РЕШЕНИЕ № 1105/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно списъка на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза, и относно създаването на механизъм за създаването на този списък
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на член 17, параграф 3, буква а) от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. (2), с решения SCH/Com-ex (98) 56 (3) и SCH/Com-ex (99) 14 (4) се въведе Ръководството за документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници, и върху които може да се поставя виза. Тези решения следва да се адаптират към институционалната и правна рамка на Съюза.
(2)
Списъкът на документи за пътуване, издадени от трети държави, следва да бъде наблюдаван систематично, за да се гарантира, че органите на държавите-членки, отговорни за обработката на молбите за виза и за граничния контрол, разполагат с точна информация за документите за пътуване, представяни от граждани на трети държави. Обменът на информация между държавите-членки за издавани документи за пътуване и за признаването от страна на държавите-членки на тези документи за пътуване, както и предоставянето на целия сборник на обществеността, следва да се модернизират и направят по-ефикасни.
(3)
Целта на списъка на документите за пътуване е двояка: от една страна, той позволява на органите за граничен контрол да проверяват дали даден документ за пътуване е признат за целите на преминаването на външните граници, както е установено в член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (5); от друга страна, той позволява на консулския персонал да проверява дали държавите-членки признават даден документ за пътуване за целите на нанасянето на визов стикер.
(4)
Съгласно член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (6) в рамките на местното шенгенско сътрудничество следва да се изготви пълен списък на документи за пътуване, издавани от държавата домакин.
(5)
Следва да се създаде механизъм, гарантиращ непрекъснатото актуализиране на списъка на документи за пътуване.
(6)
Предвид важното значение на сигурността на документите за пътуване за евентуалното им признаване Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, следва да представи техническа оценка, когато това е целесъобразно.
(7)
Държавите-членки са и следва да останат компетентни за признаването на документи за пътуване за целите на разрешаване на притежателя да премине външните граници и за нанасянето на визов стикер.
(8)
Държавите-членки следва да уведомят за своята позиция по отношение на всички документи за пътуване и да се стремят да хармонизират своите позиции относно различните видове документи за пътуване. Тъй като пропускът на дадена държава-членка да уведоми за своята позиция по отношение на даден документ за пътуване може да създаде проблеми на притежателите на този документ за пътуване, следва да се създаде механизъм, който да задължава държавите-членки да заявят своята позиция относно признаването или непризнаването на тези документи. Този механизъм не следва да изключва възможността държавите-членки във всеки един момент да уведомят за промяна в своята позиция.
(9)
В дългосрочен план следва да бъде създадена онлайн база данни, съдържаща образци на всички документи за пътуване, за да се улесни проверката на даден документ за пътуване от страна на органите за граничен контрол и консулския персонал. Тази база данни следва да се актуализира в съответствие с всички промени в предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване от държавите-членки.
(10)
С информационна цел Комисията следва да изготви неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти, за които са я уведомили държавите-членки. Включените в списъка фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти не следва да подлежат на признаване или непризнаване. Те не следва да дават право на притежателите им да преминават външните граници и върху тях не могат да се поставят визи.
(11)
С цел да се осигурят еднакви условия за съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(12)
За съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване следва да бъде използвана процедурата по консултиране, тъй като тези актове представляват единствено сборник от издаваните документи за пътуване.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (9).
(14)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (12).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (13); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемането и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (14); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(19)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(20)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава списък на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза („списък на документите за пътуване“), както и механизъм за съставянето на този списък.
2. Настоящото решение се прилага към документите за пътуване като национален паспорт (обикновен, дипломатически, служебен/официален или специален паспорт), документ за пътуване за извънредни ситуации, документ за пътуване на бежанци или на апатриди, документ за пътуване, издаден от международни организации, или laissez-passer.
3. Настоящото решение не засяга компетентността на държавите-членки по отношение на признаването на документите за пътуване.
