РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 юли 2011 година
за предоставяне на поисканата от Белгия дерогация по отношение на област Фландрия по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 4503)
(само текстът на нидерландски език е автентичен)
(2011/489/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например, в настоящия случай, продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
На 21 декември 2007 г. Комисията прие Решение 2008/64/ЕО за предоставяне на поисканата от Белгия дерогация по отношение на област Фландрия по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (2), с което се разрешава на Кралство Белгия да разреши в област Фландрия, при определени условия, наторяване с до 250 kg азот от животински тор на хектар годишно върху парцели с пасища и с царевица, подсята с трева, и до 200 kg азот от животински тор на хектар годишно върху парцели със зимна пшеница, последвана от междинна култура, и парцели с цвекло.
(3)
Дерогацията, предоставена с Решение 2008/64/ЕО, се отнасяше за около 3 300 земеделски производители и 83 500 ha земя и изтече на 31 декември 2010 г.
(4)
На 15 март 2011 г. Белгия подаде в Комисията искане за подновяване на дерогацията по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на област Фландрия.
(5)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Белгия да разреши наторяване в определени стопанства във Фландрия с до 250 kg азот от тор от пасящ добитък и обработен свински тор на хектар годишно върху парцели с пасища, с царевица, подсята с трева, и окосявани пасища или окосявана ръж, последвани от царевица, и до 200 kg азот от животински тор и обработен свински тор на хектар годишно върху парцели със зимна пшеница или тритикале, последвани от междинна култура, и парцели с цвекло.
(6)
Фландрия установи ясни цели по отношение на качеството на водите, които да бъдат постигнати през периодите на двете следващи програми за действие. По отношение на повърхностните води нормата за качество - 50 mg нитрати на литър - ще бъде постигната до 2014 г. в 84 % от точките за мониторинг в селскостопанската мрежа за мониторинг, а до 2018 г. - в 95 % от тези точки. По отношение на плитките подпочвени води, при които темповете на възстановяване са по-бавни, средната концентрация на нитрати ще намалее с 10 % през 2014 г. и с 20 % до 2018 г. спрямо средната концентрация на нитратите през 2010 г., която е 40 mg нитрати на литър. Особено внимание се обръща на хидроложки хомогенните зони, при които концентрациите на нитрати в плитките подпочвени води са средно по-високи от 50 mg нитрати на литър и при които средната концентрация ще трябва да се намалява с по 5 mg нитрати на литър за всеки период на програмата за действие.
(7)
За постигането на тези цели Фландрия прие засилена програма за действие за периода 2011-2014 г. До 2014 г. ще бъде проведен преглед на политиката, въз основа на който в програмата за действие за периода 2015-2018 г. ще бъдат предприети евентуални по-нататъшни засилени действия, за да се гарантира постигане на определените цели за качество на водите.
(8)
Законодателният акт, транспониращ Директива 91/676/ЕИО за област Фландрия - „Наредба за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници“ от 22 декември 2006 г. (наричана по-долу „Наредба за животинския тор“) - е изменен (3) в съответствие с програмата за действие за периода 2011-2014 г. на 6 май 2011 г. и се прилага във връзка с настоящото решение.
(9)
Наредбата за животинския тор се прилага на цялата територия на област Фландрия.
(10)
В Наредбата за животинския тор са включени ограничения за наторяването с азот и фосфор.
(11)
Представените към уведомлението подкрепящи документи показват, че предлаганото количество от съответно 250 и 200 kg азот от животински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии, включително дълги вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(12)
След като прегледа искането Комисията смята, че предложените количества от съответно 250 и 200 kg азот от тор от пасящ добитък и обработен свински тор на хектар годишно няма да възпрепятстват постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия, които се отнасят също така и за засилените мерки, приети в програмата за действие за периода 2011-2014 г.
(13)
За да не се допусне прилагането на поисканата дерогация да доведе до интензифициране на отглеждането на животни, компетентният орган следва да гарантира ограничаване на броя на животните, които могат да бъдат отглеждани във всяко стопанство (права на емисии на хранителни вещества) в област Фландрия, в съответствие с разпоредбите на Наредбата за животинския тор.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Кралство Белгия с писмо от 15 март 2011 г. от името на област Фландрия, с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища; царевица, подсята преди или след прибирането на реколтата с трева, която се коси и прибира от полето и изпълнява ролята на междинна култура; окосявани пасища или окосявана ръж, последвани от царевица; зимна пшеница или тритикале, последвани от междинна култура; захарно или кръмно цвекло;
д)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на неотбити телета), овце, кози и коне;
е)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
ж)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на животински тор;
з)
„отпадна течност с ниско съдържание на азот и фосфати“ означава обработен тор с максимално съдържание на азот 1 kg на тон отпадна течност и максимално съдържание на фосфати 1 kg на тон отпадна течност;
и)
„почвен профил“ означава почвеният слой, намиращ се под нивото на земната повърхност до 0,90 m дълбочина, освен когато средното максимално водно ниво на подпочвените води е на по-малка дълбочина; в този случай профилът достига дълбочина, равна на средното максимално водно ниво на подпочвените води.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за определени парцели от дадено стопанство, в които се отглеждат култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация съгласно настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари. За 2011 г. годишното заявление се подава от земеделските производители най-късно до 15 юли.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, се доставя в одобрени инсталации за рециклиране с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати. Рециклираният продукт не може да се употребява върху земеделски земи в област Фландрия, с изключение на паркове, зелени площи и частни градини.
