ДИРЕКТИВА 2010/60/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 30 август 2010 година
за предвиждане на някои дерогации за търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури (1), и по-специално член 13, параграф 1, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
През последните години нарасна важността на въпросите, свързани с биологичното разнообразие и опазването на генетичните ресурси на растенията, както личи от развитието в различни области на международно и европейско ниво. Сред примерите за това могат да бъдат посочени Решение 93/626/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за сключване на Конвенцията за биологичното разнообразие (2), Решение 2004/869/ЕО на Съвета от 24 февруари 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие (3), Регламент (ЕО) № 870/2004 на Съвета от 26 април 2004 г. относно установяване на програма на Общността за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в земеделието и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1467/94 (4) и Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5). Следва да бъдат установени специални условия съгласно законодателството на ЕС, уреждащо търговията със смеси от семена от фуражни култури, по-конкретно съгласно Директива 66/401/ЕИО, за да бъдат взети под внимание тези въпроси.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени някои дерогации, за да се позволи търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда с оглед опазването на генетичните ресурси (наричани по-нататък „смеси за съхранение“), дори когато съставките на посочените смеси не отговарят на някои от общите изисквания за търговия, предвидени в Директива 66/401/ЕИО.
(3)
За да се гарантира, че смесите, търгувани като смеси за съхранение, отговарят на изискванията на споменатите дерогации, е необходимо търговията с такива смеси да подлежи на разрешителен режим.
(4)
Разрешение следва да се предоставя след подаване на заявление. Що се отнася до смесите за съхранение, съдържащи сортове за съхранение по смисъла на Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г., уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове (6), настоящата директива обаче не засяга разпоредбите на Директива 2008/62/ЕО.
(5)
Специалните защитени зони, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7), обхващат естествените и полуестествените местообитания, които е необходимо да бъдат опазени. Такива зони следва да бъдат считани за зони източници на смесите за съхранение. Държавите-членки следва също да имат възможност да определят други зони, допринасящи за опазването на генетичните ресурси на растенията, ако тези зони отговарят на аналогични изисквания.
(6)
Следва да бъде предвидено видовете, а където е приложимо - и подвидовете на съставките на смесите за съхранение, да бъдат посочени както в разрешението, така и върху етикета. Следва също да бъде посочен специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта. Що се отнася до тези изисквания, по отношение на директно добитите смеси за съхранение е необходимо да бъде отчетен методът на добиване.
(7)
Необходимо е да се предвидят дерогации по отношение на извършваното от държавите-членки изпитване на смесите за съхранение, преди да бъде разрешена търговията с тях. При начина на изпитване на тези смеси следва също в някои случаи да се прави разлика между методите на добиване на култивирани и директно добити смеси за съхранение.
(8)
За да се гарантира, че търговията със смеси за съхранение се извършва в контекста на опазването на генетичните ресурси, следва да се предвидят ограничения, по-специално що се отнася до региона на произход и зоната източник.
(9)
Следва да се определи максимално количество за търговията със смеси за съхранение. За да гарантират придържането към това максимално количество, държавите-членки следва да изискват от производителите да нотифицират количествата смеси за съхранение, за които възнамеряват да подадат заявление за разрешение, а при необходимост държавите-членки следва да определят количества за отделните производители.
(10)
Проследимостта на смесите за съхранение следва да се осигури чрез подходящи изисквания за запечатване и етикетиране.
(11)
За да се гарантира правилното прилагане на определените в настоящата директива правила, следва да се осъществява официален мониторинг.
(12)
След изтичането на подходящ период от време Комисията следва да оцени ефективността на предвидените в настоящата директива мерки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„зона източник“ означава:
i)
зона, определена от държавата-членка като специална защитена зона в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО; или
ii)
зона, допринасяща за опазването на генетичните ресурси на растенията, която е определена от държавата-членка в съответствие с национална процедура, основана на критерии, аналогични на предвидените в член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО и в член 1, букви к) и л) от същата директива, и която е управлявана, защитавана и наблюдавана по начин, съответстващ на предвиденото в членове 6 и 11 от посочената директива;
б)
„място на събиране“ означава част от зоната източник, в която са били събрани семената;
в)
„директно добита смес“ означава смес от семена, търгувана като събрана на мястото на събиране, със или без почистване;
г)
„култивирана смес“ означава смес от семена, произведена в съответствие със следните процеси:
i)
семената от отделните видове са събрани на мястото на събиране;
ii)
посочените в подточка i) семена се размножават извън мястото на събиране като отделни видове;
iii)
след това семената от споменатите видове се смесват, за да се получи смес, съставена от родовете, видовете, а където е приложимо - подвидовете, характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране.
