РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 905/2011 НА СЪВЕТА
от 1 септември 2011 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход, inter alia, от Индия („първоначалното разследване“). След провеждане на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 192/2007 (3) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване за преразглеждане“). Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състоят от специфични антидъмпингови мита. Ставката на митото варира от 87,5 EUR до 200,9 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите производители, е в размер на 153,6 EUR за тон („настоящите мита“).
(2)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (5) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия. След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (6) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване за преразглеждане. Изравнителните мерки се изразяват в специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR за тон за поименно посочените индийски производители, докато остатъчната ставка на митото, наложено върху вноса от останалите износители, е в размер на 69,4 EUR за тон („настоящите изравнителни мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие предложения за доброволни договорености от страна на няколко производители износители, с които се установява минимална вносна цена („МВЦ“) („доброволните договорености“).
1.2. Заявление за преразглеждане
(4)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане от страна на Reliance Industries Limited, индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено до дъмпинга и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите изравнителни мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза се подчиняват на условията на поетите доброволни договорености.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че запазването на настоящото мито на сегашното му ниво вече не е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Заявителят по-специално изтъкна, че са налице съществени промени в производствените разходи на дружеството, които са довели до значително по-нисък дъмпингов марж след налагането на настоящите мита. Направеното от заявителя сравнение на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза навежда на извода, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от нивото на настоящите мита.
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(6)
Като установи след консултация с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства в подкрепа на откриването на частично междинно преразглеждане („настоящото преразглеждане“), Комисията обяви чрез известие, публикувано на 10 юни 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз (8), откриването на процедура за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, ограничено до разглеждането на дъмпинга, доколкото това засяга заявителя.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(7)
Продуктът, предмет на преразглеждането, е полиетилен терефталат (PET) с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход от Индия („разглежданият продукт“).
(8)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван на пазара на Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Поради това се стигна до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на експортните пазари, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на дъмпинга по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
1.5. Засегнати страни
(9)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и асоциацията на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(10)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(11)
С цел получаване на необходимата информация за своето разследване Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи отговор в рамките на посочения за целта срок.
(12)
Комисията изиска и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на дъмпинга. Комисията извърши проверка на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия.
1.6. Разследван период в рамките на преразглеждането
(13)
Разследването на дъмпинга обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
2. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
2.1. Траен характер на твърдяната промяна в обстоятелствата през РПП
(14)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент беше проучен въпросът дали обстоятелствата относно дъмпинга са се променили съществено и дали тази промяна има траен характер.
(15)
Заявителят изтъкна, че промените в неговата нормална стойност и в експортните му цени, настъпили след провеждането на първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият му марж, са резултат от съществена промяна в производствените разходи. Той посочи, че промяната в производствените му разходи е свързана с намаляването на митата, приложими към вноса в Индия на основната суровина, използвана в производствения му процес. Освен това заявителят изтъкна също, че намаляването на митата е довело до намаляване на стимулите за износ, което е предизвикало промяна в продажните цени на вътрешния пазар, използвани за определяне на нормалната стойност.
(16)
Беше установено обаче, че въпреки намаляването на митата и на стимулите за износ, продажните цени на вътрешния пазар на дружеството, използвани за определяне на нормалната стойност през РПП, са били по-високи от цените, използвани при първоначалното разследване, в което е установен дъмпинговият марж на заявителя. По-високите продажни цени на вътрешния пазар са били резултат, inter alia, от увеличените цени на някои суровини и други изходни материали.
(17)
Що се отнася до експортните цени за Съюза през РПП, те бяха определени в съответствие с член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент. Трябваше обаче да се провери по-специално дали наличието на доброволни договорености по отношение на цената, по силата на които заявителят е задължен да продава продукта си на пазара на Съюза на цена над установената за всеки месец МВЦ, е оказало въздействие върху експортните цени на заявителя през РПП. Поради изложените по-долу причини беше изведено заключението, че износът за Съюза действително е бил повлиян от доброволните договорености по отношение на цената. В това отношение, като се има предвид, че заявителят е трябвало да се съобразява с поетите с доброволните договорености задължения по отношение на МВЦ, той е решил да не изнася за Съюза през определени месеци от РПП, когато неговите експортни цени за другите експортни пазари са били по-ниски от МВЦ.
(18)
Беше отбелязано, че заявителят е продавал продукта си на пазара на Съюза само в продължение на 6 месеца през РПП. От друга страна, през този период той е продавал продукти на други експортни пазари, където не е трябвало да се съобразява със задължението, поето въз основа на доброволните договорености по отношение на цената. Беше отбелязано, че експортните цени за трети държави през месеците, когато заявителят не е изнасял за Съюза, са били значително по-ниски от установената МВЦ. Поради това, с оглед на гореизложеното, има основание да се приеме, че единствената причина, поради която заявителят не е продавал продуктите си на пазара на Съюза през останалите месеци, е, че той е трябвало да спази задълженията, поети с доброволните договорености, и не е можел да продава на цени под установената МВЦ.
