РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 юни 2012 година
относно мерките SA. 27420 (C 12/2009) (ex N 19/2009), прилагани от Финландия за Osuuskunta Karjaportti
(нотифицирано под номер C(2012) 3249)
(Само версиите на финландски и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/8/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
Като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално първата алинея от член 108, параграф 2 от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 15 януари 2009 г. Финландия уведоми Комисията за помощ за оздравяване, състояща се от гаранция и разсрочване на дълг в полза на Osuuskunta Karjaportti (наричано по-нататък „Karjaportti“; чието дружествено наименование към момента на уведомяването беше Järvi-Suomen Portti Osuuskunta). С писма от 5 февруари 2009 г., 11 февруари 2009 г., 16 февруари 2009 г. и 20 февруари 2009 г. Финландия предостави допълнителна информация на Комисията.
(2)
С писмо от 8 април 2009 г. Комисията уведоми Финландия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (2) по отношение на мерките, предмет на уведомлението, и няколко мерки, предоставени в миналото. След това решение за откриване на процедурата, Финландия предостави допълнителна информация на Комисията с писмо от 13 май 2009 г.
(3)
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мерките за помощ.
(4)
Комисията получи мнения от една заинтересована страна. Тя ги препрати на Финландия, на която бе дадена възможност да изрази мнението си. Това мнение беше получено с писмо от 28 август 2009 г. Финландия предостави допълнителна информация по електронна поща на 3 ноември 2009 г.
(5)
С писмо от 15 декември 2009 г., Комисията уведоми Финландия за решението си да разшири обхвата на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на допълнителни мерки за помощ, предоставени в миналото. Финландия представи допълнителна информация с писмо от 12 февруари 2010 г.
(6)
Решението на Комисията за разширяване на обхвата на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мерките за помощ. Комисията не получи допълнителни мнения от заинтересованите страни.
(7)
На 1 март 2010 г. Финландия уведоми службите на Комисията, че е оттеглила уведомлението относно гаранцията в полза на Karjaportti. С писмо от 26 март 2010 г. Комисията уведоми Финландия, че ще разгледа оттеглянето на уведомлението относно гаранцията в окончателното решение, заедно с другите мерки, които са предмет на оценката. Освен това Комисията отправи въпроси във Финландия, на които Финландия отговори с писмо от 22 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Финландия на 15 юли 2010 г., на което Финландия отговори на 20 август 2010 г. Друго искане за информация бе изпратено от Комисията на 28 септември 2010 г., на което Финландия отговори на 29 ноември 2010 г. На последно място, Комисията поиска допълнителна информация с писмо от 16 ноември 2011 г. Финландия представи тази информация на 16 декември 2011 г.
2. БЕНЕФИЦИЕР
2.1. Кооперацията Karjaportti
(8)
Karjaportti е кооперативно дружество, разположено в Mikkeli, с производствени мощности в Mikkeli и Kouvola, които се намират в Източна Финландия (Itä-Suomi) - регион, който отговаря на условията за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Кооперативът първоначално е бил създаден през 1914 г. През 1950 г. той е бил наречен Osuusteurastamo Karjaportti, от 31 декември 2002 г. дружественото му наименование е било като Järvi-Suomen Portti Osuuskunta, а от 14 декември 2010 г. насам наименованието му е Karjaportti. Към днешна дата в Karjaportti работят 300 постоянни работници, както и допълнителни 100 -120 сезонни работници през пролетта и лятото.
(9)
Karjaportti осъществява дейност в сектора на производство на храни, а именно в областта на преработката на месо в продукти, като кюфтета и колбаси. Освен това кооперативът продава пакетирано месо, парчета месо и кланични трупове. Karjaportti изнася малки количества в други държави членки.
2.2. Финансово състояние на Karjaportti
(10)
От 1 декември 2004 г. Karjaportti е предмет на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд съгласно Закона за преструктуриране на предприятия 47/1993 (5) (наричана по-нататък „процедура по преструктуриране, надзиравана от съд“. За по-подробна информация относно процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд вж. съображения 31-43).
(11)
Подробна информация относно финансовото състояние на Karjaportti преди и по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, е представена в следната таблица:
Таблица I
Основни финансови данни на Karjaportti в ЕВРО
Година
Оборот
Оперативен резултат
Нетен резултат (печалба/загуба)
Дефицит за предишни отчетни периоди
Акционерен капитал/резерви и непредвидени разходи
Баланс на собствения капитал
2000 г.
139 620 882
8 682
-1 169 091
7 681 411/ 10 247 107
8 893 097
2001 г.
139 748 861
2 082 662
549 865
7 812 809/ 9 078 473
9 442 963
2002 г.
135 781 234
2 259 488
14 382
7 783 428/ 9 559 942
17 357 751
2003 г.
128 354 480
-3 299 914
-6 009 055
7 585 778/ 9 506 525
11 083 248
2004 г.
125 849 631
-3 972 464
-10 686 420
7 234 608/ 3 497 953
46 141
2005 г.
101 507 619
-6 629 915
-9 235 908
-7 404 955
7 772 913/ 216 662
-8 651 289
2006 г.
99 802 293
-3 485 054
4 277 565
-16 640 864
8 141 610/ 216 662
-4 005 028
2007 г.
86 962 069
-8 916 539
-7 943 878
-12 363 299
6 244 277/ 216 662
-13 846 239
2008 г.
80 901 753
-3 791 985
-2 770 037
-20 307 178
5 768 185/ 216 662
-17 092 368
2009 г.
64 793 763
305 936
-2 124 435
-23 077 214
5 077 160/ 216 662
-19 907 828
(12)
През 2008 г. финландските данъчни органи на два пъти започват процедура по несъстоятелност срещу Karjaportti. При първата процедура на 7 октомври 2008 г. те са представили разпореждане за изплащане на 461 579 EUR. Заявлението за започване на процедура бе оттеглено след това от данъчните органи. На 1 декември 2008 г. за втори път е започнала процедура с разпореждане за изплащане на 981 658 EUR. Процедурата по несъстоятелност срещу Karjaportti е била прекратена през юни 2009 г., тъй като кооперативът е изплатил непогасения дълг на данъчните органи.
3. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
(13)
Разглежданите мерки се състоят от мерки, предоставени от община Mikkeli, в която е разположен Karjaportti, и мерки, предоставени от Finnvera Oyj (наричано по-нататък „Finnvera“). Finnvera е специализирано финансиращо дружество, собственост на Финландия, което е официалната агенция за експортно кредитиране на Финландия (6). Предоставените от община Mikkeli мерки първо са описани по-долу (раздел 3.1.), след което са описани мерките, предоставени от Finnvera (раздел 3.2.).
3.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
3.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1), и прехвърляне на земя (мярка 2)
(14)
Мярка 1: С решение от 12 юни 2000 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил абсолютна гаранция („takaus“) на Karjaportti, която покрива 100 % от бъдещия заем, възлизащ на 25 млн. FIM (приблизително 4,2 млн. EUR (7)). Заемът е бил предоставен на Karjaportti през септември 2000 г. при фиксиран лихвен процент от 5,35 % и за срок от 10 години от банката Tapiola Pankki Oy („Tapiola“). В същото време гаранцията е била приведена в действие от изпълнителния орган на община Mikkeli, с подписването на гаранционното споразумение. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция, при която гарантът носи отговорност за главницата като за свой собствен дълг, което означава, че кредиторът може да поиска възстановяване на главницата от гаранта, когато главницата стане дължима. Гарантираният заем е бил предоставен за финансиране на изграждането на производствени съоръжения в окръг Tikkala в Mikkeli (8).
(15)
Гаранцията е била обезпечена посредством вече съществуващите ипотеки върху недвижими имоти с регистрирана стойност в размер на 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) (9). При предоставянето на мярка 1 около 3 млн. FIM от ипотеките върху недвижими имоти са били в наличност като обезпечение. Освен това гаранцията е била обезпечена с ипотеки върху активи на дружеството (10) с регистрирана стойност съответно в размер на 25 млн. FIM и 30,5 млн. FIM за движими активи на Karjaportti.
(16)
При започването през декември 2004 г. на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След извършването на тези плащания към Tapiola, община Mikkeli е заела позицията на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
(17)
Мярка 2: Освен това през 2000 г. от селската област Mikkeli на Karjaportti е бил прехвърлен парцел за построяването на производствено съоръжение в Tikkala (11). Размерът на парцела е бил 152 366 m2 и община Mikkeli е предоставила този парцел безвъзмездно на Karjaportti, т.е. не е била платена никаква покупна цена. Освен това община Mikkeli е поела ангажимент за прехвърлянето на земята, подготвена за застрояване. За тази цел община Mikkeli е възстановила на Karjaportti разходите за изравняването на земята, в размер на 2 000 000 FIM (приблизително 336 376 EUR) (12).
(18)
На Karjaportti са били предоставени и други мерки за изграждането на производственото съоръжение в Tikkala. Finnvera е предоставило заеми и гаранции в размер на 20 000 000 FIM (приблизително 3 363 759 EUR), а Министерство на заетостта и икономиката (тогава: Министерство на търговията и промишлеността) е предоставило преки безвъзмездни средства, които възлизат на 15 000 000 FIM (приблизително 2 552 819 EUR).
(19)
Като цяло мерките, описани в съображения 14-18, които е трябвало да бъдат предоставени за изграждането на производственото съоръжение в Tikkala, са имали номинална стойност от 63 783 719 FIM (приблизително 10 757 652 EUR). Брутният еквивалент на помощта по предоставените мерки е възлизал на 3 617 143 EUR, съгласно информацията, предоставена в следната таблица:
Таблица II
Брутен еквивалент на помощта по предоставените мерки в евро
Мярка
Сума
Брутен еквивалент на помощта
Гаранция от община Mikkeli
4 204 698
345 786
Прехвърляне на земя от община Mikkeli
300 000
300 000
Изравняване на парцела, платено от община Mikkeli
336 376
336 376
Заем от Finnvera
1 681 879
82 162
Преки безвъзмездни средства от Министерство на търговията и промишлеността
2 552 819
2 552 819
ОБЩО
10 757 652
3 617 143
(20)
Брутният еквивалент на помощта на гаранцията, предоставена от община Mikkeli е бил изчислен от Финландия по следния начин: тя е сравнила пазарният лихвен процент за сходна гаранция (1,75 %) с гаранционната премия, която действително е начислена от община Mikkeli (0 %). Елементът на помощ при гаранцията е равен на разликата между двете премии, тоест на 1,75 %. Ако община Mikkeli е начислила премия при този лихвен процент, тя би събрала 2 406 250 FIM като премии по време на срока на валидност на гаранцията от десет години, което - сконтирано с лихвен процент от 5,7 % от датата, на която е била предоставена гаранцията, би възлизало на 1 055 949 FIM (около 345 786 EUR).
(21)
Брутният еквивалент на помощта за заема от Finnvera е бил изчислен от Финландия по следния начин: тя е сравнила лихвата, която Finnvera е начислила за заема (шестмесечен Euribor плюс 1,75 %) с референтния лихвен процент в съответствие с Известието на Комисията относно метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (13), който е бил валиден към момента на предоставяне на заема. Елементът на помощ е равен на разликата между двата лихвени процента през периода на продължителност на заема (10 години). Комисионната, която Karjaportti е трябвало да плати за заема (0,5 %), е била приспадната от резултата от изчислението. Сконтиран с лихвен процент от 5,7 % на датата, на която е била предоставена гаранцията, елементът на помощта е възлизал на 82 162 EUR.
(22)
Инвестиционни разходи, които отговарят на условията за допустимост, са били изчислени въз основа на разходите, свързани с цените на придобиване, съгласно разбивката, предоставена в следната таблица:
Таблица III
Разбивка на разходите по проекта, свързани с цените на придобиване, в евро
Земя и сгради
14 208 192
Машини и оборудване
11 155 379
Офис оборудване / софтуер
572 356
ОБЩО
25 935 928
(23)
Елементът на помощ в размер на 3 617 143 EUR съответства на интензитет на помощ от 13,95 % от общите допустими разходи в размер на 25 935 928 EUR.
(24)
Karjaportti е кандидатствало за предоставените от община Mikkeli мерки преди започването на работата по инвестиционния проект (14). Мерките са били предприети от Финландия за насърчаване на регионалното развитие. С новия производствен обект броят на работните места в региона следва да се повиши от около 400 до 550 или 600.
3.1.2. Покупка на земя (мярка 3)
(25)
На 28 февруари 2002 г. община Mikkeli е закупила шест имота и една сграда от Karjaportti, като съответните договори за наем са останали в сила спрямо нея. Заплатената покупна цена е била в размер на 6 646 787 EUR (15). Към датата на приключване на покупката на имоти от община Mikkeli, и - в случая на един имот - към датата, на която собствеността му е била прехвърлена на община Mikkeli, имотите са били освободени от ипотеки.
3.1.3. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(26)
С решение от 8 март 2004 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил гаранция, която покрива 100 % от заема в размер на 607 054 EUR, който се отпуска от Tapiola. На 14 април 2004 г. заемът е бил отпуснат при фиксиран лихвен процент от 4 % с продължителност от 10 години. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция. Заемът и гаранцията съответно са били дадени, за да заменят отпуснат от Tapiola заем, за който община Mikkeli първоначално е предоставила гаранция с решение от 2 ноември 1992 г. Първоначалният заем е възлизал на 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) и е бил предоставен при лихвен процент от 4,5 % за срок от 10 години
(27)
Гаранцията е била обезпечена посредством ипотеки върху недвижимостите, съставляващи производствения обект в Tikkala, които вече са били използвани като обезпечение по мярка 1. Освен това община Mikkeli е имала ипотека върху активи на дружеството на стойност от 25 млн. FIM, регистрирана в регистъра за ипотеки върху активи на дружеството. Тази ипотека върху активи на дружеството също е била вече използвана като обезпечение за мярка 1.
(28)
Когато през декември 2004 г. е започнала процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискала изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След като е извършила тези плащания, община Mikkeli е встъпила в правата на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
3.1.4. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(29)
С решение от 10 май 2004 г. общинският съвет на Mikkeli е предоставил абсолютна гаранция, която покрива 100 % от заема в размер на 1,7 млн. EUR, който се отпуска от Tapiola. Впоследствие на 8 юни 2004 г. Tapiola е решило да отпусне 3-годишен инвестиционен заем в размер на 1,7 млн. EUR при променлив лихвен процент от 12-месечен Euribor плюс фиксиран марж от 0,3 %. Гаранцията е била предоставена без гаранционна такса и като абсолютна гаранция. Гаранцията е била обезпечена посредством същата ипотека върху недвижимости, съставляващи производствения обект в Tikkala като мярка 1 и мярка 4 и същата ипотека върху активи на дружеството (16), притежавана от община Mikkeli. Освен това община Mikkeli е получила нов инструмент за ипотечно обезпечение с регистрирана стойност в размер на 1 135 268 EUR за производствения обект в Tikkala като особен залог.
(30)
При започването през декември 2004 г. на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало изплащане на непогасените дългове на Karjaportti от община Mikkeli в рамките на гаранцията. След извършването на тези плащания, община Mikkeli е встъпила в правата на кредитор на Karjaportti на мястото на Tapiola (вж. съображение 34).
3.1.5. Мерки, предприети при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(31)
На 17 ноември 2004 г. Karjaportti, заедно с кредиторите Nordea Bank Finland Abp (наричано по-нататък „Nordea Bank“), Nordea Rahoitus Suomi Oy (наричано по-нататък „Nordea Financing“) и OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj (от 1 март 2008 г. това дружество се нарича Pohjola Pankki Oyj; наричано по-нататък „OKO/Pohjola Bank“), са започнали процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, в окръжния съд на Mikkeli. В съответствие с финландското право, такава процедура по преструктуриране може да бъде предприета с цел да се възстанови жизнеспособната дейност на длъжник в затруднение, да се осигури неговата трайна жизнеспособност и да се постигне уреждане на дълга (17). Процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, по отношение на Karjaportti е започнала с решение на Окръжния съд на Mikkeli на 1 декември 2004 г. По закон - от започването на процедурата длъжникът няма право да погасява дълговете, подлежащи на преструктуриране, или да предоставя гаранции за такива дългове (18). Дълговете, подлежащи на преструктуриране, са всички дългове, натрупани преди датата на започване на процедурата.
(32)
Впоследствие, на 23 юни 2005 г. пред окръжния съд е била представена програма за преструктуриране, а на 30 ноември 2005 г. - преразгледана програма за преструктуриране. Продължителността на програмата за преструктуриране, която е била одобрена от окръжния съд на 30 януари 2006 г., е десет години (до 1 юли 2015 г.). В периода между 2004 г. и 2008 г. Karjaportti е прекратило 372 трудови договора и е прехвърлило към подизпълнители някои свои дейности, като например дейности по закупуване, клане и транжиране.
(33)
Като цяло около [30-70] (19) C(2012)3249- % от дълговете, подлежащи на преструктуриране, които са предмет на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, са били дължими на частни кредитори. Частните кредитори, които имат най-големи дялове от тези дългове, са били горепосочените банки Nordea Bank и OKO/Pohjola Bank, както и Nordea Financing.
(34)
На 16 декември 2004 г. във връзка с тази процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, Tapiola е поискало от община Mikkeli изплащане на неизплатените суми по трите заема, гарантирани от община Mikkeli, описани в горепосочените точки 3.1.1, 3.1.3 и 3.1.4. След изплащането на сумите на Tapiola, община Mikkeli е станала кредитор на Karjaportti по отношение на общата сума от трите непогасени заема, която е била в размер на 5 356 895 EUR. Заемите са били гарантирани от обезпечението, описано в съображения 15, 27 и 29.
(35)
Освен това община Mikkeli е предявила иск за вземания в размер на 682 087 EUR в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, относно неплатените такси към службата за общинските имоти, отдела за управление на водите на Mikkeli и отдела за управление на отпадъците на Mikkeli. Тези вземания също са били гарантирани от обезпечението, описано в съображения15, 27 и 29.
(36)
Заемите и другите дългове (неплатени такси) към община Mikkeli са били отчетени като големи обезпечени дългове (20) при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Другите големи обезпечени вземания са били притежавани от частни кредитори (Nordea Bank, Nordea Financing, OKO/Pohjola Bank), както и от Finnvera (21).
Таблица IV
Големи обезпечени дългове в евро
Кредитор на обезпечените големи дългове
Сума
Дял в %
Nordea Bank
[…](*)
[10-40] %
Nordea Financing
[…]
[0-20] %
OKO/Pohjola Bank
[…]
[10-40] %
Finnvera
[…]
[10-40] %
Община Mikkeli - заеми, дължими за задействани гаранции
[…]
[10-40] %
Община Mikkeli - други дългове (неплатени такси)
[…]
[0-20] %
ОБЩО
24 579 150
100 %
(37)
По отношение на заемите и другите дългове (неплатени такси) към община Mikkeli в програмата за преструктуриране са предвидени следните мерки:
(38)
Заемът от община Mikkeli в размер на 5 356 895 EUR е бил разглеждан като „обезпечен дълг“ и бе разделен на две части. Лихвените проценти и за двете части са били намалени в съответствие с програмата за преструктуриране: За част в размер на 4,0 млн. EUR лихвеният процент е възлизал на […] Euribor минус […] % (процентът обаче е трябвало да бъде не повече от […] % или не по-малко от […] %) до 31 декември 2010 г. След тази дата е бил начислен лихвен процент от […] Euribor. За останалата част в размер на 1 356 895 млн. EUR е бил начислен лихвен процент от […] Euribor (22). Както при заемите, неплатените такси в размер на 682 087 EUR са били разглеждани като „обезпечен дълг“ и лихвеният процент е бил намален до процент от […] Euribor (23).
(39)
Също така за обезпечените дългове на частните кредитори в програмата за преструктуриране е предвиден лихвен процент, която се равнява на […] Euribor. За определена сума за всеки кредитор с изключение на […] до 31 декември 2010 г. е бил предвиден намален лихвен процент, който се равнява на […] Euribor минус […] %; минимална лихва […] % и максимална лихва […] %. След 31 декември 2010 г. лихвеният процент за всички обезпечени дългове е бил […] Euribor.
Таблица V
Размер на лихвите за големи обезпечените дългове в евро
Кредитор по обезпечени големи дългове
Лихвен процент от […] Euribor минус […] % до 31 декември 2010 г.; след тази дата - лихвен процент от […] Euribor ще бъде начислен за сума в размер на
Лихвен процент от […] Euribor за сума в размер на
Nordea Bank and Nordea Financing
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
Община Mikkeli - заеми, дължими за задействани гаранции
[…]
[…]
Община Mikkeli - други дългове (неплатени такси)
[…]
(40)
Община Mikkeli се е съгласила да отсрочи плащанията по дълговете, споменати по-горе. Съгласно програмата за преструктуриране, възстановяването на обезпечените дългове на община Mikkeli е предвидено за 2015 г. Първият транш е трябвало да бъде платен на 1 юли 2009 г., от 2010 г. нататък са предвидени два транша годишно, а през 2015 г. трябва да бъде платена останалата по-голяма част от обезпечените дългове, което представлява съответно […] EUR за заеми, дължими за задействани гаранции и […] EUR за други дългове (неплатени такси).
(41)
Частните кредитори също са се съгласили да отсрочат плащанията на обезпечените дългове.
Таблица VI
Отсрочване на плащането в евро
Кредитор по обезпечените големи дългове
Дълг
Транш, дължим на 1.7.2009 г., 2.1.2010 г. и 1.7.2010 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на 2.1.2011 г. и 1.7.2011 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на всеки шест месеца, считано от 2.1.2012 г. до 2.1.2015 г.
% от общата сума на дълговете
Транш, дължим на 1.7.2015
% от общата сума на дълговете
Nordea Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Nordea Financing
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Община Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Община Mikkeli
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
24 579 150
500 000
2 %
1 000 000
4 %
1 500 000
6 %
10 579 150
43 %
(42)
Съгласно програмата за преструктуриране, възстановяването на заемите и неплатените такси на община Mikkeli следва да бъде осъществено до 2015 г., като основната част от неизплатената сума е дължима през 2015 г. Ако през 2015 г. Karjaportti не отговаря на определени икономически изисквания в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (съотношението между пасивите и оперативния марж следва да е по-голямо от 4), община Mikkeli ще се опрости максимум [0 - 3] млн. EUR от непогасените дългове.
(43)
Също така вземанията на другите кредитори, ще бъдат намалени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Nordea Bank ще се откаже от максимум [0 - 3] млн. EUR, а Nordea Financing ще се откаже от максимум [0 - 2] млн.EUR. Вземанията на Finnvera ще бъдат намалени с максимум [0 - 2] млн. EUR. Вземанията на […] няма да бъдат намалени. Съгласно програмата за преструктуриране, сумите, с които се намаляват обезпечените дългове, се базират на стойността на обезпеченията за обезпечени заеми в рамките на два различни сценария: при първия сценарий Karjaportti продължава своята дейност, а при втория - Karjaportti променя или прекратява своята дейност, което означава, че обезпеченията трябва да бъдат реализирани. Двете стойности са били определени от две независими оценки (24). Конкретната стойност, с която е бил намален обезпечения дълг, след това е била определена за всеки кредитор поотделно, като е бил отчетен редът на кредитора и са били сравнени стойностите в двата различни сценария.
3.1.6. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(44)
На 2 септември 2005 г. Karjaportti е продало 50 % от акциите на компанията за недвижими имоти Kiinteistö Oy Suksimäki на дружество, притежавано от община Mikkeli, за покупната цена от 860 000 EUR.
3.1.7. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(45)
Karjaportti не е платило дължимата лихва за обезпечените дългове на община Mikkeli, натрупана между 16 декември 2004 г. и 19 декември 2005 г. (25) Тези лихви са възлизали на 281 982 EUR и са били преобразувани в заем за заемен период до края на 2010 г. с решение на общинският съвет на Mikkeli от 19 декември 2005 г. Лихвеният процент на заема е тримесечен Euribor плюс 0,3 %. Погасяването е трябвало да започне през март 2009 г. и е включвало четири еднакви транша, които е трябвало да бъдат изплащани два пъти годишно, т.е. сумата от 144 991 EUR е следвало да бъде изплатена през 2009 г., а сумата от 144 991 EUR - през 2010 г. (26) Погасяването на дължимите суми е било поне частично отложено (вж. мярка 12).
(46)
Преобразуването на неизплатените лихви в заеми през 2005 г. по принцип е било посочено в програмата за преструктуриране. Съгласно програмата не само община Mikkeli, но и всички обезпечени кредитори в този контекст е трябвало да бъдат третирани по подобен начин. В съответствие с това, на 28 декември 2005 г. [един частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 623 000 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 1,5 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г. На 29 декември 2005 г. [друг частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 532 500 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 2 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
3.1.8. Отписване на дългове във финансовите отчети за 2006 г. (мярка 9)
(47)
С решение от 5 февруари 2007 г. изпълнителният орган на община Mikkeli е постигнал съгласие по отписването на вземане от Karjaportti в размер на 274 023 EUR от отчетите за 2006 г. Отписването на дълга в отчетите не е имало отражение върху правните взаимоотношения между кредитора и длъжника, и, следователно, община Mikkeli е продължила събирането на дълговете.
3.1.9. Отписване на дългове във финансовите отчети за 2008 г. (мярка 10)
(48)
Община Mikkeli е отписала несъбираемо вземане от Karjaportti в размер на 5,7 млн. EUR от финансовите отчети за 2008 г. Отписването на дълга в отчетите не е имало отражение върху правните взаимоотношения между кредитора и длъжника, и, следователно, община Mikkeli е продължила събирането на дълговете.
3.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(49)
На 8 декември 2008 г. общинският съвет на Mikkeli е решил да предостави абсолютна гаранция, възлизаща на 2,75 млн. EUR, за покриване на бъдещ заем от страна на Tapiola към Karjaportti. Общинският съвет е упълномощил изпълнителния орган на общината да вземе решение относно подробните условия, свързани с абсолютната гаранция, за да бъде изпълнена гаранцията. Съгласно уведомлението заемът е трябвало да възлиза на 5 819 807 EUR при лихвен процент от 3,65 %. Като възнаграждение за гаранцията, в мярката, която е предмет на уведомлението, се предвижда еднократна такса в размер на 4 %, а гаранцията ще бъде предоставена за срок от 10 години (27).
(50)
Решението на общинския съвет на Mikkeli не е влязло в сила, тъй като в административния съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е била подадена жалба. Вследствие на тази жалба съдът е постановил на община Mikkeli да спре изпълнението на гаранцията и да потърси одобрение на помощта от страна на Комисията.
(51)
Тъй като решението на общинския съвет на Mikkeli за предоставяне на гаранция не е влязло в сила, Tapiola се е въздържала от отпускането на заема на Karjaportti. Накрая Финландия е оттеглила уведомлението за гаранцията през март 2010 г., тъй като Karjaportti е оттеглило заявлението си за гаранцията и на 22 февруари 2010 г. изпълнителният орган на общината е взел решение да не изпълни решението на общинския съвет.
3.1.11. Разсрочване на дългове след 2009 г. (мярка 12)
(52)
Отсрочване на изплащането на обезпечените дългове: Съгласно програмата за преструктуриране, одобрена от съда, Karjaportti е трябвало да възстанови […] EUR през 2009 г. и […] EUR през 2010 г. от неизплатената сума от обезпечените дългове (вж. таблица VI). Съгласно уведомлението, възстановяването на тези суми е трябвало да бъде отложено най-късно до 1 юли 2015 г.
(53)
Отсрочване на изплащането на заема, отпуснат през 2005 г. (преобразуване на неизплатените лихви): Karjaportti е трябвало да възстанови 140 991 EUR през 2009 г. и същата сума през 2010 г. от неизплатената сума от лихвите, превърнати в заем (вж. съображение 40). Съгласно уведомлението, възстановяването на тези суми е трябвало да бъдат отложено за периода 2011-2013 г. (28)
(54)
На 4 февруари 2009 г. административният съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е забранил изпълнението на решението на общинския съвет относно разсрочването на дълга. Изглежда обаче, че въпреки това е било извършено разсрочване на дългове. От май 2009 г. Karjaportti редовно е предлагало на община Mikkeli и други негови кредитори да отложи плащанията на дължимите дългове, за да се гарантира продължаването на дейността на кооперацията. (29) Тези предложения са били одобрени от изпълнителния орган на община Mikkeli.
3.2. Мерки, предоставени от Finnvera
(55)
Съгласно информацията, представена от Финландия, Finnvera е предоставило няколко заема и гаранции на Karjaportti за периода от 2004 г. до 2008 г.
(56)
Finnvera е специализирано финансово дружество, собственост на Финландия, което е официалната агенция за експортно кредитиране на Финландия. Дейността на Finnvera се определя от целите на политиката в областта на промишлеността и собствеността, определени от държавата. Тези цели включват: увеличаване на броя на новосъздадените предприятия; възможности за финансиране на МСП в процес на промени и насърчаване на растежа, интернационализацията и износа на предприятията. При изпълнението на своята дейност от Finnvera се очаква да се придържа към принципа на икономическата устойчивост. Финландия обаче покрива част от кредитните и гаранционните загуби на Finnvera. Държавата е пряко отговорна за националните гаранции и за гаранции за експортни кредити, предоставени от Finnvera, както и гаранциите за държавна безвъзмездна помощ за придобиването на средства от Finnvera. Тези държавни мерки, свързани с Finnvera, не попадат в обхвата на настоящото решение. Комисията си запазва правото те да бъдат оценени на по-късен етап. Finnvera е регулирано от Закона за административното производство 434/2003.