Член 2
Смеси за съхранение
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 66/401/ЕИО държавите-членки могат да разрешат търговията със смеси от различни родове, видове, а където е приложимо - подвидове, предназначени за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, посочени в член 22а, параграф 1, буква б) от същата директива.
Тези смеси могат да съдържат семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, и освен тях - семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на посочената директива.
Такива смеси са наричани по-нататък „смеси за съхранение“.
2. Ако сместа за съхранение съдържа сорт за съхранение, се прилага Директива 2008/62/ЕО.
3. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго, се прилага Директива 66/401/ЕИО.
Член 3
Регион на произход
Когато държава-членка разрешава търговията с дадена смес за съхранение, тя определя региона, с който сместа е естествено свързана, наричан по-долу „регион на произход“. Тя взема предвид информацията от органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати за целта от държавите-членки. Когато регионът на произход е разположен в повече от една държава-членка, той се идентифицира с общо съгласие от всички засегнати държави-членки.
Член 4
Разрешаване
1. Държавите-членки могат да разрешават търговията със смеси за съхранение в техния регион на произход, при условие че посочените смеси отговарят на определените в член 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в член 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Разрешението трябва да съдържа следните данни:
а)
наименование и адрес на производителя;
б)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
в)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
г)
в случай на култивирани смеси за съхранение специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта;
д)
количество на сместа, за което се отнася разрешението;
е)
регион на произход;
ж)
ограничение за търговия в региона на произход;
з)
зона източник;
и)
мястото на събиране, а в случай на култивирани смеси за съхранение - и мястото на размножаване;
й)
естествено местообитание на мястото на събиране; и
к)
година на събиране.
3. Що се отнася до параграф 2, буква в), за директно добити смеси за съхранение е достатъчно да се посочат тези съставки (по видове, а където е приложимо - по подвидове), които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
Член 5
Изисквания за получаване на разрешение за директно добити смеси за съхранение
1. Директно добитите смеси за съхранение трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на мястото на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Процентът на съставките на директно добитите смеси за съхранение, които представляват видове, а където е приложимо - подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, трябва да е подходящ за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
3. Процентът на кълняемост на съставките, посочени в параграф 2, трябва да бъде достатъчен за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
4. Максималното съдържание на видове, а където е приложимо - на подвидове, които не отговарят на разпоредбите на параграф 2, не трябва да превишава 1 % от теглото. Директно добитите смеси за съхранение не трябва да съдържат семена от Avena fatua, Avena sterilis и Cuscuta spp. Максималното съдържание на семена от Rumex spp., различни от семена от Rumex acetosella и Rumex maritimus, не трябва да превишава 0,05 % от теглото.
Член 6
Изисквания за получаване на разрешение за култивирани смеси за съхранение
1. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, семената, от които е произведена култивираната смес за съхранение, трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на място на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Семената от култивираните смеси за съхранение трябва да са от видове, а където е приложимо - от подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранение на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
3. Преди да бъдат смесени, съставките на култивираните смеси за съхранение, представляващи фуражни култури по смисъла на Директива 66/401/ЕИО, трябва да отговарят на изискванията относно търговски семена, установени в раздел III от приложение II към Директива 66/401/ЕИО - изискванията по отношение на аналитичната чистота, както са посочени в колони 4-11 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение; изискванията по отношение на максималното съдържание на семена от други растителни видове (както са посочени в колони 12, 13 и 14 от таблицата в приложение II, раздел I, параграф 2, буква А в проба с определеното в приложение III, колона 4 от него тегло (общо за колона), както и по отношение на определените в колона 15 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение условия относно съдържанието на семена от Lupin.
4. Размножаването може да се осъществи в рамките на пет поколения.
Член 7
Процедурни изисквания
1. Разрешението се предоставя след подаване на заявление от производителя.
Заявлението се придружава от информацията, необходима, за да се удостовери, че са спазени определените в членове 4 и 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в членове 4 и 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Що се отнася до директно добити смеси за съхранение държавите-членки, в които се намира мястото на събиране, извършват визуални проверки.