(19)
Заявителят оспори констатацията, че причината, поради която не е продавал продукти на пазара на Съюза, е свързана със съществуващите доброволни договорености. Заявителят посочи, че що се отнася до продажбите му през РПП на други големи експортни пазари, е имало месеци, през които не са осъществявани продажби, поради което нередовните продажби не са били специфична характеристика на пазара на Съюза. Той също така заяви, че сравнението на месечна основа на вносните цени на разглеждания продукт за Съюза от всички останали държави износители и/или вносните цени на разглеждания продукт с произход от Индия с месечната МВЦ на дружеството би показало, че заявителят е щял да бъде в състояние да продава продукти за Съюза през всички месеца от РПП, без да наруши задълженията си, произтичащи от доброволните договорености.
(20)
Доводите на заявителя не могат да бъдат приети, тъй като, от една страна, дружеството е съсредоточило дейността си върху отделни подбрани пазари, притежаващи своя собствена специфика, и те не обясняват защо дружеството не е продавало на пазара на Съюза. От друга страна, осъществените от заявителя сравнения са основани на общи статистически данни, докато констатациите от настоящото преразглеждане се основават на специфични за дружеството данни, които са по-релевантен и достоверен източник за достигането до съответни изводи. Представените доводи от заявителя също така не бяха напълно валидни: например през някои месеци вносните цени за Съюза като цяло действително са били по-високи от МВЦ, докато през други периоди вносните цени като цяло са били по-ниски от МВЦ и по тази причина от тях не е можело да се направят общи заключения. Въпреки това не се оспорва, че заявителят е извършил продажби за Съюза единствено през месеците, когато вносните цени за Съюза като цяло са били на нивото на МВЦ или по-високи.
(21)
Доводът на заявителя, че ако е искал, той е можел да продава продукти на пазара на Съюза през шестмесечния период, през който е продавал продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ, се отхвърля като спекулативен и необоснован. Заявителят не е изложил други доводи относно причините, поради които не е продавал продукти на Съюза през тези шест месеца, докато същевременно е продавал същите продукти на други експортни пазари на цена, по-ниска от неговата МВЦ. Поради това беше заключено, че заявителят не е продавал продукти на Съюза през определен период поради необходимостта да спази задълженията, произтичащи от доброволните договорености. Вследствие на това експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни.
(22)
Беше направено сравнение и между продажните цени на заявителя на пазара на Съюза и цените на другите експортни пазари, за които не е било поето задължение с доброволните договорености по отношение на цената. Беше установено, че експортните цени на тези пазари без ценови задължения системно са били по-ниски през целия РПП.
(23)
Заявителят оспори заключенията, изведени от сравнението на цените за Съюза и за други експорти пазари, като изтъкна, че при анализ на ниво отделни държави съществуват редица други експортни пазари, където цените са били по-високи от цените на пазара на Съюза. В това отношение обаче сравнението на средните цени е по-релевантно от индивидуалните различия при сравнението на ниво отделни държави, което ще бъде свързано с мащаба, както и с отличителните конкурентни фактори, имащи значение за тези индивидуални пазари.
(24)
Вследствие на това експортните цени на пазарите на трети страни отразяват по-добре обичайната ценова политика на дружеството. Разликата между експортните цени за Съюза и експортните цени за останалата част от света показва, че за заявителя биха съществували силни икономически подбуди да продава на по-ниски цени за Съюза, ако нямаше МВЦ. Ето защо при тези обстоятелства се счита, че всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на експортните цени за Съюза през РПП, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно. Същото заключение важи и за твърдението на заявителя, посочено в съображение 5, че сравнението на неговите цени на вътрешния пазар с експортните му цени за Съюза би показало дъмпингов марж под нивото на настоящите мита.
(25)
С оглед на посоченото по-горе не е изпълнено условието, установено в член 11, параграф 3 от основния регламент, че трябва да е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга. Поради това по-нататъшното прилагане на мерките на сегашното им ниво е необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(26)
След разгласяването заявителят изтъкна, че неговите цени на пазара на Съюза са напълно надеждни. Тъй като тези износни цени са се увеличили значително между първоначалния разследван период и РПП, трябвало да се счита, че износната политика на дружеството също се е променила значително и трайно през този период. Поради това по негови твърдения дъмпинговият марж на дружеството също се е понижил значително и трайно.