2. Ползващите се от дерогация земеделски производители, които извършват обработка на животинския тор, представят ежегодно на компетентните органи данни относно количествата животински тор, изпратени за обработка, количеството и местоназначението на твърдата фракция и на обработения тор, както и относно съдържанието на азот и фосфор в тях.
3. Компетентните органи изготвят и редовно актуализират признатите методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Амонякът и другите емисии от обработката на животински тор се събират и третират по начин, позволяващ да се намали въздействието върху околната среда и вредностите от инсталациите, които водят до по-високи емисии в сравнение с референтната ситуация, а именно съхранение на пресния животински тор и използването му за наторяване. С оглед постигането на тези цели се изготвя и редовно се актуализира списък на инсталациите, за които е необходимо третиране на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-11, количеството животински тор от пасящ добитък, обработен животински тор и отпадна течност с ниско съдържание на азот и фосфати, внасяно всяка година в парцелите, за които се прилага дерогация, включително количеството, внасяно от самите животни, не може да надвишава 250 kg азот на хектар годишно върху парцели, засадени със:
а)
пасища и царевица, подсята с трева;
б)
окосявани пасища, последвани от царевица;
в)
окосявана ръж, последвана от царевица,
и 200 kg азот на хектар годишно върху парцели, засадени със:
г)
зимна пшеница, последвана от междинна култура;
д)
тритикале, последвано от междинна култура;
е)
захарно или кръмно цвекло.
2. Обработеният тор, който не отговаря на изискванията за отпадна течност с ниско съдържание на азот и фосфати, може да се внася в парцели, за които се прилага дерогация, само ако съотношението азот-фосфати (N/P2O5) в него е най-малко 3,3.
3. Внасянето на отпадна течност с ниско съдържание на азот и фосфати е ограничено до максимум 15 тона на хектар.
4. Общото внесено количество азот и фосфати трябва да съответства на потребността от хранителни вещества на съответната култура и да отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота от животинския тор вследствие на обработката. То не може да надвишава, за всички култури и във всички случаи, максималните норми за торене с фосфати и азот, изразени като общ азот или усвоим азот, определени в програмата за действие.
5. В парцелите, за които се прилага дерогация, се забранява употребата на фосфати от изкуствени торове.
6. За всяко стопанство се води план за наторяване за цялата площ на стопанството, в който да се описва сеитбообращението и планираното внасяне на животински тор и азотно-фосфорни торове. Той трябва да бъде на разположение в стопанството за всяка календарна година най-късно до 15 февруари.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и очакваните характеристики на обработения животински тор;
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
ж)
изчисление на внасяното количество азот и фосфор от животински тор във всеки парцел;
з)
изчисление на внасяното количество азот и фосфор от изкуствени и други торове във всеки парцел.
Плановете се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
7. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето; те включват внесените количества и времето на торене с животински тор и азотни торове.
8. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи трябва да се осъществява не по-късно от 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
9. Концентрацията на нитрати в почвения профил трябва да се измерва всяка година през есента, най-късно до 15 ноември, в най-малко 6 % от всички парцели, за които се прилага дерогация, и в 1 % от останалите парцели, които се използват от ползващите се с дерогация стопанства, така че да бъдат обхванати поне 85 % от тези стопанства. На всеки 2 хектара земеделска земя се изискват поне три проби, представляващи три различни почвени слоя в рамките на почвения профил.
10. Животински тор, обработен животински тор или отпадна течност с ниско съдържание на азот и фосфати с общо съдържание на азот, по-високо от 0,60 kg азот на тон, изкуствени и други торове не могат да се употребяват в парцели, за които се прилага дерогация, в периода между 1 септември и 15 февруари на следващата година.
11. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 31 май всяка година.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се с индивидуална дерогация, са длъжни да изпълняват следните мерки:
а)
пасищата върху всички видове почви, с изключение на глинестите почви, се орат напролет;
б)
пасищата върху глинести почви се орат преди 15 септември;
в)
пасищата в парцелите, за които се прилага дерогация, не могат да включват засети бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
разораното пасище се засява, в срок от 2 седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища;
д)
междинните култури се засяват в срок от 2 седмици след прибирането на зимната пшеница или тритикалето, но не по-късно от 10 септември;
е)
междинните култури не се орат преди 15 февруари, за да се осигури постоянно растително покритие на обработваемата площ за възстановяване на есенните подпочвени загуби на нитрати и ограничаване на зимните загуби.
Член 8
Други мерки
Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на одобрените инсталации за обработка на животински тор и преработка на твърдата фракция.
Член 9
Мерки относно производството и транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират спазването на ограничението за броя на животните, които могат да бъдат отглеждани във всяко стопанство (права на емисии на хранителни вещества) в област Фландрия, в съответствие с разпоредбите на Наредбата за животинския тор.
2. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор, извършван от акредитирани превозвачи, посредством географски системи за определяне на местоположението, за всички превози, считано от 1 януари 2012 г. До посочената дата компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор, извършван от акредитирани превозвачи от категории A 5o, A 7o, B и C съгласно членове 4 и 5 от фламандската министерска наредба от 19 юли 2007 г. (4), посредством географски системи за определяне на местоположението.
3. Компетентните органи гарантират извършването на оценка на състава на животинския тор по отношение на концентрацията на азот и фосфор преди всеки превоз. Пробите от животински тор трябва да се анализират от признати лаборатории и резултатите от анализа да се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител.
4. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, броя на парцелите, процента на животните, процента на земеделската земя и местното земеползване, обхванати от индивидуална дерогация във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики, обхванати от индивидуална дерогация, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се поддържа мрежата за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води, създадена съгласно Решение 2008/64/ЕО. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени върху песъчливи почви.
4. Поддържат се създадените съгласно Решение 2008/64/ЕО станции за наблюдение, обхващащи поне 150 стопанства, с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва (глинеста, мергелна, песъчлива, льосова), практиките на наторяване и културите. Съставът на мрежата за наблюдение не може да се променя през целия период на прилагане на настоящото решение.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение прилагането на законодателството, с което е транспонирана Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване, земеделският производител се уведомява за това. В такъв случай искането му за дерогация за следващата година се смята за отхвърлено.
3. Резултатите от измерванията, посочени в член 6, параграф 8, следва да се проверяват. Когато проверката покаже неспазване, включително надвишаване на базовата прагова стойност, определена в Наредбата за животинския тор, земеделският производител се уведомява за това и заявлението за дерогация за следващата година за парцела или парцелите се отхвърля.
4. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва проверка на изпълнението на задълженията по акредитиране, оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор. Вземането на проби от транспортирания животински тор може да се извършва, когато е уместно, по време на товаренето, с помощта на монтирани върху превозното средство съоръжения за автоматично вземане на проби. Пробите от животински тор се анализират от признати от компетентните органи лаборатории и резултатите от анализа се съобщават на изпращащия и получаващия земеделски производител.
5. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година най-късно до декември, а за 2014 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя и местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
б)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
в)
оценка на остатъчните нитрати в почвения профил през есента за парцелите, за които се прилага дерогация, и сравнение с данните за остатъчните нитрати и тенденциите в парцелите, за които не се прилага дерогация, при сходни сеитбообращения. Парцелите, за които не се прилага дерогация, следва да включват парцели, за които не се прилага дерогация, в ползващи се от дерогация стопанства, както и парцели в други стопанства;
г)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство и парцел, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
д)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор;
е)
информация относно броя на стопанствата, ползващи се от дерогация, и парцелите, за които се прилага дерогация, в които са внесени обработен животински тор и отпадни течности с ниско съдържание на азот и фосфати, както и използваните количества;
ж)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
з)
посочения в член 5, параграф 4 списък на инсталациите за обработка на животински тор;
и)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с Програмата за действие на област Фландрия за периода 2011-2014 г. (Наредба за животинския тор) и срокът на действието му изтича на 31 декември 2014 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Кралство Белгия.
Съставено в Брюксел на 29 юли 2011 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2011. gada 29. jūlijs)
par to, lai Beļģijai attiecībā uz Flandrijas reģionu piešķirtu atkāpi, ko tā pieprasījusi atbilstīgi Padomes Direktīvai 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4503)
(Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)
(2011/489/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvu 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (1), un jo īpaši tās III pielikuma 2. punkta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Ja kūtsmēslu daudzums, ko dalībvalsts ir paredzējusi izmantot uz vienu hektāru gadā, atšķiras no Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta otrās daļas pirmajā teikumā un minētās daļas a) apakšpunktā norādītā daudzuma, tas jānosaka tā, lai nekavētu attiecīgās direktīvas 1. pantā minēto mērķu sasniegšanu, un jāpamato ar objektīviem kritērijiem, kas šajā gadījumā ir ilgi veģetācijas periodi un kultūraugi, kam vajadzīgs daudz slāpekļa.
(2)
Komisija 2007. gada 21. decembrī pieņēma Lēmumu 2008/64/EK, ar ko Beļģijai attiecībā uz Flandrijas reģionu piešķir atkāpi, ko tā pieprasījusi atbilstīgi Padomes Direktīvai 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (2), un kas Beļģijas Karalistei Flandrijas reģionā atļauj konkrētos apstākļos izmantot līdz 250 kg kūtsmēslu slāpekļa uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē zālaugus un kukurūzu ar zāles pasēju, un līdz 200 kg kūtsmēslu slāpekļa uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē ziemas kviešus, pēc kuriem sēj starpkultūru, un bietes.
(3)
Atkāpe, kuru piešķīra ar Lēmumu 2008/64/EK, attiecās uz aptuveni 3 300 lauksaimniekiem un 83 500 ha zemes un bija spēkā līdz 2010. gada 31. decembrim.
(4)
Beļģija 2011. gada 15. martā iesniedza Komisijai lūgumu atjaunot atkāpi attiecībā uz Flandrijas reģionu atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta trešajai daļai.