Посочените визуални проверки се извършват на мястото на събиране по време на периода на растеж, на подходящи интервали, за да се гарантира, че сместа отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 5, параграфи 2 и 4.
Държавите-членки, извършили визуалните проверки, документират получените резултати.
3. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, при разглеждане на заявленията, държавата-членка провежда изпитвания или те се провеждат под неин официален надзор, за да провери дали сместа за съхранение отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 6, параграфи 2 и 3.
Изпитванията се провеждат в съответствие с използваните към момента международни методи или, в случаите, в които такива не съществуват, в съответствие с други подходящи методи.
Съответната държава-членка гарантира, че пробите за изпитванията се вземат от хомогенни партиди. Държавата-членка гарантира, че се прилагат правилата относно теглото на партидите и на теглото на пробите, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 66/401/ЕИО.
Член 8
Количествени ограничения
Всяка държава-членка гарантира, че общото количество семена от смеси за съхранение, търгувано всяка година, не надвишава 5 % от общото тегло на всички смеси от семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО и търгувани през дадената година в съответната държава-членка.
Член 9
Прилагане на количествени ограничения
1. Ако се касае за директно добивани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението на предвиденото(ите) място/места и на събиране.
Ако се касае за култивирани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението както на предвиденото(ите) място/места на събиране, така и на предвиденото(ите) място/места на размножаване.
2. Ако въз основа на нотификациите, посочени в параграф 1, има вероятност количествата, определени в член 8, да бъдат надхвърлени, държавите-членки определят на всеки отделен производител количеството семена от смеси, което му е разрешено да продава през съответния производствен сезон.
Член 10
Запечатване на опаковки и контейнери
1. Държавите-членки гарантират, че смесите за съхранение могат да бъдат търгувани единствено в затворени опаковки или в контейнери, снабдени със система за запечатване.
2. За да се осигури запечатване, системата на запечатване включва най-малко етикет или полагане на печат.
3. Посочените в параграф 1 опаковки и контейнери се запечатват по такъв начин, че да не могат да бъдат отворени, без да се повреди системата за запечатване или да се оставят следи от действия върху етикета на производителя или върху опаковката, или контейнера.
Член 11
Етикетиране
1. Държавите-членки гарантират, че опаковките и контейнерите със смеси за съхранение носят етикет на производителя или отпечатан надпис или щемпел, включващ най-малко следната информация:
а)
думите: „правила и стандарти на ЕС“;
б)
име и адрес на лицето, което отговаря за поставянето на етикети, или негов идентификационен знак;
в)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
г)
година на запечатване, записана като: „запечатано през … година“;
д)
регион на произход;
е)
зона източник;
ж)
място на събиране;
з)
естествено местообитание на мястото на събиране;
и)
думите „смес за съхранение от семена от фуражни култури, предназначена за използване в район със същото естествено местообитание като на мястото на събиране, без да се отчитат биотичните условия“;
й)
референтен номер на партидата, даден от лицето, отговорно за поставянето на етикетите;
к)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
л)
обявено нето или бруто тегло;
м)
в случай използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки - указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло; както и
н)
в случай на култивирани смеси за съхранение - специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта.
2. Що се отнася до параграф 1, буква к), достатъчно е да се посочат съставките на директно добитите смеси за съхранение, както е предвидено в член 4, параграф 3.
3. Що се отнася до параграф 1, буква н), достатъчно е да се отбележат средните стойности на изискваните специфични проценти на кълняемост, в случай че броят на изискваните специфични проценти на кълняемост е над пет.
Член 12
Мониторинг
За да гарантират спазването на настоящата директива, държавите-членки осъществяват мониторинг.
Член 13
Доклади
Държавите-членки гарантират, че производителите, извършващи дейност на тяхна територия, докладват за търгуваните количества смеси за съхранение за всеки производствен сезон.
При поискване държавите-членки докладват на Комисията и на другите държави-членки относно количествата смеси за съхранение, търгувани на тяхна територия.
Член 14
Нотификация на признатите организации за генетичните ресурси на растенията
При поискване държавите-членки уведомяват Комисията кои са органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати от тях за тези цели.