(27)
Освен това заявителят твърди, че трайната промяна в обстоятелствата не е непременно решаващ елемент при оценката, която трябва да се извърши след започването на преразглеждането, а е по-релевантен въпросът дали по-нататъшното налагане на митото е необходимо за компенсиране на дъмпинга. Той се позовава на основния принцип, установен в член 11, параграф 1 от основния регламент и в член 11.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО, съгласно който антидъмпинговите мерки са в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг. В това отношение заявителят посочи, че анализът на необходимостта следва да представлява прогнозна оценка, която би изисквала поне вероятното или възможното повторение на дъмпинга на установените по-рано нива.
(28)
Член 11, параграф 1 от основния регламент предвижда, че „[а]нтидъмпинговите мерки остават в сила в степента и за времето, които са необходими, за да се неутрализира ефектът от причиняващия вреда дъмпинг“. Този принцип се прилага и при междинни преразглеждания като настоящото, по отношение на които в член 11, параграф 3 от основния регламент е предвидено, inter alia, че „[…] Процедура по междинно преразглеждане се открива, когато искането съдържа достатъчно доказателства, че продължаване на действието на мярката не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга и/или че няма вероятност причиняването на вреда да продължи или да се повтори, ако мярката се отмени или измени […].“ Гореспоменатата разпоредба определя критериите, които трябва да се изпълнят, когато заинтересована страна смята, че нивото на мерките е прекалено ниско или прекалено високо и поради това иска преразглеждане на тези мерки. След като такова преразглеждане е започнало, член 11, параграф 3 от основния регламент изрично предвижда, че „при провеждане на разследванията съгласно настоящия параграф Комисията може, inter alia, да прецени доколко е налице съществена промяна на обстоятелствата по отношение на дъмпинга […]. За тази цел при окончателната преценка се вземат предвид всички релевантни и надлежно подкрепени от документи доказателства“. Поради това член 11, параграф 3 предвижда допълнителен критерий за оценка (т.е. съществена промяна на обстоятелствата) в случай на междинно преразглеждане, който следва да се вземе предвид при разследването в допълнение към изискването за откриването на процедурата (т.е. оценка дали са все още необходими мерките на тяхното сегашно ниво), както твърди заявителят.
(29)
Също трябва да се отбележи, че при разследването за целите на междинно преразглеждане е обичайна практика да се разглежда трайният характер на промяната в обстоятелствата, установена в хода на разследването. Всъщност в това отношение съдебната практика на Общия съд на Европейския съюз (9) потвърждава, че „институциите разполагат с широко право на преценка, включително с възможността да прибегнат до оценка за в бъдеще на ценовата политика на съответните износители в рамките на преразглеждането на необходимостта от запазване на съществуващите мерки“. Наличните доказателства показаха, че износните цени на заявителя на пазара на Съюза не отразяват действителната ценова политика на заявителя и поради това, както беше установено в съображение 21, експортните цени на пазара на Съюза през РПП не са надеждни, и следователно всеки наново изчислен дъмпингов марж, основан на тези цени, би бил установен въз основа на цени, които не са се променили значително и трайно, както е посочено в съображение 24.
(30)
Въпреки заключението, че експортните цени за Съюза не са се променили значително и трайно, бяха разгледани доводите на заявителя и въпросът дали мерките на сегашното им ниво са все още необходими, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга. В това отношение заявителят посочи, че тъй като дъмпинговият му марж е значително под нивото, установено в първоначалното разследване, и експортната му политика на други пазари потвърждава, че промяната в дъмпинговия марж отразява тенденцията, която може с основание да се очаква в бъдеще, настоящото ниво на мерките е явно прекомерно. Тези твърдения обаче не са подкрепени от фактите. Първо, по отношение на експортната политика на заявителя на други пазари беше установено, че, противно на твърдението на заявителя в неговото заявление, цените за тези пазари са средно почти с 10 % по-ниски от тези за Съюза. Тези експортни пазари на трети държави включват редица държави с различни по размер пазари, като за някои от тях е малко вероятно да имат вътрешно производство на PET. Поради това тези пазари се определят от собствените им конкурентни характеристики, които водят до цени и тенденции, различни от тези на пазара на ЕС. Второ, предвид тези констатации, дори да беше установено, че сегашното ниво на мерките следва да бъде променено с оглед на факта, че то повече не е необходимо, за да се неутрализира ефектът от дъмпинга, не е възможно да се определи с разумна степен на точност какво би било подходящото ниво при липсата на надеждни износни цени, които да са резултат от и да отразяват нормалните условия на пазара на Съюза.
(31)
Накрая заявителят е счел, че в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, и по-специално с оглед на буква к) от него, може да бъде извършена корекция за „разлики в други фактори, […] ако бъде доказано, че те влияят на сравнимостта на цените така, както се изисква съгласно [този] параграф“.
(32)
Предвид достигнатото по-горе заключение, че експортните цени не са променени значително и трайно, не е възможно да се установи дъмпингов марж. Поради тази причина искането за корекция не е релевантно и следователно се отхвърля.
3. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(33)
С оглед на констатациите, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, се счита, че настоящото преразглеждане следва да се прекрати, без да се променя нивото на митото за заявителя. Поради това антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета по отношение на вноса на PET, произведен от заявителя, следва да останат непроменени.
4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(34)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се предложи прекратяването на настоящото преразглеждане. Получените коментари не бяха от естество, което да доведе до промяна на горепосоченото заключение.
5. ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
(35)
Поради това настоящото преразглеждане следва да се прекрати без изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия, се прекратява без изменение на действащите мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 1 септември 2011 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 905/2011
(2011. gada 1. septembris)
par daļējas starpposma pārskatīšanas beigšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, kas piemērojami Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris ) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 3. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Spēkā esošie pasākumi
(1)
Padome ar Regulu (EK) Nr. 2604/2000 (2) piemēroja galīgo antidempinga maksājumu cita starpā Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) importam (“sākotnējā izmeklēšana”). Pēc termiņa beigu pārskatīšanas izmeklēšanas Padome ar Regulu (EK) Nr. 192/2007 (3) vēl uz pieciem gadiem noteica galīgu antidempinga maksājumu. Pēc daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas (“pēdējā pārskatīšanas izmeklēšana”) antidempinga pasākumus grozīja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1286/2008 (4). Pasākumi bija noteikti atbilstoši kaitējuma novēršanas līmenim un ietver īpašus antidempinga maksājumus. Maksājuma likmes svārstās no EUR 87,50 līdz EUR 200,90 par tonnu atsevišķi minētiem Indijas ražotājiem ar atlikušo maksājuma likmi EUR 153,60 par tonnu, ko piemēro citu ražotāju importam (“spēkā esošie antidempinga maksājumi”).
(2)
Padome ar Regulu (EK) Nr. 2603/2000 (5) piemēroja galīgo kompensācijas maksājumu cita starpā Indijas izcelsmes PET importam. Pēc termiņa beigu pārskatīšanas izmeklēšanas Padome ar Regulu (EK) Nr. 193/2007 (6) vēl uz pieciem gadiem noteica galīgu kompensācijas maksājumu. Pēc pēdējās pārskatīšanas izmeklēšanas kompensācijas pasākumus grozīja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1286/2008. Kompensācijas pasākumi ietver īpašus maksājumus. Maksājuma likmes svārstās no EUR 0 līdz EUR 106,5 par tonnu atsevišķi minētiem eksportētājiem ar atlikušo maksājuma likmi EUR 69,4 par tonnu, ko piemēro citu ražotāju importam (“spēkā esošie kompensācijas pasākumi”).
(3)
Ar Lēmumu 2000/745/EK (7) Komisija pieņēma atsevišķu ražotāju eksportētāju saistību piedāvājumus, nosakot minimālo importa cenu (“MIC”) (“saistības”).
1.2. Pārskatīšanas pieprasījums
(4)
Uzņēmums Reliance Industries Limited, Indijas PET ražotājs eksportētājs (“pieprasījuma iesniedzējs”), saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu iesniedza pieprasījumu veikt daļēju starpposma pārskatīšanu. Pieprasījums attiecās tikai uz dempingu un pieprasījuma iesniedzēju. Vienlaikus pieprasījuma iesniedzējs lūdza pārskatīt spēkā esošos kompensācijas pasākumus. Atlikušie antidempinga un kompensācijas maksājumi ir piemērojami pieprasījuma iesniedzēja ražoto produktu importam, un pieprasījuma iesniedzēja tirdzniecības darījumus ar Savienību reglamentē atrunātās saistības.
(5)
Pieprasījuma iesniedzējs iesniedza pirmšķietamus pierādījumus, kas apliecina, ka maksājumi vairs nav jāpiemēro pašreizējā apmērā, lai neitralizētu dempingu. Jo īpaši pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka ir būtiski mainījušās uzņēmuma ražošanas izmaksas un ka šo izmaiņu rezultātā kopš spēkā esošo pasākumu ieviešanas ir ievērojami samazinājusies dempinga starpība. Salīdzinot pieprasījuma iesniedzēja cenas iekšzemes tirgū un cenas eksportam uz Savienību, ir konstatēts, ka dempinga starpība bija ievērojami zemāka nekā pašreizējo maksājumu apmērs.
1.3. Daļējas starpposma pārskatīšanas sākšana
(6)
Apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un konstatējusi, ka pieprasījumā ir pietiekami daudz pirmšķietamu pierādījumu, lai pamatotu daļējas starpposma pārskatīšanas sākšanu (“pašreizējā pārskatīšana”), Komisija 2010. gada 10. jūnijā paziņoja, ka saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu sāk daļēju starpposma pārskatīšanu, kas attiecas tikai uz dempingu, ciktāl tas skar pieprasījuma iesniedzēju, publicējot paziņojumu par pārskatīšanas sākšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8).