(5)
Pieprasītā atkāpe ir saistīta ar Beļģijas nodomu atļaut izmantot konkrētās Flandrijas saimniecībās līdz 250 kg slāpekļa no ganību dzīvnieku kūtsmēsliem un apstrādātiem cūku mēsliem uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē zālaugus, kukurūzu ar zāles pasēju, zālāju vai rudzu platības, kurās pēc pļaujas kā pēcaugus sēj kukurūzu, un līdz 200 kg slāpekļa no kūtsmēsliem un apstrādātiem cūku mēsliem uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē ziemas kviešus vai tritikāli, pēc kuras sēj starpkultūru, un bietes.
(6)
Flandrija noteica skaidrus ūdens kvalitātes mērķus, kas jāsasniedz divos nākamajos rīcības programmas periodos. Attiecībā uz virszemes ūdeņiem līdz 2014. gadam kvalitātes standarts 50 mg nitrātu litrā tiks sasniegts 84 % lauksaimniecisko darbību monitoringa tīkla monitoringa vietās, bet līdz 2018. gadam - 95 % šo vietu. Attiecībā uz augšējiem gruntsūdeņiem, kas atjaunojas lēnāk, līdz 2014. gadam vidējā nitrātu koncentrācija tiks samazināta par 10 %, bet līdz 2018. gadam - par 20 % salīdzinājumā ar vidējo līmeni 2010. gadā, proti, 40 mg nitrātu litrā. Īpaša uzmanība ir pievērsta hidroloģiski viendabīgām zonām, kurās nitrātu koncentrācija augšējos gruntsūdeņos vidēji ir lielāka par 50 mg nitrātu litrā un kurās vidējā koncentrācija būs jāsamazina par 5 mg nitrātu vienā rīcības programmas periodā.
(7)
Lai sasniegtu šo mērķi, Flandrija ir izveidojusi stingrāku rīcības programmu 2011.-2014. gada periodam. Līdz 2014. gadam tiks veikta politikas pārskatīšana, balstoties uz to, kādi stingrāki pasākumi, iespējams, turpmāk tiks īstenoti rīcības programmā 2015.-2018. gada periodam, lai garantētu, ka tiek sasniegti noteiktie ūdens kvalitātes mērķi.
(8)
Tiesību akts, ar kuru Flandrijas reģionā īsteno Direktīvu 91/676/EEK, ir 2006. gada 22. decembra Dekrēts par ūdens aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (turpmāk - “Dekrēts par mēslojumu”), kas tika grozīts (3)2011. gada 6. maijā saskaņā ar rīcības programmu 2011.-2014. gada periodam, un to piemēro saistībā ar šo lēmumu.
(9)
Dekrētu par mēslojumu piemēro visā Flandrijas reģiona teritorijā.
(10)
Dekrēts par mēslojumu ietver slāpekļa un fosfora izmantošanas ierobežojumus.
(11)
Kopā ar paziņojumu iesniegtie dokumenti liecina, ka pieprasītais daudzums - attiecīgi 250 kg un 200 kg kūtsmēslu slāpekļa uz vienu hektāru gadā - ir pamatojams ar objektīviem kritērijiem, piemēram, ilgu veģetācijas periodu un kultūraugiem, kam vajadzīgs daudz slāpekļa.
(12)
Pārbaudījusi iesniegumu, Komisija uzskata, ka pieprasītais daudzums - attiecīgi 250 kg un 200 kg slāpekļa no ganību dzīvnieku kūtsmēsliem un apstrādātiem cūku mēsliem uz vienu hektāru gadā - neietekmēs Direktīvas 91/676/EEK mērķu sasniegšanu, ja tiks ievēroti daži stingri nosacījumi, kurus piemēro papildus stingrākiem pasākumiem, kas veikti rīcības programmā 2011.-2014. gada periodam.
(13)
Lai nepieļautu, ka, piemērojot pieprasīto atkāpi, notiktu intensīvāka lopkopība, kompetentajām iestādēm jānodrošina, ka Flandrijas reģionā vienā saimniecībā drīkst turēt ierobežotu skaitu lauksaimniecības dzīvnieku (barības elementu emisijas tiesības) saskaņā ar Dekrēta par mēslojumu noteikumiem.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Nitrātu komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 91/676/EEK 9. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Beļģijas Karalistes 2011. gada 15. marta vēstulē Flandrijas reģiona vārdā pieprasīto atkāpi, kas atļauj izmantot vairāk kūtsmēslu, nekā paredzēts Direktīvas 91/676/EEK III pielikuma 2. punkta otrās daļas pirmajā teikumā un tās a) apakšpunktā, piešķir, ja ir ievēroti šajā lēmumā paredzētie nosacījumi.