Член 15
Оценка
Комисията прави оценка на изпълнението на настоящата директива най-късно до 31 декември 2014 г.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 ноември 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 август 2010 година.
KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/60/ES
(2010. gada 30. augusts),
ar ko paredz atsevišķas atkāpes tādu lopbarības augu sēklu maisījumu tirdzniecībai, ko paredzēts izmantot dabas vides saglabāšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīvu 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību (1) un jo īpaši tās 13. panta 1. punkta ceturto daļu,
tā kā:
(1)
Kā liecina dažādi notikumi starptautiskā un ES mērogā, pēdējos gados ir palielinājusies bioloģiskās daudzveidības un augu ģenētisko resursu saglabāšanas jautājumu aktualitāte. Piemēri ir Padomes 1993. gada 25. oktobra Lēmums 93/626/EEK, kas attiecas uz Konvencijas par bioloģisko daudzveidību noslēgšanu (2), Padomes 2004. gada 24. februāra Lēmums 2004/869/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā noslēgts Starptautiskais Līgums par augu ģenētiskajiem resursiem pārtikai un lauksaimniecībai (3), Padomes 2004. gada 26. aprīļa Regula (EK) Nr. 870/2004, ar ko izveido Kopienas programmu ģenētisko resursu saglabāšanai, raksturošanai, vākšanai un izmantošanai lauksaimniecībā un atceļ Regulu (EK) Nr. 1467/94 (4), un Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (5). Lai minētos jautājumus ņemtu vērā, atbilstīgi ES tiesību aktiem, proti, Direktīvai 66/401/EEK, jāparedz konkrēti nosacījumi, kuri reglamentē lopbarības augu sēklu maisījumu tirdzniecību.
(2)
Lai atļautu tirgot lopbarības augu sēklu maisījumus, ko saistībā ar ģenētisko resursu saglabāšanu paredzēts izmantot dabiskās vides saglabāšanai (turpmāk “maisījumi vides saglabāšanai”), ja minēto maisījumu sastāvdaļas arī neatbilst kādai no Direktīvā 66/401/EEK paredzētajām vispārīgajām prasībām par tirdzniecību, jāparedz zināmas atkāpes.
(3)
Lai nodrošinātu, ka maisījumi, ko tirgo kā maisījumus vides saglabāšanai, atbilst minēto atkāpju prasībām, jāparedz, ka tādu maisījumu tirdzniecībai vajadzīga atļauja. Atļauja jāpiešķir uz pieteikuma pamata.
(4)
Saistībā ar maisījumiem vides saglabāšanai, kuri satur šķirnes uzturēšanai Komisijas 2008. gada 20. jūnija Direktīvas 2008/62/EK nozīmē, ar ko paredz atsevišķas atkāpes saistībā ar to lauksaimniecības savvaļas sugu un šķirņu atzīšanu, kuras ir dabiskā veidā pielāgotas vietējiem un reģionālajiem apstākļiem un ko apdraud ģenētiska erozija, un minēto savvaļas sugu un šķirņu sēklu un sēklas kartupeļu tirdzniecību (6), šī direktīva tomēr jāpiemēro, neskarot Direktīvu 2008/62/EK.
(5)
Īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, ko saskaņā ar Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvu 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (7) noteikušas dalībvalstis, atrodas saglabāšanas vērti dabiski un daļēji dabiski biotopi. Tādas teritorijas jāuzskata par maisījumu vides saglabāšanai ieguves teritorijām. Dalībvalstīm arī jābūt iespējai noteikt citas teritorijas, kuras veicina augu ģenētisko resursu saglabāšanu, ja tās atbilst salīdzināmiem noteikumiem.
(6)
Jānodrošina, ka atļaujā un uz etiķetes maisījuma vides saglabāšanai sastāvdaļas norāda kā sugas un attiecīgā gadījumā apakšsugas. Jānorāda arī konkrētā dīdzība tām Direktīvā 66/401/EEK minēto maisījumu sastāvdaļām, kas neatbilst minētās direktīvas II pielikumā izklāstītajām dīdzības prasībām. Attiecībā uz minētajām prasībām, kas skar tieši novāktus maisījumus vides saglabāšanai, jāņem vērā novākšanas metode.