1.4. Attiecīgais ražojums un līdzīgais ražojums
(7)
Pārskatīšanas procedūra attiecas uz polietilēntereftalātu (PET) ar viskozitātes koeficientu 78 ml/g vai lielāku, kas atbilst ISO standartam 1628-5 (“attiecīgais ražojums”). To pašlaik klasificē ar KN kodu 3907 60 20, un tā izcelsmes valsts ir Indija.
(8)
Izmeklēšanā ir konstatēts, ka saražotajam un Indijas iekšējos tirgos realizētajam ražojumam un Savienībai pārdotajam attiecīgajam ražojumam ir vienādas fiziskās un ķīmiskās pamatīpašības, kā arī izmantojums. Tādējādi pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē iekšējos tirgos realizētie ražojumi un eksporta tirgos pārdotie ražojumi ir uzskatāmi par līdzīgiem. Tā kā pašreizējā pārskatīšana attiecās uz dempinga noteikšanu, ciktāl tas skar pieprasījuma iesniedzēju, nav izdarīti secinājumi saistībā ar Savienības rūpniecības nozares ražotajiem un Savienības tirgū realizētajiem ražojumiem.
1.5. Iesaistītās personas
(9)
Komisija oficiāli informēja pieprasījuma iesniedzēju, eksportētājvalsts pārstāvjus un Savienības ražotāju apvienību par pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām paziņojumā par procedūras sākšanu norādītajā termiņā bija dota iespēja rakstiski paziņot savu viedokli un lūgt, lai tās tiktu uzklausītas.
(10)
Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kādēļ tās ir jāuzklausa.
(11)
Lai saņemtu informāciju, kas vajadzīga izmeklēšanai, Komisija nosūtīja pieprasījuma iesniedzējam anketu un saņēma atbildi noteiktajā termiņā.
(12)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu dempinga noteikšanai. Komisija veica pārbaudes apmeklējumus pieprasījuma iesniedzēja telpās Mumbajā Indijā.
1.6. Pārskatīšanas izmeklēšanas periods
(13)
Izmeklēšana attiecībā uz dempingu aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. aprīļa līdz 2010. gada 31. martam (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”).
2. IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI
2.1. PI periodā apgalvotās apstākļu maiņas ilglaicīgums
(14)
Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu tika pārbaudīts, vai apstākļi attiecībā uz dempingu ir ievērojami mainījušies un vai to maiņa uzskatāma par ilgstošu.
(15)
Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka izmaiņas normālajā vērtībā un eksporta cenās kopš sākotnējās izmeklēšanas, kad noteica dempinga starpību, ir radušās būtisku ražošanas izmaksu izmaiņu rezultātā. Tika apgalvots, ka ražošanas izmaksu izmaiņas saistītas ar pazeminātiem muitas nodokļiem, kas piemērojami, uz Indiju importējot ražošanas procesā izmantotās pamatizejvielas. Turklāt pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka, pazeminoties muitas nodokļiem, mazinājās eksporta stimuls un tāpēc mainījās pārdošanas cenas iekšzemes tirgū, pēc kurām nosaka normālo vērtību.
(16)
Tomēr konstatēja, ka, lai gan muitas nodokļi un eksporta stimuli tika pazemināti, uzņēmuma pārdošanas cenas iekšzemes tirgū, ko izmantoja normālās vērtības noteikšanai PIP, bija augstākas par cenām, ko sākotnējā izmeklēšanā izmantoja pieprasījuma iesniedzēja dempinga starpības noteikšanai. Iekšzemes tirdzniecības cenas pieauga, jo cita starpā palielinājās atsevišķu izejvielu un citu resursu izmaksas.
(17)
Eksporta cenas uz Savienību pārskatīšanas izmeklēšanas periodā noteica atbilstīgi pamatregulas 2. panta 8. un 9. punktam. Tomēr ir jo īpaši jāanalizē, vai cenu saistības, kuras nozīmē, ka pieprasījuma iesniedzēja pienākums ir pārdot savu ražojumu Savienības tirgū par cenu, kas pārsniedz MIC, kura noteikta katram mēnesim, PIP laikā ir ietekmējušas pieprasījuma iesniedzēja eksporta cenas. Secināja, ka iepriekšminēto iemeslu dēļ eksportu uz Savienību tiešām ietekmēja cenu saistības. Tādējādi pieprasījuma iesniedzējam bija jāievēro MIC saistības, un tas izvēlējās neeksportēt uz ES atsevišķos PIP mēnešos, kad tā eksporta cenas uz citiem eksporta tirgiem bija zemākas par MIC.