(57)
Що се отнася до корпоративното управление на Finnvera, Надзорният съвет, който осъществява надзор на управлението на дружеството от страна на Борда на директорите и генералния директор, представлява собственика на дружеството, който в случая на Finnvera е държавата. Членовете на Надзорния съвет се избират от парламентарните групи на политическите партии въз основа на тяхното представителство във финландския парламент. Освен това Надзорният съвет на Finnvera включва представители на организации в съответствие с целите на политиката в областта на индустрията. Бордът на директорите, който е съставен от 6-9 членове и 2 заместник-членове, утвърждава стратегията на дружеството, одобрява финансовите отчети и междинния доклад, насърчава развитието на дружеството и гарантира, че дейностите са в съответствие със закона и с поставените от собственика цели. Четирима от членовете на борда и двамата заместник-членове се избират измежду кандидатите, посочени от различни министерства. Генералният директор отговаря за управлението на дружеството.
(58)
Finnvera е освободено от плащане на данък върху дохода от 25 септември 2007 г. Комисията е одобрила това освобождаване. Решението за одобрение се основава на факта, че финландските власти са поели ангажимент, че Finnvera ще ограничи своите дейности само до управление на схемите за държавна помощ (30).
3.2.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(59)
На 17 март 2004 г. Finnvera е предоставило 100 % гаранция за заем в размер на 91 000 EUR, с гаранционна такса от 3 % годишно. Заемът с продължителност от 3 години е бил отпуснат от Tapiola при фиксиран лихвен процент от [2 - 5] % годишно. Заемът и гаранцията съответно са били предоставени, за да заменят заем, отпуснат от Tapiola през 1992 г.
3.2.2. Заем, отпуснат на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(60)
На 12 януари 2006 г. Finnvera е отпуснало заем в размер на 180 000 EUR при лихвен процент шестмесечен Euribor плюс 2 % годишно. Заемът е свързан лихви, натрупани по време на процеса на преструктуриране между 2 декември 2004 г. и 28 февруари 2008 г., които са били преобразувани в нов кредитен инструмент. Заемът е бил обезпечен с ипотеки на недвижими имоти, разположени в Tikkala, Lappeenranta и Kouvolаи, както и с акции в […]. Продължителността на заема е била до края на 2010 г. и възстановяването е трябвало да започне през 2009 г. На 23 ноември 2011 г. […] EUR от капитала все още не са били изплатени. В същото време частните кредитори […] и […] са преобразували лихвите в заеми.
(61)
На 28 декември 2005 г. [един частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 623 000 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 1,5 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
(62)
На 29 декември 2005 г. [друг частен кредитор] е преобразувал лихвите в заем в размер на приблизително 1 532 500 EUR, като периодът на заема е бил до края на 2010 г. Лихвеният процент е бил тримесечен Euribor плюс 2 %. Погасяването е трябвало да започне през 2009 г.
3.2.3. Гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(63)
На 14 септември 2006 г. Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […] в размер на 300 000 EUR с гаранционна такса от 1,65 % годишно, платени от Karjaportti. […] от своя страна е предоставил гаранция на Karjaportti за същата сума при лихвен процент в размер на 1,25 %. Тази гаранция, както и насрещната гаранция, е покрила 16,7 % от 1,8 млн. EUR, свързани със споразумението за подизпълнение между […] и Karjaportti. Продължителността на гаранцията на Finnvera е била 8 месеца. Останалата част от споразумението за подизпълнение е била покрита от гаранции от […] и […] (съответно 825 000 EUR и 675 000 EUR), които са начислили гаранционна такса в размер на 1,75 %. Finnvera не е участвало в предоставянето на тези гаранции, т.е. по тях не е имало насрещна гаранция. Срокът на насрещната гаранция на Finnvera е изтекъл на 30 юни 2007 г., без тя да е била използвана. В съответствие с това за Finnvera не са възникнали никакви задължения за плащане въз основа на тази гаранция.
3.2.4. Заем, отпуснат на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(64)
На 6 юли 2007 г. Finnvera е отпуснало заем в размер на 250 000 EUR при лихвен процент шестмесечен Euribor плюс 2,5 % годишно. Заемът е бил с продължителност от шест месеца и е трябвало да бъде възстановен до 15 януари 2008 г. Досега само част от заема е била възстановена (неизплатени суми на 23 ноември 2011 г.: […]).
(65)
Същевременно частните кредитори […] и […] са отпуснали заеми на стойност съответно на 800 000 EUR и 650 000 EUR също за срок от шест месеца. Лихвеният процент за тези заеми е бил едномесечен Euribor плюс 2 %. Възстановяването на техните заеми също е било забавено (неизплатени суми на 23 ноември 2011 г.: […] EUR и […] EUR).
(66)
За тези два заема и за заема, отпуснат от Finnvera, Karjaportti е предоставило следното обезпечение: ипотека върху активи на дружеството с регистрираната стойност в размер на 1 850 067 EUR, акции в дружеството […] и банкова сметка. Тези обезпечения са били разпределени между Finnvera, […] и […] в зависимост от техните рискове,свързани със заемите. В действителност тримата кредитори са били от един и същ ред и са разделили обезпечението под формата на дял от проценти (Finnvera: [0-30] %; [първият частен кредитор]: [10-50] %; [вторият частен кредитор]: [10-50] %).
3.2.5. Гаранция, предоставена на 9 март 2008 г. (мярка 17)
(67)
На 9 януари 2008 г. Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […] в размер на 280 000 EUR с гаранционна такса от 2,5 % годишно, платени от Karjaportti. Насрещната гаранция е покрила 80 % от гаранцията, предоставена от […] на Karjaportti на 11 януари 2008 г. в размер на 350 000 EUR, свързани със споразумението за подизпълнение между […] и […]. […] е начислил гаранционна такса в размер на [0-3] %. Finnvera е имало достъп до обезпечение под формата на дялово участие в Karjaportti в […]. Според оценките, извършени от Finnvera на 8 януари 2008 г., в момента на предоставяне на насрещната гаранция за Finnvera тези акции са имали гаранционна стойност в размер на […] EUR. Срокът на насрещната гаранция е изтекъл на 28 февруари 2011 г. и по нея не са извършени никакви плащания.
4. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(68)
Както е описано в съображения 2, 3 и 6, на 8 април 2009 г. Комисията реши да открие процедура по официално разследване (наричана по-нататък „първото решение за откриване на процедурата“). На 15 декември 2009 г. обхватът на тази официална процедура по разследване бе разширен, за да включи няколко допълнителни мерки (наричана по-долу „второто решение за откриване на процедурата“).
4.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
4.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(69)
В първото си решение за откриване на процедурата Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика. На първо място, в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (31) („Известие за гаранциите от 2000 г.“), което е било в сила по времето, когато мярката е била предоставена, мярката може да представлява държавна помощ, тъй като гаранцията покрива 100 % от въпросния заем. Това заключение няма да бъде променено с Известието относно гаранциите от 2008 г., което е в сила понастоящем (32). Освен това предоставянето на гаранцията без комисионна такса, което представлява поемане на финансов риск без quid-pro-quo, не може да бъде определено като поведениe на пазарен участник.
(70)
По отношение на съвместимостта на мярката, Комисията има съмнения, че гаранцията би могла да отговаря на изискванията за изключение съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС. Според предварителна оценка условията от Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (33) (наричани по-нататък „Насоките за О&П от 1999 г.“) изглежда не са били изпълнени.
4.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(71)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнения, че продажбата е била извършена в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като изискванията от Съобщението на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи (34) не са били спазени. Беше отчетено, че не е била платена никаква пазарна цена, тъй като земята е била прехвърлена на Karjaportti безвъзмездно. Освен това, Karjaportti не е трябвало да поеме разходите за изравняване на парцела.
4.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(72)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнения, че условията на покупка са били в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като Финландия не е представила доказателства, че закупуването на имоти е било извършено при пазарни условия, като например оценка на имотите от независим експерт.
4.1.4. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(73)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика. На първо място, в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г., което е било в сила към момента на предоставянето, мярката може да представлява държавна помощ, тъй като на гаранцията е покрила 100 % от въпросния заем. Това заключение няма да бъде променено с Известието относно гаранциите от 2008 г., което е в сила понастоящем. Освен това предоставянето на гаранцията без комисионна такса, което представлява поемане на финансов риск без quid-pro-quo, не може да бъде определено като поведение на пазарен участник, особено когато дружеството вече е било в затруднено положение.
(74)
По отношение на съвместимостта на мярката, на Комисията не е била предоставена достатъчно информация, която да ѝ позволи да определи дали изискванията, посочени в Насоките за О&П от 1999 г., са били изпълнени.
4.1.5. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(75)
Комисията имаше подобни съмнения за гаранцията, предоставена на 8 март 2004 г.
4.1.6. Споразумение относно процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(76)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че мерките, предприети по време на преструктурирането, са в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика.
(77)
На първо място, община Mikkeli се е съгласила да намали лихвените проценти за обезпечените дългове, което е довело до начислени лихвени проценти значително под референтната ставка за Финландия по това време. Тъй като референтният лихвен процент се счита за пазарният лихвен процент за предприятия в добро състояние, и тъй като Karjaportti е било в затруднено положение по това време, Комисията установи, че е малко вероятно частен кредитор да отпусне заеми при такъв нисък лихвен процент.
(78)
По отношение на съвместимостта на мерките, в момента на откриването на процедурата Комисията имаше само ограничена информация относно мерките за преструктуриране, предприети от Karjaportti от 2004 г. насам. Беше счетено, че непрекъснатото преструктуриране не е било успешно, тъй като през декември 2008 г.данъчните органи са започнали процедура по несъстоятелност срещу Karjaportti. Поради това Комисията изрази съмнения, че дългосрочната жизнеспособност на дружеството би могла да бъде постигната чрез предприетите мерки за преструктуриране. Що се отнася до останалите критерии за помощ за преструктуриране съгласно Насоките за О&П от 2004 г. (35), при липсата на уведомление и на план за преструктуриране Комисията не би могла да прецени дали другите изисквания от Насоките за О&П от 2004 г., са били изпълнени.
4.1.7. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(79)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че въпросната мярка е в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като Финландия не е предоставила доказателства, че покупката на акции е била извършена при пазарни условия.
4.1.8. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(80)
По отношение на преобразуването на неплатените лихви в заем, община Mikkeli се е съгласила да начислява много нисък лихвен процент за заема. В действителност частните кредитори, които са преобразували своите неизплатени лихви, са договорили по-високи лихвени проценти, поради което Комисията се съмнява дали подобен подход би могъл да бъде в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
4.1.9. Отписване на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и през 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(81)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията счете, че ако отписването на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и 2008 г. е включвало също така правно задължение, което е отпаднало, отписването е предоставило предимство на Karjaportti. Според Комисията е спорно дали един частен пазарен инвеститор би действал по същия начин.
4.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(82)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че община Mikkeli е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика при предоставянето на гаранцията и изказа предварително становище, че гаранцията е включвала държавна помощ. По отношение на съвместимостта на мярката Комисията имаше съмнения дали гаранцията е в съответствие с Насоките за О&П от 2004 г., тъй като принципът за еднократната помощ изглежда не е бил спазен. Освен това гаранционната такса и лихвеният процент за заема са били твърде ниски, за да отговарят на точка 25, буква а) от Насоките, а гаранцията не е била в съответствие с точка 25, буква в) от Насоките, тъй като не е била ограничена до шест месеца.
4.1.11. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(83)
В първото решение за откриване на процедура Комисията изрази съмнение, че община Mikkeli е действала като частен кредитор, когато е дала съгласие за разсрочване на дълговете, и изказа предварително становище, че мярката е включвала държавна помощ. По отношение на съвместимостта на мярката Комисията имаше съмнения дали разсрочването на дълга е в съответствие с Насоките за О&П от 2004 г., тъй като принципът за еднократната помощ изглежда не е бил спазен. Освен това разсрочването на дълга не е отговаряло на условията за помощ за оздравяване. Мярката не е била ограничена до шест месеца и следователно не е била в съответствие с точка 25, буква в) от Насоките.
4.2. Мерки, предоставени от Finnvera (мерки 13-17)
(84)
Във второто решение за откриване на процедура Комисията счете, че мерките са били предоставени чрез държавни ресурси и могат да бъдат приписани на държавата, тъй като Финландия притежава 100 % от Finnvera. По отношение на заемите Комисията изрази съмнение, че начисленият лихвеният процент е превишил съответните референтни лихвени проценти. Освен това тя не е разполагала с достатъчно информация, за да прецени дали мерките са били предоставени заедно с частните инвеститори и при равни условия с тях. По отношение на гаранциите Комисията изрази съмнение дали те са били предоставени в рамките на съществуващите схеми, тъй като гаранциите, предоставени на голямо предприятие в затруднено положение, не попадат в обхвата на тези схеми. Ако мерките са били предоставени извън рамките на съществуваща схема за помощ, Комисията изрази съмнение, че те са в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
5. МНЕНИЯ, ИЗРАЗЕНИ ОТ ФИНЛАНДИЯ
5.1. Мерки, предоставени от община Mikkeli
5.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(85)
Финландия твърди, че гаранцията не следва да бъде разглеждана като държавна помощ, тъй като Karjaportti вероятно е могла да получи гаранция от частните капиталови пазари. Финландия се позовава на факта, че Tapiola е отпуснало заема, който е бил гарантиран от въпросната гаранция като част от финансов пакет в размер на 25 млн. EUR за инвестиции в производствения обект в Tikkala. Във финансирането са участвали и други икономически оператори. Държавната подкрепа за инвестицията е включвала прехвърляне на земя и поемане на разходите за изравняването на парцела от община Mikkeli (вж. съображения 89 и 90), заеми и гаранции, предоставени от Finnvera, както и пряка безвъзмездна помощ, отпусната от Министерството на търговията и промишлеността.
(86)
Освен това Финландия твърди, че община Mikkeli е прилагала равни условия по отношение на всички дружества, които са кандидатствали за гаранции.
(87)
Ако мярката следва да бъде разглеждана като държавна помощ, Финландия е на мнение, че такава помощ би била съвместима с вътрешния пазар, тъй като е била предоставена в съответствие с Насоките за националната регионална помощ (36) („ННРП от 1998 г.“). Големите дружества са отговаряли на условията за допустимост относно мерките за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, ако не са надвишили сумата от 24 % от допустимите нетни разходи. Тези условия са били изпълнени. По-специално, Финландия представи изчисление, съгласно което брутният еквивалент на помощта ще продължи да бъде под 24 %, ако се отчете цялата държавна подкрепа за инвестициите.
5.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(88)
Финландия твърди, че текущата балансова стойност на участъка не е съпоставим показател за определяне на стойността на участъка по времето на прехвърлянето. Община Mikkeli оценява пазарната стойност на земята в момента на прехвърлянето на 300 000 EUR. Според Финландия разходите за изравняване на парцела са възлизали на 2 млн. FIM (336 376 EUR)
(89)
Финландия смята, че прехвърлянето на парцела и поемането на разходите за изравняване е било в съответствие с ННРП от 1998 г. (вж. съображение 87).
5.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(90)
Според Финландия закупуването на имоти през 2002 г.е било свързано със строителния проект на производственото съоръжение в Tikkala, за което Karjaportti е имало нужда от финансиране. Финландия твърди, че имотите са били закупени на пазарна цена. В оценката се отчита, че имотите са били закупени, за да бъдат използвани предимно за жилищни цели чрез промяна на плановете, като част от площта все пак е била използвана за бизнес цели. Освен това имотите са имали ипотеки, дадени на частните кредитори, и само един от шестте имота е имал ипотека в размер на приблизително 9,6 млн. EUR, което потвърждава, че стойността на собствеността е била по-висока от покупната цена. От това следва, че община Mikkeli е спазила принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика и закупуването не е включвало държавна помощ.
5.1.4. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(91)
Финландия посочва, че гарантираният заем е бил предоставен, за да се компенсира старият пенсионен заем, което е бил отпуснат през 1992 г. Като насрещно обезпечение община Mikkeli е получила ипотека на стойност от 7,5 млн. FIM (1 261 409 EUR) върху имот на Karjaportti. При издаването на гаранцията на 8 март 2004 г. община Mikkeli е запазила това обезпечение.
(92)
Финландия твърди, че първоначалната гаранция е била предоставена преди присъединяването на Финландия към ЕС. Когато община Mikkeli е предоставила новата гаранция на 8 март 2004 г., не е била предоставена нова помощ, тъй като съществуващата първоначална гаранция е била преобразувана в нова гаранция, като са били запазени достатъчно насрещни обезпечения. Освен това по същото време и други гаранти на първоначалния пенсионен заем от 1992 г. са отпуснали заеми на Karjaportti.
(93)
И накрая, Финландия оспорва това, че Karjaportti е било в затруднено положение през пролетта на 2004 г. по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. Според Финландия пазарните прогнози са били задоволителни през първата половина на 2004 г. и Karjaportti е реализирал печалба в размер на 3 млн. EUR за 2004 г. Освен това Karjaportti е получил заеми от частни заемодатели при относително ниски лихвени проценти през пролетта и лятото на 2004 г. И накрая, през декември 2004 г. Karjaportti е било определено като жизнеспособно предприятие, когато кредиторите му са одобрили преструктурирането, въпреки неговите продължителни финансови затруднения. В противен случай Karjaportti щеше да бъде обявено в несъстоятелност.
5.1.5. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(94)
Финландия смята, че гаранцията е продължение на финансирането, предоставено от община Mikkeli за инвестиции в производственото съоръжение в Tikkala през 2000 г. Гаранцията е била предоставена, за да се завърши първоначалния инвестиционен план, започнал през 2000 г. В момента на предоставяне на гаранцията Karjaportti не е било в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г., тъй както вече е била определена гаранция, предоставена през март 2004 г. (вж. съображение 93 по-горе).
(95)
Според Финландия, ако гаранцията е включвала държавна помощ, тя е била съвместима, защото е била в съответствие с Насоките за регионална помощ от 1998 г. Големите дружества са отговаряли на условията за допустимост относно мерките за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС, ако не са надвишили сумата от 24 % от допустимите нетни разходи. Тези условия са били спазени, тъй като елементът на помощ при гаранцията е бил само в размер на 57 835 EUR, докато общите инвестиции на Karjaportti в Tikkala са възлизали на […] EUR.
5.1.6. Процедура по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(96)
Финландия твърди, че всички предприети мерки са били свързани със започването на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейските общности законодателството, свързано със схемите за възстановяване и несъстоятелността, надзиравани от съда, само по себе си не обосновава определянето на това законодателство като помощ (37).
(97)
На второ място, не са били отпуснати нови заеми по време на процедурата, но изплащането на дългове, предоставено преди преструктурирането, е било разсрочено в съответствие с националното законодателство за преструктуриране на предприятия, в което към кредиторите се прилагат равни условия. В допълнение към вземанията на община Mikkeli, вземанията от частни дружества също са били прегрупирани по време на процедурата. Кредиторите на Karjaportti са били разделени на няколко групи. Вземанията на всяка група кредитори са били предмет на взаимно равнопоставени сходни условия. Финландия посочва, че това важи особено по отношение на обезпечените дългове на община Mikkeli. Следователно изглежда, че община Mikkeli е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика като се е съгласила на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд,.
(98)
Освен това Финландия посочва, че община Mikkeli е отчела, че ще бъде по-печелившо да се разсрочат дълговете, отколкото да се позволи Karjaportti да изпадне в несъстоятелност и да бъде затворено окончателно, което е посочено също в баланса за ликвидация, приложен към програмата за преструктуриране.
(99)
По отношение на съвместимостта на мерките, включени в Насоките за О&П от 1999 г., Финландия твърди, че дружество, подлежащо на процедура по преструктуриране, по принцип следва да се счита за предприятие в затруднено положение по смисъла на Насоките. Финландия повтаря, че процедурата по преструктуриране не е включвала държавна помощ и че община Mikkeli не е осъществила подкрепящи мерки по време на процедурата по преструктуриране.
(100)
След това Финландия излага аргументи, свързани с всяка от предоставените мерки: По отношение на задействането на предоставената през 2000 г. гаранция за заем на община Mikkeli, Финландия твърди, че Mikkeli не е предоставила никакви нови заеми на Karjaportti, а просто е встъпила в правата на кредитор по искане на Tapiola в началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, което е било обикновена мярка в рамките на такава процедура по преструктуриране. По отношение на условията за изплащането на заема, Финландия посочва, че те са били определени в програмата за преструктуриране и че са били еднакви за всички кредитори в рамките на една и съща група кредитори.
(101)
По отношение на неизплатените такси, Финландия уточнява, че вземанията са дължими на службата за общинските имоти, отдела за управление на водите и отдела за управление на отпадъците на града. Вземанията включват неплатени такси преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. От община Mikkeli не е била предоставена никаква гаранция за тези неизплатени суми, тъй като те са били вземания, дължими на общината. Следователно, при започването на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, те са били въведени в програмата за преструктуриране като една обща сума.
5.1.7. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(102)
Финландия твърди, че акциите на дружеството за недвижими имоти Kiinteistö Oy Suksimäki са били закупени на пазарна цена от Karjaportti. Финландия е представила отчет на независим оценител, според който стойността на акциите е възлизала на приблизително 1 млн. EUR въз основа на размера наемите към този момент. Тази стойност е била коригирана по отношение на действителния размер на наемите и акциите са били съответно закупени на цена от 860 000 EUR. Следователно прехвърлянето на собствеността не е включвало никакъв елемент на помощ.
5.1.8. Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8)
(103)
Относно превръщането на неизплатените лихви в заем, на първо място Финландия твърди, че неплащането на лихви е типична мярка при процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Превръщането на тези неплатени лихви в заеми, които ще получат по-добро класиране в сравнение с други заеми, е предвидено във финландското законодателство. Освен това Финландия смята, че превръщането на неизплатените лихви в заем е било извършено в съответствие с принципа на частния пазарен инвеститор, тъй като частните кредитори са преобразували неизплатените лихви по вземанията в заеми заедно с община Mikkeli.
5.1.9. Отписване на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(104)
Финландия потвърждава, че вписването на дълговете като загуби е просто счетоводна операция от страна на кредитора, извършена в съответствие с принципа на предпазливост и съответните разпоредби от Закона за счетоводството 1336/1997. Финландия твърди, че отписването на дълга не засяга правните отношения между кредитора и длъжника, т.е. дългове не са били опростени. Община Mikkeli потвърди, че не е опростила дълговете, вписани като загуби, и че продължава процедурата по събиране на вземането. Дългът е част от обезпечения дълг по силата на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд.
5.1.10. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(105)
Преди оттеглянето на уведомлението за гаранцията през март 2010 г. Финландия твърди, че гаранцията е била съвместима съгласно Насоките за О&П от 2004 г. По отношение на оттеглянето на уведомлението, Финландия не е представила по-подробни аргументи.
5.1.11. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(106)
Финландия твърди, че разсрочването на дълговете е мярка, присъща на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, и че то не включва държавна помощ. Според Финландия, кредиторите на Karjaportti са били единодушни относно това, че разсрочването на дълга е подходяща алтернатива с цел защита на техните вземания. Тя уведоми Комисията, че разсрочването, което е предмет на уведомлението, никога не е било осъществено, тъй като административният съд на Kuopio (Kuopion Hallinto-Oikeus) е спрял извършването на разсрочването на дълга. Финландия обяснява, че дълговете на Karjaportti все пак са били разсрочени след няколко предложения от страна на Karjaportti през периода 2009-2011 г., които са били приети от община Mikkeli. Финландия твърди, че следващото разсрочване е било в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като община Mikkeli и всички други кредитори са извършили разсрочването при равни условия.
5.2. Мерки, предоставени от Finnvera
5.2.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(107)
Финландия смята, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, гаранцията не представлява държавна помощ. На първо място, рискът на Finnvera не се е увеличил, тъй като гаранцията е заменила предоставената от Finnvera по-рано (през 1992 г.) гаранция за пенсионен заем. Този заем е бил заменен с нов пенсионен заем през 2004 г., за който Finnvera е предоставило въпросната гаранция. Освен това двама частни кредитори са отпуснали кредитни инструменти на Karjaportti по същото време, за да се даде възможност за финансиране на отложените плащания от 2004 г. Освен това гаранцията е била подложена на висока такса и елементът на помощ при гаранцията е бил под минималния праг. И накрая, прогнозите за Karjaportti са били добри при предоставянето на гаранцията.
5.2.2. Заем, отпуснат на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(108)
Финландия смята, че отпуснатият през 2006 г. заем не представлява държавна помощ, тъй като Finnvera е действала като частен пазарен кредитор при превръщането на неизплатените лихви в нов заем в съответствие с програмата за преструктуриране. Освен това частните кредитори са превърнали своите неизплатени лихви в нови заеми малко преди Finnvera и са направили това при подобни условия.
5.2.3. Гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(109)
Финландия смята, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, гаранцията не включва държавна помощ, тъй като тя покрива само 16,7 % от 1,8 млн. EUR и частните кредитори са покрили останалата част от тази сума под формата на гаранции.
5.2.4. Заем, отпуснат на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(110)
Финландия смята, че отпуснатият през 2007 г. заем не представлява държавна помощ, тъй като Finnvera е действало заедно с двама частни кредитори, които са отпуснали нови заеми по едно и също време и при сходни условия. Освен това заемът е бил обезпечен чрез ценни ипотеки и ипотеки върху активи на дружеството.
5.2.5. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(111)
Финландия смята, че насрещната гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите от 2000 г. Във всеки случай, тя не включва държавна помощ, тъй като другата участваща страна е била частен заемодател и гаранционната такса, наложена от Finnvera е била значително по-висока от гаранционната такса, наложена от частния заемодател.
6. МНЕНИЯ, ИЗРАЗЕНИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(112)
Заинтересованата страна е изразила мнения единствено по мерки 1, 2, 3, 5, 7, 9 и 10.
6.1.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1)
(113)
Заинтересованата страна посочва, че гаранцията е била предоставена с цел обезпечаване на заем в размер на 25 млн. FIM за инвестиция в нов производствен обект.
6.1.2. Прехвърляне на земя (мярка 2)
(114)
Заинтересованата страна твърди, че парцел земя е бил заделен за Karjaportti и община Mikkeli се е ангажирала да предостави услуги в областта на строителното инженерство и други необходими технически услуги, чиито разходи са в размер на 2,5 млн. FIM. Karjaportti е платило 1,2 млн. FIM за парцела. В счетоводните книги на Karjaportti парцелът е оценен на 403 000 EUR и заинтересованата страна иска да установи дали заделянето на земята не е могло да бъде държавна помощ.
6.1.3. Покупка на земя (мярка 3)
(115)
Заинтересованата страна твърди, че община Mikkeli е закупила шест изоставени производствени сгради в Mikkeli и е заплатила общо 6,7 млн. EUR за тях. Инвеститор, който действа в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, не би закупил имоти на дадено дружество в голямо финансово затруднение на такава цена.
6.1.4. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(116)
Заинтересованата страна твърди, че Karjaportti е било в сериозни затруднения в момента на предоставяне на гаранцията. Дружеството е имало значителни дългове към община Mikkeli и групата дружества, собственост на община Mikkeli.
6.1.5. Закупуване на акции от Karjaportti (мярка 7)
(117)
Заинтересованата страна твърди, че цената, заплатена за акциите в дружеството за недвижими имоти, е била над балансовата стойност на акциите.
6.1.6. Отписване на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(118)
Заинтересованата страна е представила копие на протокол от заседание на изпълнителния орган на Mikkeli от 5 февруари 2007 г., на което е било взето решение за отписването на дълговете във финансовите отчети за 2006 г. Освен това заинтересованата страна изтъква, че е било най-малкото необичайно, че община Mikkeli е отписала милиони евро от дълговете на Karjaportti от финансовите си отчети през 2008 г. и иска да установи по-специално защо община Mikkeli същевременно е била готова да предостави допълнителни гаранции на Karjaportti.
7. ОЦЕНКА
(119)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се постановява, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки и засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(120)
Условията, определени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, са кумулативни и поради това, за да бъде квалифицирана дадена мярка като държавна помощ, всички условия трябва да бъдат изпълнени едновременно.
(121)
Докато в член 107, параграф 1 от ДФЕС се предвижда обща забрана на държавната помощ в рамките на Съюза, в член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС се предвиждат изключения от общото правило, че такава помощ е несъвместима с общия пазар, както е постановено в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(122)
В следващите раздели Комисията оценява наличието на държавна помощ поотделно за всяка една от описаните мерки. Ако дадена мярка включва държавна помощ, Комисията оценява съвместимостта на мярката за помощ. Комисията прави разграничение между мерките, които са оттеглени, мерките, които са били предоставени от община Mikkeli, и мерките, които са били предоставени от Finnvera. На първо място се определя точно в кой момент Karjaportti е могло да се счита за дружество в затруднено положение.
7.1. Дружество в затруднено положение
(123)
Както по отношение на наличието на държавна помощ, така и по отношение на съвместимостта на въпросните мерки е от значение дали бенефициерът е бил в затруднено положение към момента на предоставяне на мерките. Това дали Karjaportti може да се счита за дружество в затруднено положение трябва да бъде оценено съгласно Насоките за О&П от 1999 г. до 9 октомври 2004 г., датата на изтичане на срока на действие на Насоките за О&П от 1999 г. (38) Насоките за О&П от 2004 г.се прилагат от 10 октомври 2004 г. (39)
(124)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г., едно дружество може да се счита в затруднено положение, когато отговаря на така наречените задължителни критерии, посочени в точка 5 от тези насоки, т.е. когато то е изгубило повече от половината от записания капитал или би могло да бъде обект на процедури по обявяване в несъстоятелност съгласно националното законодателство. Ако задължителните критерии не са спазени, дадено дружество все пак може да покаже „обичайните признаци на дружество, което е в затруднено положение“, съгласно точка 6 от Насоките за О&П от 1999 г., такива като нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите (така наречените незадължителни критерии). Насоките за О&П от 2004 г. включват подобни задължителни и незадължителни критерии в точки 10 и 11.