Член 2
Съставяне на списъка на документите за пътуване
1. Комисията изготвя списъка на документите за пътуване с помощта на държавите-членки въз основа на информацията, събрана в рамките на местното шенгенско сътрудничество, както е посочено в член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009.
2. Списъкът на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 3
Структура на списъка на документите за пътуване
1. Списъкът се разделя на три части.
2. Част I се състои от документи за пътуване, издадени от трети държави и териториални власти, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (15).
3. Част II се състои от следните документи за пътуване, издавани от държавите-членки, включително издаваните от държавите-членки на Европейския съюз, които не участват в приемането на настоящото решение, както и от държавите-членки на Европейския съюз, които все още не прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген:
а)
документи за пътуване, издавани на граждани на трети държави;
б)
документи за пътуване, издавани на бежанци съгласно Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 28 юли 1951 г.;
в)
документи за пътуване, издавани на апатриди съгласно Конвенцията за статута на апатридите на Организацията на обединените нации от 28 септември 1954 г.;
г)
документи за пътуване, издавани на лица, които не са граждани на никоя държава и които пребивават в държава-членка;
д)
документи за пътуване, издавани от Обединеното кралство на британски поданици, които не са граждани на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за целите на правото на Съюза.
4. Част III се състои от документи за пътуване, издавани от международни организации.
5. Като общо правило, включването в списъка на даден документ за пътуване се прилага за всички серии на този документ, които са все още валидни.
6. Ако трета държава не издава определен вид документ за пътуване, това се указва чрез вписване на „не се издава“ в списъка на документите за пътуване.
Член 4
Уведомяване за признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване
1. В срок от три месеца след съобщаването на списъка на документите за пътуване държавите-членки уведомяват Комисията за своята позиция относно признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване.
2. Ако дадена държава-членка пропусне да уведоми за своята позиция в посочените в параграф 1 срокове, съответният документ за пътуване се счита за признат, докато държавата-членка не уведоми за позицията си за непризнаване.
3. В рамките на комитета, посочен в член 8, параграф 1, държавите-членки обменят информация за основанията за признаването или непризнаването на конкретни документи за пътуване, с оглед постигането на хармонизирана позиция.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени на предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване.
Член 5
Нови издавани документи за пътуване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за нови документи за пътуване, посочени в член 3, параграф 3, букви а)-г).
2. Държавите-членки информират Комисията за нови документи за пътуване, издавани от трети държави, държави-членки и международни организации, посочени в член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, буква д) и член 3, параграф 4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, се стреми да събира образци на нови документи за пътуване за съвместното им ползване.
3. Комисията актуализира списъка на документите за пътуване в съответствие с нотификациите и получената информация и отправя молба към държавите-членки да съобщят своята позиция относно признаването или непризнаването в съответствие с член 4.
4. Актуализираният списък на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 6
Информация относно известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти
Комисията също така съставя и актуализира неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти въз основа на получавана от държавите-членки информация.
Член 7
Оценка на документите за пътуване
1. За да подпомогне държавите-членки при тяхната техническа оценка на документите за пътуване, Комисията може с помощта на експерти от държавите-членки да осигури технически анализ на документите за пътуване, като по-специално се вземат предвид съответните стандарти и препоръки на Международната организация за гражданско въздухоплаване.
2. Ако е уместно, в рамките на това могат да се анализират и условията и процедурите за издаване на документи за пътуване.
3. Резултатите от посочените в параграфи 1 и 2 оценки се съобщават на държавите-членки.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет (Комитет по документите за пътуване). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Публикуване на списъците
Комисията предоставя списъка на документите за пътуване, включително нотификациите съгласно член 4, както и списъка, посочен в член 6, на разположение на държавите-членки и на обществеността посредством постоянно актуализирана електронна публикация.
Член 10
Отмяна
Решения SCH/Com-ex (98) 56 и SCH/Com-ex (99) 14 се отменят.