(18)
Tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējs savu ražojumu Savienībā pārdeva tikai sešus mēnešus no pārskatīšanas izmeklēšanas periodā iekļautā laikposma. No otras puses, pieprasījuma iesniedzējs visu attiecīgo periodu pārdeva ražojumus citos eksporta tirgos, kuros tam nebija jāievēro cenu saistībās noteiktie pienākumi. Novēroja, ka eksporta cenas uz trešām valstīm mēnešos, kad pieprasījuma iesniedzējs neeksportēja uz Savienību, bija ievērojami zemākas par noteikto MIC. Tādēļ, ņemot vērā iepriekšminēto, var pamatoti uzskatīt, ka vienīgais iemesls, kādēļ pieprasījuma iesniedzējs nepārdeva savus ražojumus Savienībā pārējos mēnešos, bija cenu saistību noteiktie pienākumi un neiespējamība pārdot par zemāku cenu nekā MIC.
(19)
Pieprasījuma iesniedzējs apstrīdēja konstatējumu, ka iemesls, kāpēc tas nepārdeva ražojumus uz Savienību, ir spēkā esošās saistības. Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka attiecībā uz pārdošanu uz citiem lieliem eksporta tirgiem PIP bija mēneši, kad nekas netika pārdots, tāpēc neregulāra tirdzniecība nav specifiska Savienības tirgus iezīme. Tas arī apgalvoja, ka, pa mēnešiem salīdzinot visu pārējo eksportētājvalstu attiecīgā ražojuma importa uz Savienības cenu vai Indijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importa cenu ar uzņēmuma mēneša MIC, būtu redzams, ka Reliance būtu varējis pārdot ražojumus uz Savienību visos PIP mēnešos, nepārkāpjot saistību pienākumus.
(20)
Pieprasījuma iesniedzēja argumentus nevar pieņemt, jo, no vienas puses, uzņēmums vērsa savu darbību uz konkrētiem atsevišķiem tirgiem ar to specifiskajām īpatnībām un tas neizskaidro, kāpēc uzņēmums nepārdeva ražojumus uz Savienību. No otras puses, pieprasījuma iesniedzēja veikto salīdzinājumu pamatā bija vispārīgi statistikas dati, savukārt pašreizējās pārskatīšanas pamatā ir uzņēmumam specifiski dati, kas ir atbilstošāki un uzticamāki, lai izdarītu secinājumus. Pieprasījuma iesniedzēja izklāstītie argumenti nebija arī pilnīgi derīgi, piemēram, dažus mēnešus importa cenas uz ES tiešām bija augstākas par MIC, bet citos periodos vispārējās importa cenas bija zemākas, tāpēc uz to pamata nebija iespējams izdarīt vispārīgus secinājumus. Tomēr nevar apstrīdēt faktu, ka pieprasījuma iesniedzējs pārdeva ražojumus uz Savienību tikai tajos mēnešos, kad vispārējās importa cenas Savienībā bija vienādas ar MIC vai augstākas par to.
(21)
Pieprasījuma iesniedzēja apgalvojums, ka tas, ja būtu vēlējies, būtu varējis pārdot ražojumus Savienības tirgū to sešu mēnešu laikā, kad tas pārdeva ražojumus citos eksporta tirgos par cenām, kas zemākas par MIC, ir noraidīts kā spekulatīvs un nepamatots. Pieprasījuma iesniedzējs nepauda citus argumentus, kāpēc tas nepārdeva ražojumus uz Savienību minētajos sešos mēnešos, kamēr tas pārdeva tos pašus ražojumus citos eksporta tirgos par cenām, kas zemākas par MIC. Tāpēc secināja, ka pieprasījuma iesniedzējs nepārdeva ražojumus uz Savienību konkrētā laikposmā, jo tam bija jāievēro saistības. Tādējādi PIP Savienības tirgū noteiktās eksporta cenas nav uzticamas.
(22)
Salīdzinājumu veica arī starp pieprasījuma iesniedzēja pārdošanas cenām Savienības tirgū un cenām, ko bija iespējams panākt citos eksporta tirgos, kuros nebija spēkā cenu saistības. Tika konstatēts, ka eksporta cenas tirgos, kur nav spēkā cenu saistības, visa PIP laikā bija ievērojami zemākas.
(23)
Pieprasījuma iesniedzējs apšaubīja secinājumus, kas tika izdarīti, pamatojoties uz cenu salīdzinājumu Savienības un citos eksporta tirgos, un apgalvoja, ka, salīdzinot atsevišķu valstu līmenī, ir vairāki citi eksporta tirgi, kuros noteiktās cenas ir augstākas par Savienības tirgū noteiktajām cenām. Tomēr šajā saistībā vidējo cenu salīdzinājums ir atbilstošāks par atsevišķu valstu salīdzinājuma individuālajām atšķirībām, kuras būtu saistītas ar to lielumu, gan arī ar specifiskiem konkurences aspektiem šajos atsevišķajos tirgos.