(125)
В този контекст Комисията отбелязва, че през 2000 г. Karjaportti не е загубило капитал, нито е показало „обичайните признаци“ на дружество, което е в затруднено положение. В действителност изглежда, че Karjaportti е било жизнеспособно дружество, което е записало голям оборот, положителен оперативен резултат, стабилен капиталов дял и резерви на сравнително високо равнище за периода между 2000 г. и 2002 г. (вж. също таблица I).
(126)
Ситуацията се е влошила през следващите години. Оборотът е намалявал и загубите са се увеличили значително в периода от 2003 г. до 2004 г. Дългът е нараствал и още в началото на 2004 г. бенефициерът е започнал да разсрочва дългове и е трябвало да поиска от кредиторите отлагане на дължими плащания (40). Също така изглежда, че Karjaportti е имало известен свръхкапацитет. Освен това трябва да се вземе предвид, че още през 2004 г. загубите на Karjaportti вече не са били покрити от Фонда за извънредни обстоятелства (вж. таблица I)
(127)
Според финансовите отчети на Karjaportti дружественият капитал на Karjaportti почти е изчезнал през 2004 г., тъй като е отбелязал рязък спад до по-малко от една десета от стойността си в сравнение с 2003 г. Впоследствие дружеството регистрира отрицателен собствен капитал, който има тенденции към увеличаване през последните години. С изключение на 2006 г., от 2003 г. насам Karjaportti натрупва загуби. Реализираната през 2006 г. печалба не може да се възприеме като признак за възстановяване на дружеството, тъй като тя не е била в резултат на основната дейност на дружеството. Оперативната печалба на Karjaportti е останала отрицателна, подобно на предходните и следващите години. Печалбата през 2006 г. не е била достатъчна, за да се компенсира размерът на дефицита, натрупан през последните отчетни периоди, нито за да се компенсира отрицателният капитал. Като цяло финансовото състояние на Karjaportti е останало доста неблагоприятно. През 2008 г. срещу Karjaportti два пъти е било обявявано производство по несъстоятелност от страна на данъчните органи.
(128)
С оглед на фактите, представени в съображения 125-127, може да се заключи, че Karjaportti отговаря на критериите за дружество в затруднено положение съгласно точка 5 от Насоките за О&П от 1999 г. и точка 11 от Насоките за О&П от 2004 г. от началото на 2004 г. През 2008 г., когато Karjaportti е било предмет на производство по несъстоятелност, то е било определено и като предприятие в затруднено положение по смисъла на точка 10, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.
7.2. Мерки, които са оттеглени
7.2.1. Неизпълнена гаранция, планирана за 2009 г. (мярка 11)
(129)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора (41) („Процедурен регламент“), държава членка може да оттегли уведомлението след откриването на официалната процедура по разследване в разумен срок преди Комисията да е взела решение относно естеството на помощта на мярката, предмет на уведомлението. В такъв случай Комисията решава да прекрати тази процедура поради нейната безпредметност.
(130)
Тъй като решението на общинския съвет на Mikkeli да предостави гаранция на Karjaportti не е влязло в сила и през февруари 2010 г. изпълнителният орган е решил да не изпълни гаранцията, Финландия е оттеглила уведомлението за гаранцията през март 2010 г. Поради това, що се отнася до гаранцията, разследването е безпредметно.
7.3. Мерки, предоставени от община Mikkeli
7.3.1. Гаранция, предоставена на 12 юни 2000 г. (мярка 1), и прехвърляне на земя (мярка 2)
(131)
Гаранция (мярка 1): Както е посочено в съображения (14)-(16), община Mikkeli е предоставила гаранция през юни 2000 г. и е извършила плащания в рамките на гаранцията през декември 2004 г. След като община Mikkeli е станала кредитор на Karjaportti, условията за заема са били променяни в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (за подробности вж. съображения 34-39).
(132)
В съответствие с това трябва да бъдат разграничени няколко етапа. Въпреки че помощта е отпусната в момента на предоставяне на държавна гаранция, плащанията от държавата, съгласно условията на гаранцията, не се считат за държавна помощ (42). От друга страна, промяната на условията на заема, след като държавата гарант е станала кредитор, може да включва държавна помощ. По-долу се проверява дали гаранцията, предоставена през юни 2000 г., представлява държавна помощ. Въпросът дали промените в условията по заема могат да включват държавна помощ се разглежда като част от мярка 6 (вж. съображения 188-195).
(133)
Гаранцията е била предоставена от община Mikkeli и съответно включва държавни средства и може да бъде вменена в отговорност на държавата.
(134)
За да включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, мярката трябва да предоставя предимство, което предприятието не би получило при нормални пазарни условия. За да извърши тази оценка, Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2000 г. Известието относно гаранциите от 2000 г. е било в сила в момента на предоставяне на мярката. Въпреки това, както ясно се посочва от съдебната практика на Съда на Европейските общности, „въпросът дали определена помощ представлява държавна помощ по смисъла на Договора трябва да се разреши въз основа на обективни дадености, които се преценяват към момента, в който Комисията приема своето решение.“ (43) В съответствие с това, относно оценката в конкретния случай Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2008 г.
(135)
Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия.(вж. съображение 135): "а) заемополучателят не е във финансово затруднение […]; б), размерът на гаранцията може да бъде надлежно изчислен в момента на предоставянето, […]; в), гаранцията не покрива повече от 80 % от непогасения заем или от друго финансово задължение […]; г) за гаранцията е платена цена, ориентирана спрямо пазара. […].“
(136)
В конкретния случай заемополучателят не е бил във финансово затруднение в момента на предоставянето (вж. съображения 123-128). Въпреки това, гаранцията, която е предмет на оценката, покрива 100 % от заема.
(137)
Освен това гаранцията е била предоставена без гаранционна такса, въпреки че самият предоставящ орган е отчел това за голям риск (44). Въпреки че Финландия твърди, че Karjaportti е можело да получи подобна гаранция на пазара, Комисията е на мнение, че гаранционна премия с нулева стойност не може да се разглежда като близка до пазарната премия, приложима към момента на предоставянето. Гаранцията е покривала 100 % от въпросния заем, т.е. предоставящият орган е носел сам риска от неизпълнение от страна на бенефициера и гаранцията е била предоставена като абсолютна гаранция, т.е. гарантът е носил отговорност за главницата като за свой собствен дълг и кредиторът е могъл да поиска погасяване на главницата от гаранта, когато главницата стане дължима.
(138)
В съответствие с това, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката не може да бъде разглеждана като мярка, която не включва държавна помощ.
(139)
Аргументът на Финландия, че тази мярка е била предоставена заедно с други страни може да бъде отхвърлен, тъй като според предоставената от Финландия информация другите страни, които участват в инвестицията, също са били собственост на държавата. В съответствие с това, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(140)
За да бъде разглеждана като държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде специфична или избирателна, поставяйки в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на определени стоки. Мярката, която е предмет на оценката, е предоставена на Karjaportti - едно конкретно дружество. Поради това Комисията счита, че предприетата мярка представлява избирателно предимство за бенефициера.
(141)
На последно място, Комисията трябва да прецени дали мярката, предприета от община Mikkeli в полза на Karjaportti има вероятност да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки, чрез предоставянето на това дружество на предимство спрямо (потенциалните) конкуренти, които не получават държавна подкрепа. Осъществява се търговия с месни продукти между държави членки - секторът на дейност на бенефициера. Според Финландия, Karjaportti изнася своите продукти главно в Русия, но също така и в държавите членки. Поради това Комисията счита, че предприетата мярка има вероятност да наруши конкуренцията и да засегне търговията между държавите членки.
(142)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(143)
Прехвърляне на земя (мярка 2) Финландия не отрича, че мярката може да представлява държавна помощ. На бенефициера определено е било предоставено предимство, тъй като той не е трябвало да плаща нищо за прехвърлянето на земята. Освен това община Mikkeli е възстановила разходите на бенефициера за изравняване на парцела. В съответствие с това, Комисията счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti, което то не би получило на пазара.
(144)
Освен това мярката отговаря на всички други изисквания за наличието на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, прехвърлянето на земя също включва държавни средства, за него носи отговорност държавата, то е избирателно, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите членки.
(145)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(146)
Финландия твърди, че гаранцията, заедно с прехвърлянето на земя за строеж на производствен обект в Tikkala, е съвместима като регионална помощ. По времето, когато мерки 1 и 2 са били отпуснати, това е през 2000 г., ННРП от 1998 г. са били в сила (45). Разглежданите мерки не са били отпуснати съгласно схема, а като индивидуално ad hoc плащане. Тъй като мерките са били отпуснати в сектор, към който се прилагат ННРП от 1998 г., те попадат по принцип в обхвата на ННРП от 1998 Г. По времето на предоставяне на мерките бенефициерът не е бил в затруднение, както се посочва в съображения 123 - 128 по-горе, и се е намирал в Itä-Suomen, регион, отговарящ на изискванията за регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Ето защо Комисията е оценила проекта съгласно ННРП от 1998 г. Тази оценка е довела до следните наблюдения:
(147)
Съгласно раздел 2 от ННРП от 1998 г. регионална помощ може да е съвместима само ако има баланс между нейното нарушаващо въздействие и нейното предимство относно развитието на по-малко облагодетелстван регион. В този контекст Комисията отбелязва, че от въпросния инвестиционен проект се е очаквало да има положително въздействие върху регионалното развитие. Той е допринесъл за по-нататъшното развитие на икономическата дейност и за създаването на нови и непреки работни места. Всъщност, както се посочва в съображение 24, новият производствен обект следва да увеличи броя на работните места в региона от 400 на 550-600.
(148)
Раздел 4 от ННРП от 1998 г. определя условията за предоставяне на съвместима регионална помощ.
(149)
Първо, съгласно точка 4.1 от ННРП от 1998 г., целта на регионалната помощ е да осигури или продуктивна инвестиция (първоначална инвестиция), или създаване на работни места, свързано с инвестицията. Първоначална инвестиция означава съгласно точка 4.4 от ННРП от 1998 г. инвестиция в дълготрайни активи, свързани със създаването на нов обект, разширяването на съществуващ обект, или започването на дейност, изискваща основна промяна на продукта или производствения процес на съществуващ обект. Разглежданите мерки са били използвани за строеж на нов производствен обект, което е първоначална инвестиция по смисъла на точка 4.4 от ННРП от 1998 г.
(150)
Второ, интензитетът на помощта трябва да бъде под тавана на регионална помощ от 24 % (46). С цел да бъде изчислен интензитета на помощта, трябва се определи стойността на елемента на инвестицията и елемента на помощта, включени в разглежданите мерки.
а)
Относно стойността на инвестицията съгласно точка 4.5 от ННРП от 1998 г. допустимите разходи в този контекст могат да включват разходи за земя, за строеж на предприятия и за машини. В случай на покупка се вземат предвид само разходите за закупуване на тези активи. Всъщност Финландия е изчислила допустимите разходи съгласно тези разпоредби като възлизащи на 25 935 928 EUR (вж. съображение 22 и таблица III).
б)
Относно елемента на помощ Финландия е предоставила изчисление, чиято правдоподобност е проверена от Комисията. За мярка 1, гаранцията, предоставена от община Mikkeli, може да се използва Известието относно гаранциите от 2000 г. за определяне на количеството на елемента на помощ. Предвидени са три метода за определяне количеството на елемента на помощ, единият от които е то да се изчислява "по всеки друг обективно оправдан и общоприет метод" (раздел 3.2 от Известието относно гаранциите от 2000 г.). Финландия е сравнила пазарната цена за сравнима гаранция с платената на община Mikkeli действителна премия за гаранцията, което изглежда фактически като обективно оправдан и общоприет метод. За мярка 2 елемента на помощта се състои от стойността на земята плюс разходите за изравняване на парцела, което също е допустимо. Що се отнася до финансирането от Finnvera и Министерството на търговията и промишлеността, което не е предмет на настоящето решение, ако бъде счетено, че то включва държавна помощ, елементът на помощ също трябва да бъде взет предвид. Финландия е предоставила изчисление за елемента на помощ, включен във заема от Finnvera, което се счита за правдободобно. За преките безвъзмездни средства от Министерството на търговията и промишлеността цялата сума е била взета предвид. Като цяло взимайки предвид елемента на помощ, включен в мерките, отпуснати от община Mikkeli, Finnvera и Министерството на търговията и промишлеността, елементът на помощ (изчислен като брутен еквивалент на безвъзмездните средства) е 3 617 143 EUR (вж. таблица II).
(151)
Елементът на помощ от 3 617 143 EUR съответства на интензитета на помощ от 13,95 % от общите допустими разходи от 25 935 928 EUR. Интензитетът на помощ е следователно под прага от 24 %.
(152)
Трето, съгласно точка 4.10 от ННРП от 1998 г., помощта за първоначалната инвестиция трябва да бъде поставена в зависимост от поддържането на въпросната инвестиция за минимален период от пет години. Финландия е потвърдила, че въпросната инвестиция ще бъде поддържана за минимален период от пет години.
(153)
Четвърто, съгласно точка 4.2 от ННРП от 1998 г., приносът на бенефициера към финансирането на инвестицията трябва да бъде най-малко 25 %. Финландия е потвърдила, че това е случаят.
(154)
Пето, Комисията отбелязва, че в съответствие с точка 4.2 от ННРП от 1998 г. заявлението за помощ е било подадено преди да бъде започната работа по проекта, правилата за кумулиране на помощта са спазени, както е предвидено в точка 4.18 от ННРП от 1998 г., и таванът на регионалната помощ не е превишен.
(155)
С оглед на изложените по-горе съображения Комисията стига до заключението, че мерки 1 и 2 спазват условията на ННРП от 1998 г. и следователно са съвместими.
7.3.2. Покупка на земя (мярка 3)
(156)
Поначало принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е също приложим за покупка на земя или други активи от държавата. Такава покупка би могла да включва държавна помощ, ако не може да се разглежда като обичайна търговска трансакция. Дори ако държавен орган купува стоки и услуги на пазарна цена, независимо от това може да е налице държавна помощ, ако се окаже, че държавата не е имала действителна нужда от въпросните земи или активи (47).
(157)
Съответно Комисията трябва да оцени дали покупката на земя може да се разглежда като обичайна търговска трансакция. За тази цел трябва да се разгледа дали цената, платена от община Mikkeli отразява стойността на купените имоти и сграда.
(158)
Според заинтересованата страна един частен пазарен инвеститор не би искал да плати 6,7 милиона евро за промишлени сгради, които община Mikkeli е закупила на тази цена.
(159)
Финландия, от друга страна, е предоставила на Комисията индикация за стойността на имотите. Според Финландия частна банка […] e имала ипотека на стойност 7,5 милиона евро върху един от продадените имоти по време на покупката (48).
(160)
Финландия е уведомила Комисията, че не съществува оценка на земята. Комисията счита, че стойността на ипотеката, притежавана от една частна банка би могла да даде индикация за стойността на имота. Всъщност преди да приеме обезпечения една банка оценява стойността на въпросния имот, така че ако длъжникът не може да изплати своя дълг банката да може да се удовлетвори от цената на ипотекирания имот.
(161)
За въросните имоти община Mikkeli e платила покупна цена от 6 646 787 EUR, което е под регистрирания размер на ипотеката, която един частен субект е имал върху един от имотите преди приключването на процедурата по продажбата. Освен този имот още пет други имота и една сграда са били продадени на община Mikkeli. В допълнение Комисията отбелязва, че община Mikkeli е купила имотите с оглед превръщане на земята в жилищен район чрез извършване на промени в местните планове; имотите са били разположени близо до градския център и в привлекателен жилищен район.
(162)
На основание на гореизложеното съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата относно цената платена за имотите и сградите, се разсейват. Счита се, че община Mikkeli купи имотите и сградата на цена, която отразява тяхната стойност, и че тестът за пазарния инвеститор е издържан. Поради тази причина Комисията стига до заключението, че тази мярка не включва държавна помощ.
7.3.3. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4) и гаранция, предоставена на 10 май (мярка 5)
(163)
Що се касае до гаранцията, предоставена през юни 200 г., няколко етапа трябва да бъдат разграничени (предоставяне на гаранцията; плащане съгласно гаранцията; промяна на условията по заема сравни съображение 132. Следователно по-долу се проверява дали гаранциите, предоставени през март 2004 г. и май 2004 г. представляват държавна помощ. Въпросът дали промените в условията по заема биха довели до държавна помощ се разглежда като част от мярка 6 (вж. съображения 188-195).
(164)
Мярка 4: Противно на доводите на Финландия, представени в съображение (92), Комисията счита, че, преобразуването на съществуващи задължения в нова гаранция може да представлява държавна помощ. В този контекст трябва да се прави разграничение между съществуваща и нова помощ. Определението за съществуваща помощ изисква индивидуалните мерки на помощ да са били приложени преди влизането в сила на Договора (член 1, буква б) от Процедурния регламент). Нова помощ, обратното, е "всяка помощ […]която не е съществуваща помощ, включително измененията на съществуваща помощ" (член 1, буква в) от Процедурния регламент). Съгласно Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (49), промяна е "всяко изменение, различно от промени от чисто формален или административен характер, което не оказва влияние върху оценката на съвместимостта на мярката за помощ с общия пазар".
(165)
Всъщност община Mikkeli е предоставила държавна помощ на 8 март 2004 г., която е обезпечавала нов заем, предоставен от Tapiola на 14 април 2004 г. Новата гаранция не може да бъде разглеждана като продължение на старата гаранция, защото тя е дадена за нов заем с нови условия. Обстоятелството, че този заем е заменил заем, предоставен през 1992 г. от Tapiola, който вече е бил гарантиран от община Mikkeli, не променя становището на Комисията. Докато е вярно, че новият заем е бил в размер на дължимата главница по стария заем, и лихвеният процент е бил по-изгоден за Karjaportti (4,5 % годишно за стария заем; 4 % годишно за новия заем), имало е промяна в периода на заема (старият заем е следвало да бъде погасен десет години след предоставянето му, тоест през ноември 2002 г.; новият заем е позволявал погасяване до 2014 г). Като цяло размерът на новия заем (главница плюс лихва за периода 2004 г. - 2014 г.) е по-висок от размера на стария заем. Следователно с предоставянето на новата гаранция рискът за община Mikkeli, а оттам и размерът на мярката, се е увеличил в сравнение със старата гаранция. Предоставянето на новата гаранция трябва да се разглежда като промяна на старата гаранция, която позволява класифицирането на новата гаранция като нова помощ. Следователно доводът на Финландия, че старата гаранция е била предоставена преди присъединяването на Финландия и по тази причина може да се разглежда като съществуваща помощ, и че новата гаранция не може да се разглежда като включваща предоставяне на нова помощ, може да бъде отхвърлен.
(166)
Въпросът дали гаранцията дава предимство на бенефициера може да бъде оценен на базата на Известието относно гаранциите от 2008 г. По времето на предоставяне на мярката Известието относно гаранциите от 2000 г. е било в сила. Обаче, както е обяснено в съображение (134), Комисията ще се позовава на Известието относно гаранциите от 2008 г. при оценката на мярката. Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия (вж. съображение 135). Гаранцията, която се оценява, покрива 100 % от заема. Това е достатъчно, за да се каже, че съществуването на държавна помощ не може да бъде изключено на основание на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. В допълнение и противно на доводите на Финландия, Комисията счита,че Karjaportti е бил в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. още през март 2004 г. (вж. съображения 123-128), което е още една причина гаранцията да не може да попадне в приложното поле на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г.
(167)
В допълнение гаранцията е била предоставена без каквато и да била такса за гаранция, независимо че дружеството е изпитвало затруднение и риска за община Mikkeli е можел да се разглежда като значителен. Гаранцията е покривала 100 % от въпросния заем, т.е. че предоставящият орган е носел сам риска от неизпълнение на бенефициера и че гаранцията се предоставя като абсолютна гаранция, тоест гарантът отговаря за основния дълг, като че ли той би бил негов собствен и кредиторът може да иска погасяване на основния дълг от гаранта, когато основният дълг е станал изискуем.
(168)
В допълнение Финландия вярва, че мярката е в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, по-специално поради участието на частни кредитори. Този довод може да бъде отхвърлен. Съгласно информацията, предоставена от Финландия, първо, частните кредитори не са предоставили гаранции, а заеми на бенефициера. Второ, заемите от частни кредитори не са били предоставени по същото време като гарантираните пенсионни заеми. Трето, лихвеният процент, искан от поне един от частните кредитори за заем е бил по-висок от лихвения процент за пенсионния заем. Нещо повече, частните кредитори са се съгласили само за краткосрочни заеми за период от няколко месеца, докато гаранцията предоставена от община Mikkeli е обезпечавала заем за период от десет години.
(169)
С оглед на гореизложеното се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti. В допълнение, мярка 4 отговаря на всички изисквания за съществуването на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, тази гаранция също се състои от държавни ресурси, за нея носи отговорност държавата, тя е избирателна, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(170)
Мярка 5: Доводът на Финландия, че мярката е била предоставена, за да се продължи инвестицията, започната през 2000 г., може да се отхвърли, защото гаранцията очевидно е нова мярка.
(171)
Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г. съществуването на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако са изпълнени четири кумулативни условия (вж. съображение 135). Както мярка 4, оценяваната мярка обезпечава 100 % от заема и Karjaportti вече е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (вж. съображения 123-128). Съответно гаранцията не може да попадне в приложното поле на точка 3.2 от Известието относно гаранциите от 2008 г.
(172)
В допълнение, и подобно на мярка 4, гаранцията беше предоставена без каквато и да била такса за гаранция, независимо че дружеството е изпитвало затруднение и риска за община Mikkeli е можел да се разглежда като значителен. Гаранцията е обезпечавала 100 % от въпросния заем и е била предоставена като абсолютна гаранция. Съответно в конкретния случай, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(173)
В допълнение, мярка 5 отговаря на всички изисквания за съществуването на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, тази гаранция също се състои от държавни средства, за нея носи отговорност държавата, тя е избирателна, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(174)
На основание на гореизложеното Комисията прави заключението, че мерки 4 и 5 представляват държавна помощ.
(175)
Финландия не е привела никакви доводи относно съвместимостта на мярка 4. За мярка 5 Финландия се позовава на член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и ННРП от 1998 г. (вж. съображение 95). ННРП от 1998 г. не могат обаче да служат като основание за съвместимост, защото Karjaportti е била в затруднение към момента на предоставяне на двете гаранции (вж. съображения 123-128). Съгласно ННРП от 1998 г. помощта за предприятия в затруднение трябва да се оценява в съответствие с Насоките за оздравяване и преструктуриране (50). Поради това Комисията първо оценява дали мерки 4 и 5 са съвместими като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са се прилагали Насоките за О&П от 1999 г. (51)
(176)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, които не са изпълнени от разглежданата мярка.
а)
Първо, докато мерките се състоят в подкрепа на ликвидността под формата на гаранция (точка 23, буква а) от Насоките за О&П от 1999 г.), заемите, обезпечени със съответните гаранции, не са били предоставени при лихвен процент, най-малкото сравним с тези, наблюдавани при заеми за стабилни предприятия (референтен лихвен процент за Финландия през март 2004 г.: 4,43 % плюс 100 базисни пункта; референтен лихвен процент за Финландия през май 2004 г.: 4,43 % плюс 100 базисни пункта).
б)
Второ, гаранциите не са били свързани със заем, който е следвало да бъде върнат за период от не повече от 12 месеца след изплащането на последния транш на предприятието (точка 23, буква б) от Насоките за О&П от 1999 г.).
в)
Трето, Финландия не е предоставила никаква информация, че помощта е била оправдана на основание сериозни социални затруднения и не е имало прекомерно неблагоприятни ефекти на разпространение на резултатите в другите държави-членки (точка 23, буква в) от Насоките за О&П от 1999 г.).
г)
Четвърто, нито гаранциите са били върнати в рамките на 6 месеца, нито е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (точка 23, буква г) от Насоките за О&П от 1999 г.).
д)
Последно, няма индикации, че гаранциите са били ограничени до размер, необходим да се запази дейността на предприятието за периода, за който помощта е разрешена (точка 23, буква д) от Насоките за О&П от 1999 г.).
(177)
Мерки 4 и 5 не изпълняват също изискванията за помощ за преструктуриране, установени в Насоките за О&П от 1999 г.
а)
Първо, мерките не са били в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 31 от Насоките за О&П от 1999 г.). Отбелязва се, че не е съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 32 и следващите от Насоките за О&П от 1999 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за реструктуриране от техните собствени средства (точка 40 от Насоките за О&П от 1999 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на получятеля.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 37 от Насоките за О&П от 1999 г.). Такива мерки не са били предвидени.
(178)
Съответно Комисията счита, че мерките не са предоставени с съответствие с Насоките за О&П от 1999 г.
(179)
Освен това, трябва да се разгледа дали мерки 4 и 5 биха могли да бъдат съвместими на основание на някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(180)
Изключенията по член 107, параграф 2 от ДФЕС не са приложими в настоящия случай, тъй като въпросните мерки нямат социален характер, не са предоставени на отделни потребители, не са предназначени за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, и не са предоставени на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделението на държавата.
(181)
Допълнителни изключения са предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(182)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че "помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост" могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар. Към момента на предоставяне на помощта Karjaportti се е намирало в такъв регион.
(183)
Към момента, когато мерки 4 и 5 бяха предоставени, съвместимостта на държавната помощ за региони, които получават подпомагане, беше уредена от ННРП от 1998 г. Съгласно тези Насоки предприятия в затруднения не отговарят на условията за предоставяне на регионална помощ. Съответно, с оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогация, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(184)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че "помощ за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка" може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена да насърчава изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, както и че не е открила доказателства, че тя е предназначена за преодоляване на сериозно затруднение във финландската икономика. С оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогация, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(185)
Член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС определя, че помощ за насърчаване на култура и опазване на наследство, доколкото тази помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността в степен, противоречаща на общия интерес, може да бъде обявена за съвместима с ДФЕС. Този член очевидно е неприложим за настоящия случай.
(186)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия, до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е разработила няколко насоки и съобщения, за да обясни как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член. Комисията обаче счита, че е очевидно поради естеството и характеристиките на помощта, че изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай.
(187)
На основание гореизложените доводи Комисията счита, че мерки 4 и 5, включват държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.3.4. Процедура по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6)
(188)
Основният довод на Финландия, както е посочено в съображения 96-98, е, че община Mikkeli не е била по-щедра отколкото други кредитори на дружеството, но че община Mikkeli е действала заедно с частни кредитори на бенефициера и при същите условия. Съответно, когато тя е дала съгласието си за програмата за преструктуриране, тя е действала като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(189)
Първият въпрос, по който трябва да се направи проверка в този контекст, е дали тестът за оператор в условията на пазарна икономика е приложим, когато един или няколко публични организации, за чието поведение отговаря държавата, провеждат множество мерки по отношение на едно предприятие. Общият съд е разгледал този въпрос в BP Chemicals срещу Комисията (52). Според Съда самият факт, че публично предприятие, което е извършило вливания на капитал в дъщерно дружество, които са класифицирани като "помощ" не означава автоматично, че по-нататъшно вливане на капитал не може да бъде класифицирано като инвестиция, която издържа теста за частен инвеститор в условията на пазарна икономика. Комисията обаче трябва да определи дали множество мерки относно едно предприятие могат разумно да бъдат отделени една от друга и разгледани като независими мерки. В този контекст според Съда трябва да бъдат разгледани хронологията на въпросните мерки, тяхната цел и положението на дъщерното дружество към момента на вземане на всяко решение за вливане (53).
(190)
В конкретния случай комисията трябва да определи дали гаранциите, предоставени през март и май 2004 г. (мерки 4 и 5) могат да бъдат разделени от процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6). Докато е вярно, че решенията относно всичките три мерки са били взети в рамките на една година, Комисията отбелязва, че те са били предприети в различен контекст. Междувременно беше започната процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, в която са участвали всички кредитори на дружеството. Целта на мярка 6 следователно не е била вече да се даде възможност на дружеството да се върне към жизнеспособност без несъстоятелност като получи нови финансови средства от частни банки. По-скоро община Mikkeli, като всички други кредитори, е целяла в своята роля на кредитор да максимизира удовлетворяването на своите несъбрани вземания в съответствие с ограниченията на националното право в областта на несъстоятелността. Поради тази причина Комисията счита, че мярка 6 може да бъде отделена от мерки 4 и 5.
(191)
Както е посочено в съображение 31, Karjaportti, заедно със своите частни кредитори, е поискало от Районен съд Mikkeli откриване на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, съгласно Закона за преструктуриране на предприятия 47/1993. На Съда е била представена програма за преструктуриране, включваща подробности относно оценяваните към днешна дата мерки. След като е проверил подробностите, Съдът е одобрил програмата за преструктуриране. Комисията отбелязва, че Karjaportti е било предмет на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд съгласно финландското право. Всъщност целта на такава процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, е да се възстанови жизнеспособната дейност на длъжник в затруднение, да се осигури неговата трайна жизнеспособност и да се постигне уреждане на дълга. Поради тази причина комисията счита, че мерките, предприети от община Mikkeli по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, могат да бъдат оценени съгласно принципа на инвеститор в условията пазарна икономика.
(192)
Съгласно съдебната практика след решението по делото Magefesa (54), ако държавата е по-щедра към дружеството, отколкото други кредитори, мерки по процедура по преструктуриране, надзиравана от съд, могат да представляват държавна помощ. Съответно Комисията проверява дали наистина частните и публичните кредитори са били третирани еднакво по време на процедурата по преструктуриране.
(193)
Първо, отбелязва се като цяло, че […] от преструктуриране на дългове (приблизително [30-70]% се дължи на частни кредитори. Основните частни кредитори са Nordea Bank, Pohjola Bank and Nordea Financing. Второ, трябва да се вземе предвид, че кредиторите на Karjaportti са били разделени на различни групи съгласно реда им. Заедно с частните кредитори Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank и Nordea Financing, както и притежаваното от държавата специализирано финансово дружество Finnvera, община Mikkeli е принадлежала към групата кредитори по големи обезпечени дългове. Както може да бъде видяно в таблица IV, община Mikkeli има дял от [10-40]% по тези големи обезпечени дългове, докато частните кредитори заедно имат дял от [30-70]%. Finnvera има дял от [10-40]%.
