pieļauj attiecīgi Konvencijas 62. un 63. pants.
(7)
Šajā nolūkā Savienībai saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punktu būtu jāpaziņo, ka tā paplašinās Konvencijas II un III nodaļas piemērošanu arī attiecībā uz laulātā uzturēšanas līdzekļiem. Vienlaicīgi Savienībai būtu jāiesniedz vienpusēja deklarācija, kurā tā apņemas vēlāk izskatīt iespēju turpināt paplašināt piemērošanas jomu.
(8)
Savienībai būtu jāiesniedz Konvencijas 44. panta 3. punktā paredzētā atruna par valodām, kas ir pieņemamas saziņai starp centrālām iestādēm. Dalībvalstīm, kas vēlas, lai Savienība veiktu minēto atrunu attiecībā uz tām, būtu iepriekš tas jāpaziņo Komisijai, norādot veicamās atrunas saturu.
(9)
Savienībai būtu jāiesniedz arī deklarācijas, kas ir paredzētas Konvencijas 11. panta 1. punkta g) apakšpunktā un 44. panta 1. punktā un 2. punktā. Dalībvalstīm, kas vēlas, lai Savienība iesniegtu šādas deklarācijas attiecībā uz tām, būtu iepriekš tas jāpaziņo Komisijai, norādot iesniedzamo deklarāciju saturu.
(10)
Dalībvalstij, kas pēc tam vēlas atsaukt atrunu, kas uz to attiecas un kas ir iekļauta II pielikumā, vai grozīt vai atsaukt deklarāciju, kas uz to attiecas un kas ir iekļauta III pielikumā, vai pievienot deklarāciju attiecībā uz to un kas ir iekļauta III pielikumā, būtu tas jāpaziņo Padomei un Komisijai. Savienībai, pamatojoties uz to, būtu attiecīgi jāinformē depozitārs.
(11)
Dalībvalstīm būtu jāinformē Komisija par centrālajām iestādēm, kas ir ieceltas saskaņā ar Konvencijas 4. panta 3. punktu, un būtu jāpaziņo Komisijai informācija par tiesību aktiem, procesuālo kārtību un pakalpojumiem, kas minēta Konvencijas 57. pantā. Komisijai būtu jānosūta minētā informācija Hāgas Starptautisko privāttiesību konferences pastāvīgajam birojam (“pastāvīgais birojs”) brīdī, kad Savienība deponē tās apstiprināšanas instrumentu, kā noteikts Konvencijā.
(12)
Sniedzot Komisijai attiecīgo informāciju par tās centrālajām iestādēm un tās tiesību aktiem, procesuālo kārtību un pakalpojumiem, dalībvalstīm būtu jāizmanto Hāgas Starptautiskās privāttiesību konferences ieteiktā un publicētā valsts apraksta veidlapa, ja iespējams, tās elektroniskā versijā.
(13)
Dalībvalstij, kurai vēlāk ir nepieciešams grozīt informāciju par tās centrālajām iestādēm vai par tās tiesību aktiem, procesuālo kārtību un pakalpojumiem, par to būtu tieši jāinformē pastāvīgais birojs, vienlaikus paziņojot par grozījumu arī Komisijai.
(14)
Saskaņā ar 3. pantu 21. Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.
(15)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. Protokolā par Dānijas nostāju, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināta Hāgas 2007. gada 23. novembra Konvencija par uzturlīdzekļu bērniem un cita veida ģimenes uzturēšanas līdzekļu pārrobežu piedziņu (“Konvencija”).
Konvencijas teksts ir pievienots šim lēmumam.
2. pants
Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā deponēt Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu.
3. pants
Deponējot Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu, Savienība saskaņā ar Konvencijas 59. panta 3. punktu iesniedz deklarāciju par kompetenci.
Minētās deklarācijas teksts ir iekļauts šā lēmuma I pielikuma A daļā.
4. pants
1. Deponējot Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu, Savienība saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punktu deklarē, ka tā paplašinās Konvencijas II un III nodaļas piemērošanu attiecībā uz laulātā uzturēšanas līdzekļiem.
Minētās deklarācijas teksts ir iekļauts šā lēmuma I pielikuma B daļā.
2. Deponējot Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu, Savienība iesniedz vienpusēju deklarāciju, kuras teksts ir iekļauts šā lēmuma IV pielikumā.
5. pants
Deponējot Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu, Savienība izdara Konvencijas 44. panta 3. punktā paredzēto atrunu attiecībā uz dalībvalstīm, kuras iebilst pret angļu vai franču valodas lietošanu saziņai starp centrālajām iestādēm.
Minētās atrunas teksts ir iekļauts šā lēmuma II pielikumā.
6. pants
Deponējot Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu, Savienība iesniedz deklarācijas, kas ir paredzētas Konvencijas 11. panta 1. punkta g) apakšpunktā attiecībā uz dalībvalstu pieprasīto informāciju vai dokumentiem un Konvencijas 44. panta 1. punktā attiecībā uz valodām, kuras dalībvalstis atzīst kā pieņemamas papildus oficiālajām valodām, kā arī deklarāciju, kas ir paredzēta Konvencijas 44. panta 2. punktā.
Minēto deklarāciju teksti ir iekļauti šā lēmuma III pielikumā.
7. pants
1. Dalībvalstis ne vēlāk kā 2012. gada 10. decembrī paziņo Komisijai:
a)
centrālo iestāžu, kas ir ieceltas saskaņā ar Konvencijas 4. panta 3. punktu, kontaktinformāciju; un
b)
informāciju par tiesību aktiem, procesuālo kārtību un pakalpojumiem, kas minēti Konvencijas 57. pantā.
2. Lai nosūtītu 1. punktā paredzēto informāciju Komisijai, dalībvalstis izmanto Hāgas Starptautisko privāttiesību konferences ieteikto un publicēto valsts apraksta veidlapu, ja iespējams, tās elektroniskā versijā.
3. Komisija dalībvalstu aizpildītās individuālās valsts apraksta veidlapas pārsūta Hāgas Starptautisko privāttiesību konferences pastāvīgajam birojam (“pastāvīgais birojs”) brīdī, kad Savienība deponē Konvencijas 58. panta 2. punktā minēto instrumentu.
8. pants
Dalībvalsts, kas vēlas atsaukt atrunu, kas uz to attiecas un kas ir iekļauta II pielikumā, vai grozīt vai atsaukt deklarāciju, kas uz to attiecas un kas ir iekļauta III pielikumā, vai pievienot deklarāciju attiecībā uz to un kas ir iekļauta III pielikumā, paziņo Padomei un Komisijai par vēlamo atsaukumu, grozījumu vai pievienošanu.
Savienība pēc tam saskaņā ar Konvencijas 63. panta 2. punktu attiecīgi informē depozitāru.
9. pants
Dalībvalsts, kas vēlas grozīt sākotnējo informāciju, ko Komisija ir pārsūtījusi valsts apraksta veidlapā, tieši informē pastāvīgo biroju par to vai - valsts apraksta veidlapas elektroniskās versijas gadījumā - veic vajadzīgos grozījumus tieši. Tā vienlaicīgi par to informē Komisiju.
10. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Luksemburgā, 2011. gada 9. jūnijā