(24)
Tādējādi eksporta cenas trešo valstu tirgos labāk atspoguļo uzņēmuma parasto cenu veidošanas politiku. Cenu starpība starp cenām eksportam uz Savienību un cenām eksportam uz citām pasaules valstīm liecina, ka pastāv svarīgi ekonomiski argumenti, kas rosinātu pieprasījuma iesniedzēju pārdot ražojumus Savienībā par ievērojami zemākām cenām, ja nebūtu spēkā MIC. Šajos apstākļos tiek uzskatīts, ka jauns dempinga starpības aprēķins, pamatojoties uz PIP laikā spēkā esošajām cenām eksportam uz Savienību, tiktu noteikts, balstoties uz cenām, kas nav būtiski mainījušās un kas nebūs ilgstošas. Tas pats secinājums attiecas uz pieprasījuma iesniedzēja apgalvojumu, kā minēts 5. apsvērumā, ka tā iekšzemes cenu salīdzinājums ar cenām uz Savienību apliecinātu dempinga starpību, kas zemāka par pašreizējo maksājumu līmeni.
(25)
Tādējādi nav izpildīti pamatregulas 11. panta 3. punkta nosacījumi saistībā ar ievērojamām dempinga izmaiņām. Tāpēc pasākumu turpmāka piemērošana pašreizējā līmenī ir vajadzīga, lai neitralizētu dempingu.
(26)
Pēc informācijas saņemšanas pieprasījuma iesniedzējs norādīja, ka tā Savienības tirgū noteiktās cenas ir pilnībā uzticamas. Tā kā šīs eksporta cenas būtiski pieauga laikā no sākotnējā izmeklēšanas perioda līdz PIP, būtu jāuzskata, ka uzņēmuma eksporta politika arī būtiski mainījusies šajā periodā un ka šīs izmaiņas ir ilgstošas. Tādējādi arī uzņēmuma dempinga starpība būtu būtiski samazinājusies, un šīs izmaiņas būtu ilgstošas.
(27)
Turklāt pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka ilglaicīgā apstākļu maiņa nav izšķirošais elements novērtējumā, kas jāveic pēc pārskatīšanas sākšanas, un ka būtiskāk ir izvērtēt, vai turpmāka pasākumu piemērošana ir vajadzīga, lai neitralizētu dempingu. Tas norādīja uz pamatregulas 11. panta 1. punktā un PTO Antidempinga nolīguma 11.1. pantā izklāstīto pamatprincipu, ka antidempinga pasākumi paliek spēkā tik ilgi un tādā apmērā, kāds nepieciešams, lai neitralizētu dempingu, kas rada zaudējumus. Šajā saistībā pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka nepieciešamības analīzei būtu jābūt perspektīva novērtējuma veidā, kam vajadzētu vismaz paredzamu vai gaidāmu dempinga atkārtošanos iepriekš noteiktajā līmenī.
(28)
Pamatregulas 11. panta 1. punktā teikts, ka “antidempinga pasākums paliek spēkā tik ilgi un tādā apmērā, kāds nepieciešams, lai neitralizētu dempingu, kas rada zaudējumus”. Šo principu piemēro arī starpposma pārskatīšanā, proti, kā šajā konkrētajā gadījumā, jo pamatregulas 11. panta 3. punktā cita starpā teikts, ka “[…] Starpposma pārbaudi uzsāk, ja pieprasījumā ir sniegti pietiekami pierādījumi tam, ka pasākuma turpmāka piemērošana, lai neitralizētu dempingu, ilgāk nav nepieciešama, un/vai nav domājams, ka zaudējumi turpināsies vai atkārtosies, ja pasākumu atceltu vai mainītu […]”. Šis noteikums paredz kritēriju, kurš jāizpilda, ja ieinteresētā persona uzskata, ka pasākumu līmenis ir pārak zems vai pārāk augsts, un tāpēc pieprasa šo pasākumu pārskatīšanu. Ja šādu pārskatīšanu uzsāk, pamatregulas 11. panta 3. punktā skaidri noteikts: “Ja izmeklēšanas pasākumus veic, ievērojot šo punktu, Komisija cita starpā var apsvērt, vai ar dempingu […] saistītie apstākļi ir ievērojami mainījušies […]. Šajā sakarā, pieņemot galīgo lēmumu, ņem vērā visus būtiskos un pienācīgi dokumentētos pierādījumus”. Tāpēc 11. panta 3. punkts nodrošina papildu novērtējuma kritēriju (t. i., ievērojamu apstākļu maiņu) attiecībā uz starpposma pārskatīšanām, kuras papildus procedūras sākšanas nosacījumam (t. i., vai pasākumi pašreizējā līmenī joprojām vajadzīgi) jāņem vērā izmeklēšanā, kā apgalvo pieprasījuma iesniedzējs.