(7)
Jāparedz atkāpes attiecībā uz to, kā dalībvalstis pārbauda maisījumu vides saglabāšanai, pirms to drīkst tirgot. Minēto maisījumu pārbaudes metodei jābūt tādai, lai atsevišķos gadījumos ņemtu vērā arī atšķirības starp novākšanas metodēm, kuras izmanto ieaudzētu augu sēklu maisījumu un tieši novāktu maisījumu vides saglabāšanai novākšanā.
(8)
Lai nodrošinātu, ka maisījumus vides saglabāšanai tirgo ģenētisko resursu saglabāšanai, jāparedz ierobežojumi jo īpaši attiecībā uz izcelsmes reģionu un ieguves teritoriju.
(9)
Lai tirgotu maisījumus vides saglabāšanai, jānosaka maksimālais daudzums. Lai pārliecinātos, ka tāds maksimālais daudzums tiek ievērots, dalībvalstīm jāpieprasa, lai ražotāji paziņotu to maisījumu vides saglabāšanai daudzumus, par kuriem viņi plāno lūgt atļauju, un dalībvalstīm nepieciešamības gadījumā minētie daudzumi jāiedala ražotājiem.
(10)
Jānodrošina maisījumu vides saglabāšanai izsekojamība, nosakot atbilstošas plombēšanas un marķēšanas prasības.
(11)
Lai nodrošinātu, ka šajā direktīvā paredzētos noteikumus piemēro pareizi, jāveic oficiāla uzraudzība.
(12)
Pēc atbilstoša perioda Komisijai jānovērtē, vai šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir iedarbīgi.
(13)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Definīcijas
Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
a)
“ieguves teritorija” ir:
i)
teritorija, ko dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 92/43/EEK 4. panta 4. punktu noteikusi par īpaši aizsargājamas dabas teritoriju; vai
ii)
teritorija, kas veicina augu ģenētisko resursu saglabāšanu, ko dalībvalsts saskaņā ar valsts procedūru izveidojusi uz tādu kritēriju pamata, kuri salīdzināmi ar kritērijiem, kas noteikti Direktīvas 92/43/EEK 4. panta 4. punktā saistībā ar minētās direktīvas 1. panta k) un l) punktu, un ko pārvalda, aizsargā un uzrauga līdzvērtīgi minētās direktīvas 6. un 11. pantā noteiktajam veidam;
b)
“savākšanas vieta” ir daļa no ieguves teritorijas, kur sēklas savāktas;
c)
“tieši novākts maisījums” ir tīrīts vai netīrīts sēklu maisījums, ko tirgo kā savākšanas vietā savāktu;
d)
“ieaudzētu augu sēklu maisījums” ir sēklu maisījums, kas ražots saskaņā ar šādu procesu:
i)
savākšanas vietā savāc atsevišķu sugu sēklas;
ii)
punkta i) apakšpunktā minētās sēklas ārpus savākšanas vietas pavairo kā atsevišķas sugas;
iii)
minēto sugu sēklas tad samaisa, lai iegūtu maisījumu, kas sastāv no minētajām ģintīm, sugām un attiecīgā gadījumā apakšsugām, kuras ir tipiskas savākšanas vietas biotopa veidam.
2. pants
Maisījumi vides saglabāšanai
1. Atkāpjoties no Direktīvas 66/401/EEK 3. panta 1. un 2. punkta, dalībvalstis var atļaut tirgot dažādu ģinšu, sugu un attiecīgā gadījumā apakšsugu sēklu maisījumus, ko paredzēts izmantot, lai saglabātu dabisko vidi ģenētisko resursu saglabāšanas sakarā, kā noteikts minētās direktīvas 22.a panta 1. punkta b) apakšpunktā.
Tādos maisījumos drīkst būt Direktīvā 66/401/EEK minēto lopbarības augu sēklas un papildus tādu augu sēklas, kas nav lopbarības augi minētās direktīvas nozīmē.
Tādus maisījumus turpmāk tekstā sauc par “maisījumiem vides saglabāšanai”.
2. Ja maisījumā vides saglabāšanai ir iekļauta šķirne uzturēšanai, tad piemēro Direktīvu 2008/62/EK.
3. Ja vien šajā direktīvā nav noteikts citādi, piemēro Direktīvu 66/401/EEK.
3. pants
Izcelsmes reģions
Kad dalībvalsts maisījumu vides saglabāšanai atļauj tirgot, tad tā nosaka reģionu, ar kuru parasti maisījums tiek saistīts, turpmāk “izcelsmes reģions”. Tā ņem vērā informāciju, ko sniedz augu ģenētisko resursu iestādes vai organizācijas, kuras šim mērķim dalībvalstis ir atzinušas. Ja izcelsmes reģions atrodas vairāk nekā vienā dalībvalstī, tad vienojoties to identificē visas attiecīgās dalībvalstis.