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā izmanto šādas definīcijas:
a)
“saimniecības” ir lauku saimniecības, kurās audzē vai neaudzē lauksaimniecības dzīvniekus;
b)
“zemes gabals” ir atsevišķs lauks vai lauku grupa, kas audzēto kultūraugu, augsnes tipa un mēslošanas paņēmienu ziņā ir viendabīga;
c)
“zālāji” ir pastāvīgas vai pagaidu zālaugu platības (pagaidu platības parasti ierīko uz laiku līdz četriem gadiem);
d)
“kultūraugi ar lielu slāpekļa patēriņu un ilgu veģetācijas periodu” ir zālaugi, kukurūza ar zāles pasēju pirms vai pēc ražas novākšanas, kuru nopļauj, novāc no lauka un izmanto kā starpkultūru, zālāju vai rudzu platības, kurās pēc pļaujas kā pēcaugus sēj kukurūzu, ziemas kvieši vai tritikāle, pēc kuras sēj starpkultūru, cukurbietes vai lopbarības bietes;
e)
“ganību dzīvnieki” ir liellopi (izņemot nobarojamus teļus), aitas, kazas un zirgi;
f)
“kūtsmēslu apstrāde” ir cūku mēslu sadalīšana divās frakcijās (cietā un šķidrā frakcijā), ko veic, lai uzlabotu iestrādāšanu augsnē un slāpekļa un fosfora absorbciju;
g)
“apstrādāti kūtsmēsli” ir šķidrā frakcija, ko iegūst pēc kūtsmēslu apstrādes;
h)
“šķidrmēsli ar nelielu slāpekļa un fosfāta saturu” ir apstrādāti kūtsmēsli ar maksimālo slāpekļa saturu 1 kg vienā tonnā šķidrmēslu un maksimālo fosfāta saturu 1 kg vienā tonnā šķidrmēslu;
i)
“augsnes profils” ir augsnes slānis zem zemes virskārtas līdz 0,90 m dziļumā, ja vien vidējais augstākais gruntsūdens līmenis nav mazāks, tādā gadījumā šis slānis ir vidējā augstākā gruntsūdens līmeņa dziļumā.
3. pants
Darbības joma
Šo lēmumu piemēro individuāli konkrētiem saimniecības zemes gabaliem, kuros audzē kultūraugus ar lielu slāpekļa patēriņu un ilgu veģetācijas periodu, un ja ir ievēroti 4.-7. pantā paredzētie nosacījumi.
4. pants
Ikgadējs pieteikums un saistības
1. Lauksaimnieki, kas vēlas izmantot atkāpi saskaņā ar šo lēmumu, ik gadu līdz 15. februārim iesniedz pieteikumu kompetentajām iestādēm. Attiecībā uz 2011. gadu lauksaimnieki ikgadējo pieteikumu iesniedz līdz 15. jūlijam.
2. Vienlaikus ar 1. punktā minētā ikgadējā pieteikuma iesniegšanu viņi rakstiski uzņemas 5., 6. un 7. pantā paredzēto nosacījumu izpildi.
5. pants
Kūtsmēslu apstrāde
1. Kūtsmēslu apstrādē iegūto cieto frakciju nogādā uz sertificētām iekārtām pārstrādei, lai mazinātu smakas un citas emisijas, uzlabotu agronomiskās un higiēnas īpašības, atvieglotu pārvietošanu un uzlabotu slāpekļa un fosfora absorbciju. Pārstrādē iegūto produktu neizmanto Flandrijas reģiona lauksaimniecības zemēm, izņemot parkus, apstādījumus un privātos dārzus.
2. Lauksaimnieki, kas izmanto atkāpi un kas veic kūtsmēslu apstrādi, katru gadu kompetentajām iestādēm iesniedz datus par apstrādei nosūtīto kūtsmēslu daudzumu, cietās frakcijas un apstrādāto kūtsmēslu daudzumu un paredzēto izmantojumu, kā arī slāpekļa un fosfora saturu.
3. Par katru saimniecību, kas izmanto individuālo atkāpi, kompetentās iestādes nosaka un regulāri atjaunina atļautās metodes apstrādātu kūtsmēslu, to sastāva atšķirību un apstrādes efektivitātes novērtēšanai.
4. Kūtsmēslu apstrādes rezultātā radušās amonjaka un cita veida emisijas savāc un apstrādā tā, lai mazinātu to ietekmi uz vidi un tās radītos traucējumus attiecībā uz tām iekārtām, kas rada lielākas emisijas nekā standarta situācija, proti, neapstrādātu kūtsmēslu glabāšana un iestrādāšana zemē. Šajā nolūkā izveido un regulāri atjaunina reģistru ar iekārtām, kurās vajadzīga emisiju apstrāde.
6. pants
Kūtsmēslu un citu mēslošanas līdzekļu izmantošana
1. Ņemot vērā 2.-11. punktā paredzētos nosacījumus, ganību dzīvnieku kūtsmēslu, apstrādātu kūtsmēslu un nelielu slāpekļa un fosfāta daudzumu saturošu šķidrmēslu daudzums, ko katru gadu izmanto atkāpi saņēmušajos zemes gabalos, tostarp mēslus, ko dzīvnieki paši atstāj zemes gabalā, nepārsniedz 250 kg slāpekļa uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē:
a)
zālājus un kukurūzu ar zāles pasēju;
b)
zālāju platības, kurās pēc pļaujas kā pēcaugus sēj kukurūzu;
c)
rudzu platības, kurās pēc pļaujas kā pēcaugus sēj kukurūzu;
un 200 kg slāpekļa uz vienu hektāru gadā zemes gabalos, kuros audzē:
d)
ziemas kviešus, pēc kuriem sēj starpkultūru;
e)
tritikāli, pēc kuras sēj starpkultūru;
f)
cukurbietes vai lopbarības bietes.