(29)
Jānorāda arī, ka tā ir standartprakse starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā novērtēt, vai izmeklēšanā konstatētā apstākļu maiņa ir ilglaicīga. Šajā saistībā Eiropas Savienības Vispārējās tiesas judikatūra (9) apstiprina, ka “iestādēm ir plaša rīcības brīvība, tostarp iespēja prospektīvi izvērtēt attiecīgo eksportētāju cenu politiku, veicot pārbaudi par esošo pasākumu saglabāšanas nepieciešamību”. Pieejamie pierādījumi liecina, ka pieprasījuma iesniedzēja noteiktās eksporta cenas Savienības tirgū neatspoguļo pieprasījuma iesniedzēja faktisko cenu veidošanas politiku, tāpēc, kā secināts 21. apsvērumā, Savienības tirgū PIP noteiktās cenas nav uzticamas, un tādējādi, pamatojoties uz šīm cenām, no jauna aprēķināta dempinga starpība būtu noteikta pēc cenām, kas nav būtiski, nedz arī ilgstoši mainījušās, kā minēts 24. apsvērumā.
(30)
Neskatoties uz secinājumu, ka eksporta cenas uz Savienību nav būtiski un ilgstoši mainījušās, pieprasījuma iesniedzēja argumenti tika ņemti vērā un tika novērtēts, vai pasākumi to pašreizējā līmenī joprojām ir nepieciešami, lai neitralizētu dempingu. Šajā saistībā pieteikuma iesniedzējs apgalvoja, ka tā dempinga starpība ir ievērojami mazāka par sākotnējā izmeklēšanā konstatēto un tā eksporta politika citos tirgos apstiprina, ka dempinga starpības pārmaiņas atspoguļo tendenci, kuru var pamatoti gaidīt arī nākotnē, tāpēc pasākumu pašreizējais līmenis ir acīmredzami pārmērīgs. Tomēr secināja, ka šie argumenti nav pamatoti ar faktiem. Pirmkārt, attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēja eksporta politiku citos tirgos konstatēja, ka pretēji pieprasījumā paustajam apgalvojumam cenas šajos tirgos vidēji bija par gandrīz 10 % zemākas nekā cenas Savienības tirgū. Pie šiem trešo valstu eksporta tirgiem pieder vairākas valstis ar dažāda lieluma tirgiem, un dažās no tām, visticamāk, neražo PET. Tāpēc šos tirgus definē to individuālās konkurences iezīmes, kuru dēļ cenas un tendences atšķiras no tām, kas vērojamas Savienības tirgū. Otrkārt, ņemot vērā šos konstatējumus, arī ja būtu konstatēts, ka pašreizējais pasākumu līmenis būtu jāmaina, jo tas vairs nav vajadzīgs dempinga neitralizēšanai, nav iespējams pienācīgi precīzi noteikt, kāds līmenis būtu atbilstošs, jo nav pieejami uzticami eksporta cenu rādītāji, kuri izrietētu no normāliem apstākļiem Savienības tirgū un atspoguļotu tos.
(31)
Visbeidzot, pieprasījuma iesniedzējs uzskatīja, ka varētu veikt korekcija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu un konkrēti 2. panta 10. punkta k) apakšpunktu saistībā ar “atšķirībām citos faktoros […], ja ir redzams, ka tie skar cenu salīdzināmību atbilstīgi šim punktam”.
(32)
Ņemot vērā minētos secinājumus, ka eksporta cenu izmaiņas nebija būtiskas, nedz ilgstošas, nav iespējams noteikt dempinga starpību. Tāpēc pieprasījums veikt korekciju nav piemērojams un tiek noraidīts.
3. IZMEKLĒŠANAS IZBEIGŠANA
(33)
Ņemot vērā konstatējumus, ka ar dempingu saistītie apstākļi nav ievērojami un ilglaicīgi mainījušies, tiek uzskatīts, ka pašreizējā pārskatīšana ir jāizbeidz, neveicot grozījumus pieprasījuma iesniedzēja maksājuma apmērā. Tādēļ ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1286/2008 piemērotie antidempinga pasākumi pieprasījuma iesniedzēja ražotajam PET importam ir jāsaglabā nemainīgi.
4. INFORMĀCIJAS SNIEGŠANA
(34)
Pieprasījuma iesniedzējs, kā arī citas iesaistītās personas ir informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, kas ir pamatā lēmumam ierosināt pašreizējās daļējās starpposma pārskatīšanas izbeigšanu. Saņemtās piezīmes neietekmēja iepriekš minēto secinājumu.
5. NOBEIGUMA NOTEIKUMI
(35)
Tādēļ šī pārskatīšana ir jāizbeidz, neveicot grozījumus Regulā (EK) Nr. 192/2007,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Ar šo tiek izbeigta Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta importam, kuru pašlaik klasificē ar KN kodu 3907 60 20, piemērojamo antidempinga pasākumu daļējā starpposma pārskatīšana, neveicot grozījumus spēkā esošajos pasākumos.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 1. septembrī