4. pants
Atļauja
1. Dalībvalstis var atļaut tirgot maisījumus vides saglabāšanai to izcelsmes reģionā ar nosacījumu, ka minētie maisījumi atbilst 5. panta prasībām, ja tie ir tieši novākti maisījumi vides saglabāšanai, vai, ja tie ir ieaudzētu augu sēklu maisījumi vides saglabāšanai, 6. panta prasībām.
2. Atļaujā norāda šādu informāciju:
a)
ražotāja vārds un adrese;
b)
novākšanas metode: tieši novākti vai no ieaudzētiem augiem iegūti;
c)
sastāvdaļu, proti, sugu un attiecīgā gadījumā apakšsugu, procenti no masas;
d)
ja tie ir ieaudzētu augu sēklu maisījumi vides saglabāšanai, tad konkrēta dīdzība tām Direktīvā 66/401/EEK minēto maisījumu sastāvdaļām, kas neatbilst minētās direktīvas II pielikumā izklāstītajām dīdzības prasībām;
e)
maisījuma daudzums, par kuru izsniedz atļauju;
f)
izcelsmes reģions;
g)
ierobežojums tirdzniecībai izcelsmes reģionā;
h)
ieguves teritorija;
i)
savākšanas vieta un, ja tas ir ieaudzētu augu sēklu maisījums vides saglabāšanai, pavairošanas vieta;
j)
savākšanas vietas biotopa veids; un
k)
savākšanas gads.
3. Saistībā ar 2. punkta c) apakšpunktu par tieši novāktiem maisījumiem vides saglabāšanai pietiek norādīt minētās sastāvdaļas kā sugas vai attiecīgā gadījumā apakšsugas, kuras ir tipiskas savākšanas vietas biotopa veidam un kuras kā maisījuma sastāvdaļas ir svarīgas, lai saglabātu dabisko vidi ģenētisko resursu saglabāšanas sakarā.
5. pants
Atļaujas prasības tieši novāktiem maisījumiem vides saglabāšanai
1. Tieši novākts maisījums vides saglabāšanai ir novākts tā ieguves teritorijā savākšanas vietā, kas nav bijusi apsēta 40 gadus pirms dienas, kad 7. panta 1. punktā minētais ražotājs iesniedz pieteikumu. Ieguves teritorija atrodas izcelsmes reģionā.
2. To tieši novākto maisījumu vides saglabāšanai sastāvdaļu procentuālais sastāvs, kas kā sugas un attiecīgā gadījumā apakšsugas, kuras ir tipiskas savākšanas vietas biotopa veidam un kuras kā maisījuma sastāvdaļas ir svarīgas, lai saglabātu dabas vidi ģenētisko resursu saglabāšanas sakarā, ir atbilstošs tam, lai no jauna radītu savākšanas vietas biotopa veidu.
3. Šā panta 2. punktā minēto sastāvdaļu dīdzība ir pietiekama, lai no jauna radītu savākšanas vietas biotopa veidu.
4. Šā panta 2. punktam neatbilstošo sugu un attiecīgā gadījumā apakšsugu maksimālais saturs nepārsniedz 1 % no masas. Tieši novāktie maisījumi vides saglabāšanai nesatur Avena fatua, Avena sterilis un Cuscuta spp. Maksimālais Rumex spp., kas nav Rumex acetosella un Rumex maritimus, saturs nepārsniedz 0,05 % no masas.
6. pants
Atļaujas prasības ieaudzētu augu sēklu maisījumiem vides saglabāšanai
1. Saistībā ar ieaudzētu augu sēklu maisījumiem vides saglabāšanai sēklas, no kurām iegūts konkrētais maisījums vides saglabāšanai, ir savāktas to ieguves teritorijā savākšanas vietā, kas nav bijusi apsēta 40 gadus pirms dienas, kad ražotājs iesniedz pieteikumu, kas minēts 7. panta 1. punktā. Ieguves teritorija atrodas izcelsmes reģionā.