(194)
По-надолу всяка от мерките, взети от община Mikkeli се оценява по-подробно.
(195)
Намаление на лихвените проценти за обезпечени дългове: Както може да бъде видяно в таблица V, лихвените проценти за заемите и други дългове (неизплатени такси), които са се считали за "големи обезпечени дългове, са били същите за частни и публични кредитори, с изключение на […]. Този кредитор получи лихвен процент от […] EURIBOR за всички неизплатени суми от започването на процедурата по преструктуриране, докато другите кредитори са получили за част от несъбраните суми само […] EURIBOR минус […]% до 2010 г. Разликата се е дължала на факта, че […] е бил пръв в реда на кредиторите по отношение на обезпеченията, предоставени от Karjaportti като гаранция. Счита се, че по-високият ред оправдава разликата в прилаганите лихвени проценти.
(196)
Разсрочване на заеми Вземанията на община Mikkeli са били отсрочени в същата степен както и вземанията на другите обезпечени длъжници. Както може да се види в таблица VI, Karjaportti трябва да плаща вноски на всички обезпечени кредитори от юли 2009 г. до 2015 г., когато най-голямата част от вноските става изискуема (43 % от главницата на всеки от обезпечените дългове). Всички вноски платими на всеки кредитор се намират в същата пропорция по отношение на цялата сума по вземането на съответния кредитор (2 % от неизплатената сума за първите три вноски). 4 % за следващите две вноски; 6 % за оставащата вноска). Последната вноска възлиза на 43 % от главницата за всеки от обезпечените кредитори. Следователно община Mikkeli не е била третирана по-малко благоприятно отколкото частните кредитори в подобна ситуация.
(197)
Опрощаване на дълг под условие Съгласно програмата за преструктуриране, както е посочено в съображения 42 и 45, сумите, които следва да бъдат опростени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, ако определени икономически условия не са изпълнени, се основавават на сравнение между стойността на обезпечението, ако Karjaportti продължи своята дейност, и стойността на обезпечението в случай на неговото реализиране, определена за всеки от съответните кредитори, като се взима предвид техния съответен ред. Стойността на обезпечението в двата случая беше определена от двама независими оценители към момента на започване на програмата за преструктуриране въз основа на сравними цени и информация за наемите. В този контекст, […] не трябва да опрощава дългове в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, тъй като той е първият кредитор в реда за предпочтително удовлетворение. Сумите за другите кредитори са били също определени съгласно посочената методология, в резултат на което се е стигнало до сумите, посочени в съображение 43. Методологията, използвана за определяне на съответните суми може де се счита за достоверна, особено тъй като тя свързва съответния ред със стойността на съответното обезпечение в двата случая. На практика изчислението се е основавало на оценките на независим експерт и същите принципи са били приложени към всички кредитори при определянето на сумите, с които подлежащите на реструктуриране дългове могат да бъдат пределно намалени в края на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. С оглед на това може да се счита, че всички кредитори са били третирани равноправно.
(198)
Като цяло, Комисията счита, че община Mikkeli не е била третирана по-малко благоприятно, отколкото частните кредитори по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Когато се е стигнало до различия в третирането на другите кредитори, те са били обосновани с различно качество на обезпеченията, с които разполагат съответните кредитори. Следователно, в светлината на гореизложеното следва да се заключи, че бенефициерът не е бил поставен в по-благоприятно положение по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС посредством процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, са разсеяни и мерките, описани в съображения 31-43, не представляват държавна помощ.
7.3.5. Покупка на акции (мярка 7)
(199)
Първо, Комисията отбелязва, че покупката на дялове не е част от процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд.
(200)
Финландия твърди, че община Mikkeli действала в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика при закупуването на дяловете. Първо, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189-191), трябва да се определи дали принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 7, тъй като община Mikkeli вече е отпускала помощи на Кarjaportti в миналото. В този контекст Комисията отбелязва, че мерки 4 и 5 са били предприети преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, докато покупката на дялове е била направена едва след това. В допълнение докато целта на мерки 4 и 5 беше да се позволи на бенефициера да продължи да има достъп до ликвидни средства, след началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, е било ясно, че тези нужди ще бъдат посрещнати в рамките на тази процедура. Поради това се счита, че мярка 7 може да бъде отделена от мерки 4 и 5, и че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е по принцип приложим за мярка 7.
(201)
Както е посочено в съображение 156, принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е приложим за покупката на земя или други активи, извършена от държава. Финландия е представила оценка на стойността на дяловете, извършена от […] (55), агенция за управление на недвижими имоти със седалище в Хелзинки. Оценката от 29 март 2005 г. е оценила дяловете на дружеството за недвижими имоти на възлизащи в размер между 1 милион EUR и 1,1 млн. EUR. Оценката се е основавала на стойността на имуществото, притежавано от дружеството. Два метода са били приложени за определяне на стойността: Стойност на капитала при отдаване под наем на пазарни цени (след събиране на жилищна статистиката от Statistics Finland) и препродажната стойността (след запитване относно цените).
(202)
В момента, в който дяловете са били продадени, имуществото е било отдадено под наем под нивото на пазарните наемни цени. Съгласно оценката нивото на пазарните наемни цени може да бъде достигнато за две години с максималното годишно увеличение на наемните цени. Следователно стойността на имуществото е била коригирана в момента на покупката и накрая община Mikkeli е купила дялове на цена 860 000 EUR.
(203)
Оценката е била извършена от независим експерт. Използваната методология, както е описано по-горе, първо е трябвало да провери стойността на капитала при отдаване под наем на пазарни цени и след това препродажната стойност. И двете стойности са се основавали на данни за пазара, и двете стойности бяха използвани за определяне на стойността на дяловете, която също е била коригирана до нивото на наемните цени, преобладаващи към момента на покупката. Тази методология се счита за достоверна. Комисията стига до заключението, че дяловете на Kiinteistö Oy Suksimäki са закупени на пазарна цена и че мярката не предоставя предимство на Karjaportti.
(204)
Въз основа на гореизложеното съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, се разсейват и се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.3.6. Преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8)
(205)
Финландия твърди, че превръщането на неизплатените лихви в заеми е типичен мярка за процедура по преструктуриране, надзиравана от съд. Вярно е, че подобна мярка може да бъде разглеждана като присъща на процедура по преструктуриране, надзиравана от съд. В конкретния случай, превръщането на неизплатените лихви в заеми през 2005 г. е било по принцип вече предвидено в програмата за преструктуриране за всички кредитори по големи обезпечени дългове ([двама частни кредитори] и Finnvera). С оглед на това Комисията не счита, че сам по себе си фактът на преобразуване на неизплатените лихви в заем означава държавна помощ. Трябва обаче е да се провери дали лихвеният процент, който община Mikkeli e начислила на Karjaportti, предоставя предимство на последното.
(206)
В този контекст Финландия счита, че община Mikkeli е действала в съответствие с принципа на частния пазарен инвеститор, тъй като частните инвеститори заедно с община Mikkeli са преобразували неизплатените лихви в заеми. На първо място, по същия начин, както за процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, се счита, че по принцип принципа на частния пазарен инвеститор е приложим към мярка 8, тъй като тази мярка може да бъде отделена от мерки 4 и 5 (вж. съображения 189-191). Прилагайки принципа на частния пазарен инвеститор към конкретния случай, Комисията отбелязва следното: Докато е вярно, че не само община Mikkeli, но също и [частните кредитори] извършиха преобразуване на неизплатени лихви в заеми, лихвеният марж, начислен за заемите, не беше един и същ. Всъщност [един частен кредитор] поиска 3-месечния EURIBOR плюс 1,5 % и [друг частен кредитор] - 3-месечния EURIBOR плюс 2 %, докато община Mikkeli поиска само 3-месечния EURIBOR плюс 0,3 %. Следователно лихвеният процент, който община Mikkeli се е съгласила да начисли за заема е 1,2 % под лихвения процент, начислен от [един частен кредитор] и 1,7 % под лихвения процент, начислен от [други частен кредитор]. Следователно аргументът, че община Mikkeli е действала при равни условия с частните кредитори, може да се отхвърли. С оглед на разликата в лихвените проценти може да се изключи, че община Mikkeli е начислила за заема лихва на пазарно равнище. Следователно заемът, в който община Mikkeli е преобразувала неизплатените лихви, предоставя предимство на Karjaportti.
(207)
В допълнение, мярка 8 отговаря на всички изисквания за наличието на държавна помощ. Както се посочва подробно в съображения 133, 140 и 141, този заем се състои от държавни средства, за него носи отговорност държавата, той е избирателен, нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(208)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярка 8 представлява държавна помощ.
(209)
Финландия не е привела никакви доводи относно съвместимостта на мярка 8. Тъй като Karjaportti е било в затруднение в момента на преобразуването на неизплатените лихви в заеми (вж. съображения 123-129), Комисията първо оценява дали мярка 8 е съвместима като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са се прилагали Насоките за О&П от 2004 г. (56)
(210)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, които не са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, докато мерките се състоят в подкрепа на ликвидността под формата на заем (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г.), начисленият лихвен процент не е поне сравним с лихвените проценти, наблюдавани при заеми за стабилни предприятия (референтен лихвен процент за Финландия през декември 2005 г.: 4,08 % плюс 100 базисни пункта; лихвеният процент, начислен за заема беше 3-месечния EURIBOR плюс 0,3 %, което на 19 декември 2005 г. представляваше 2,486 % плюс 30 базисни пункта.
б)
Второ, Финландия не се е задължила да предостави план за преструктуриране в рамките на шест месеца след разрешаването на помощта и продължителността на мярката не е била ограничена до шест месеца (точка 25, буква а) и буква в) от за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.) не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(211)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не била в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Докато е вярно, че по време на процедурата за преструктуриране, надзиравана от съд беше съставена програма за преструктуриране за Karjaportti, последната не отговаря на изискванията на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г. (продължителност от 10 години, липса на анализ на чувствителността, липса на връщане към дълготрайна жизнеспособност в рамките на разумен период от време).
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за реструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на бенефициера.
в)
Трето, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(212)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(213)
Освен това, трябва да се разгледа дали мерки 8 и 5 биха могли да бъдат съвместими на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. Поради същите причини, изложени по-горе за мярка 4 и мярка 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че условията за нито едно от изключенията не са изпълнени. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 8 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.3.7. Отписване на дългове от финансовите отчети през 2006 г. и през 2008 г. (мярка 9 и мярка 10)
(214)
Първо, трябва да се провери дали тези отписвания на дългове биха могли да предоставят предимство на Кarjaportti. Такъв би бил случаят, ако община Mikkeli реши да не търси повече събирането на дълговете, тоест ако тя опрости въпросните дългове.
(215)
Както е описано в съображение 105, Финландия потвърди, че отписване на дългове е било само счетоводна мярка, която не засяга правните отношения между кредитора и длъжника, тоест че задълженията не са били опростени. Съгласно документите, предоставени от Финландия, община Mikkeli все още търси събиране на дълговете.
(216)
В съответствие с принципа на предпазливост съгласно добрата счетоводна практика и в съответствие със Закона за счетоводството 1336/1997 стойността на вземанията, вписани в счетоводния баланс, не може да превишава вероятната им стойност. Съответно, вземания, които вероятно не могат да бъдат събрани, се записват в отчета за приходите и разходите като разход.
(217)
Въз основа на горепосоченото Комисията счита, че отписването на дълг е било направено единствено във финансовите отчети на община Mikkeli в съответствие със счетоводните стандарти и събирането на съответните вземания все още се търси в рамките на процедурата за преструктуриране, надзиравана от съд.
(218)
Съмненията, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата, са разсеяни и може да се направи заключение, че мерките не предоставят предимство на Karjaportti. Поради това мерки 9 и 10 не включват държавна помощ.
7.3.8. Разсрочване на дългове от 2009 г. насам (мярка 12)
(219)
Доводът на Финландия, че мярката е присъща на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд и не включва държавна помощ може да бъде отхвърлен. Първо, разсрочването на дългове през 2009 г. не е било предвидено в първоначалната програма за преструктуриране и второ, фактът, че подобно преструктуриране би било предприето в съответствие с националното законодателство не е достатъчен за да се изключи наличието на държавна помощ (57).
(220)
По принцип също така мерки за намаляване на разходите, които обичайно са част от бюджета на дадено предприятие, могат да се считат за държавна помощ. Що се касае до разсрочване на дългове, Комисията оценява подобно поведение посредством критерия за частен кредитор (58). При този критерий държавата се разглежда по-скоро като публичен кредитор, който като частен кредитор, цели да възстанови дължими на нея суми, и който за тази цел сключва споразумения с длъжника, съгласно които натрупаните дългове трябва да бъде разсрочени или заплатени на вноски, за да се улесни тяхното връщане (59). По смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС има благоприятно третиране, ако дължимата сума може да бъде възстановена на публичния кредитор при по-благоприятни условия, отколкото би било позволено от частен кредитор. Комисията взема под внимание аргумента на Финландия, че разсрочването не е било осъществено, защото административният съд на Kuopio (Kuopion hallinto-oikeus) е забранил неговото осъществяване. Както обаче посочва Финландия графикът за изплащане на дълга е бил удължен независимо това, което води до отлагане на дължими плащания. В този контекст Комисията отбелязва, че действително осъщественото разсрочване се различава от разсрочването, за което е направено уведомление, по отношение на сумите и срокове. Размерът на дълга, разсрочен в действителност от община Mikkeli, е по-нисък от размера, за който първоначално е направено уведомление, и разсрочването е било разрешено само за по-кратки периоди отколкото периодите, за които първоначално е направено уведомление. С оглед на това се счита, че мярката, за която е направено уведомление, е изпълнена с модификации. Независимо от тези модификации Комисията отбелязва, че никой частен кредитор не би приел разсрочване на дългове в каквато и да е форма поради причините, изложени в това съображение.
(221)
Един частен кредитор обикновено ще събере по принудителен ред своите вземания, ако преди това е сключил споразумения относно разсрочване на дългове, които не са били спазени от кредитора (60). Община Mikkeli, напротив, се е съгласила на последващо разсрочване на дългове, след като Karjaportti не е спазила условията на разсрочването на дългове, относно което е било постигнато споразумение по време на процедурата за преструктуриране надзиравана от съд. В допълнение не съществуват специфични доводи срещу събиране на вземанията по принудителен ред, като например по-големи обезпечения, предоставени на община Mikkeli. На последно място, що се касае до перспективите за бъдеща рентабилност и жизнеспособност на дружеството, Комисията счита, че финансовото положение на дружеството беше такова, че не даваше повод да се вярва, че инвестициите биха достигнали приемливо ниво на рентабилност в разумен срок. По време на предоставянето на мярката Karjaportti се е намирало в процедура по несъстоятелност и в допълнение от 2004 г. дружеството вече се е намирало в процедура по преструктуриране, надзираван от съд. С оглед на това Комисията отбелязва, че един предполагаем частен кредитор в същото положение като община Mikkeli не би приел продължаване на разсрочването на дълговете.
(222)
При тези обстоятелства Финландия посочва, че община Mikkeli е действала при равни условия с другите кредитори на Karjaportti.
(223)
Всъщност, що се касае до разсрочването на дългове, за което е било направено уведомление, според Финландия съгласието на частните кредитори е било в зависимост от съгласието на община Mikkeli. На второ място, изглежда, че възнамеряваното разсрочване на дългове не е предвиждало същите условия за всички обезпечени кредитори. Докато община Mikkeli е щяла да отложи изплащането на непогасените дългове до 2011 г., частните кредитори са щели все пак да получат вноска през 2009 г. С оглед на това доводът, изтъкнат от Финландия може да бъде отхвърлен.
(224)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката не отговаря на критерия за частен кредитор и че тя предоставя предимство на Karjaportti.
(225)
Що се отнася до останалите изисквания за наличие на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията отбелязва, община Mikkeli се е съгласила на разсрочването и то съответно се състои от държавни ресурси и може да бъде вменено в отговорност на държавата. Освен това, мярката може да се счита за избирателна. На последно място, тя нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки, както е изложено подробно в съображения 133, 140 и 141.
(226)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(227)
Основният довод на Финландия е, че тази мярка не включва държавна помощ; тя обаче също е подала уведомление относно мярка 12 за помощ за оздравяване. Всъщност, когато община Mikkeli се е съгласила на разсрочване на дълговете, Karjaportti е било в затруднение по смисъла на точка 10, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г. (вж. съображения 123-129). Следователно съвместимостта на въпросната мярка трябва да се разглежда въз основа на Насоките за О& П от 2004 г.
(228)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, мярката не се състои в подкрепа на ликвидността под формата на гаранции по заеми или заеми (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г., а в разсрочване на плащанията.
б)
Второ, Финландия не се е задължила да предостави план за преструктуриране в рамките на шест месеца след разрешаването на помощта и продължителността на мярката не е била ограничена до шест месеца (точка 25, буква а) и буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.), не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(229)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не е в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Следва да се отбележи, че не е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за преструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на бенефициера.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 38 от Насоките за О&П от 2004 г.). Такива мерки не бяха предвидени.
г)
Четвърто, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(230)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(231)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 12 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.
(232)
(Изключенията по член 107, параграф 2 от ДФЕС не са приложими в настоящия случай, тъй като тази мярка няма социален характер, не е предоставена на отделни потребители, не е предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития, и не е предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделението на държавата.
(233)
Допълнителни изключения са предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(234)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че "помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост" могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар. Към момента на предоставяне на помощта Karjaportti се е намирало в такъв регион.
(235)
Съвместимостта на държавна помощ за региони, които получават подпомагане, е уредена от ННРП от 1998 г. Съгласно тези насоки дружества, изпитващи затруднения, не отговарят на условията за предоставяне на регионална помощ. Съответно Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на критериите за дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(236)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че "помощ за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляване на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка" може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена да насърчава изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, както и че не е открила доказателства, че тя е предназначена за преодоляване на сериозно затруднение във финландската икономика. С оглед на гореизложеното, Комисията стига до заключението, че помощта не отговаря на условията за дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
(237)
Член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС определя, че помощ за насърчаване на култура и опазване на наследство, доколкото тази помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността в степен, противоречаща на общия интерес, може да бъде обявена за съвместима с ДФЕС. Този член очевидно е неприложим за настоящия случай.
(238)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия, до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е разработила няколко насоки и съобщения, за да обясни как ще прилага дерогацията, съдържаща се в този член. Комисията обаче счита, че е очевидно поради естеството и характеристиките на помощта, че изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай.
(239)
На основание гореизложените доводи Комисията счита, че мярка 12 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.4. Мерки, предоставени от Finnvera
(240)
Като предварителна забележка Комисията припомня, че Финландия, в контекста на решение за държавна помощ № 715/2006, е поела ангажимент, че дейностите на Finnvera ще бъдат ограничени до управление на схеми за държавна помощ. Въз основа на това Комисията реши на 25 септември 2007 г. (датата на решението на Комисията), че освобождаването от подоходен данък за Finnvera не представлява държавна помощ. Мерки 13-17 са били предоставени преди решението на Комисията по дело № 715/2006. Мярка 18 е била предоставена след приемането на решението на Комисията по дело № 715/2006. Комисията при оценката на мярка 18 следователно трябва да вземе предвид ангажимента, поет от финландските власти по това дело.
7.4.1. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(241)
За да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, дадена мярка трябва да бъде предоставена пряко или косвено от държавни ресурси и тя трябва да може да бъде вменена в отговорност на държавата. Финландия не оспорва, че мерките, предприети от Finnvera се състоят от държавни средства и могат да бъдат вменени в отговорност на държавата. Според съдебната практика ресурси на едно предприятие следва да бъдат разглеждани като държавни ресурси, ако държавата е в състояние, като упражнява доминиращо влияние върху такива предприятия, да ръководи използването на техните ресурси (61). Мерки, предоставени от специална финансова институция, която може да се счита за орган от публичния сектор съгласно нейния устав, като цяло могат да бъдат вменени в отговорност на държавата (62). Съдът е обяснил по-подробно понятието за вменяване на отговорност в решението по делото Stardust Marine (63). Той е определил следните показатели за вменяване на отговорност на държавата: интегрираност на публичното предприятие в структурите на публичната администрация; естеството на неговата дейност и упражняването ѝ на пазара при нормални условия на конкуренция с частните оператори, правният статут на предприятието (дали е субект на публичното право или на общото дружествено право), интензивността на контрола, упражняван от публичната власт върху управлението на предприятието; интензивността на контрола, упражняван от публичната власт върху управлението на предприятието. В този контекст Комисията отбелязва, че действията на Finnvera са предмет на уредба на административното право, което показва, че то е тясно свързано с администрацията. Finnvera е специално финансово дружество, което е 100 % собственост на държавата, ползва се от държавна гаранция и предоставя основно държавни помощи и финансиране, което не е лесно достъпно на пазара, като например експортни кредити. Ето защо, въпреки че неговите дейности могат да се припокриват в ограничена степен с тези на търговските банки, то не извършва тези дейности в нормални условия на конкуренция с частните оператори. То е учредено съгласно общото дружествено право; същевременно държавата упражнява силен надзор: държавата назначава членовете на Надзорния съвет от парламентарните групи на политическите партии съобразно тяхната представеност във парламента на Финландия. Повечето от членовете на управителния съвет са избрани измежду кандидати, избрани от няколко министерства (вж. съображения 56 - 57). С оглед на това Комисията счита, че мерките, взети от Finnvera, се състоят от държавни ресурси и отговорността за тях може да бъде вменена на Финландия.
(242)
Що се касае до въпроса дали мярка 13 предоставя предимство на бенефициера, противоположно на становището на Финландия, мярката не е предоставена при еднакви условия заедно с тези на частните кредитори. Докато е вярно, че […] и […] и двамата са отпуснали заеми на Karjaportti през 2004 г., Комисията няма сведения, че тези банки също са предоставили и гаранции. Освен това заемите, отпуснати от двамата частни кредитори, са били отпуснати едва в 2004 г., тоест два месеца след като Finnvera е било предоставило мярка 13 и следователно не може да се счита, че Finnvera е действало „заедно“ с тях. Доводът на Финландия, че гаранцията е била предоставена в съответствие с Известието относно гаранциите 2004, може също да бъде отхвърлен. Първо, както беше обяснено по-горе, при оценката на мярката Комисията се основава на Известието относно гаранциите 2008. Съгласно точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008 наличието на държавна помощ в рамките на индивидуална държавна гаранция може да се изключи, ако заемополучателят не е във финансово затруднение. Тъй като Комисията счита, че Karjaportti вече е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. през март 2004 г. (вж. съображения 123-128), приложението на Известието относно гаранциите може да се изключи. Финландия също изтъква, че гаранцията е подлежала на висока такса. С оглед обаче на финансовите затруднения на Karjaportti по времето на предоставянето на гаранцията се счита, че таксата за гаранцията, начислена от Finnvera не е пазарна такса. Всъщност бенефициерът е имал общи финансови разходи от [5-8]% за заема заедно с гаранцията, докато референтния лихвен процент по това време е бил 4.43 %, към който е следвало да се добавят 400 базисни пункта с оглед на финансовите затруднения на бенефициера. С оглед на гореизложеното се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti.
(243)
Освен това за да бъде разглеждана като държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде специфична или избирателна, поставяйки в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на определени стоки. Мярка 13 е била предоставена на Karjaportti, едно специфично дружество. Следователно Комисията счита, че тя представлява избирателно предимство за бенефициера.
(244)
В допълнение, Комисията трябва да разгледа дали има вероятност мярката да наруши конкуренцията или засегне търговията между държавите-членки. В този контекст Финландия твърди, че елементът на помощ в гаранцията е под de minimis прага. Когато мярка 13 е била предоставена, се е прилагал Регламент (ЕО) № 69/2001 на Комисията от 12 януари 2001 г. относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощта de minimis (64) (Регламента de minimis 2001) (65). Едно от изискванията за приложението на Регламента de minimis 2001 е общата de minimis помощ, предоставена на едно предприятие, да не превишава 100 000 EUR през всеки тригодишен период. Оценяваната гаранция е възлизала само на 91 000 EUR, тоест тя не би превишила тавана от 100 000 EUR, ако целият размер трябваше да се отчете като елемент на помощ. Трябва обаче да се определи дали мярка 13 трябва да се разглежда заедно с мярка 4, гаранция, предоставена от община Mikkeli през март 2004 г., само 9 дни преди предоставяне на мярка 13, гаранцията, предоставена от Finnvera. Докато двете гаранции са били предоставени от два различни правни субекта и са обезпечавали два отделни заема с различна продължителност, тези два заема са заместили един единствен заем, отпуснат от Tapiola през 1992 г. Следователно може да се счита, че мярка 4 и мярка 13 са били предоставени с една и съща цел, която е била да се позволи преобразуването на заема Tapiola, отпуснат през 1992 г. в нови заеми. С оглед на тази тясна връзка между двете мерки Комисията счита, че мярка 4 и мярка 13 трябва да се разглеждат като една мярка с цел приложение на тавана от 100 000 EUR на Регламента de minimis 2001. Като цяло елемента на помощ в тези две мерки превишава 100 000 EUR. Комисията следователно стига до заключението, че мярка 13 не попада в приложното поле на Регламента de minimis 2001.
(245)
На последно място, Финландия твърди, че мярка 13 е продължението на вече съществуващи задължения и следователно експозицията на Finnvera не е увеличена. Финландия приведе подобен довод относно мярка 4. На същото основание, както и за мярка 4, Комисията не счита, че мярка 13 е просто продължение на по-рано предоставена мярка (вж. съображения 164-165).
(246)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярка 13 представлява държавна помощ.
(247)
Финландия не е привела никакви доводи по отношение на съвместимостта на мярка 13. Тъй като Karjaportti е била в затруднение, когато Finnvera е предоставила гаранцията (вж. съображения 123-128), Комисията първо оценява дали тя е съвместима като помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П. Към момента на предоставяне на гаранцията са били приложими Насоките за О&П от 1999 г. (66)
(248)
Съгласно Насоките за О&П от 1999 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от въпросната мярка.
а)
Първо, гаранцията не е свързана със заем, който следва да бъде върнат за период от не повече от дванадесет месеца след отпускането на последния транш на предприятието (точка 23, буква б) от Насоките за О&П от 1999 г.).
б)
Второ, Финландия не е предоставила никаква информация, че помощта е оправдана на основание сериозни социални затруднения и няма прекомерно неблагоприятни ефекти на разпространение на резултатите в другите държави-членки (точка 23, буква в) от Насоките за О&П от 1999 г.).
в)
Трето, нито гаранцията е била възстановена в рамките на 6 месеца, нито е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. (точка 23, буква г) от Насоките за О&П от 1999 г.).
г)
На последно място, няма индикации, че гаранцията е била ограничена до размера нужен за поддържане на дейността на предприятието за периода, за който помощта е разрешена (точка 23, буква д) от Насоките за О&П от 1999 г.).
(249)
По същите причини, изложени по-горе за мерки 4 и 5 (вж. съображения 177-178), Комисията счита, че мярка 13 не отговаря също на всички изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 1999 г. Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 1999 г.
(250)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 13 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. По същите причини, изложени по-горе за мерки 4 и 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че никое от изключенията не е налице. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 13 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
7.4.2. Заем, предоставен на 12 януари 2006 г. (мярка 14)
(251)
Финландия твърди, че мярката е предвидена в програмата за преструктуриране за процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, и че Finnvera е предприело мярката заедно с частни кредитори.
(252)
Вярно е, че мярката вече е била предвидена в програмата за преструктуриране както за частни, така и за публични кредитори на Karjaportti. Съгласно документите, предоставени от Финландия преобразуването на лихвите в заеми е било осъществено в края на 2005 г. и началото на 2006 г.Частни кредитори също са преобразували техните лихви в заеми.
(253)
Първо, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189-191), трябва да се определи дали принципът на инвеститор при условия на пазарна икономика може да се приложи към мярка 14. В този контекст Комисията отбелязва, че мерки 4, 5 и 13 са били предприети преди началото на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, докато мярка 14 е била предприета по време на такава процедура. Поради причините, изложени в съображения 189-191 по-горе, Комисията счита, че мярка 13 може да бъде разделена от мерки 4, 5, и 13. В допълнение мярка 14 е била предвидена в самата програма за преструктуриране, която е имала целта да изправи дружеството на крака.
(254)
Второ, що се касае до приложението на принципа на инвеститор при условия на пазарна икономика, Комисията счита, че заемите отпуснати от частните кредитори […] и от […] са сравними със заема, отпуснат от Finnvera. Като обезпечени кредитори в процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, дружествата са в подобно положение. При положение, че заемите са били отпуснати при условия, подобни на тези, при които е бил отпуснат заема от Finnvera (същия период на заем, сравним период за връщане на заема), и че лихвеният процент, който Finnvera е поискала, е бил по-благоприятен за Finnvera (шестмесечен EURIBOR + 2 % e бил 4,643 % на 1 януари 2006 г.) отколкото процента на лихвата, получена от частните кредитори (на 1 януари 2006 г., тримесечен EURIBOR + 1,5 % е бил 3,988 %; тримесечен EURIBOR + 2 % е бил 4,488 %), Комисията стига до заключението, че мярката не предоставя предимство на Karjaportti.
(255)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.3. Насрещна гаранция, предоставена на 14 септември 2006 г. (мярка 15)
(256)
На първо място, Комисията счита, че бенефициерът на мярката е Karjaportti, въпреки че насрещната гаранция е отпусната на […]. Ниската такса, начислена от […] от Karjaportti показва, че […] само е предоставило гаранцията с оглед на гаранцията, предоставена от Finnvera. В действителност по същество Karjaportti, a не […] плаща гаранционната премия за насрещната гаранция на Finnvera.