2. Apstrādātus kūtsmēslus, kas nav kvalificējami kā šķidrmēsli ar nelielu slāpekļa un fosfāta saturu, drīkst izmantot atkāpi saņēmušajos zemes gabalos tikai tad, ja tajos slāpekļa un fosfāta attiecība (N/P2O5) ir vismaz 3,3.
3. Šķidrmēslu ar nelielu slāpekļa un fosfāta saturu izmantošanu ierobežo līdz maksimāli 15 tonnām uz vienu hektāru.
4. Kopējais slāpekļa un fosfāta ienesas daudzums atbilst attiecīgā kultūrauga vajadzībai pēc barības elementiem un tam, cik daudz kultūraugs tos uzņem no augsnes, un paaugstinātai kūtsmēslu slāpekļa pieejamībai apstrādes rezultātā. Tas nekādā gadījumā nepārsniedz visiem kultūraugiem noteiktos maksimālos izmantošanas standartus attiecībā uz fosfātu un slāpekli, kas izteikts kopējā slāpekļa daudzumā vai efektīvajā slāpekļa daudzumā, kā noteikts rīcības programmā.
5. Atkāpi saņēmušajos zemes gabalos ir aizliegts izmantot fosfātu no ķīmiskajiem mēslošanas līdzekļiem.
6. Katrai saimniecībai ir jābūt visas platības mēslošanas plānam, kurā aprakstīta augseka un plānotā kūtsmēslu, slāpekļa un fosfora minerālmēslu lietošana. Šo plānu saimniecībā sagatavo vēlākais līdz katra kalendārā gada 15. februārim.
Mēslošanas plānā iekļauj šādus datus:
a)
lauksaimniecības dzīvnieku skaits, dzīvnieku turēšanas un kūtsmēslu uzkrāšanas sistēmas apraksts, norādot arī datus par kūtsmēslu krātuves tilpumu;
b)
saimniecībā saražoto kūtsmēslu slāpekļa un fosfora aprēķins;
c)
kūtsmēslu apstrādes apraksts un paredzamās apstrādāto kūtsmēslu īpašības;
d)
ārpus saimniecības izvesto vai tajā piegādāto kūtsmēslu daudzums, veids un īpašības;
e)
to zemes gabalu augseka un platība, kuros audzē kultūraugus ar lielu slāpekļa patēriņu un ilgu veģetācijas periodu, un to zemes gabalu augseka un platība, kuros audzē citus kultūraugus;
f)
paredzamais kultūraugiem vajadzīgais slāpekļa un fosfora daudzums katrā zemes gabalā;
g)
aprēķins par kūtsmēslu slāpekļa un fosfora izmantošanas daudzumu katrā zemes gabalā;
h)
aprēķins par slāpekļa un fosfora izmantošanas daudzumu katrā zemes gabalā, lietojot ķīmiskos un citus mēslošanas līdzekļus.
Lai nodrošinātu saskaņotību starp plāniem un faktiskajām lauksaimniecības metodēm, plānus pārskata ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad lauksaimniecības metodēs ir ieviestas izmaiņas.
7. Katra saimniecība sagatavo mēslošanas pārskatu. Tajā ietver kūtsmēslu un slāpekļa mēslošanas līdzekļu izmantošanas daudzumus un datumus.
8. Analīžu rezultāti par slāpekļa un fosfora saturu augsnē ir pieejami katrai saimniecībai, kas izmanto atkāpi. Attiecībā uz fosforu un slāpekli paraugu ņemšana un analīze jāveic ne vēlāk par 1. jūniju vismaz reizi četros gados visos lauksaimniecības zemes gabalos, kuri ir viendabīgi augsekas un augsnes īpašību ziņā. Uz katriem pieciem lauksaimniecības zemes hektāriem jāveic vismaz viena analīze.
9. Nitrātu koncentrāciju augsnes profilā mēra katru gadu rudenī un vēlākais līdz 15. novembrim vismaz 6 % no visiem atkāpi saņēmušajiem zemes gabaliem un 1 % citu zemes gabalu, ko izmanto saimniecības, kas izmanto atkāpi, tādā veidā, ka ir iesaistīti vismaz 85 % šo saimniecību. Par katriem diviem hektāriem lauksaimniecības zemes vajadzīgi vismaz trīs dažādu augsnes slāņu paraugi no viena augsnes profila.
10. Atkāpi saņēmušajos zemes gabalos no 1. septembra līdz nākamā gada 15. februārim neizkliedē kūtsmēslus, apstrādātus kūtsmēslus vai šķidrmēslus ar nelielu slāpekļa un fosfāta saturu, kuros kopējais slāpekļa saturs ir lielāks par 0,60 kg slāpekļa tonnā, ķīmiskos un citus mēslošanas līdzekļus.
11. Vismaz divas trešdaļas kūtsmēslu slāpekļa, izņemot slāpekli no ganību dzīvnieku kūtsmēsliem, izmanto līdz katra gada 31. maijam.