2. Ieaudzētu augu sēklu maisījuma vides saglabāšanai sēklas ir no sugām un attiecīgā gadījumā apakšsugām, kuras ir tipiskas savākšanas vietas biotopa veidam un kuras kā maisījuma sastāvdaļas ir svarīgas, lai saglabātu dabisko vidi ģenētisko resursu saglabāšanas sakarā.
3. Ieaudzētu augu sēklu maisījuma vides saglabāšanai sastāvdaļas, kas ir lopbarības augu sēklas Direktīvas 66/401/EEK nozīmē, pirms sajaukšanas atbilst tām prasībām attiecībā uz komercsēklām, kuras izklāstītas Direktīvas 66/401/EEK II pielikuma III iedaļā, attiecībā uz analītisko tīrību, kā izklāstīts minētā pielikuma I iedaļas 2. punkta A. tabulas 4.-11. slejā, attiecībā uz citu augu sugu maksimālo saturu paraugā, kura svars precizēts direktīvas III pielikuma 4. slejā (kopā katrā slejā), kā izklāstīts direktīvas II pielikuma I iedaļas 2. punkta A tabulas 12., 13. un 14. slejā, un saistībā ar nosacījumiem attiecībā uz lupīnu sēklām, kā izklāstīts minētā pielikuma I iedaļas 2. punkta A. tabulas 15. slejā.
4. Pavairošana atļauta piecu paaudžu laikā.
7. pants
Procedūras prasības
1. Atļauju piešķir uz ražotāja pieteikuma pamata.
Pieteikumam pievieno informāciju, kas vajadzīga, lai pārbaudītu atbilstību 4. un 5. pantam, ja tie ir tieši novākti maisījumi vides saglabāšanai, vai 4. un 6. pantam, ja tie ir ieaudzētu augu maisījumi vides saglabāšanai.
2. Dalībvalsts, kurā atrodas savākšanas vieta, veic vizuālo pārbaudi saistībā ar tieši novāktiem maisījumiem vides saglabāšanai.
Lai nodrošinātu, ka maisījums atbilst vismaz atļaujas prasībām, kas izklāstītas 5. panta 2. un 4. punktā, minētās vizuālās pārbaudes veic savākšanas vietā augšanas laikā atbilstošā laika intervālā.
Dalībvalsts, kas vizuālās pārbaudes veica, dokumentē to rezultātus.
3. Kad dalībvalsts pārbauda pieteikumu saistībā ar ieaudzētu augu sēklu maisījumiem vides saglabāšanai, tā veic testus, vai arī testus veic oficiālā dalībvalsts uzraudzībā, lai pārbaudītu, vai maisījums vides saglabāšanai atbilst vismaz atļaujas prasībām, kas izklāstītas 6. panta 2. un 3. punktā.
Tādus testus veic saskaņā ar starptautiski praktizētajām metodēm vai, ja tādu metožu nav, ar jebkuru atbilstošu metodi.
Attiecīgā dalībvalsts nodrošina, lai minētajiem testiem paraugi tiktu ņemti no viendabīgām partijām. Tā nodrošina, ka tiek piemēroti Direktīvas 66/401/EEK 7. panta 2. punktā paredzētie noteikumi par partiju masu un paraugu masu.
8. pants
Kvantitatīvs ierobežojums
Katra dalībvalsts nodrošina, lai kopējais katru gadu tirgotais sēklu maisījumu vides saglabāšanai daudzums nepārsniegtu 5 % no Direktīvā 66/401/EEK minēto visu lopbarības augu sēklu maisījumu kopējās masas un tiktu tirgots attiecīgajā gadā konkrētajā dalībvalstī.
9. pants
Kvantitatīvu ierobežojumu piemērošana
1. Saistībā ar tieši novāktiem maisījumiem vides saglabāšanai dalībvalstis nodrošina, lai ražotāji pirms katras audzēšanas sezonas sākuma paziņotu maisījumu vides saglabāšanai sēklu daudzumu, par kuru tie plāno lūgt atļauju, paredzētās(-o) savākšanas vietas(-u) lielumu un atrašanās vietu.