(257)
Във всеки случай, Финландия смята, че Finnvera е действало при същите условия, при които частните кредитори […] и […] са действали. Вярно е, че […] и […] са били в подобна ситуация като Finnvera. Всичките три дружества са обезпечени кредитори в процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд. Всички те са предоставили заеми и гаранции на Кarjaportti преди ([…]).
(258)
На същото основание, както и за мярка 14, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189 - 191), се счита, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 15, тъй като тази мярка може да бъде разделена от мерки 4, 5 и 13 (вж. съображение 253).
(259)
Що се касае до въпросната мярка, като цяло гарантираният заем възлиза на 1,8 млн. EUR. Finnvera е предоставила насрещна гаранция […] само за 16,7 % от тази сума (300 000 EUR). Остатъкът от заема е бил обезпечен с гаранции от […] и […] (EUR 825 000 EUR и 675 000 EUR съответно), относно които Finnvera не е предоставила насрещни гаранции. От гледна точка на бенефициера Karjaportti, общите разходи за насрещно гарантираната гаранция са били по-високи от тези за гаранциите, предоставени от […] и […]. Докато последните две са начислили гаранционна такса в размер на 1,75 % на Karjaportti, общите финансови разходи по насрещната гаранция за Karjaportti са били 2,9 % (1,65 % за […] гаранция плюс 1,25 % за насрещна гаранция). От това следва, че мярката, предприета от Finnvera не предоставя предимство на Karjaportti.
(260)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.4. Заем, предоставен на 6 юли 2007 г. (мярка 16)
(261)
Както е посочено в съображение 110, Финландия привежда довода, че заемът не включва държавна помощ, тъй като той е част от по-голяма мярка за финансиране, в която са взели участие също частни кредитори.
(262)
На същото основание, както и за мярка 14, следвайки логиката на решението по делото BP Chemicals (вж. съображения 189 - 191), се счита, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика може да се приложи по отношение на мярка 16, (вж. съображение 253).
(263)
Както е изложено в съображение 254, Комисията счита, че […] и […], са в положение сравнимо с това на Finnvera. Що се касае до разглежданата специфична мярка, вярно е, че Finnvera е отпуснала заема, по едно и също време при сходни условия като […] и […]. Продължителността на заемите за всички кредитори е шест месеца; плащането по всички заеми е било отложено в същото съотношение (неизплатеното количество за всички кредитори е приблизително […]% от първоначалния размер). И трите заема са били обезпечени с едно и също обезпечение, както е посочено в съображение 66, а обезпечението се разделя между кредиторите в зависимост от степента на риск за съответния кредитор във връзка със заема, отпуснат от него. Що се касае до лихвения процент, изглежда, че лихвеният процент, поискан от Finnvera е бил дори по-благоприятен за Finnvera (6-месечен Euribor + 2,5 % е бил 6,847 % на 6 юли 2007 г.) от лихвения процент, който частните кредитори са получили (на 9 юли 2007 г., едномесечен Euribor + 2 % е бил 6,105 %). Следователно може да се счита, че заемът е в съответствие с принципа на инвеститор при условията на пазарна икономика и не води до държавна помощ.
(264)
Въз основа на горепосоченото се стига до заключението, че мярката не включва държавна помощ.
7.4.5. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(265)
Първо, трябва да се определи кой субект се ползва от въпросната мярка, […] или Karjaportti Finnvera е предоставило насрещна гаранция на […], основната банка на Karjaportti. […], е предоставила от своя страна гаранция на Karjaportti. […] е начислило много ниска такса на Karjaportti за тази гаранция, което показва, че […] е предоставило само гаранцията на Karjaportti, тъй като е съществувало обезпечение под формата на насрещна гаранция от Finnvera. Комисията също така отбелязва, че не […], а Karjaportti плаща на Finnvera гаранционна премия за насрещната гаранция. С оглед на това Комисията счита, че бенефициерът на мярката е Karjaportti.
(266)
Второ, трябва да се прецени дали мярката предоставя предимство на Karjaportti. В този контекст, Финландия твърди, че насрещната гаранция не е свързана с предоставянето на държавна помощ, тъй като друг частноправен субект е участвал в споразумението. Този аргумент може да бъде отхвърлен, тъй като Finnvera е предоставила насрещна гаранция за гаранция на участващ частноправен субект, което означава, че Finnvera и частноправният субект изобщо не са били в сходно положение.
(267)
С оглед на това Комисията оценява мярката въз основа на Известието относно гаранциите 2008. Докато е вярно, че насрещната гаранция на Finnvera не обезпечава повече от 80 % от […] гаранцията, бенефициерът Karjaportti е бил в затруднение по време на предоставянето на гаранцията, както е посочено по-подробно в съображения 123-128. Съответно наличието на държавна помощ не може да се изключи на основание точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008.
(268)
Дори ако една гаранция не отговаря на всички изисквания на точка 3.2 от Известието относно гаранциите 2008 г., таксата, платена за една гаранция все пак може да обоснове заключението, че гаранцията не води до държавна помощ. Независимо от това, противно на становището на Финландия, Комисията счита, че мярката не може да бъде разглеждана като мярка, която не включва държавна помощ. Гаранцията е била предоставена срещу ниска гаранционна такса, въпреки че дружеството е изпитвало затруднения (вж. съображения 123 - 128) и рискът за Finnvera би могъл да се счита за значителен. Ето защо се счита, че мярката предоставя предимство на Karjaportti. Комисията отбелязва, че в тази връзка и Finnvera, в съответствие с ангажимента, поет от финландските власти в контекста на дело № 715/2006 г., не е получило разрешение да отпуска пазарно финансиране.
(269)
В допълнение, мярката отговаря на всички други изисквания за наличието на държавна помощ. Както е посочено в съображение 241, мерките, предоставени от Finnvera, се състоят от държавни ресурси и могат да бъдат вменени в отговорност на държавата. Мярка 17 е също избирателна, тъй като единственото дружество, което се ползва от нея е Karjaportti. На последно място, тя нарушава конкуренцията и засяга търговията между държавите-членки.
(270)
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката представлява държавна помощ.
(271)
Финландия не привежда довода, че мярка 17 е съвместима с вътрешния пазар. Всъщност, когато Finnvera е предоставила мярката, Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. (вж. съображения от 123-128). Съответно, мярката би могла да бъде съвместима единствено кат помощ за оздравяване и преструктуриране съгласно Насоките за О&П от 2004 г.
(272)
Съгласно Насоките за О&П от 2004 г. помощта за оздравяване трябва да отговаря на определени изисквания, не всички от които са изпълнени от разглежданата мярка.
а)
Първо, гаранцията не е изтекла в рамките на срок от не повече от шест месеца, считано от изплащането на първия транш (точка 25, буква а) от Насоките за О&П от 2004 г.).
б)
Второ, Финландия не е представила в срок от шест месеца, считано от първото прилагане на мярката, план за преструктуриране или план за ликвидация, или пък доказателство, че гаранцията е изтекла (точка 25, буква в) от Насоките за О&П от 2004 г.).
в)
Трето, принципът на еднократната помощ (точка 25, буква д) от Насоките за О&П от 2004 г.), не е спазен, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(273)
Мярката също не отговаря на всичките изисквания за помощ за преструктуриране, определени в Насоките за О&П от 2004 г.
а)
Първо, мярката не е в зависимост от изпълнението на план за преструктуриране (точка 34 от Насоките за О&П от 2004 г.). Забелязва се, че не е бил съставен план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от Насоките за О&П от 2004 г.
б)
Второ, от получателите на помощта се очаква да дадат значителен принос към плана за преструктуриране от техните собствени средства (точка 43 от Насоките за О&П от 2004 г.), а за разглежданите мерки няма индикация за собствен принос на получателя.
в)
Трето, с цел да се избегнат прекомерни нарушения на конкуренцията, трябва да бъдат взети компенсаторни мерки (точка 38 от Насоките за О&П от 2004 г.). Такива мерки не са били предвидени.
г)
Четвърто, мярката не спазва принципа за еднократната помощ, тъй като дружеството е получило несъвместима и неправомерна държавна помощ в моменти, когато то е било в затруднение преди.
(274)
Съответно Комисията счита, че мярката не е предоставена с съответствие с Насоките за О&П от 2004 г.
(275)
Освен това, трябва да се разгледа дали мярка 17 би могла да бъде съвместима на основание някое друго от изключенията, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС. Поради същите причини, изложени по-горе за мярка 4 и мярка 5 (вж. съображения 179-186), Комисията счита, че условията за нито едно от изключенията не са изпълнени. Поради това Комисията стига до заключението, че мярка 17 включва държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(276)
В съответствие с ДФЕС и установената съдебна практика на Съда на Европейските общности, Комисията е компетентна да реши, че въпросната държава трябва да отмени или да измени помощта (67), когато Комисията установи, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар. Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалото преди това положение (68). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията отпреди плащането на помощта е възстановена (69).
(277)
В съответствие с тази съдебна практика член 14 от Процедурния регламент постановява, че "когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от бенефициера".
(278)
Следователно шестте мерки следва да се разглеждат като неправомерна и несъвместима помощ:
-
Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 4);
-
Гаранция, предоставена на 10 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 5);
-
Преобразуване на неизплатените лихви в заеми (мярка 8);
-
Разсрочване на дълг след 2009 г. (мярка 12);
-
Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. от Finnvera (мярка 13);
-
Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera (мярка 17);
(279)
(278) Следователно те трябва да бъдат възстановени, за да се да възстанови положението, което е съществувалото на пазара преди предоставянето на помощта. Следователно възстановяването следва да се извърши от момента, в който е възникнало предимството за бенефициера, т.е. откогато помощта е предоставена на разположение на бенефициера, за което се дължат и лихви за възстановяване до датата на ефективното възстановяване.
8.1. Възстановяване на мерките за помощ, предоставени под формата на гаранции,
(280)
Несъвместимият елемент на помощ на две гаранции, предоставени от град Mikkeli през 2004 г. (мярка 4 и мярка 5) и на гаранциите, предоставени от Finnvera през годините 2005 г. (мярка 13) и 2008 г. (мярка 17), се определя въз основа на следните принципи.
(281)
По принцип държавната гаранция би могла да представлява държавна помощ до общия размер на свързания с нея заем, ако бенефициерът не е в състояние да си осигури достъп до финансовите пазари със свои собствени сили (70). В разглеждания случай обаче Финландия е доказала, че Karjaportti все още е можело да си осигури достъп до финансовите пазари по времето на предоставянето на гаранциите през 2004 г., като е предоставила информация за заемите отпуснати от частни заемодатели на бенефициера (вж. съображение 93). Съществуват малко сведения относно това дали Karjaportti все още е имало достъп до пазарите през 2008 г., когато мярка 17 е била предоставена. В този контекст Комисията отбелязва, че насрещната гаранция, предоставена от Finnvera е обезпечавала само 80 % от гаранцията, предоставена от частен кредитор, което означава, че за 20 % частния кредитор е продължавал да носи риска. С оглед на това може да се счита, че дружеството все още е имало възможност да си осигури достъп до финансовите пазари без гаранцията от 2008 г.
(282)
Въпреки това, като се имат предвид финансовите затруднения на Karjaportti в момента на предоставянето на мерките, търговските банки биха начислили съответно по-висок лихвен процент от постигнатия с държавните гаранции, тъй като последните са допълнително обезпечение за банките. Поради това Комисията счита, че Karjaportti се е възползвало от ниските лихвени проценти, които е получило благодарение на гаранциите.
(283)
В съответствие с точка 4.2 от Известието относно гаранциите 2008, при липсата на сравнима пазарна премия за гаранция, общите финансови разходи за гарантирания заем (лихвен процент плюс премия за гаранция) следва да се сравнят с лихвения процент на пазара за подобен заем без държавна гаранция. В много случаи такъв пазарен лихвен процент не е наличен. Поради това Комисията е разработила в своето Съобщение относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (71) ("Съобщението относно референтния лихвен процент 2008") финансова методология, която, поради причините, изложени в точка 4.2 от Известието относно гаранциите 2008, може да се използва като заместител на пазарния лихвен процент.
(284)
В настоящия случай няма данни за това какво Karjaportti би платило за подобен негарантиран заем. Още повече предоставянето на трите гаранции предхожда икономическата и финансова криза. Освен това Комисията е на мнение, че поради времето, което е изтекло от момента на предоставяне на мерките, изчисляването на „действителен“ пазарен лихвен процент за финландски производител на месо би било трудна задача. Поради това Комисията ще използва съответния референтен лихвен процент като заместител на пазарния лихвен процент.
8.1.1. Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. (мярка 4)
(285)
Що се касае до мярка 4, обезпечаването на заемите на Karjaportti би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е учредило ипотека върху недвижим имот и ипотека върху други активи на дружеството. Трябва обаче да се вземе предвид, че същото обезпечение вече е било използвано за обезпечаване на други вземания на община Mikkeli (като например мярка 1), така че пълния размер на обезпечението не би бил наличен за въпросната мярка. Трябва също така да се вземе под внимание, че действителната стойност на ипотеката върху недвижимия имот, както и на ипотеката върху други активи на дружеството зависи от стойността на обремененото с тежести имущество и реда на предпочтително удовлетворение, от който се ползва община Mikkeli.
(286)
В този контекст следва да се отбележи, че Финландия не е могла да представи оценка на стойността на обезпеченията към момента на предоставяне на гаранцията. Тя е представила обаче две независими оценки на обезпечението като цяло, използвани за съставяне на програмата за преструктуриране, с дата 15 февруари 2005 г. (вж. съображение 43), която е доста близо до датата на предоставяне на гаранцията. В този контекст следва да се спомене, че предвид реда на предпочтително удовлетворение, от който се ползва община Mikkeli, ипотеката върху недвижимия имот би могла да е достатъчна за удовлетворение на нейните вземания, ако недвижимия имот се поддържа в експлоатация; ако Karjaportti бъде ликвидирано, стойността на недвижимия имот би могла да бъде прекалено ниска за удовлетворение на всички вземания на община Mikkeli. Ипотеката върху други активи на дружеството би могла да служи за удовлетворение само на част от вземанията на община Mikkeli. С оглед на това, изглежда правдоподобно предоставеното обезпечение да бъде разглеждано като обезпечение със нормално качество.
(287)
Следователно процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта, което отразява рисковата премия, приложима за предприятие в затруднение, предоставящо нормално обезпечение. Размерът на помощта поради това следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен (4 %), след приспадане на действително платената за гаранцията цена, тоест 0 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(288)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.2. Гаранция, предоставена на 10 май 2004 г. (мярка 5)
(289)
Що се касае до мярка 5, обезпечаването би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е предоставило същото обезпечение както и за мярка 4, тоест ипотека върху обекта за производство в Tikkala и ипотека върху други активи на дружеството. В допълнение е бил учреден „особен залог" върху обекта на производство в Tikkala е с регистрирана стойност от 1 135 268 EUR (вж. съображение 29). За всички тези обезпечения се прилага същата аргументация, изложена по-горе за мярка 4, и изглежда правдоподобно предоставеното обезпечение да бъде разглеждано като обезпечение със нормално качество.
(290)
Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта. Размерът на помощта поради това следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен (дванадесетмесечен EURIBOR плюс 0,3 %), след приспадане на действително платената за гаранцията цена, т.е. 0 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(291)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.3. Гаранция, предоставена на 17 март 2004 г. (мярка 13)
(292)
На Комисията не са известни подробности за обезпечаването на мярка 13, и следователно тя може да предостави само метода, по който възстановяването трябва да бъде извършено. Като първа стъпка, ако за мярка 13 наистина е предоставено обезпечение, съгласно Съобщението за референтните лихвени проценти следва да бъде определена стойността на такова обезпечение.
(293)
Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 4,43 % плюс рискова премия, отразяваща стойността на обезпечението. Елементът на помощ следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен ([2 - 5]%), след приспадане на цената, действително платена за гаранцията, която е била 3 %. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(294)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.1.4. Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. (мярка 17)
(295)
Що се касае до мярка 17, обезпечаването би могло да се счита за нормално за целите на Съобщението относно референтния лихвен процент 2008. Karjaportti е предоставило обезпечение под формата на дялово участие в дружество, което по оценката на Finnvera има гаранционна стойност от […], както е посочено по-подробно в съображение 0. Процента на лихвата, която е трябвало да плати Karjaportti за заем при пазарни условия без гаранция, е отново референтният лихвен процент от 5,19 % плюс рискова премия от 650 базисни пункта. Размерът на помощта следва да бъде изчислен като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил действително предоставен ([0 - 3]%, плюс лихвен процент за неизплатени суми по споразумението за подизпълнение) след приспадане на цената, която е действително платена за гаранцията, т. е. 250 базисни пункта. Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(296)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът с гаранция е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.2. Възстановяване на помощта, която е предоставена под формата на преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8)
(297)
Несъвместимият елемент на помощ в мярка 8, заем, отпуснат от община Mikkeli, трябва да бъде определен. Както е посочено в съображения 45 и 46, община Mikkeli е отпуснала заема при по-ниски лихвени проценти от тези, определени от частните кредитори на Karjaportti. По принцип за заем, елементът на помощта се изчислява като разликата между лихвения процент, при който заемът е бил действително отпуснат, и пазарния лихвен процент. В разглеждания случай частните кредитори са отпуснали заеми заедно с община Mikkeli. Лихвените проценти, начислени от частните кредитори, може да се разглеждат като показател за пазарния лихвен процент.
(298)
Размерът на помощта следва да бъде изчислен като разликата между средния лихвен процент, начислен за заемите, отпуснати от частните кредитори (3-месечния EURIBOR + 2 % и 3-месечния EURIBOR + 1,5 %) и лихвения процент, при който заемът е бил действително предоставен (3-месечния EURIBOR + 0,3 %).
(299)
Разликата между тези проценти се изчислява за периода, през който действително предоставеният процент е бил прилаган.
(300)
За помощта текат лихви по възстановаване, начислявани от момента, в който би била дължима разликата между теоретичните лихви и лихвата, при която заемът е бил действително предоставен, до момента на ефективното възстановяване.
8.3. Възстановяване на помощта, която е предоставена под формата на разсрочване на дългове от 2009 г. насам (12)
(301)
Несъвместимият елемент на помощ в мярка 12, разсрочване на дългове от община Mikkeli от 2009 г. насам, трябва да бъде установен. Както е посочено в съображения 219-226, разсрочването на дълга е било изпълнено с модификации. Тъй като Комисията не е запозната с подробностите относно действително изпълненото разсрочване, тя може само да предостави метода за осъществяване на възстановяването.
(302)
Помощта е била предоставена на разположение на дружеството от момента, в който Osuuskunta Karjaportti се е отклонила от графика на изплащане, договорен по време на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съда, през 2006 г. Комисията счита, че към момента на предоставяне на помощта, Karjaportti вече не е било способно да си осигури достъп до финансовите пазари. Следователно помощта е равна на сумата на разсрочения дълг. Сумите, които трябва да бъдат възстановени поради са равни на сумата от разсрочените дългове към община Mikkeli. Вече извършените плащания могат обаче да се приспаднат от сумите, подлежащи на възстановяване.
(303)
Върху помощта текат лихви от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на дружеството, до датата на ефективното възстановяване.
9. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(304)
Комисията отбелязва, че официалното разследване по отношение на гаранцията от 2,75 млн. EUR, за която е отправено уведомление, което впоследствие е било оттеглено от Финландия, е станало безпредметно съгласно член 8 от Процедурния регламент.
(305)
По отношение на гаранцията, предоставена в 2000 г. и прехвърлянето на земя през същата година от община Mikkeli, Комисията счита, че тези мерки са държавна помощ, която е съвместима като помощ за инвестиции в съответствие с ННРП от 1998 г.
(306)
Покупката на земя на земя, предприета през 2002 г. от община Mikkeli се счита, че не води до държавна помощ, тъй като тя е била направена при пазарни условия.
(307)
Гаранциите, предоставени от община Mikkeli през март 2004 г. и май 2004 г., може да се разглеждат като държавни помощи, като се вземе предвид, че Karjaportti е било дружество в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 1999 г. към момента на предоставянето на гаранциите. Тези мерки не са съвместими с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
(308)
Мерките, взети от община Mikkeli в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд, са били предоставени със сравними частни кредитори и при сходни условия. Съответно Комисията стига до заключението, че принципът на инвеститор в условията на пазарна икономика е изпълнен и мерките не включват държавна помощ.
(309)
Покупката на дялове от община Mikkeli и отписването на дългове от финансовите отчети през 2007 г. и 2008 г., могат да се считат за несъдържащи помощ.
(310)
Преобразуването на неизплатените лихви в заем от община Mikkeli през декември 2005 г., може да се разглежда като държавна помощ, като се вземе предвид, че Karjaportti е било дружество в затруднено положение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. към момента на предоставянето на мярката. Тези мерки не са съвместими с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
(311)
По отношение на разсрочването на дългове, договорено от община Mikkeli през 2009 г., се отбелязва, че то е било последващо разсрочване на дългове. С оглед на това Комисията счита, че частен кредитор не би се съгласил на такова разсрочване на дълг и че мярката представлява държавна помощ. Тъй като Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. в момента на предоставянето на мярката, тя е можела да бъде съвместима само съгласно тези насоки. Тъй като не всички изисквания са изпълнени, се стига до заключението, че мярката представлява несъвместима държавна помощ.
(312)
Гаранцията, предоставена от Finnvera на 17 март 2004 г. също включва държавна помощ, която не е съвместима съгласно Насоките за О&П от 1999 г. Заемът, отпуснат от Finnvera на 12 януари 2006 г. не представлява държавна помощ, тъй като той е бил отпуснат заедно със сравними частни кредитори и при сходни условия. Същото важи за гаранцията, предоставена от Finnvera през септември 2006 г., и за заема, предоставен през юли 2007 г.
(313)
И накрая, гаранцията, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera, може да се разглежда като държавна помощ, като се вземе предвид, че Karjaportti е било в затруднение по смисъла на Насоките за О&П от 2004 г. към момента на предоставянето на гаранцията. Мярката не е съвместима с вътрешния пазар, тъй като нито една от разпоредбите на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, не е изпълнена.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на гаранцията от 2,75 млн. EUR (мярка 11), за която е отправено уведомление, което обаче впоследствие е оттеглено от Финландия, се прекратява.
Член 2
Мерките, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
Покупка на земя през 2002 г. (мярка 3),
-
мерките, предприети в рамките на процедурата по преструктуриране, надзиравана от съд (мярка 6),
-
покупката на акции от Osuuskunta Karjaportti (мярка 7),
-
отписването на дългове от финансовите отчети за 2006 г. и за 2008 г. (мярка 9 и мярка 10),
-
заема от Finnvera, отпуснат през юни 2006 г. (мярка 14),
-
насрещната гаранция от Finnvera, предоставена през септември 2006 г. (мярка 15) и
-
заема от Finnvera, отпуснат през юли 2007 г. (мярка 16),
не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 3
Мерките за държавна помощ, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
гаранция, предоставена през юни 2000 г. (мярка 1) и
-
прехвърлянето на земя през същата година (мярка 2)
са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 4
Мерките за държавна помощ, които Финландия е привела в действие в полза на Osuuskunta Karjaportti, състоящи се от:
-
Гаранция, предоставена на 8 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 4);
-
Гаранция, предоставена на 10 март 2004 г. от община Mikkeli (мярка 5);
-
Преобразуване на неизплатени лихви в заеми (мярка 8);
-
Гаранция, предоставена от Finnvera на 17 март 2004 г. (мярка 13);
-
Гаранция, предоставена на 9 януари 2008 г. от Finnvera (мярка 17);
-
Разсрочване на дълг от 2009 г. насам (мярка 12);
са били неправомерно приведени в действие от Финландия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз и са несъвместими с вътрешния пазар.
Член 5
1. Финландия си възстановява от бенефициера помощта, посочена в член 4.
2. Сумите, които следва да бъдат възстановени, включват лихви от датата, на която са били предоставени на бенефициера, до действителното им възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията.
4. Финландия анулира всички останали плащания на помощта, посочена в член 4, считано от датата, на която е уведомена за настоящото решение.
Член 6
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 4, се извършва незабавно и ефективно.
2. Финландия прави необходимото настоящото решение да бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата, на която е уведомена за него.
Член 7
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Финландия предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която бенефициерът трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документите, доказващи, че на бенефициера е наредено да възстанови помощта.
2. Финландия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 4. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно сумите на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от бенефициера.
Член 8
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 12 юни 2012 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 12. jūnijs)
par pasākumiem SA 27420 (C 12/2009) (ex N 19/2009), ko Somija īstenojusi Osuuskunta Karjaportti labā
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 3249)
(Autentisks ir tikai teksts somu un zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/8/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc ieinteresēto personu uzaicināšanas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem un ņemot vērā viņu piezīmes (1),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Somija 2009. gada 15. janvāra vēstulē paziņoja Komisijai par glābšanas atbalstu, ko veido garantija un parādsaistību grafika maiņa par labu Osuuskunta Karjaportti (turpmāk „Karjaportti”; paziņošanas brīdī uzņēmuma nosaukums bija Järvi-Suomen Portti Osuuskunta). Ar 2009. gada 5. februāra, 2009. gada 11. februāra, 2009. gada 16. februāra un 2009. gada 20. februāra vēstulēm Somija sniedza Komisijai papildu informāciju.
(2)
Komisija 2009. gada 8. aprīļa vēstulē informēja Somiju, ka tā attiecībā uz paziņotajiem pasākumiem un dažiem iepriekš piešķirtiem pasākumiem ir nolēmusi uzsākt Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) (2) 108. panta 2. punktā noteikto procedūru. Saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu 2009. gada 13. maija vēstulē Somija iesniedza Komisijai papildu informāciju.
(3)
Komisijas lēmums par procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par atbalsta pasākumiem.
(4)
Komisija saņēma vienas ieinteresētās personas piezīmes par šo jautājumu. Tā nosūtīja tās Somijai, kurai tika sniegta iespēja iesniegt savus apsvērumus. Šie apsvērumi tika saņemti vēstulē, kas datēta ar 2009. gada 28. augustu. Somija 2009. gada 3. novembra e-pasta vēstulē iesniedza papildu informāciju.
(5)
Komisija 2009. gada 15. decembra vēstulē informēja Somiju, ka tā ir nolēmusi LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru sākt arī attiecībā uz iepriekš piešķirtiem papildu atbalsta pasākumiem. Somija 2010. gada 12. februāra vēstulē sniedza papildu informāciju.
(6)
Komisijas lēmums par procedūras attiecināšanu arī uz citiem pasākumiem tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4). Komisija uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par atbalsta pasākumiem. Komisija nesaņēma turpmākas ieinteresēto personu piezīmes par šo jautājumu.
(7)
Somija 2010. gada 1. martā informēja Komisiju, ka tā atsauc paziņojumu par garantiju Karjaportti labā. Komisija 2010. gada 26. marta vēstulē informēja Somiju, ka tā paziņojuma par garantiju atsaukšanu aplūkos galīgajā lēmumā kopā ar pārējiem novērtējamiem pasākumiem. Turklāt Komisija adresēja Somijai jautājumus, uz kuriem Somija atbildēja 2010. gada 22. aprīļa vēstulē. Komisija nosūtīja informācijas pieprasījumu Somijai 2010. gada 15. jūlijā, uz kuru Somija atbildēja 2010. gada 20. augustā. Komisija 2010. gada 28. septembrī nosūtīja vēl vienu informācijas pieprasījumu, uz kuru Somija atbildēja 2010. gada 29. novembrī. Visbeidzot, Komisija 2011. gada 16. novembra vēstulē lūdza papildu informāciju. Somija iesniedza šo informāciju 2011. gada 16. decembrī.
2. SAŅĒMĒJS
2.1. Kooperatīvs Karjaportti
(8)
Karjaportti ir kooperatīvs, kas atrodas Mikeli, ar ražotnēm Mikeli un Kouvolā, kas abas atrodas Somijas austrumdaļā (Itä-Suomi), apgabalā, kas ir tiesīgs saņemt reģionālo atbalstu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam. Kooperatīvs tika nodibināts 1914. gadā. 1950. gadā tas tika pārdēvēts par Osuusteurastamo Karjaportti, bet no 2002. gada 31. decembra tas zināms ar nosaukumu Järvi-Suomen Portti Osuuskunta, un kopš 2010. gada 14. decembra - ar nosaukumu Karjaportti. Šobrīd Karjaportti pastāvīgi nodarbina 300 cilvēkus un papildu 100-120 sezonas darbiniekus pavasarī un vasarā.
(9)
Karjaportti nodarbojas ar pārtikas ražošanu, proti, ar gaļas pārstrādi kotletēs un desās. Bez tam kooperatīvs tirgo safasētu gaļu, gaļas gabalus un kautķermeņus. Uz citām dalībvalstīm Karjaportti eksportē maz.
2.2. Karjaportti finanšu stāvoklis
(10)
Kopš 2004. gada 1. decembra Karjaportti tiek piemērota tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra atbilstīgi Uzņēmumu pārstrukturēšanas likumam 47/1993 (5) (turpmāk „tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra”, sīkāku informāciju par tiesas uzraudzītu pārstrukturēšanas procedūru skatīt 31.-43. apsvērumā).