Член 11
Влизане в сила
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящото решение се прилагат от датата на влизането му в сила с изключение на член 10, който се прилага от датата на първото публикуване от страна на Комисията на списъка на документите за пътуване.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1105/2011/ES
(2011. gada 25. oktobris)
par to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu, un par mehānisma izveidi šāda saraksta sagatavošanai
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Pamatojoties uz 17. panta 3. punkta a) apakšpunktu 1985. gada 14. jūnija Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu (2), ar Lēmumu SCH/Com-ex (98) 56 (3) un Lēmumu SCH/Com-ex (99)14 (4) ir izveidota rokasgrāmata par ceļošanas dokumentiem, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu. Minētie lēmumi būtu jāpielāgo Savienības institucionālajai sistēmai un tiesiskajam regulējumam.
(2)
Trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu saraksti būtu sistemātiski jāuzrauga, lai nodrošinātu, ka to dalībvalstu iestāžu rīcībā, kas nodarbojas ar vīzu pieteikumu apstrādi un robežkontroli, ir precīza informācija par trešo valstu valstspiederīgo uzrādītajiem ceļošanas dokumentiem. Apmaiņa ar informāciju starp dalībvalstīm par izdotajiem ceļošanas dokumentiem un par to, vai dalībvalstis minētos ceļošanas dokumentus atzīst, kā arī visa saraksta pieejamība sabiedrībai, būtu jāmodernizē un jāpadara efektīvāka.
(3)
Ceļošanas dokumentu sarakstam ir divkāršs mērķis, proti, pirmkārt, tas ļauj robežkontroles iestādēm pārbaudīt, vai attiecīgais ceļošanas dokuments ir atzīts par tādu, kas ļauj šķērsot ārējās robežas, kā noteikts 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (5), un, otrkārt, tas ļauj konsulārajiem darbiniekiem pārbaudīt, vai dalībvalstis atzīst attiecīgo ceļošanas dokumentu par tādu, kurā drīkst ielīmēt vīzas uzlīmi.
(4)
Saskaņā ar 48. panta 1. punkta c) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (6), saistībā ar vietējo Šengenas sadarbību būtu jāizveido pilnīgs to ceļošanas dokumentu saraksts, ko izdod uzņēmējvalsts.
(5)
Būtu jāizveido mehānisms, kas nodrošinātu, ka ceļošanas dokumentu saraksts tiek pastāvīgi atjaunināts.
(6)
Ņemot vērā ceļošanas dokumentu drošības nozīmi saistībā ar to iespējamu atzīšanu, Komisijai ar dalībvalstu ekspertu palīdzību attiecīgā gadījumā būtu jāsniedz tehnisks novērtējums.
(7)
Ceļošanas dokumentu atzīšana, lai to turētāji varētu šķērsot ārējās robežas un tajos drīkstētu ielīmēt vīzu uzlīmi, ir dalībvalstu kompetencē, un tā tam vajadzētu būt arī turpmāk.
(8)
Dalībvalstīm būtu jāpaziņo sava nostāja attiecībā uz visiem ceļošanas dokumentiem un būtu jācenšas saskaņot savu nostāju par dažādiem ceļošanas dokumentu veidiem. Tā kā gadījumos, kad dalībvalsts nav paziņojusi savu nostāju par kādu ceļošanas dokumentu, tas var radīt problēmas attiecīgā ceļošanas dokumenta turētājam, būtu jāizveido mehānisms, lai noteiktu, ka dalībvalstu pienākums ir paziņot savu nostāju par šādu dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu. Šis mehānisms nedrīkstētu liegt dalībvalstīm jebkurā brīdī paziņot par nostājas maiņu.
(9)
Ilgtermiņā būtu jāizveido tiešsaistē pieejama datubāze, kurā būtu visu ceļošanas dokumentu paraugi, lai robežkontroles iestādēm un konsulāriem darbiniekiem atvieglotu attiecīgā ceļošanas dokumenta pārbaudi. Šī datubāze būtu jāatjaunina atbilstīgi visām izmaiņām dalībvalsts iepriekš sniegtā informācijā par noteikta ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.