Saistībā ar ieaudzētu augu sēklu maisījumiem vides saglabāšanai dalībvalstis nodrošina, lai ražotāji pirms katras audzēšanas sezonas sākuma paziņotu maisījumu vides saglabāšanai sēklu daudzumu, par kuru tie plāno lūgt atļauju, paredzētās(-o) savākšanas vietas(-u) lielumu un atrašanās vietu un paredzētās(-o) pavairošanas vietas(-u) lielumu un atrašanās vietu.
2. Ja, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem paziņojumiem, ir iespējams, ka 8. pantā noteiktie daudzumi tiks pārsniegti, dalībvalstis iedala katram konkrētajam ražotājam daudzumu, ko atļauts tirgot attiecīgajā audzēšanas sezonā.
10. pants
Iepakojumu un konteineru plombēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka maisījumus vides saglabāšanai tirgo tikai slēgtos un plombētos iepakojumos un tvertnēs.
2. Lai nodrošinātu plombēšanu, plombēšanas ierīce paredz vismaz etiķeti vai plombas uzlikšanu.
3. Šā panta 1. punktā minētos iepakojumus un tvertnes plombē tā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot plombēšanas ierīci vai neatstājot redzamas iejaukšanās pēdas uz ražotāja etiķetes, iepakojuma vai tvertnes.
11. pants
Marķēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, lai uz maisījumu vides saglabāšanai iepakojumiem un tvertnēm būtu ražotāja etiķete vai uzdrukāts, vai uzspiesta norāde, kurā ietverta vismaz šāda informācija:
a)
teksts “ES noteikumi un standarti”;
b)
par etiķetes piestiprināšanu atbildīgās personas vārds un adrese vai pazīšanas zīme;
c)
ražas novākšanas metode: tieši novākta vai ieaudzēta;
d)
plombēšanas gads, kas norādīts šādi: “plombēts..” (gads);
e)
izcelsmes reģions;
f)
ieguves teritorija;
g)
savākšanas vieta;
h)
savākšanas vietas biotopa veids;
i)
teksts “lopbarības augu sēklu maisījums vides saglabāšanai, ko paredzēts izmantot teritorijā, kurā ir tāds pats biotopa veids kā savākšanas vietā, neņemot vērā biotiskos apstākļus”;
j)
sēklu partijas atsauces numurs, ko piešķīrusi par etiķetes piestiprināšanu atbildīgā persona;
k)
sastāvdaļu kā sugu vai attiecīgā gadījumā apakšsugu masas procents;
l)
deklarētais tīrsvars vai bruto svars;
m)
ja ir izmantotas pesticīdu granulas, granulētas vielas vai citas cietās piedevas, norāda šo piedevu īpašības, kā arī aptuveno attiecību starp tīro sēklu čemuru svaru un kopējo svaru; kā arī,
n)
ja tie ir ieaudzētu augu sēklu maisījumi vides saglabāšanai, tad konkrētā to maisījumu sastāvdaļu dīdzība, kuras minētas Direktīvā 66/401/EEK un neatbilst minētās direktīvas II pielikumā izklāstītajām dīdzības prasībām.
2. Saistībā ar 1. punkta k) apakšpunktu pietiek norādīt tieši novākto maisījumu vides saglabāšanai sastāvdaļas, kā paredzēts 4. panta 3. punktā.
3. Saistībā ar 1. punkta n) apakšpunktu pietiek norādīt šīs konkrētās dīdzības vidējo rādītāju, ja pieprasīto konkrēto dīdzības rādītāju skaits ir lielāks par pieci.
12. pants
Pārraudzība
Dalībvalstis šīs direktīvas ievērošanu nodrošina, veicot oficiālu pārraudzību.
13. pants
Ziņošana
Dalībvalstis nodrošina, lai ražotāji, kas darbojas to teritorijā, par katru audzēšanas sezonu paziņotu tirgoto maisījumu vides saglabāšanai daudzumu.
Dalībvalstis pēc pieprasījuma Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo par to teritorijā tirgoto maisījumu vides saglabāšanai daudzumu.
14. pants
Atzītu augu ģenētisko resursu organizāciju paziņošana
Dalībvalstis pēc pieprasījuma paziņo Komisijai augu ģenētisko resursu iestāžu vai organizāciju nosaukumus, ko šim mērķim atzinušas dalībvalstis.
15. pants
Novērtēšana
Komisija novērtē šīs direktīvas īstenošanu līdz 2014. gada 31. decembrim.
16. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2011. gada 30. novembrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto aktu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
17. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
18. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 30. augustā