7. pants
Zemes apsaimniekošana
Lauksaimnieki, kas izmanto individuālo atkāpi, veic šādus pasākumus:
a)
pavasarī uzar zālājus visu tipu augsnēs, izņemot mālaugsnēs;
b)
zālājus mālaugsnē uzar līdz 15. septembrim;
c)
zālāji atkāpi saņēmušo zemes gabalos neietver sētus pākšaugus vai citus augus, kas saista slāpekli no atmosfēras;
d)
kultūraugus, kam nepieciešams daudz slāpekļa, sēj divu nedēļu laikā pēc zālaugu platību uzaršanas un mēslošanas līdzekļus pastāvīgo zālaugu platības uzaršanas gadā neizmanto;
e)
starpkultūras sēj divu nedēļu laikā pēc ziemas kviešu vai tritikāles ražas novākšanas un ne vēlāk kā 10. septembrī;
f)
starpkultūras neizar pirms 15. februāra, lai nodrošinātu pastāvīgu augu segu aramzemēs, lai atgūtu nitrātu rudens zudumus augsnes apakškārtā un ierobežotu zudumus ziemā.
8. pants
Citi pasākumi
Kompetentās iestādes nodrošina, ka atkāpes, kas piešķirtas apstrādātu kūtsmēslu izmantošanai, ir saderīgas ar sertificētu kūtsmēslu apstrādes iekārtu un cietās frakcijas pārstrādes iekārtu jaudu.
9. pants
Pasākumi kūtsmēslu ražošanas un transportēšanas jomā
1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka Flandrijas reģionā tiek ievērots atļautā lauksaimniecības dzīvnieku skaita ierobežojums vienai saimniecībai (barības elementu emisijas tiesības) saskaņā ar Dekrētu par mēslojumu.
2. Kompetentās iestādes nodrošina, ka attiecībā uz visām transporta darbībām no 2012. gada 1. janvāra tiek reģistrēta pilnvarotu transportētāju veikta kūtsmēslu transportēšana, izmantojot ģeogrāfiskās pozicionēšanas sistēmas. Līdz šim datumam kompetentās iestādes nodrošina, ka kūtsmēslu transportēšanu, ko saskaņā ar Flandrijas ministrijas 2007. gada 19. jūlija dekrēta (4) 4. un 5. pantu veic pilnvaroti A 5o, A 7o, B un C kategorijas transportētāji, reģistrē ar ģeogrāfiskās pozicionēšanas sistēmām.
3. Kompetentās iestādes nodrošina, ka pirms katras transportēšanas tiek novērtēts kūtsmēslu sastāvs attiecībā uz slāpekļa un fosfora koncentrāciju. Kūtsmēslu paraugus analizē atzītas laboratorijas, un analīžu rezultātus paziņo kompetentajām iestādēm un saņēmējam lauksaimniekam.
4. Kompetentās iestādes nodrošina, ka transportēšanas laikā ir pieejams dokuments, kurā norādīts transportēto kūtsmēslu daudzums un slāpekļa un fosfora saturs.
10. pants
Monitorings
1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka tiek izveidotas un ik gadu atjauninātas kartes, kurās redzams zemes gabalu skaits, saimniecību procentuālā daļa, lauksaimniecības dzīvnieku procentuālā daļa, lauksaimniecības zemes procentuālā daļa un vietējais zemes izmantojums, uz ko katrā administratīvajā rajonā attiecas individuālā atkāpe. Apkopo un katru gadu atjaunina datus par augseku un lauksaimniecības metodēm, uz kurām attiecas individuālā atkāpe.
2. Monitoringa tīklu virszemes ūdeņu un augšējo gruntsūdeņu paraugu ņemšanai, kas izveidots saskaņā ar Lēmumu 2008/64/EK, uztur, lai novērtētu atkāpes piemērošanas ietekmi uz ūdens kvalitāti. Šā lēmuma piemērošanas periodā nedrīkst samazināt sākotnējo monitoringa vietu skaitu un nedrīkst mainīt to atrašanās vietu.
3. Smilšainās augsnēs esošajos lauksaimnieciskās noteces baseinos ir vajadzīgs pastiprināts monitorings.
4. Uztur saskaņā ar Lēmumu 2008/64/EK izveidotās monitoringa vietas, kas atbilst vismaz 150 saimniecībām, lai nodrošinātu informāciju par slāpekļa un fosfora koncentrāciju augsnes ūdenī, par slāpekli augsnes profilā un attiecīgajiem slāpekļa un fosfora zudumiem caur sakņu zonu gruntsūdeņos, kā arī par slāpekļa un fosfora zudumiem ar virszemes un pazemes noteci gan tad, ja atkāpi piemēro, gan apstākļos, kad to nepiemēro. Monitoringa vietas ietver galvenos augsnes tipus (mālaugsni, smilšmāla augsni, smilšaugsni un lesa augsni), mēslošanas paņēmienus un kultūraugus. Monitoringa tīklu sastāvu šā lēmuma piemērošanas laikā nemaina.
11. pants
Pārbaude
1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka visiem atkāpes pieteikumiem piemēro administratīvo kontroli. Ja kontroles rezultāti liecina, ka 5., 6. un 7. pantā paredzētie nosacījumi nav ievēroti, par to informē pieteikuma iesniedzēju. Šajā gadījumā pieteikumu uzskata par noraidītu.