(10)
Komisijai informatīvā nolūkā būtu jāsagatavo neizsmeļošs saraksts ar zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm, par kurām dalībvalstis tai ir paziņojušas. Uz sarakstā iekļautajām fantāzijas un maskētajām pasēm nebūtu jāattiecina atzīšana vai neatzīšana. Šādām pasēm to turētājam nebūtu jādod tiesības šķērsot ārējās robežas, un tajās nebūtu jāielīmē vīza.
(11)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus ceļošanas dokumentu saraksta apkopošanai un atjaunināšanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (7).
(12)
Ceļošanas dokumentu saraksta sagatavošanai un atjaunināšanai būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, ņemot vērā, ka šīs darbības ir tikai izdoto ceļošanas dokumentu apkopošana.
(13)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8), attiecībā uz jomu, kura minēta 1. panta A, B un C punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem minētā nolīguma piemērošanas pasākumiem (9).
(14)
Attiecībā uz Šveici šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (10), attiecībā uz jomu, kura minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A, B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (11) 3. pantu.
(15)
Attiecībā uz Lihtenšteinu šis lēmums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā protokola nozīmē, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, attiecībā uz jomu, kura minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A, B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES (12) 3. pantu.
(16)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, tas nav tai saistošs un nav jāpiemēro. Ņemot vērā to, ka šis lēmums papildina Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi šo lēmumu, izlemj, vai tā šo lēmumu transponēs savos valsts tiesību aktos.
(17)
Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (13), tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
(18)
Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (14), tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
(19)
Attiecībā uz Kipru šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi uz to attiecas 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta nozīmē.
(20)
Šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi uz to attiecas 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punkta nozīmē,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo lēmumu izveido to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājiem dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu (turpmāk “ceļošanas dokumentu saraksts”), un mehānismu šāda saraksta apkopošanai.
2. Šis lēmums attiecas uz tādiem ceļošanas dokumentiem kā valsts pase (parastā, diplomātiskā, dienesta/oficiālā vai speciālā pase), pagaidu ceļošanas dokuments, bēgļa vai bezvalstnieka ceļošanas dokuments, starptautisku organizāciju izdots ceļošanas dokuments vai laissez-passer.
3. Šis lēmums neietekmē dalībvalstu kompetenci attiecībā uz ceļošanas dokumentu atzīšanu.
2. pants
Ceļošanas dokumentu saraksta apkopošana
1. Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu izveido ar dalībvalstu palīdzību, balstoties uz informāciju, kas iegūta vietējā Šengenas sadarbībā, kā minēts Regulas (EK) Nr. 810/2009 48. panta 1. punkta c) apakšpunktā.
2. Ceļošanas dokumentu sarakstu sagatavo saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
3. pants
Ceļošanas dokumentu saraksta struktūra
1. Ceļošanas dokumentu sarakstu sadala trijās daļās.
2. Saraksta I daļā ir ceļošanas dokumenti, ko izdevušas trešās valstis un teritoriālās vienības, kas uzskaitītas I un II pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001(2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (15).
3. Saraksta II daļā ir šādi dalībvalstu izdoti ceļošanas dokumenti, tostarp ceļošanas dokumenti, ko izdevušas Eiropas Savienības dalībvalstis, kuras nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Eiropas Savienības dalībvalstis, kas Šengenas acquis noteikumus vēl nepiemēro pilnībā:
a)
trešo valstu pilsoņiem izdoti ceļošanas dokumenti;
b)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti bēgļiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1951. gada 28. jūlija Konvenciju par bēgļu statusu;
c)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti bezvalstniekiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1954. gada 28. septembra Konvenciju par bezvalstnieku statusu;
d)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti personām, kurām nav nevienas valsts pilsonības un kuras dzīvo kādā dalībvalstī;
e)
ceļošanas dokumenti, ko Apvienotā Karaliste izdevusi Lielbritānijas pilsoņiem, kuri, piemērojot Savienības tiesības, nav Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valstspiederīgie.