(11)
Informācija par Karjaportti finanšu stāvokli pirms tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras un tās laikā sniegta tabulā:
I tabula
Karjaportti galvenie finanšu rādītāji EURO
Gads
Apgrozījums
Darbības rezultāti
Neto rezultāts (peļņa/ zaudējumi)
Iepriekšējo uzskaites periodu iztrūkums
Akciju kapitāls/ rezerves un neplānoti izdevumi
Pašu kapitāla atlikums
2000
139 620 882
8 682
-1 169 091
7 681 411/ 10 247 107
8 893 097
2001
139 748 861
2 082 662
549 865
7 812 809/ 9 078 473
9 442 963
2002
135 781 234
2 259 488
14 382
7 783 428/ 9 559 942
17 357 751
2003
128 354 480
-3 299 914
-6 009 055
7 585 778/ 9 506 525
11 083 248
2004
125 849 631
-3 972 464
-10 686 420
7 234 608/ 3 497 953
46 141
2005
101 507 619
-6 629 915
-9 235 908
-7 404 955
7 772 913/ 216 662
-8 651 289
2006
99 802 293
-3 485 054
4 277 565
-16 640 864
8 141 610/ 216 662
-4 005 028
2007
86 962 069
-8 916 539
-7 943 878
-12 363 299
6 244 277/ 216 662
-13 846 239
2008
80 901 753
-3 791 985
-2 770 037
-20 307 178
5 768 185/ 216 662
-17 092 368
2009
64 793 763
305 936
-2 124 435
-23 077 214
5 077 160/ 216 662
-19 907 828
(12)
Somijas nodokļu iestādes 2008. gadā divreiz iesniedza prasības par bankrota procedūrām pret Karjaportti. Iesniedzot pirmo prasību 2008. gada 7. oktobrī, tās izdeva rīkojumu samaksāt EUR 461 579. Nodokļu iestādes toreiz prasību atsauca. Prasība tika iesniegta atkārtoti 2008. gada 1. decembrī ar rīkojumu samaksāt EUR 981 658. Bankrota procedūra pret Karjaportti ir izbeigta no 2009. gada jūnija, jo kooperatīvs ir samaksājis nodokļu iestādēm nesamaksāto parādu.
3. PASĀKUMU RAKSTUROJUMS
(13)
Aplūkojamos pasākumus veido pasākumi, kurus piešķīrusi Mikeli pilsēta, kurā atrodas kooperatīvs Karjaportti, un pasākumi, kurus piešķīrusi Finnvera Oyj (turpmāk „Finnvera”). Finnvera ir specializēts finanšu uzņēmums, kas pieder Somijas valstij, un tas ir oficiālā Somijas Eksporta kredītaģentūra (6). Tekstā turpmāk vispirms ir raksturoti Mikeli pilsētas piešķirtie pasākumi (3.1. iedaļa) un pēc tam Finnvera piešķirtie pasākumi (3.2. iedaļa).
3.1. Mikeli pilsētas piešķirtie pasākumi
3.1.1. 2000. gada 12. jūnijā piešķirtā garantija (1. pasākums) un zemes piešķiršana (2. pasākums)
(14)
1. pasākums. Mikeli pilsētas dome ar 2000. gada 12. jūnija lēmumu piešķīra absolūtu garantiju („taukus”) uzņēmumam Karjaportti; garantija sedza 100 % no nākotnes aizdevuma FIM 25 miljonu apmērā (aptuveni EUR 4,2 miljoni (7)). Aizdevumu 2000. gada septembrī uz 10 gadiem uzņēmumam Karjaportti izsniedza banka Tapiola Pankki Oy (turpmāk „Tapiola”) ar fiksētu procentu likmi 5,35 %. Tajā pašā laikā garantiju īstenoja Mikeli pilsētas valde, parakstot garantijas līgumu. Garantija tika izsniegta bez garantijas maksas un kā absolūta garantija. Tādā situācijā garantijas devējs ir atbildīgs par parāda pamatsummas atmaksu tā, it kā tas būtu garantijas devēja paša parāds, kas nozīmē, ka kreditors no garantijas devēja var pieprasīt parāda pamatsummas atmaksu, kad tai pienācis atmaksas termiņš. Garantētais aizdevums tika izsniegts, lai finansētu ražotnes būvniecību Tikala rajonā Mikeli pilsētā (8).
(15)
Garantija tika nodrošināta, izmantojot jau esošās nekustamā īpašuma hipotēkas, kuru reģistrētā vērtība bija FIM 7,5 miljoni (EUR 1 261 409) (9). Kad tika piešķirts 1. pasākums, aptuveni FIM 3 miljoni no nekustamā īpašuma hipotēkas bija pieejami nodrošinājumam. Turklāt garantija tika nodrošināta ar komerciālām hipotēkām (10) (ar reģistrēto vērtību attiecīgi FIM 25 miljoni un FIM 30,5 miljoni) uz Karjaportti kustamo īpašumu.
(16)
Kad 2004. gada decembrī tika uzsākta tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūra, Tapiola pieprasīja, lai saskaņā ar galvojumu Mikeli pilsēta samaksā Karjaportti nesamaksātos parādus. Pēc tam, kad Mikeli pilsēta bija veikusi šos maksājumus Tapiola, tā kļuva par Karjaportti kreditoru Tapiola vietā (skatīt 34. apsvērumu).
(17)
2. pasākums. Arī 2000. gadā Mikeli lauku teritorija (11) piešķīra uzņēmumam Karjaportti zemes gabalu Tikala ražotnes būvniecībai. Zemes gabala izmērs bija 152 366 m2, un Mikeli pilsēta bez nosacījumiem piešķīra to Karjaportti, tas ir, par to netika maksāta pirkuma cena. Turklāt Mikeli pilsēta bija apņēmusies nodot zemi, kas gatava būvniecībai. Šim nolūkam Mikeli pilsēta atlīdzināja Karjaportti zemes gabala nolīdzināšanas izmaksas, kas veidoja FIM 2 000 000 (aptuveni EUR 336 376) (12).
(18)
Ražotnes būvniecībai Tikala rajonā Karjaportti tika piešķirti citi pasākumi. Finnvera piešķīra aizdevumus un garantijas FIM 20 000 000 apmērā (aptuveni EUR 3 363 759), un Nodarbinātības un ekonomikas ministrija (tolaik - Tirdzniecības un rūpniecības ministrija) piešķīra tiešās dotācijas FIM 15 000 000 apmērā (aptuveni EUR 2 552 819).
(19)
Kopumā nominālā vērtība pasākumiem, kas uzskaitīti 14.-18. apsvērumā un kas paredzēti ražotnes būvniecībai Tikala rajonā, veido FIM 63 783 719 (aptuveni EUR 10 757 652). Atbilstīgi nākamajā tabulā sniegtajam pārskatam piešķirto pasākumu bruto dotāciju ekvivalents sasniedza EUR 3 617 143.
II tabula
Piešķirto pasākumu bruto dotāciju ekvivalents EURO
Pasākums
Summa
Bruto dotāciju ekvivalents
Mikeli pilsētas piešķirtā garantija
4 204 698
345 786
Mikeli pilsētas piešķirtā zeme
300 000
300 000
Mikeli pilsētas apmaksātā būvniecības vietas nolīdzināšana
336 376
336 376
Finnvera aizdevums
1 681 879
82 162
Tiešās dotācijas: Tirdzniecības un rūpniecības ministrija
2 552 819
2 552 819
KOPĀ
10 757 652
3 617 143
(20)
Somija Mikeli pilsētas piešķirtās garantijas bruto ekvivalentu aprēķināja šādi: tā salīdzināja tirgus likmi salīdzināmai garantijai (1,75 %) ar Mikeli pilsētas faktiski iekasēto garantijas prēmiju (0 %). Garantijas atbalsta elements ir vienāds ar starpību starp abām prēmijām, tas ir, 1,75 %. Ja Mikeli pilsēta būtu piemērojusi prēmiju ar šādu likmi, tā būtu saņēmusi FIM 2 406 250 kā prēmijas garantijas 10 gadu darbības laikā. Diskontējot šo summu par 5,7 % dienā, kad garantija tika piešķirta, saņemtā prēmija būtu FIM 1 055 949 (aptuveni EUR 345 786).
(21)
Bruto dotāciju ekvivalentu Finnvera aizdevumam Somija aprēķināja šādi: Tā salīdzināja procentus, ko Finnvera iekasēja par aizdevumu (6 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,75 %) ar atsauces likmi atbilstīgi Komisijas paziņojumam par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodi (13), kas bija spēkā aizdevuma piešķiršanas laikā. Atbalsta elements ir vienāds ar starpību starp abām likmēm aizdevuma darbības laikā (10 gadus). Komisijas maksa, kas Karjaportti bija jāmaksā par aizdevumu (0,5 %), tika atņemta no aprēķina rezultāta. Diskontējot atbalsta elementu ar likmi 5,7 % garantijas piešķiršanas dienā, tas veidoja EUR 82 162.
(22)
Attiecināmo investīciju izmaksas tika aprēķinātas, par pamatu ņemot izmaksas, kas saistītas ar iegādes cenu atbilstoši tabulā parādītajam sadalījumam:
III tabula
Projekta cenu sadalījums saistībā ar iegādes cenām EUR
Zeme un ēkas
14 208 192
Iekārtas un aprīkojums
11 155 379
Biroja aprīkojums/ programmatūra
572 356
KOPĀ
25 935 928
(23)
Atbalsta elements EUR 3 617 143 apmērā atbilst atbalsta intensitātei 13,95 % no kopējiem attiecināmajiem izdevumiem EUR 25 935 928.
(24)
Karjaportti bija pieteicies uz Mikeli pilsētas piešķirtajiem pasākumiem, pirms tika sākts darbs pie investīciju projekta (14). Pasākumu īstenoja Somija reģionālās attīstīšanas nolūkā. Jaunajai ražotnei būtu jāpalielina darbavietu skaits reģionā no aptuveni 400 uz 550 vai 600.
3.1.2. Zemes iegāde (3. pasākums)
(25)
Mikeli pilsēta 2002. gada 28. februārī no Karjaportti iegādājās sešus īpašumus un vienu ēku ar tajā esošiem nomniekiem. Samaksātā iegādes cena bija EUR 6 646 787 (15). Dienā, kad Mikeli pilsēta noslēdza darījumu par īpašumu iegādi, un attiecībā uz vienu īpašumu - dienā, kad tas tika nodots Mikeli pilsētai, īpašumi nebija apgrūtināti ar hipotēkām.
3.1.3. 2004. gada 8. martā piešķirtā garantija (4. pasākums)
(26)
Mikeli pilsētas dome ar 2004. gada 8. marta lēmumu piešķīra garantiju, kas sedza 100 % no aizdevuma EUR 607 054 apmērā, ko plānoja izsniegt Tapiola. Aizdevums 2004. gada 14. aprīlī tika piešķirts uz 10 gadiem ar fiksētu procentu likmi 4 % apmērā. Garantija tika piešķirta bez garantijas maksas un kā absolūta garantija. Aizdevums un attiecīgi garantija tika piešķirti, lai aizstātu Tapiola piešķirto aizdevumu, par kuru Mikeli pilsēta sākotnēji bija izsniegusi garantiju ar 1992. gada 2. novembra lēmumu. Sākotnējā aizdevuma summa bija FIM 7,5 miljoni (EUR 1 261 409), un aizdevums bija piešķirts uz 10 gadiem ar procentu likmi 4,5 %.
(27)
Garantija tika nodrošināta, piemērojot īpašuma hipotēku ražotnei Tikala rajonā, kas jau tika izmantota kā nodrošinājums 1. pasākumam. Turklāt Mikeli pilsētas turējumā bija komerciālā hipotēka, kura bija reģistrēta komerciālo hipotēku reģistrā ar vērtību FIM 25 miljoni. Arī šī komerciālā hipotēka jau bija izmantota kā nodrošinājums 1. pasākumam.
(28)
Kad 2004. gada decembrī tika uzsākta tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūra, Tapiola pieprasīja, lai saskaņā ar garantiju Mikeli pilsēta samaksā Karjaportti nesamaksātos parādus. Pēc tam, kad Mikeli pilsēta bija veikusi šos maksājumus, tā kļuva par Karjaportti kreditoru Tapiola vietā (skatīt 34. apsvērumu).
3.1.4. 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(29)
Mikeli pilsētas dome ar 2004. gada 10. maija lēmumu piešķīra absolūtu garantiju, kas sedza 100 % no aizdevuma EUR 1,7 miljonu apmērā, ko plānoja izsniegt Tapiola. Vēlāk, 2004. gada 8. jūnijā, Tapiola nolēma piešķirt 3 gadu investīciju aizdevumu EUR 1,7 miljonu apmērā ar mainīgu procentu likmi, piemērojot 12 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita fiksētu drošības rezervi 0,3 %. Garantija tika piešķirta bez garantijas maksas un kā absolūta garantija. Garantija tika nodrošināta, izmantojot to pašu īpašuma hipotēku uz Tikala ražotni kā 1. un 4. pasākumā un tieši to pašu komerciālo hipotēku (16), kuras turētājs bija Mikeli pilsēta. Bez tam Mikeli pilsēta kā īpašu ķīlu saņēma jaunu nodrošinājuma hipotēku ar reģistrētu vērtību EUR 1 135 268, kura reģistrēta uz Tikala ražotni.
(30)
Kad 2004. gada decembrī tika uzsākta tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūra, Tapiola pieprasīja, lai saskaņā ar garantiju Mikeli pilsēta samaksā Karjaportti nesamaksātos parādus. Pēc tam, kad Mikeli pilsēta bija veikusi šos maksājumus, tā kļuva par Karjaportti kreditoru Tapiola vietā (skatīt 34. apsvērumu).
3.1.5. Pasākumi, kas veikti tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā (6. pasākums)
(31)
Karjaportti 2004. gada 17. novembrī kopā ar kreditoriem Nordea Bank Finland Abp (turpmāk „Nordea Bank”), Nordea Rahoitus Suomi Oy (turpmāk „Nordea Financing”) un OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj (kopš 2008. gada 1. marta šī uzņēmuma nosaukums ir Pohjola Pankki Oyj; turpmāk „OKO/Pohjola Bank”) Mikeli rajona tiesā iesniedza pieteikumu tiesas uzraudzītai pārstrukturēšanas procedūrai. Saskaņā ar Somijas tiesību aktiem šādu pārstrukturēšanu drīkst veikt, lai atjaunotu grūtībās nonākuša debitora uzņēmējdarbības dzīvotspēju, lai nodrošinātu nepārtrauktu tā dzīvotspēju un nodrošinātu parādsaistību atmaksu (17). Tiesas uzraudzītā procedūra attiecībā uz Karjaportti tika uzsākta ar Mikeli rajona tiesas lēmumu 2004. gada 1. decembrī. Tiesiski no procedūras sākuma brīža parādnieks nedrīkst atmaksāt pārstrukturēšanas parādus vai izsniegt nodrošinājumu šādiem parādiem (18). Pārstrukturēšanas parādi ir visi parādi, kas radušies līdz procedūras uzsākšanas brīdim.
(32)
Rajona tiesai 2005. gada 23. jūnijā tika iesniegta pārstrukturēšanas programma un 2005. gada 30. novembrī - pārskatīta pārstrukturēšanas programma. Pārstrukturēšanas programmas ilgums, kuru rajona tiesa apstiprināja 2006. gada 30. janvārī, bija desmit gadi (līdz 2015. gada 1. jūlijam). Laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam Karjaportti ir pārtraucis 372 darba līgumus un dažas darbības, piemēram, iepirkumi, lopkautuve un griešanas darbības, tika veiktas kā ārpakalpojumi.
(33)
Kopumā aptuveni [30-70] (19) % pārstrukturēšanas parādu, uz kuriem attiecās tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūra, bija privāto kreditoru izsniegti. Privātie kreditori ar šo parādu lielāko īpatsvaru bija iepriekš minētās bankas Nordea Bank un OKO/Pohjola Bank, kā arī Nordea Financing.
(34)
Saistībā ar šīm tiesas uzraudzītām pārstrukturēšanas procedūrām 2004. gada 16. decembrī Tapiola pieprasīja Mikeli pilsētai samaksāt to trīs aizdevumu nesamaksāto summu, kurus Mikeli pilsēta bija garantējusi un kuri aprakstīti 3.1.1., 3.1.3. un 3.1.4. apakšpunktā. Pēc tam, kad Mikeli pilsēta bija samaksājusi Tapiola, tā kļuva par Karjaportti kreditoru attiecībā uz visu trīs aizdevumu nesamaksāto summu, kas veidoja EUR 5 356 895. Aizdevumi bija garantēti ar nodrošinājumu, kas raksturots 15., 27. un 29. apsvērumā.
(35)
Turklāt Mikeli pilsēta tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā iesniedza prasību EUR 682 087 apmērā, ko veidoja nesamaksātās maksas pilsētas īpašumu pārvaldei, Mikeli ūdens apsaimniekošanas nodaļai un Mikeli atkritumu apsaimniekošanas nodaļai. Arī šī prasība tika nodrošināta ar nodrošinājumu, kas aprakstīts 15., 27. un 29. apsvērumā.
(36)
Aizdevumi un citi parādi (nesamaksātās maksas) pret Mikeli pilsētu tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā tika uzskatītas par lieliem nodrošinātiem parādiem (20). Citas lielas nodrošinātas prasības atradās privāto kreditoru (Nordea Bank, Nordea Financing, OKO/Pohjola Bank) un Finnvera (21) turējumā.
IV tabula
Lielie nodrošinātie parādi EUR
Lielo nodrošināto parādu kreditori
Summa
Īpatsvars %
Nordea Bank
[…]*
[10-40] %
Nordea Financing
[…]
[0-20] %
OKO/Pohjola Bank
[…]
[10-40] %
Finnvera
[…]
[10-40] %
Mikeli pilsēta - aizdevumi, kas izsniegti aktivizēto garantiju dēļ
[…]
[10-40] %
Mikeli pilsēta - citi parādi (nesamaksātās maksas)
[…]
[0-20] %
KOPĀ
24 579 150
100 %
(37)
Saistībā ar aizdevumiem un citiem parādiem (nesamaksātajām maksām) pret Mikeli pilsētu pārstrukturēšanas programmā tika paredzēti turpmāk minētie pasākumi.
(38)
Mikeli pilsētas aizdevums EUR 5 356 895 apmērā tika uzskatīts par „nodrošinātu parādu” un sadalīts divās daļās. Atbilstoši pārstrukturēšanas programmai abām daļām procentu likme tika samazināta. Līdz 2010. gada 31. decembrim EUR 4,0 miljonu daļai procentu likme bija […] EURIBOR, no kā atņemti […] % (tomēr likmei nebija jābūt vairāk kā […] % vai mazāk kā […] %). Pēc šī datuma ir iekasēta procentu likme […] EURIBOR apmērā. Atlikušajai summai EUR 1 356 895 miljoni ir piemērota procentu likme […] EURIBOR (22). Tāpat kā aizdevumi, nesamaksātās maksas EUR 682 087 apmērā tika uzskatītas par „nodrošinātu parādu” un procentu likme samazināta līdz likmei […] EURIBOR (23).
(39)
Pārstrukturēšanas programmā arī privāto kreditoru nodrošinātajiem parādiem ir paredzēta procentu likme, kas vienāda ar […] EURIBOR. Konkrētai summai katram kreditoram, izņemot […], līdz 2010. gada 31. decembrim bija paredzēta samazināta procentu likme, kas vienāda ar […] EURIBOR, no kā atņemti […] %, minimālā procentu likme […] % un maksimālā procentu likme […] %. Pēc 2010. gada 31. decembra procentu likme visiem nodrošinātajiem parādiem ir […] EURIBOR.
V tabula
Procentu summas lieliem nodrošinātiem parādiem EUR
Lielo nodrošināto parādu kreditori
Procentu likme […] EURIBOR, mīnus […] % līdz 2010. gada 31. decembrim; pēc šī datuma procentu likme […] EURIBOR tiks iekasēta no summas
Procentu likme […] EURIBOR no summas
Nordea Bank un Nordea Financing
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
Mikeli pilsēta - aizdevumi, kas izsniegti aktivizēto garantiju dēļ
[…]
[…]
Mikeli pilsēta - citi parādi (nesamaksātās maksas)
[…]
(40)
Mikeli pilsēta piekrita minēto parādsaistību maksājumu atlikšanai. Saskaņā ar pārstrukturēšanas programmu Mikeli pilsētas nodrošināto parādu atmaksa paredzēta 2015. gadā. Pirmais maksājums bija jāveic 2009. gada 1. jūlijā, un, sākot no 2010. gada, bija paredzēti divi maksājumi gadā, un 2015. gadā ir jāsamaksā atlikusī lielākā daļa nodrošināto parādu, kas veido attiecīgi EUR […] aizdevumiem, kuri izsniegti aktivizēto garantiju dēļ, un EUR […] citiem parādiem (nesamaksātās maksas).
(41)
Arī privātie kreditori piekrita maksājumu atlikšanai attiecībā uz viņu nodrošinātajiem parādiem.
VI tabula
Maksājumu atlikšana EUR
Lielo nodrošināto parādu kreditori
Parāds
1.7.2009. un 2.1.2010. un 1.7.2010. veicamā iemaksa
% no kopējās parādu summas
2.1.2011. un 1.7.2011. veicamā iemaksa
% no kopējās parādu summas
Iemaksas, kas veicamas ik pēc sešiem mēnešiem no 2.1.2012. līdz 2.1.2015.
% no kopējās parādu summas
1.7.2015. veicamā iemaksa
% no kopējās parādu summas
Nordea Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Nordea Financing
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
OKO/Pohjola Bank
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Finnvera
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Mikeli pilsēta
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Mikeli pilsēta
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kopā
24 579 150
500 000
2 %
1 000 000
4 %
1 500 000
6 %
10 579 150
43 %
(42)
Saskaņā ar pārstrukturēšanas programmu aizdevumu un nesamaksāto maksu atmaksāšana Mikeli pilsētai ir jāpabeidz līdz 2015. gadam, parāda lielākajai daļai atmaksāšanas termiņš ir 2015. gads. Ja 2015. gadā tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras beigās Karjaportti neatbildīs konkrētām ekonomiskām prasībām (attiecība starp saistībām un pamatdarbības starpību pārsniegs 4), Mikeli pilsēta atteiksies no maksimāli EUR [0-3] miljoniem no nesamaksātā parāda.
(43)
Arī pārējo kreditoru prasības tiks samazinātas tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras beigās. Nordea Bank atteiksies no maksimāli EUR [0-3] miljoniem, un Nordea Financing atteiksies no maksimāli EUR [0-2] miljoniem. Finnvera prasība tiks samazināta par maksimums EUR [0-2] miljoniem. […] prasība netiks samazināta. Saskaņā ar pārstrukturēšanas programmu summas, par kurām nodrošinātie parādi tiek samazināti, tiek balstītas uz nodrošinājuma vērtību nodrošinātajiem parādiem divos dažādos scenārijos: pirmais scenārijs ir, ka Karjaportti turpina darbību, otrais scenārijs ir, ka Karjaportti maina vai pārtrauc savu darbību, tas ir, ir jāīsteno nodrošinājumi. Abas vērtības tika noteiktas, veicot divus neatkarīgus vērtējumus (24). Konkrētā summa, par kuru nodrošinātais parāds tiek samazināts, tika noteikta katram kreditoram atsevišķi, ņemot vērā kreditora kārtu un salīdzinot vērtības abos atšķirīgajos scenārijos.
3.1.6. Akciju iegāde no Karjaportti (7. pasākums)
(44)
Karjaportti 2005. gada 2. septembrī pārdeva 50 % no tam piederošajām akcijām nekustamā īpašuma uzņēmumā Kiinteistö Oy Suksimäki Mikeli pilsētai piederošam uzņēmumam par pirkuma summu EUR 860 000.
3.1.7. Nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums)
(45)
Karjaportti nemaksāja procentus par Mikeli pilsētas nodrošinātajiem parādiem, kuriem bija pienācis apmaksas termiņš un kuri bija uzkrājušies laikposmā no 2004. gada 16. decembra līdz 2005. gada 19. decembrim (25). Šie procenti veidoja EUR 281 982 un tika konvertēti aizdevumā ar aizdevuma periodu līdz 2010. gada beigām ar Mikeli pilsētas domes lēmumu 2005. gada 19. decembrī. Aizdevuma procentu likme ir 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 0,3 %. Atmaksāšanai bija jāsākas 2009. gada martā, un bija četri vienādi maksājumi divas reizes gadā, tas ir, EUR 144 991 bija jāsamaksā 2009. gadā un EUR 144 991 - 2010. gadā (26). Šo summu atmaksāšana tika vismaz daļēji atlikta (skatīt 12. pasākumu).
(46)
Nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos 2005. gadā principā bija paredzēta pārstrukturēšanas programmā. Saskaņā ar programmu ne tikai attiecībā uz Mikeli pilsētu, bet arī uz visiem nodrošināto parādu kreditoriem šajā kontekstā bija jāpiemēro vienādi nosacījumi. Tādējādi [viens privāts kreditors] 2005. gada 28. decembrī konvertēja procentus aizdevumā, kura summa ir aptuveni EUR 1 623 000 un kura termiņš bija 2010. gada beigas. Procentu likme bija 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,5 %. Atmaksai vajadzēja sākties 2009. gadā. [Cits privāts kreditors] 2005. gada 29. decembrī konvertēja nesamaksātos procentus aizdevumā, kura summa ir aptuveni EUR 1 532 500 un kura termiņš bija 2010. gada beigas. Procentu likme bija 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 %. Atmaksāšanai vajadzēja sākties 2009. gadā.
3.1.8. Parādu norakstīšana 2006. gada finanšu ziņojumos (9. pasākums)
(47)
Ar lēmumu 2007. gada 5. februārī Mikeli pilsētas valde piekrita norakstīt 2006. gada grāmatvedības uzskaitē Karjaportti parādu ar kopējo summu EUR 274 023. Parāda norakstīšana grāmatvedības uzskaitē neietekmēja tiesiskās attiecības starp kreditoru un debitoru, un tādējādi Mikeli pilsēta turpināja veikt parādu iekasēšanu.
3.1.9. Parādu norakstīšana 2008. gada finanšu ziņojumos (10. pasākums)
(48)
Mikeli pilsēta savā 2008. gada finanšu ziņojumā veica nekonkrēta Karjaportti parāda norakstīšanu ar kopējo summu EUR 5,7 miljoni. Parāda norakstīšana grāmatvedības uzskaitē neietekmēja tiesiskās attiecības starp kreditoru un debitoru, un tādējādi Mikeli pilsēta turpināja veikt parādu iekasēšanu.
3.1.10. Neīstenotā garantija, kas bija plānota 2009. gadam (11. pasākums)
(49)
Mikeli pilsētas dome 2008. gada 8. decembrī nolēma piešķirt absolūtu garantiju EUR 2,75 miljonu apmērā, kas segtu Tapiola nākotnes aizdevumu uzņēmumam Karjaportti. Pilsētas dome uzticēja pilsētas valdei nolemt par sīki izstrādātiem nosacījumiem attiecībā uz absolūto garantiju, tas ir, īstenot garantiju. Saskaņā ar paziņojumu aizdevuma summai vajadzēja būt EUR 5 819 807 ar procentu likmi 3,65 %. Kā atlīdzību par garantiju paziņotais pasākums paredz vienreizēju maksu 4 % apmērā, un garantija tiktu piešķirta uz 10 gadiem (27).
(50)
Mikeli pilsētas domes lēmums netika pieņemts, jo Kuopio administratīvajā tiesā (Kuopion Hallinto-Oikeus) tika iesniegta pretenzija. Pēc šīs pretenzijas saņemšanas tiesa izdeva rīkojumu Mikeli pilsētai apturēt garantijas īstenošanu un saņemt atbalsta apstiprinājumu no Komisijas.
(51)
Tā kā Mikeli pilsētas domes lēmums piešķirt garantiju netika pieņemts, Tapiola attiecās piešķirt aizdevumu uzņēmumam Karjaportti. Visbeidzot, 2010. gada martā Somija atsauca paziņojumu par garantiju, jo Karjaportti atsauca pieteikumu garantijas saņemšanai, un pilsētas valde 2010. gada 22. februārī nolēma neīstenot pilsētas domes lēmumu.
3.1.11. Parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums)
(52)
Nodrošināto parādu atmaksas atlikšana. Saskaņā ar tiesas apstiprināto pārstrukturēšanas programmu Karjaportti 2009. gadā bija jāatmaksā EUR […] un 2010. gadā - EUR […] no nodrošināto parādu nesamaksātās summas (skatīt VI tabulu). Saskaņā ar paziņojumu šo summu atmaksāšana ir bijusi jāatliek līdz vēlākais 2015. gada 1. jūlijam.
(53)
2005. gadā piešķirtā aizdevuma atmaksas atlikšana (nesamaksāto procentu konvertēšana). Karjaportti 2009. gadā bija jāatmaksā EUR 140 991 un tāda pati summa 2010. gadā no aizdevumā konvertēto procentu nesamaksātās summas (skatīt 40. apsvērumu). Saskaņā ar paziņojumu šo summu atmaksāšana ir bijusi jāatliek līdz laikposmam no 2011. līdz 2013. gadam (28).
(54)
Kuopio administratīvā tiesa (Kuopion Hallinto-Oikeus) aizliedza pildīt pilsētas domes 2009. gada 4. februāra lēmumu attiecībā uz parādsaistību grafika maiņu. Tomēr šķiet, ka parādsaistību grafika maiņa tomēr ir notikusi. Sākot no 2009. gada maija Karjaportti regulāri izteica ierosinājumus Mikeli pilsētai un citiem saviem kreditoriem atlikt parādsaistību maksājumus, lai saglabātu kooperatīva nepārtrauktu darbību (29). Mikeli pilsētas valde šos ierosinājumus apstiprināja.
3.2. Finnvera piešķirtie pasākumi
(55)
Saskaņā ar Somijas iesniegto informāciju laikposmā no 2004. līdz 2008. gadam Finnvera piešķīra Karjaportti vairākus aizdevumus un garantijas.