2. Pamatojoties uz riska analīzi, iepriekšējo gadu kontroļu rezultātiem un to tiesību aktu piemērošanas vispārējo izlases veida kontroļu rezultātiem, ar ko īsteno Direktīvu 91/676/EEK, izveido lauka apskates programmu. Lauka apskati veic vismaz 5 % saimniecību, kas izmanto individuālo atkāpi, lai pārbaudītu, vai tiek izpildīti šā lēmuma 5., 6. un 7. pantā minētie nosacījumi. Ja pārbaudēs konstatēta neatbilstība, lauksaimnieku par to informē. Šajā gadījumā atkāpes pieprasījumu nākamajā gadā uzskata par noraidītu.
3. Pārbauda mērījumu rezultātus, kā minēts 6. panta 8. punktā. Ja pārbaudēs konstatēta neatbilstība, tostarp, ka pārsniegta standarta robežvērtība, kas noteikta Dekrētā par mēslojumu, lauksaimnieku par to informē un noraida pieteikumu atkāpes saņemšanai nākamajam gadam par zemes gabalu vai zemes gabaliem.
4. Pamatojoties uz riska novērtējumu un 1. punktā minētās administratīvās kontroles rezultātiem, kompetentās iestādes nodrošina, ka uz vietas pārbauda vismaz 1 % kūtsmēslu transportēšanas darbību. Kontrolē pārbauda, vai tiek pildītas saistības par akreditāciju, pavaddokumentu vērtēšanu, kūtsmēslu izcelsmes pārbaudi, transportēto kūtsmēslu galamērķi un paraugu ņemšanu. Kūtsmēslu paraugus var ņemt, vajadzības gadījumā iekraušanas laikā izmantojot automātiskus, transportlīdzekļos uzstādītus kūtsmēslu paraugu ņēmējus. Kūtsmēslu paraugus analizē kompetento iestāžu atzītās laboratorijās un analīžu rezultātus paziņo sūtītājam lauksaimniekam un saņēmējam lauksaimniekam.
5. Kompetentajām iestādēm piešķir vajadzīgās pilnvaras un līdzekļus, lai pārbaudītu atbilstību atkāpei, kas piešķirta ar šo lēmumu.
12. pants
Ziņošana
Kompetentās iestādes katru gadu līdz decembrim un 2014. gadam - līdz septembrim iesniedz ziņojumu, kurā ir šāda informācija:
a)
kartes, kurās redzama saimniecību procentuālā daļa, lauksaimniecības dzīvnieku procentuālā daļa, lauksaimniecības zemes procentuālā daļa un vietējais zemes izmantojums, kā arī dati par augseku un lauksaimniecības metodēm atkāpi saņēmušajās saimniecībās, kā minēts 10. panta 1. punktā;
b)
ūdens monitoringa rezultāti, tostarp informācija par ūdens kvalitātes tendencēm gruntsūdeņos un virszemes ūdeņos, kā arī atkāpes piemērošanas ietekme uz ūdens kvalitāti, kā minēts 10. panta 2. punktā;
c)
novērtējums par nitrātu atliekām atkāpi saņēmušo zemes gabalu augsnes profilā rudenī un salīdzinājums ar nitrātu atlieku datiem un tendencēm zemes gabalos ar līdzīgu augseku, kam nepiemēro atkāpi. Zemes gabalos, kam nepiemēro atkāpi, jāietver zemes gabali, kam nepiemēro atkāpi, saimniecībās, kas izmanto atkāpi, un zemes gabali citās saimniecībās;
d)
novērtējums par atkāpes nosacījumu īstenošanu, balstoties uz saimniecību un zemes gabalu pārbaudēm, kā arī kūtsmēslu transportēšanas kontroli un informāciju par saimniecībām, kas nav ievērojušas nosacījumus, pamatojoties uz administratīvo pārbaužu un lauka apskates rezultātiem;
e)
informācija par kūtsmēslu apstrādi, ieskaitot turpmāku apstrādi un cieto frakciju izmantojumu, un tajā sniegta sīkāka informācija par apstrādes sistēmu īpašībām, to efektivitāti un apstrādāto kūtsmēslu sastāvu;
f)
informācija par to saimniecību skaitu, kas izmanto atkāpi, un atkāpi saņēmušajiem zemes gabaliem, kuros izmantoti apstrādāti kūtsmēsli un šķidrmēsli ar nelielu slāpekļa un fosfāta saturu, kā arī to apjoms;
g)
metodika, lai novērtētu apstrādāto kūtsmēslu sastāvu, sastāva izmaiņas un apstrādes efektivitāti katrai saimniecībai, kas izmanto individuālo atkāpi, kas minēta 5. panta 3. punktā;
h)
kūtsmēslu apstrādes iekārtu reģistrs, kā minēts 5. panta 4. punktā;
i)
kopsavilkums un novērtējums par datiem, kas iegūti no monitoringa vietām, kas minētas 10. panta 4. punktā.
13. pants
Piemērošana
Šo lēmumu piemēro saistībā ar rīcības programmu (2011.-2014. gads) Flandrijas reģionam (Dekrēts par mēslojumu), un tas zaudē spēku 2014. gada 31. decembrī.
14. pants
Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei.
Briselē, 2011. gada 29. jūlijā