4. Saraksta III daļā ir starptautisku organizāciju izdoti ceļošanas dokumenti.
5. Parasti attiecīgā ceļošanas dokumenta iekļaušana sarakstā attiecas uz visām vēl spēkā esošajām minētā ceļošanas dokumenta sērijām.
6. Ja trešā valsts neizdod konkrēta veida ceļošanas dokumentu, tas jānorāda, ceļošanas dokumentu sarakstā ierakstot “netiek izdots”.
4. pants
Paziņošana par sarakstā iekļauto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu
1. Trīs mēnešu laikā pēc tam, kad ir paziņots ceļošanas dokumentu saraksts, dalībvalstis paziņo Komisijai savu nostāju attiecībā uz tajā iekļauto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu.
2. Ja dalībvalsts 1. punktā minētajā termiņā nepaziņo savu nostāju, uzskata, ka attiecīgais ceļošanas dokuments ir atzīts līdz brīdim, kad dalībvalsts paziņo par tā neatzīšanu.
3. Dalībvalstis 8. panta 1. punktā minētajā komitejā apmainās ar informāciju par konkrētu ceļošanas dokumentu atzīšanas vai neatzīšanas iemesliem nolūkā panākt saskaņotu nostāju.
4. Dalībvalstis paziņo Komisijai par visām izmaiņām attiecībā uz iepriekš paziņotu attiecīgā ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.
5. pants
Jauni izdotie ceļošanas dokumenti
1. Dalībvalstis paziņo Komisijai par jauniem ceļošanas dokumentiem, kas minēti 3. panta 3. punkta a) līdz d) apakšpunktā.
2. Dalībvalstis informē Komisiju par jauniem ceļošanas dokumentiem, ko izdod trešās valstis, dalībvalstis un starptautiskās organizācijas un kas minēti 3. panta 2. punktā, 3. panta 3. punkta e) apakšpunktā un 3. panta 4. punktā. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm cenšas iegūt jaunu ceļošanas dokumentu paraugus, lai ar tiem dalītos.
3. Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu atjaunina saskaņā ar saņemtajiem paziņojumiem un saņemto informāciju un prasa dalībvalstīm darīt zināmu savu nostāju attiecībā uz atzīšanu vai neatzīšanu saskaņā ar 4. pantu.
4. Atjauninātu ceļošanas dokumentu sarakstu sagatavo saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
6. pants
Informācija par zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm
Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēmusi no dalībvalstīm, sagatavo arī neizsmeļošu sarakstu ar zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm.
7. pants
Ceļošanas dokumentu novērtēšana
1. Lai dalībvalstīm būtu vieglāk veikt ceļošanas dokumentu tehnisko novērtēšanu, Komisija ar dalībvalstu ekspertu palīdzību var paredzēt šādu ceļošanas dokumentu tehnisku analīzi, jo īpaši ņemot vērā attiecīgos Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas standartus un ieteikumus.
2. Attiecīgā gadījumā šajā saistībā var izvērtēt arī ceļošanas dokumentu izdošanas nosacījumus un kārtību.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto novērtējumu rezultātus dara zināmus dalībvalstīm.
8. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja (Ceļošanas dokumentu komiteja). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
9. pants
Sarakstu publicēšana
Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu, tostarp saskaņā ar 4. pantu paziņoto informāciju, un 6. pantā minēto sarakstu dalībvalstīm un sabiedrībai dara pieejamu elektroniskas publikācijas veidā, ko pastāvīgi atjaunina.
10. pants
Atcelšana
Lēmumu SCH/Com-ex (98) 56 un Lēmumu SCH/Com-ex (99) 14 atceļ.
11. pants
Stāšanās spēkā
1. Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. Šo lēmumu piemēro no dienas, kad tas stājas spēkā, izņemot 10. pantu, ko piemēro no dienas, kad Komisija pirmo reizi publicē ceļošanas dokumentu sarakstu.
12. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2011. gada 25. oktobrī