(56)
Finnvera ir specializēts finanšu uzņēmums, kas pieder Somijas valstij, un tas ir oficiālā Somijas Eksporta kredītaģentūra. Finnvera darbība tiek organizēta atbilstoši valsts noteiktajiem politikas mērķiem ražošanas un apropriāciju jomā. Šie mērķi ietver: no jauna izveidoto uzņēmumu skaita palielinājumu, finansējuma nodrošināšanu izmaiņām, ar kurām saskaras MVU, un uzņēmumu izaugsmes, starptautiskās darbības un eksporta veicināšanu. Savā darbībā Finnvera ir jāievēro ekonomiskās pašpietiekamības princips. Tomēr Somija sedz daļu Finnvera kredīta un garantē zaudējumus; valsts ir tieši atbildīga par iekšzemes garantijām un eksporta kredīta garantijām, kuras piešķīrusi Finnvera, un valsts piešķir garantijas Finnvera pašas līdzekļu iegādei. Šie valsts pasākumi saistībā ar Finnvera nav šī lēmuma darbības jomā; Komisija patur tiesības pievērsties tiem vēlāk. Uz Finnvera attiecas Administratīvā procesa likums 434/2003.
(57)
Attiecībā uz Finnvera korporatīvo pārvaldību Uzraudzības padome, kas uzrauga to, kā uzņēmumu pārvalda direktoru valde un rīkotājdirektors, pārstāv uzņēmuma īpašnieku, kas Finnvera gadījumā ir valsts. Uzraudzības padomes locekļi tiek izraudzīti no politisko partiju parlamentārām grupām, par pamatu ņemot to pārstāvniecību Somijas parlamentā. Turklāt Finnvera Uzraudzības padome ietver to organizāciju pārstāvjus, kas darbojas atbilstoši uzņēmuma rūpnieciskās politikas mērķiem. Direktoru valde, kurā ir 6-9 locekļi un 2 locekļu vietnieki, apstiprina uzņēmuma stratēģiju, finanšu ziņojumus un starpposma ziņojumus, veicina uzņēmuma attīstību un nodrošina, lai darbības atbilstu tiesību aktu normām un īpašnieka izvirzītajiem mērķiem. Četri valdes locekļi un abi locekļu vietnieki tiek ievēlēti no dažādu ministriju izvirzīto kandidātu vidus. Rīkotājdirektors atbild par uzņēmuma pārvaldību.
(58)
Kopš 2007. gada 25. septembra Finnvera ir atbrīvota no ienākuma nodokļa maksāšanas. Komisija ir apstiprinājusi šo atbrīvojumu. Apstiprinājuma lēmuma pamatā ir fakts, ka Somijas iestādes ir uzņēmušās nodrošināt, ka Finnvera ierobežos darbību un tā veiks tikai valsts atbalsta shēmu administrēšanu (30).
3.2.1. 2004. gada 17. martā piešķirtā garantija (13. pasākums)
(59)
Finnvera 2004. gada 17. martā piešķīra 100 % garantiju aizdevumam EUR 91 000 apmērā ar garantijas maksu 3 % gadā. Aizdevumu, kura termiņš bija 3 gadi, piešķīra Tapiola ar fiksētu procentu likmi [2-5] % gadā. Aizdevums un attiecīgā garantija tika izsniegta, lai aizstātu aizdevumu, ko Tapiola izsniedza 1992. gadā.
3.2.2. 2006. gada 12. janvārī piešķirtais aizdevums (14. pasākums)
(60)
Finnvera 2006. gada 12. janvārī izsniedza aizdevumu EUR 180 000 apmērā ar procentu likmi 6 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 % gadā. Aizdevums attiecas uz procentiem, kas uzkrāti pārstrukturēšanas procesa laikā no 2004. gada 2. decembra līdz 2008. gada 28. februārim, un tie tika konvertēti jaunā kredītā. Aizdevums ir nodrošināts ar hipotēku īpašumiem, kas atrodas Tikalā, Lapēnrantā un Kouvolā, un uzņēmuma […] akcijām. Aizdevuma termiņš ir 2010. gada beigas, un tā atmaksāšana bija jāsāk 2009. gadā. Nesamaksātā summa 2011. gada 23. novembrī joprojām bija EUR […]. Privātie kreditori […] un […] konvertēja procentus aizdevumos tajā pašā laikā.
(61)
[Privāts kreditors] 2005. gada 28. decembrī konvertēja procentus aizdevumā, kura summa ir aptuveni EUR 1 623 000 un kura termiņš bija 2010. gada beigas. Procentu likme ir 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,5 %. Atmaksāšanai vajadzēja sākties 2009. gadā.
(62)
[Cits privāts kreditors] 2005. gada 29. decembrī konvertēja procentus aizdevumā, kura summa ir aptuveni EUR 1 532 500 un kura termiņš bija 2010. gada beigas. Procentu likme bija 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 %. Atmaksāšanai vajadzēja sākties 2009. gadā.
3.2.3. 2006. gada 14. septembrī piešķirtā garantija (15. pasākums)
(63)
Finnvera 2006. gada 14. septembrī piešķīra […] pretgarantiju, kuras summa bija EUR 300 000 ar garantijas maksu 1,65 % gadā, kuru samaksāja Karjaportti. Savukārt […] piešķīra garantiju uzņēmumam Karjaportti par to pašu summu ar procentu likmi 1,25 %. Garantija un pretgarantija sedza 16,7 % no EUR 1,8 miljoniem, kas attiecās uz apakšuzņēmuma līgumu starp […] un Karjaportti. Finnvera garantijas ilgums bija 8 mēneši. Apakšuzņēmuma līguma atlikumu sedza garantija, ko izsniedza […] un […] (attiecīgi EUR 825 000 un EUR 675 000), kuri iekasēja garantijas maksu 1,75 % apmērā. Finnvera nebija iesaistīta šo garantiju piešķiršanā, tas ir, tās nebija pretgarantijas. Finnvera izsniegtās pretgarantijas termiņš beidzās 2007. gada 30. jūnijā, un tā netika izmantota. Tādējādi Finnvera neradās maksājuma saistības, kas izrietētu no šīs garantijas.
3.2.4. 2007. gada 6. jūlijā piešķirtais aizdevums (16. pasākums)
(64)
Finnvera 2007. gada 6. jūlijā izsniedza aizdevumu EUR 250 000 apmērā ar procentu likmi 6 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2,5 % gadā. Aizdevuma termiņš bija seši mēneši, un tas būtu bijis jāatdod līdz 2008. gada 15. janvārim. Līdz šim ir atdota tikai daļa aizdevuma (nesamaksātā summa 2011. gada 23. novembrī: […]).
(65)
Tajā pašā laikā privātie kreditori […] un […] piešķīra aizdevumus attiecīgi EUR 800 000 un EUR 650 000 apmērā arī uz sešiem mēnešiem. Šo aizdevumu procentu likme bija 1 mēneša EURIBOR, kam pieskaita 2 %. Arī šo aizdevumu atdošana ir novēlota (nesamaksātās summas 2011. gada 23. novembrī: EUR […] un EUR […]).
(66)
Šiem diviem aizdevumiem un Finnvera piešķirtajam aizdevumam Karjaportti sniedza šādu nodrošinājumu: komerciāla hipotēka ar reģistrēto vērtību EUR 1 850 067, akcijas uzņēmumā […] un bankas konts. Šis nodrošinājums tika sadalīts starp Finnvera, […] un […] atbilstoši to riskam saistībā ar aizdevumiem. Būtībā visi trīs kreditori bija vienas kārtas un sadalīja nodrošinājumu procentuāli: (Finnvera: [0-30] %; [pirmais privātais kreditors]: [10-50] %; [otrais privātais kreditors]: [10-50] %).
3.2.5. 2008. gada 9. janvārī piešķirtā garantija (17. pasākums)
(67)
Finnvera 2008. gada 9. janvārī piešķīra […] pretgarantiju, kuras summa bija EUR 280 000 ar garantijas maksu 2,5 % gadā, kuru samaksāja Karjaportti. Pretgarantija sedza 80 % no garantijas, ko […] piešķīra uzņēmumam Karjaportti 2008. gada 11. janvārī un kas veidoja EUR 350 000 saistībā ar apakšuzņēmuma līgumu starp […] un […]. […] mainīja garantijas maksu [0-3] %. Finnvera varēja saņemt nodrošinājumu kā Karjaportti piederošas akcijas uzņēmumā […]. Saskaņā ar Finnvera veikto novērtējumu, kas datēts ar 2008. gada 8. janvāri, pretgarantijas piešķiršanas laikā šo akciju drošības vērtība attiecībā uz Finnvera bija EUR […]. Pretgarantijas darbības termiņš beidzās 2011. gada 28. februārī, un saskaņā ar to maksājumi netika veikti.
4. PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS PAMATOJUMS
(68)
Kā aprakstīts 2., 3. un 6. apsvērumā, Komisija 2009. gada 8. aprīlī nolēma sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru (turpmāk „pirmais lēmums par procedūras uzsākšanu”). Oficiālā izmeklēšanas procedūra 2009. gada 15. decembrī tika attiecināta arī uz vairākiem papildu pasākumiem (turpmāk „otrais lēmums par procedūras uzsākšanu”).
4.1. Mikeli pilsētas piešķirtie pasākumi
4.1.1. 2000. gada 12. jūnijā piešķirtā garantija (1. pasākums)
(69)
Pirmajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija apšaubīja, vai aplūkojamais pasākums būtu saderīgs ar privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Pirmkārt, saskaņā ar Komisijas paziņojumu par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (31) (turpmāk „2000. gada Paziņojums par garantijām”), kas bija spēkā pasākuma piešķiršanas laikā, pasākums var veidot valsts atbalstu, jo garantija sedza 100 % no aplūkojamā aizdevuma. Šo secinājumu nemainītu 2008. gada Paziņojums par garantijām, kas ir spēkā šobrīd (32). Turklāt, garantijas piešķiršanu bez komisijas maksas, kas būtībā ir finansiāla riska uzņemšanās bez atlīdzības, nevar raksturot kā tirgus dalībnieka rīcību.
(70)
Attiecībā uz atbalsta saderību Komisijai bija šaubas, vai uz garantiju varētu attiekties LESD 107. panta 3. punktā noteiktais izņēmums, jo atbilstīgi iepriekšējam novērtējumam šķita, ka nav spēkā Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtības nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (33) (turpmāk „1999. gada pamatnostādnes”) nosacījumi.
4.1.2. Zemes piešķiršana (2. pasākums)
(71)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija izteica šaubas par to, vai pārdošana tika veikta atbilstīgi tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo netika izpildītas prasības, kas noteiktas Komisijas Paziņojumā par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (34). Tika uzskatīts, ka netika samaksāta tirgus cena, jo zeme bez apsvēršanas tika piešķirta uzņēmumam Karjaportti. Bez tam Karjaportti nebija jāsedz būvniecības vietas nolīdzināšanas izmaksas.
4.1.3. Zemes iegāde (3. pasākums)
(72)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija izteica šaubas par to, vai pirkuma noteikumi un nosacījumi atbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo Somija nesniedza pierādījumus tam, ka īpašumu iegāde ir veikta atbilstoši tirgus nosacījumiem, piemēram, neatkarīgs eksperts nav veicis īpašumu novērtēšanu.
4.1.4. 2004. gada 8. martā piešķirtā garantija (4. pasākums)
(73)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija apšaubīja, vai aplūkojamais pasākums atbilst privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Pirmkārt, saskaņā ar 2000. gada Paziņojumu par garantijām, kas bija spēkā piešķiršanas laikā, pasākums var veidot valsts atbalstu, jo garantija sedza 100 % no aplūkojamā aizdevuma. Šo secinājumu nemainītu 2008. gada Paziņojums par garantijām, kas ir spēkā šobrīd. Turklāt, garantijas piešķiršanu bez komisijas maksas, kas būtībā ir finansiāla riska uzņemšanās bez finansējuma, nevar raksturot kā tirgus dalībnieka rīcību, jo īpaši situācijā, kad uzņēmums jau ir nonācis grūtībās.
(74)
Attiecībā uz pasākuma saderību Komisijai netika sniegta pietiekama informācija, kas ļautu noteikt, vai ir spēkā 1999. gada pamatnostādnēs ietvertie nosacījumi.
4.1.5. 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(75)
Komisijai līdzīgas šaubas bija par garantiju, kas piešķirta 2004. gada 8. martā.
4.1.6. Piekrišana tiesas uzraudzītai pārstrukturēšanas procedūrai (6. pasākums)
(76)
Pirmajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija apšaubīja, vai pārstrukturēšanas laikā veiktie pasākumi atbilst privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.
(77)
Pirmkārt, Mikeli pilsēta piekrita samazināt procentu likmes nodrošinātajiem parādiem, tādējādi iekasētās procentu likmes bija daudz zemākas nekā Somijā piemērotā atsauces likme tajā laikā. Tā kā atsauces likme tiek uzskatīta par tirgus likmi dzīvotspējīgiem uzņēmumiem un tā kā Karjaportti tajā laikā bija nonācis grūtībās, Komisija secināja, ka nav ticams, ka privātais kreditors būtu piešķīris aizdevumus ar šādu zemu procentu likmi.
(78)
Attiecībā uz pasākumu saderību Komisijai procedūras uzsākšanas laikā bija ierobežota informācija par pārstrukturēšanas pasākumiem, ko Karjaportti veicis kopš 2004. gada. Tika uzskatīts, ka nepārtrauktā pārstrukturēšana nav bijusi veiksmīga, jo nodokļu iestādes 2008. gada decembrī iesniedza prasību uzsākt Karjaportti bankrota procedūru. Tādējādi Komisijai bija šaubas, vai ir iespējams panākt uzņēmuma ilgtermiņa dzīvotspēju, izmantojot veiktos pārstrukturēšanas pasākumus. Attiecībā uz citiem pārstrukturēšanas atbalsta kritērijiem saskaņā ar 2004. gada pamatnostādnēm (35), un tā kā nebija paziņojuma un pārstrukturēšanas plāna, Komisija nevarēja izvērtēt, vai ir spēkā visi citi 2004. gada pamatnostādņu nosacījumi.
4.1.7. Akciju iegāde no Karjaportti (7. pasākums)
(79)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija izteica šaubas par to, vai aplūkojamais pasākums būtu saderīgs ar privātā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, jo Somija nesniedza pierādījumus, ka akciju iegāde tika veikta atbilstoši tirgus nosacījumiem.
4.1.8. Nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums)
(80)
Attiecībā uz nesamaksāto procentu konvertēšanu aizdevumā Mikeli pilsēta piekrita aizdevumam piemērot ļoti zemu procentu likmi. Faktiski privātie kreditori, konvertējot nesamaksātos procentus, vienojās par augstāku procentu likmi, tādējādi Komisija sāka apšaubīt, vai šāda pieeja varētu būt atbilstīga tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.
4.1.9. Parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos (9. un 10. pasākums)
(81)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija uzskatīja, ka, ja parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos ietvēra arī juridiskas saistības, kuras līdz ar to tiek izbeigtas, norakstīšana radītu Karjaportti priekšrocību. Komisija uzskata, ka ir apšaubāms, vai privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs būtu rīkojies tādā pašā veidā.
4.1.10. Neīstenotā garantija, kas bija plānota 2009. gadam (11. pasākums)
(82)
Pirmajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija šaubījās, ka Mikeli pilsēta, piešķirot garantiju, rīkotos kā privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs, un sākotnēji uzskatīja, ka garantija veido valsts atbalstu. Attiecībā uz saderību Komisijai bija šaubas, vai garantija atbilst 2004. gada pamatnostādnēm, jo šķita, ka netiek izpildīts princips „vienreiz un pēdējoreiz”. Turklāt garantijas maksa un aizdevuma procentu likme bija pārāk zema, lai tiktu izpildīti pamatnostādņu 25. punkta a) apakšpunkta nosacījumi, un garantija neatbilda pamatnostādņu 25. punkta c) apakšpunktam, jo tā nebija ierobežota uz 6 mēnešiem.
4.1.11. Parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums)
(83)
Pirmajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija šaubījās, ka Mikeli pilsēta, piekrītot parādsaistību grafika maiņai, rīkojās kā privāts tirgus kreditors, un sākotnēji uzskatīja, ka pasākums veido valsts atbalstu. Attiecībā uz saderību Komisijai bija šaubas, vai parādsaistību grafika maiņa atbilstu 2004. gada pamatnostādnēm, jo šķita, ka netiek izpildīts princips „vienreiz un pēdējoreiz”. Turklāt parādsaistību grafika maiņa neatbilda glābšanas atbalsta noteikumiem. Tā nebija ierobežota uz sešiem mēnešiem un tādējādi neatbilda pamatnostādņu 25. panta c) apakšpunktam.
4.2. Finnvera piešķirtie pasākumi (13.-17. pasākums)
(84)
Otrajā lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija uzskatīja, ka pasākumi ir piešķirti, izmantojot valsts līdzekļus, un tie saistīti ar valsti, jo Finnvera pilnībā pieder Somijai. Attiecībā uz aizdevumiem Komisijai bija šaubas, ka piemērotā procentu likme pārsniedz attiecīgās atsauces likmes. Turklāt, tai nebija pietiekami daudz informācijas, lai izvērtētu, vai pasākumi ir piešķirti kopā ar privātajiem ieguldītājiem un ar vienādiem nosacījumiem. Attiecībā uz garantijām Komisijai bija šaubas, ka tās ir piešķirtas esošo shēmu ietvarā, jo garantijām, kas piešķirtas lielam grūtībās nonākušam uzņēmumam, šīs shēmas nepiemēro. Komisija šaubījās, vai tad, ja pasākumi būtu piešķirti ārpus esošās atbalsta shēmas, tie atbilstu tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.
5. SOMIJAS APSVĒRUMI
5.1. Mikeli pilsētas piešķirtie pasākumi
5.1.1. 2000. gada 12. jūnijā piešķirtā garantija (1. pasākums)
(85)
Somija apgalvo, ka garantija nav uzskatāma par valsts atbalstu, jo Karjaportti iespējams būtu spējis iegūt tādu pašu garantiju privātā kapitāla tirgū. Somija atsaucas uz faktu, ka Tapiola piešķīra aizdevumu, kura nodrošinājums bija aplūkotā garantija, kā daļu no finansējuma paketes EUR 25 miljonu apmērā ieguldījumu veikšanai Tikala ražotnē. Finansējumā piedalījās citas personas. Valsts atbalstu ieguldījumam veidoja zemes piešķiršana un būvniecības vietas nolīdzināšanas izmaksu segšana (skatīt 89. un 90. apsvērumu), ko veica Mikeli pilsēta, Finnvera piešķirtie aizdevumi un garantijas, kā arī Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas piešķirtās tiešās dotācijas.
(86)
Turklāt Somija apgalvo, ka Mikeli pilsēta izturējās vienādi pret visiem uzņēmumiem, kas pieteicās uz garantijām.
(87)
Somija uzskata, ka, ja pasākums būtu uzskatāms par valsts atbalstu, šāds atbalsts būtu bijis saderīgs ar iekšējo tirgu, jo tas tika piešķirts atbilstīgi Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm (36) (turpmāk „1998. gada RAP”). Lielie uzņēmumi drīkstēja saņemt reģionālos atbalsta pasākumus atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktam, ja tie nepārsniedza 24 % no attiecināmajām neto izmaksām. Šie nosacījumi tika izpildīti. Somija iesniedza aprēķinu, saskaņā ar kuru bruto dotāciju ekvivalents nepārsniedz 24 %, ja ņem vērā visu valsts atbalstu ieguldījumam.
5.1.2. Zemes piešķiršana (2. pasākums)
(88)
Somija apgalvo, ka, lai noteiktu zemes gabala vērtību nodošanas brīdī, zemes gabala pašreizējā uzskaites vērtība nav salīdzināms rādītājs. Mikeli pilsēta lēš, ka zemes tirgus vērtība piešķiršanas brīdī bija EUR 300 000. Somija norāda, ka būvniecības vietas nolīdzināšanas izmaksas bija FIM 2 miljoni (EUR 336 376).
(89)
Somija uzskata, ka zemes gabala nodošana un būvniecības vietas nolīdzināšanas izmaksu segšana ir bijusi atbilstoši 1998. gada RAP (skatīt 87. apsvērumu).
5.1.3. Zemes iegāde (3. pasākums)
(90)
Somija apgalvo, ka īpašumu iegāde 2002. gadā bija saistīta ar Tikala ražotnes būvniecības projektu, kura īstenošanai Karjaportti bija nepieciešams finansējums. Somija apgalvo, ka īpašumi tika iegādāti par tirgus cenu. Vērtēšanā tika ņemts vērā, ka īpašumi tika iegādāti, lai pārvērstu tos galvenokārt izmantošanai mājokļiem, izmainot plānus, lai gan daļa no teritorijas joprojām tika izmantota uzņēmējdarbībai. Turklāt īpašumi bija apgrūtināti ar hipotēkām, kas bija izsniegtas privātajiem kreditoriem, un vienam no sešiem īpašumiem kopējā hipotēka veidoja aptuveni EUR 9,6 miljonus, kas apstiprina, ka īpašumu vērtība bija augstāka nekā iegādes vērtība. Tādējādi Mikeli pilsēta ievēroja tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, un pirkums neveidoja valsts atbalstu.
5.1.4. 2004. gada 8. martā piešķirtā garantija (4. pasākums)
(91)
Somija norāda, ka garantētais aizdevums tika piešķirts, lai izlīdzinātu pirms ilgāka laika izsniegto pensiju aizdevumu, kas tika piešķirts 1992. gadā. Tajā laikā Mikeli pilsēta kopā ar Finnvera un […] garantēja pensiju aizdevumu. Kā pretgarantiju Mikeli pilsēta saņēma hipotēku FIM 7,5 miljonu (EUR 1 261 409) vērtībā uz Karjaportti īpašumu. Izsniedzot garantiju 2004. gada 8. martā, Mikeli pilsēta saglabāja šo nodrošinājumu.
(92)
Somija apgalvo, ka sākotnējā garantija tika piešķirta pirms Somijas iestāšanās ES. Kad Mikeli pilsēta 2004. gada 8. martā piešķīra jaunu garantiju, netika piešķirts jauns atbalsts, jo esošā sākotnējā garantija tika pārvērsta jaunā garantijā, saglabājot pietiekamu pretnodrošinājumu. Turklāt tajā pašā laikā arī citi sākotnējā, t. i., 1992. gada, pensiju aizdevuma garantiju sniedzēji piešķīra aizdevumus Karjaportti.
(93)
Visbeidzot, Somija apstrīd, ka 2004. gada pavasarī Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums 1999. gada pamatnostādņu nozīmē. Somija apgalvo, ka 2004. gada pirmajā pusē tirgus prognozes bija apmierinošas un Karjaportti 2004. gada budžetā plānoja EUR 3 miljonu peļņu. Turklāt 2004. gada pavasarī un vasarā Karjaportti spēja saņemt aizdevumus no privātajiem aizdevējiem ar salīdzinoši zemu procentu likmi. Visbeidzot, 2004. gada decembrī Karjaportti tika uzskatīts par dzīvotspējīgu uzņēmumu, jo tā kreditori, neraugoties uz ieilgušajām finanšu grūtībām, apstiprināja uzņēmuma pārstrukturēšanu. Pretējā gadījumā Karjaportti tiktu pasludināts par bankrotējušu.
5.1.5. 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(94)
Somija garantiju uzskata par turpinājumu finansējumam, ko Mikeli pilsēta 2000. gadā piešķīra kā ieguldījumu Tikala ražotnē. Garantija tika piešķirta, lai pabeigtu 2000. gadā aizsākto sākotnējo ieguldījumu plānu. Laikā, kad tika piešķirta garantija, Karjaportti nebija grūtībās nonācis uzņēmums 1999. gada pamatnostādņu nozīmē, kā jau tas tika apgalvots attiecībā uz 2004. gada martā piešķirto garantiju (skatīt 93. apsvērumu).
(95)
Somija apgalvo, ka, ja garantija veidotu valsts atbalstu, tā būtu saderīga ar iekšējo tirgu, jo tā atbilst 1998. gada RAP. Lielie uzņēmumi drīkstēja saņemt reģionālā atbalsta pasākumus atbilstīgi LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktam, ja tie nepārsniedza 24 % no attiecināmajām neto izmaksām. Šie nosacījumi tika izpildīti, jo garantijas atbalsta elements veido tikai EUR 57 835, bet Karjaportti kopējie ieguldījumi Tikala ražotnē bija EUR […].
5.1.6. Tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra (6. pasākums)
(96)
Somija apgalvo, ka visi veiktie pasākumi bija saistīti ar tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras uzsākšanu. Atbilstoši Tiesas judikatūrai tiesību akti tiesas uzraudzītās atveseļošanas shēmās un maksātnespēja pati par sevi neattaisno šo tiesību aktu uztveršanu par atbalstu (37).
(97)
Otrkārt, procedūras laikā netika piešķirti jauni aizdevumi, bet maksājums par parādiem, kas piešķirti pirms pārstrukturēšanas, tika pārskatīts atbilstoši valsts tiesību aktiem par uzņēmumu pārstrukturēšanu, piemērojot kreditoriem vienādus nosacījumus. Papildus Mikeli pilsētas debitoru parādiem procedūras laikā tika pārstrukturēti arī privāto kreditoru debitoru parādi. Karjaportti kreditori tika sadalīti vairākās grupās. Katras grupas kreditoru debitoru parādiem piemēroja savstarpēji vienādus nosacījumus. Somija norāda, ka tas jo īpaši ir taisnība attiecībā uz Mikeli pilsētas nodrošinātajiem parādiem. Tādējādi šķiet, ka, piekrītot tiesas uzraudzītai pārstrukturēšanas procedūrai, Mikeli pilsēta ir rīkojusies kā privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs.
(98)
Turklāt Somija norāda, ka Mikeli pilsēta par rentablāku ir uzskatījusi veikt parādsaistību grafika maiņu nekā ļaut Karjaportti bankrotēt un pilnībā izbeigt darbību, kas arī ir parādīts pārstrukturēšanas programmai pievienotajā likvidācijas bilancē.
(99)
Attiecībā uz pasākumu saderību atbilstoši 1999. gada pamatnostādnēm Somija apgalvo, ka uzņēmums, kam piemēro pārstrukturēšanas procedūru, ir vispārīgi jāuzskata par grūtībās nonākušu uzņēmumu šo pamatnostādņu nozīmē. Tad tā atkārto, ka pārstrukturēšanas procedūra neveido valsts atbalstu un ka Mikeli pilsēta neveica atbalsta pasākumus pārstrukturēšanas procedūras laikā.
(100)
Pēc tam Somija iesniedz argumentus attiecībā uz katru no piešķirtajiem pasākumiem. Saistībā ar to, ka aktivizēta garantija, ko Mikeli pilsēta izsniegusi par 2000. gadā piešķirto aizdevumu, Somija norāda, ka Mikeli pilsēta nepiešķīra jaunus aizdevumus Karjaportti, bet vienkārši iejaucās kā kreditors pēc Tapiola pieprasījuma tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras sākumā, kas bija parasts pasākums šādā pārstrukturēšanas procedūrā. Attiecībā uz aizdevuma atmaksas noteikumiem un nosacījumiem Somija norāda, ka tie ir precizēti pārstrukturēšanas programmā un bija vienādi visiem kreditoriem vienā kreditoru grupā.
(101)
Attiecībā uz nesamaksātajām maksām Somija skaidro, ka debitoru parādi attiecas uz pilsētas īpašumu pārvaldi, pilsētas ūdens apsaimniekošanas nodaļu un atkritumu apsaimniekošanas nodaļu. Debitoru parādus veido nesamaksātās maksas, kas radušās pirms tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras sākšanas. Par šīm nesamaksātajām summām Mikeli pilsēta nav piešķīrusi garantijas, jo tie ir debitoru parādi, kas pienākas pilsētai. Tādējādi, kad sākās tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūra, tās tika iekļautas pārstrukturēšanas programmā kā viens veselums.
5.1.7. Akciju iegāde no Karjaportti (7. pasākums)
(102)
Somija apgalvo, ka nekustamā īpašuma uzņēmuma Kiinteistö Oy Suksimäki akcijas tika iegādātas no Karjaportti par tirgus cenu. Somija iesniedza neatkarīga vērtētāja paziņojumu, saskaņā ar kuru akciju vērtība, pamatojoties uz tirgū dominējošo īres maksas līmeni, ir aptuveni EUR 1 miljons. Šī vērtība tika koriģēta attiecībā uz reālo dominējošo īres maksas līmeni, un attiecīgi akcijas tika iegādātas par cenu EUR 860 000. Tādējādi īpašuma darījums neveido valsts atbalstu.
5.1.8. Nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums)
(103)
Attiecībā uz nesamaksāto procentu konvertēšanu aizdevumā Somija vispirms apgalvo, ka procentu nemaksāšana ir tipisks pasākums tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā. Šādu nesamaksātu procentu konvertēšana aizdevumos, kuriem būs augstāka kārta nekā citiem aizdevumiem, ir paredzēta Somijas tiesību aktos. Turklāt Somija uzskata, ka nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumā tika veikta atbilstoši privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo privātie kreditori konvertēja nesamaksātos procentu parādus aizdevumos kopā ar Mikeli pilsētu.
5.1.9. Parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos (9. un 10. pasākums)
(104)
Somija apstiprina, ka parādu reģistrēšana par zaudējumiem ir vienkārši grāmatvedības darbība kreditora pusē, ko veic atbilstoši piesardzības principam un Grāmatvedības likumam 1336/1997. Somija apgalvo, ka parādu norakstīšana neietekmē tiesiskās attiecības starp kreditoru un parādnieku, t. i., parādi netika atsaukti. Mikeli pilsēta ir apstiprinājusi, ka tā nav atsaukusi parādus, kas reģistrēti kā zaudējumi, un ka tā turpina veikt to iekasēšanu. Parāds ir daļa no nodrošinātā parāda tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā.
5.1.10. Neīstenotā garantija, kas bija plānota 2009. gadam (11. pasākums)
(105)
Pirms garantijas paziņojums tika atsaukts 2010. gada martā, Somija apgalvoja, ka garantija bija saderīga ar iekšējo tirgu atbilstoši 2004. gada pamatnostādnēm. Ņemot vērā, ka paziņojums tika atsaukts, Somijas apgalvojumi sīkāk netiek izklāstīti.
5.1.11. Parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums)
(106)
Somija apgalvo, ka parādsaistību grafika maiņa ir pasākums, kas saistīts ar tiesas uzraudzītu pārstrukturēšanas procedūru un neveido valsts atbalstu. Somija apgalvo, ka Karjaportti kreditori bija vienisprātis, ka parādsaistību grafika maiņa ir saprātīga alternatīva, lai nosargātu viņu debitoru parādus. Tā informē Komisiju, ka paziņotā grafika maiņa netika īstenota, jo Kuopio administratīvā tiesa (Kuopion Hallinto-Oikeus) apturēja parādsaistību grafika maiņu. Somija skaidro, ka Karjaportti parādsaistību grafiks tomēr tika pārskatīts pēc vairākiem Karjaportti priekšlikumiem laika posmā no 2009. līdz 2011. gadam, kurus Mikeli pilsēta apstiprināja. Somija apgalvo, ka šī secīgā parādsaistību grafika maiņa atbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo Mikeli pilsēta un visi citi kreditori īstenoja grafiku maiņu ar vienādiem nosacījumiem.
5.2. Finnvera piešķirtie pasākumi
5.2.1. 2004. gada 17. martā piešķirtā garantija (13. pasākums)
(107)
Somija uzskata, ka garantija tika piešķirta atbilstīgi 2000. gada Paziņojumam par garantijām. Katrā ziņā garantija neveido valsts atbalstu. Pirmkārt, Finnvera risks nepalielinājās, jo garantija aizstāja garantiju, ko Finnvera agrāk (1992. gadā) bija piešķīrusi pensiju aizdevumam. Šis aizdevums tika aizstāts ar jaunu pensiju aizdevumu 2004. gadā, par kuru Finnvera piešķīra šo konkrēto garantiju. Turklāt divi privātie kreditori tajā pašā laikā piešķīra uzņēmumam Karjaportti kredītus, lai būtu iespējams finansēt 2004. gada maksājumu atlikšanu. Turklāt garantijai tikai piemērota liela maksa un garantijas atbalsta elements bija zem minimālās robežas. Visbeidzot, laikā, kad tika piešķirta garantija, Karjaportti nākotnes prognozes bija labas.
5.2.2. 2006. gada 12. janvārī piešķirtais aizdevums (14. pasākums)
(108)
Somija uzskata, ka 2006. gadā piešķirtais aizdevums neveido valsts atbalstu, jo, konvertējot nesamaksātos procentus jaunā aizdevumā, Finnvera atbilstoši pārstrukturēšanas programmai rīkojās kā privāts tirgus kreditors. Turklāt privātie kreditori konvertēja nesamaksātos procentus jaunos aizdevumos īsi pirms tam, kad to darīja Finnvera, un ar līdzvērtīgiem nosacījumiem.
5.2.3. 2006. gada 14. septembrī piešķirtā garantija (15. pasākums)
(109)
Somija uzskata, ka garantija tika piešķirta atbilstīgi 2000. gada Paziņojumam par garantijām. Katrā ziņā garantija neveido valsts atbalstu, jo tā sedz tikai 16,7 % no EUR 1,8 miljoniem, un privātie kreditori atlikušo summu sedza ar garantijām.
5.2.4. 2007. gada 6. jūlijā piešķirtais aizdevums (16. pasākums)
(110)
Somija uzskata, ka 2007. gadā piešķirtais aizdevums neveido valsts atbalstu, jo Finnvera darbojās kopā ar diviem privātajiem kreditoriem, kas piešķīra jaunus aizdevumus tajā pašā laikā un ar tādiem pašiem nosacījumiem. Turklāt aizdevums bija nodrošināts, piemērojot vērtīgas hipotēkas un komerciālās hipotēkas.
5.2.5. 2008. gada 9. janvārī piešķirtā garantija (17. pasākums)
(111)
Somija uzskata, ka pretgarantija tika piešķirta atbilstīgi 2000. gada Paziņojumam par garantijām. Katrā ziņā tā neveido valsts atbalstu, jo otra iesaistītā puse bija privātais aizdevējs, un garantijas maksa, ko piemēroja Finnvera, bija ievērojami lielāka nekā garantijas maksa, ko piemēroja privātais aizdevējs.
6. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
(112)
Ieinteresētā persona iesniedza piezīmes tikai par 1., 2., 3., 5., 7., 9. un 10. pasākumu.
6.1.1. 2000. gada 12. jūnijā piešķirtā garantija (1. pasākums)
(113)
Ieinteresētā persona norāda, ka garantija tika izsniegta, lai nodrošinātu aizdevumu FIM 25 miljonu apmērā ieguldījumu veikšanai jaunā ražotnē.
6.1.2. Zemes piešķiršana (2. pasākums)
(114)
Ieinteresētā persona apgalvo, ka zemes gabals tika piešķirts Karjaportti un to pārņēma Mikeli pilsēta, lai nodrošinātu pilsētas inženiertehniskos un citus nepieciešamos tehniskos darbus, ar kopējām izmaksām FIM 2,5 miljoni. Karjaportti par zemes gabalu samaksāja FIM 1,2 miljonus. Karjaportti uzskaitē zemes gabala vērtība ir EUR 403 000, un ieinteresētā persona vēlas zināt, vai zemes piešķiršana nav bijusi valsts atbalsts.
6.1.3. Zemes iegāde (3. pasākums)
(115)
Ieinteresētā persona apgalvo, ka Mikeli pilsēta iegādājās sešas pamestas rūpnīcu ēkas Mikeli pilsētā un kopumā par tām samaksāja EUR 6,7 miljonus. Ieguldītājs, kas rīkojas atbilstīgi tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, nebūtu iegādājies īpašumus no dziļās grūtībās nonākuša uzņēmuma par šādu cenu.
6.1.4. 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(116)
Ieinteresētā persona apgalvo, ka laikā, kad tika piešķirta garantija, Karjaportti bija nonācis dziļās grūtībās. Uzņēmumam jau tad bija ievērojami parādi pret Mikeli pilsētu un Mikeli pilsētai piederošiem grupas uzņēmumiem.
6.1.5. Akciju iegāde no Karjaportti (7. pasākums)
(117)
Ieinteresētā persona apgalvo, ka cena, kas tika samaksāta par akcijām nekustamā īpašuma uzņēmumā, bija augstāka par šo akciju uzskaites vērtību.
6.1.6. Parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos (9. un 10. pasākums)
(118)
Ieinteresētā persona iesniedza protokola kopiju no Mikeli pilsētas valdes 2007. gada 5. februāra sanāksmes, kurā tika lemts par parādu norakstīšanu 2006. gada finanšu ziņojumos. Bez tam ieinteresētā persona norāda, ka tas bija ja ne vairāk, tad neparasti, ka Mikeli pilsēta norakstīja Karjaportti parādus miljonu euro vērtībā 2008. gada finanšu ziņojumos, un jo īpaši vēlas zināt, kādēļ Mikeli pilsēta tajā pašā laikā gatavojās piešķirt Karjaportti papildu garantijas.
7. ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS
(119)
LESD 107. panta 1. punktā noteikts, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalsts vai ko jebkādā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, un iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(120)
Nosacījumi, kas izklāstīti LESD 107. panta 1. punktā, ir kumulatīvi, un tādējādi, lai pasākumu atzītu par valsts atbalstu, vienlaicīgi ir jābūt spēkā visiem šiem nosacījumiem.
(121)
Tā kā LESD 107. panta 1. punktā noteikts vispārējs valsts atbalsta aizliegums, LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteiktas atkāpes no vispārējā noteikuma, ka šāds atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, kā norādīts LESD 107. panta 1. punktā.
(122)
Turpmākajās iedaļās Komisija izvērtējusi valsts atbalsta esamību katram aprakstītajam pasākumam atsevišķi. Ja pasākums veido valsts atbalstu, Komisija turpina izvērtēt atbalsta pasākuma saderību ar iekšējo tirgu. Komisija nošķīrusi atsauktos pasākumus, pasākumus, kurus piešķīra Mikeli pilsēta, un pasākumus, kurus piešķīra Finnvera. Sākumā vērtēts, kurā brīdī Karjaportti varētu tikt uzskatīts par grūtības nonākušu uzņēmumu.
7.1. Grūtībās nonācis uzņēmums
(123)
Gan attiecībā uz valsts atbalsta esamību, gan aplūkojamo pasākumu saderību ir būtiski, vai saņēmējs pasākumu piešķiršanas brīdī bija grūtībās nonācis uzņēmums. Jautājums, vai Karjaportti var uzskatīt par grūtībās nonākušu uzņēmumu, ir vērtēts atbilstīgi 1999. gada pamatnostādnēm līdz 2004. gada 9. oktobrim - dienai, kad 1999. gada pamatnostādnes zaudēja spēku (38). Sākot no 2004. gada 10. oktobra tiek piemērotas 2004. gada pamatnostādnes (39).
(124)
Saskaņā ar 1999. gada pamatnostādnēm uzņēmumu var uzskatīt par nonākušu grūtībās, ja tas atbilst šo pamatnostādņu 5. punktā izklāstītajiem tā sauktajiem būtiskajiem nosacījumiem, tas ir, kad tas zaudējis vairāk nekā pusi no reģistrētā kapitāla vai tam var piemērot kopīgu maksātnespējas procedūru atbilstoši valsts tiesību aktiem. Ja netiek izpildīti šie būtiskie nosacījumi, atbilstoši 1999. gada pamatnostādņu 6. punktam uzņēmums joprojām var izrādīt „grūtībās nokļuvuša uzņēmuma parastās pazīmes”, piemēram, zaudējumu palielināšanās, apgrozījuma samazināšanās, gatavās produkcijas krājumu pieaugums, neizmantota jauda, naudas plūsmas samazināšanās, parādu palielināšanās, augoši procentu maksājumi un neto aktīvu vērtības pazemināšanās vai to nulles vērtība (tā saucamie mazāk būtiskie kritēriji). 2004. gada pamatnostādņu 10. un 11. punktā ietverti tādi paši būtiskie un mazāk būtiskie kritēriji.
(125)
Ņemot vērā visu iepriekšminēto, Komisija atzīmē, ka 2000. gadā Karjaportti nebija zaudējis kapitālu, nedz arī izrādīja grūtībās nonākuša uzņēmuma „parastās pazīmes”. Faktiski šķiet, ka Karjaportti bija dzīvotspējīgs uzņēmums, kas uzrādīja lielu apgrozījumu, pozitīvus darbības rezultātus, stabilu akciju kapitālu un rezerves ar relatīvi augstu līmeni laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam (skatīt I tabulu).
(126)
Nākamajos gados situācija izskatījās drūmāka. Apgrozījums samazinājās, un zaudējumi laikposmā no 2003. līdz 2004. gadam bija ievērojami palielinājušies. Parāds pieauga, un jau 2004. gada sākumā saņēmējs uzsāka parādsaistību grafika maiņu un bija lūdzis kreditoriem ļaut atlikt maksājumus, kuriem bija pienācis apmaksas termiņš (40). Tāpat šķiet, ka Karjaportti bija neizmantotā jauda. Turklāt ir jāņem vērā, ka jau 2004. gadā Karjaportti zaudējumus neplānoto izdevumu fonds vairs nesedza (skatīt I tabulu).
(127)
Saskaņā ar Karjaportti finanšu ziņojumiem Karjaportti akciju kapitāls 2004. gadā gandrīz izzuda, jo tas dramatiski samazinājās līdz mazāk nekā vienai desmitdaļai no tā vērtības salīdzinājumā ar 2003. gadu. Kopš tā laika uzņēmumam ir negatīvs kapitāls, kam beidzamajos gados ir tendence palielināties. Kopš 2003. gada, izņemot 2006. gadu, Karjaportti strādā ar zaudējumiem. Peļņu 2006. gadā nevar uzskatīt par uzņēmuma atveseļošanās zīmi, jo tā neradās no uzņēmuma pamatdarbības. Karjaportti pamatdarbības peļņa saglabājās negatīva, tāpat kā iepriekšējos un nākamajos gados. Ar 2006. gada peļņu nebija pietiekami, lai izlīdzinātu iztrūkumu, kas bija uzkrājies iepriekšējos uzskaites periodos, ne arī lai kompensētu negatīvo kapitālu. Karjaportti kopējais finanšu stāvoklis saglabājās ievērojami nelabvēlīgs. Nodokļu iestādes 2008. gadā divas reizes ierosināja pret Karjaportti bankrota procedūru.
(128)
Ņemot vērā 125.-127. apsvērumā atspoguļotos faktus, var secināt, ka Karjaportti kopš 2004. gada sākuma atbilstīgi attiecīgi 1999. gada pamatnostādņu 5. punktam un 2004. gada pamatnostādņu 11. punktam ir grūtībās nonācis uzņēmums. 2008. gadā, kad Karjaportti tika piemērota bankrota procedūra, tas bija grūtībās nonācis uzņēmums arī atbilstoši 2004. gada pamatnostādņu 10. punkta c) apakšpunktam.
7.2. Atsauktie pasākumi
7.2.1. Neīstenotā garantija, kas bija plānota 2009. gadam (11. pasākums)
(129)
Saskaņā ar 8. pantu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (41) (turpmāk „procedūras regula”), dalībvalsts savlaicīgi, pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, pirms Komisija pieņēmusi lēmumu par paziņotā pasākuma atbalsta raksturu, var atsaukt paziņojumu. Tādā gadījumā Komisija lemj izbeigt procedūru, jo tai nav priekšmeta.
(130)
Tā kā Mikeli pilsētas lēmums piešķirt garantiju Karjaportti netika apstiprināts un pilsētas valde 2010. gada februārī nolēma neīstenot garantiju, Somija 2010. gada martā atsauca paziņojumu par garantiju. Tādējādi attiecībā uz garantiju izmeklēšanai nebija priekšmeta.
7.3. Mikeli pilsētas piešķirtie pasākumi
7.3.1. 2000. gada 12. jūnijā piešķirtā garantija (1. pasākums) un zemes piešķiršana (2. pasākums)
(131)
Garantija (1. pasākums). Kā aprakstīts 14.-16. apsvērumā, Mikeli pilsēta 2000. gada jūnijā piešķīra garantiju un 2004. gada decembrī veica garantijas maksājumus. Pēc tam, kad Mikeli pilsēta kļuva par Karjaportti kreditoru, aizdevuma nosacījumi tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā tika mainīti (skatīt 34.-39. apsvērumu).
(132)
Līdz ar to ir jānošķir daži posmi. Tā kā atbalsts ir piešķirts brīdī, kad tiek piešķirta valsts garantija, neviens valsts maksājums atbilstoši garantijas nosacījumiem nav uzskatāms par valsts atbalsta piešķīrumu (42). No otras puses, aizdevuma nosacījumu izmaiņas pēc tam, kad valsts garantijas devējs kļuvis par kreditoru, var radīt valsts atbalstu. Turpmāk pētīts, vai 2000. gada jūnijā piešķirtā garantija veido valsts atbalstu. Jautājums, vai izmaiņas aizdevuma nosacījumos varētu veidot valsts atbalstu, aplūkots kā daļa no 6. pasākuma (skatīt 188.-195. apsvērumu).
(133)
Garantiju piešķīra Mikeli pilsēta, un tādējādi to veido valsts līdzekļi un tā ir saistīta ar valsti.
(134)
Lai pasākums LESD 107. panta 1. punkta nozīmē veidotu valsts atbalstu, tam ir jārada priekšrocība, kādu uzņēmums neiegūtu parastos tirgus apstākļos. Lai veiktu novērtējumu, Komisija paļausies uz 2000. gada Paziņojumu par garantijām. Laikā, kad garantija tika piešķirta, spēkā bija 2000. gada Paziņojums par garantijām. Tomēr Tiesas judikatūrā ir skaidri norādīts, ka „jautājums par to, vai atbalsts ir valsts atbalsts Līguma izpratnē, ir jārisina, pamatojoties uz objektīviem elementiem, kas ir novērtējami Komisijas lēmuma pieņemšanas dienā” (43). Tādējādi attiecībā uz šo novērtējumu Komisija paļausies uz 2008. gada Paziņojumu par garantijām.
(135)
Saskaņā ar 3.2. punktu 2008. gada Paziņojumā par garantijām valsts atbalsta esamību atsevišķas valsts garantijas veidā var izslēgt, ja ir spēkā četri kumulatīvi nosacījumi: „a) aizņēmējam nav finansiālu grūtību […]; b) garantijas apjomu var noteikt tās izsniegšanas brīdī, […]; c) garantija aptver ne vairāk par 80 % no nenomaksātā parāda vai citām finanšu saistībām […]; d) par garantiju tiek maksāta uz tirgu orientēta cena […].”
(136)
Konkrētajā gadījumā aizņēmējam nebija finansiālu grūtību garantijas piešķiršanas brīdī (skatīt 123.-128. apsvērumu). Tomēr izvērtējamā garantija sedz 100 % aizdevuma.
(137)
Bez tam garantija tika piešķirta bez garantijas maksas, lai gan pati piešķīrēja iestāde uzskatīja, ka pastāv liels risks (44). Lai gan Somija apgalvo, ka Karjaportti būtu varējis iegūt līdzvērtīgu garantiju tirgū, Komisija uzskata, ka nulles garantijas prēmiju nevar uzskatīt par tuvu prēmijai, kāda tirgū tika piemērota garantijas piešķiršanas laikā. Garantija sedza 100 % no aplūkojamā aizdevuma, tas ir, piešķīrēja iestāde uzņēmās saņēmēja saistību nepildīšanas risku, un garantija tika piešķirta kā absolūta garantija, t. i., garantijas devējs bija atbildīgs par parāda pamatsummas atmaksu tā, it kā tas būtu garantijas devēja paša parāds, un kreditors no garantijas devēja var pieprasīt parāda pamatsummas atmaksu, kad tai pienācis atmaksas termiņš.
(138)
Tādējādi šajā lietā pretēji Somijas uzskatam Komisija uzskata, ka pasākumu nevar uzskatīt par tādu, kas neveido valsts atbalstu.
(139)
Somijas apgalvojumu, ka pasākums tika piešķirts kopā ar citām personām, var noraidīt, jo atbilstoši Somijas iesniegtajai informācijai citas personas, kas piedalījās ieguldījumu veikšanā, arī ir valsts aģentūras. Tādējādi uzskatāms, ka pasākums uzņēmumam Karjaportti rada priekšrocību.
(140)
Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam jābūt īpašam jeb selektīvam un jārada priekšrocības tikai konkrētam uzņēmumam vai konkrētu preču ražošanai. Izvērtējamais pasākums tika piešķirts vienam konkrētam uzņēmumam - Karjaportti. Tādēļ Komisija uzskata, ka pasākums rada selektīvu priekšrocību tā saņēmējam.
(141)
Visbeidzot, Komisijai ir jāapsver, vai pastāv iespēja, ka pasākums, ko Mikeli pilsēta veica Karjaportti labā, kropļos konkurenci un ietekmēs tirdzniecību starp dalībvalstīm, nodrošinot šim uzņēmumam priekšrocību salīdzinājumā ar (potenciālajiem) konkurentiem, kas nesaņem valsts atbalstu. Starp dalībvalstīm pastāv gaļas produktu tirdzniecība, t. i., joma, kurā darbojas atbalsta saņēmējs. Somija apgalvo, ka Karjaportti savu produkciju eksportē galvenokārt uz Krieviju, bet arī uz dalībvalstīm. Tādēļ Komisija uzskata, ka pastāv iespēja, ka pasākums kropļos konkurenci un ietekmēs tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(142)
Tādējādi Komisija secina, ka pasākums veido valsts atbalstu.
(143)
Zemes piešķiršana (2. pasākums). Somija nenoliedz, ka pasākums varētu veidot valsts atbalstu. Saņēmējam skaidri tika piešķirta priekšrocība, jo tam nekas nebija jāmaksā par zemes piešķiršanu. Turklāt Mikeli pilsēta atlīdzināja saņēmējam izmaksas par būvniecības vietas nolīdzināšanu. Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākums rada Karjaportti priekšrocību, kādu tas nebūtu saņēmis tirgū.
(144)
Turklāt pasākums atbilst visiem pārējiem nosacījumiem, lai atzītu valsts atbalsta esamību. Kā aprakstīts 133., 140. un 141. apsvērumā, arī zemes piešķiršana veikta ar valsts līdzekļiem un tā ir saistīta ar valsti, ir selektīva un kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(145)
Tādējādi Komisija secina, ka pasākums veido valsts atbalstu.
(146)
Somija apgalvo, ka garantija kopā ar zemes piešķiršanu ražotnes celtniecībai Tikalā ir saderīga ar iekšējo tirgu kā reģionāls atbalsts. Laikā, kad tika piešķirts 1. un 2. pasākums, tas ir, 2000. gadā, spēkā bija 1998. gada RAP (45). Aplūkojamie pasākumi tika piešķirti nevis shēmas ietvaros, bet gan kā atsevišķs ad hoc maksājums. Tā kā tie tika piešķirti jomā, kam piemēro 1998. gada RAP, pasākumiem būtībā piemēro 1998. gada RAP. Kā aprakstīts 123.-128. apsvērumā, pasākumu piešķiršanas laikā saņēmējs nebija nonācis finansiālās grūtībās un atradās Somijas austrumdaļā - reģionā, kas saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu tiesīgs saņemt reģionālo atbalstu. Tādējādi Komisija projektu ir vērtējusi atbilstīgi 1998. gada RAP. Novērtējuma gaitā tā ir nonākusi pie šādiem secinājumiem.
(147)
Saskaņā ar 1998. gada RAP 2. iedaļu reģionālais atbalsts var būt saderīgs tikai tādā gadījumā, ja pastāv līdzsvars starp tā kropļojošo ietekmi un mazāk attīstīta reģiona attīstības priekšrocību. Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka aplūkojamajam ieguldījumu projektam bija pozitīvi jāietekmē reģionālā attīstība. Tas veicināja turpmāku ekonomiskās darbības attīstību un jaunu un netiešu darbavietu izveidi. Faktiski, kā aprakstīts 24. apsvērumā, jaunajai ražotnei vajadzēja palielināt darbavietu skaitu reģionā no 400 uz 550-600.
(148)
1998. gada RAP 4. iedaļā ietverti nosacījumi saderīga reģionālā atbalsta piešķiršanai.
(149)
Pirmkārt, saskaņā ar 4.1. punktu 1998. gada RAP reģionālā atbalsta nolūks ir nodrošināt vai nu ienesīgu ieguldījumu (sākotnējais ieguldījums), vai darbavietu radīšanu saistībā ar ieguldījumu. Saskaņā ar 1998. gada RAP 4.4. punktu sākotnējs ieguldījums ir ieguldījums pamatkapitālā saistībā ar jauna uzņēmuma izveidi, esoša uzņēmuma paplašināšanu vai kādas darbības sākšanu, kas ir saistīta ar būtiskām ražojuma vai ražošanas procesa izmaiņām esošā uzņēmumā. Aplūkojamie pasākumi tika izmantoti, lai uzceltu jaunu ražotni, kas saskaņā ar 1998. gada RAP 4.4. punktu ir sākotnējs ieguldījums.
(150)
Otrkārt, atbalsta intensitātei jābūt zemākai par reģionālā atbalsta augšējo robežu, kas ir 24 % (46). Lai aprēķinātu atbalsta intensitāti, ir jānosaka ieguldījumu vērtība un atbalsta elements, kas ietverts pasākumos.
a)
Attiecībā uz ieguldījumu vērtību, saskaņā ar 1998. gada RAP 4.5. punktu attaisnotās izmaksas šajā kontekstā var ietvert izmaksas par zemi, ēkām un iekārtām. Pirkuma gadījumā vērā jāņem tikai šo aktīvu iegādes izmaksas. Būtībā Somija aprēķināja attaisnotās izmaksas saskaņā ar šiem noteikumiem, rezultātā iegūstot EUR 25 935 928 (skatīt 22. apsvērumu un III tabulu).
b)
Attiecībā uz iesaistīto atbalsta elementu Somija iesniedza aprēķinu, kura ticamību Komisija rūpīgi pārbaudīja. Attiecībā uz 1. pasākumu, t. i., Mikeli pilsētas piešķirto garantiju, atbalsta elementa apjoma noteikšanai var piemērot 2000. gada Paziņojumu par garantijām. Atbalsta elementa apjoma noteikšanai paredzētas trīs metodes, no kurām viena ir aprēķināt to „ar jebkuru citu objektīvi pamatotu un vispārpieņemtu metodi” (2000. gada Paziņojuma par garantijām 3.2. iedaļa). Somija ir salīdzinājusi tirgus likmi salīdzināmai garantijai ar garantijas prēmiju, ko faktiski iekasēja Mikeli pilsēta, kas faktiski, šķiet, ir objektīvi pamatota un vispārpieņemta metode. Attiecībā uz 2. pasākumu atbalsta elementu veido zemes vērtība, kam pieskaitītas būvniecības vietas nolīdzināšanas izmaksas, kas arī ir pieņemami. Attiecībā uz Finnvera un Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas piešķirto finansējumu, uz ko neattiecas šis lēmums, ja finansējums būtu jāuzskata par tādu, kas veido valsts atbalstu, būtu jāņem vērā arī atbalsta elements. Somija iesniedza aprēķinu par atbalsta elementu Finnvera izsniegtajā aizdevumā, kas ir uzskatāms par ticamu. Attiecībā uz Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas tiešajām dotācijām ir ņemta vērā visa summa. Kopumā atbalsta elements, kas ietverts Mikeli pilsētas, Finnvera un Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas piešķirtajos pasākumos (aprēķināts kā bruto dotāciju ekvivalents), veido EUR 3 617 143 (skatīt II tabulu).
(151)
Atbalsta elements EUR 3 617 143 apmērā atbilst atbalsta intensitātei 13,95 % no kopējām attiecināmām izmaksām EUR 25 935 928 apmērā, tādējādi atbalsta intensitāte ir zem 24 % robežas.
(152)
Treškārt, saskaņā ar 4.10. punktu 1998. gada RAP atbalstam sākotnējiem ieguldījumiem jābūt piešķirtiem ar nosacījumu, ka ieguldījumi tiek saglabāti vismaz piecus gadus. Somija apstiprināja, ka apskatāmo ieguldījumu paredzēts saglabāt vismaz piecus gadus.
(153)
Ceturtkārt, atbilstoši 4.2. punktam 1998. gada RAP saņēmēja daļai ieguldījumu finansējumā jābūt vismaz 25 %. Somija apstiprināja, ka tā tas bija.
(154)
Piektkārt, Komisija atzīmē, ka atbilstīgi 4.2. punktam 1998. gada RAP atbalsta pieteikums bija iesniegts, pirms tika sākts darbs pie projekta, un ka noteikumi par atbalsta uzkrāšanos ir ievēroti, kā paredzēts 4.18. punktā 1998. gada RAP, un ka reģionālā atbalsta augšējais slieksnis netika pārsniegts.
(155)
Ņemot vērā iepriekšminētos argumentus, Komisija secina, ka 1. un 2. pasākums atbilst noteikumiem, kas ietverti 1998. gada RAP, un tādēļ ir saderīgi.
7.3.2. Zemes iegāde (3. pasākums)
(156)
Principā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu piemēro arī valsts veiktai zemes vai citu aktīvu iegādei. Šāda iegāde var ietvert valsts atbalstu, ja to nevar uzskatīt par parastu komercdarījumu. Pat ja valsts iestāde iegādājas preces un pakalpojumus par tirgus cenu, iespējama valsts atbalsta esamība, ja izrādās, ka valstij nebija reālas vajadzības pēc apskatāmās zemes vai aktīviem (47).
(157)
Attiecīgi Komisijai jāizvērtē, vai zemes iegādi var uzskatīt par parastu komercdarījumu. Šajā saistībā ir jāizvērtē, vai cena, ko samaksāja Mikeli pilsēta, atspoguļo iegādāto īpašumu un ēkas vērtību.
(158)
Saskaņā ar ieinteresētās personas apgalvojumu privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs nebūtu vēlējies maksāt EUR 6,7 miljonus par rūpnīcas ēku, kuru Mikeli pilsēta iegādājās par šādu cenu.
(159)
No otras puses, Somija sniedza Komisijai norādes par īpašumu vērtību. Saskaņā ar Somijas apgalvoto privātā banka […] bija turētājs hipotēkai, kuras vērtība bija EUR 7,5 miljoni uz vienu no īpašumiem, kas tika pārdots iegādes brīdī (48).
(160)
Somija informēja Komisiju, ka zemes novērtējums nepastāv. Komisija uzskata, ka privātās bankas turējumā esošās hipotēkas vērtība varētu būt norāde par īpašuma vērtību. Patiesi, pirms nodrošinājuma pieņemšanas banka novērtē apskatāmo īpašumu, lai gadījumā, ja parādnieks nespēj atmaksāt parādu, banka varētu būt apmierināta, īstenojot hipotēku.
(161)
Par aplūkojamajiem īpašumiem Mikeli pilsēta samaksāja pirkuma summu EUR 6 646 787, kas ir mazāka nekā privātās personas turētās hipotēkas reģistrētā summa vienam no īpašumiem pirms pārdošanas procedūras pabeigšanas. Papildus šim īpašumam Mikeli pilsētai tika pārdoti vēl pieci citi īpašumi un ēka. Turklāt Komisija atzīmē, ka Mikeli pilsēta iegādājās īpašumus ar nolūku, īstenojot izmaiņas vietējos plānos, pārvērst zemi dzīvojamā apbūvē; īpašumi atradās tuvu centram un pievilcīgā apdzīvojamā zonā.
(162)
Ņemot to vērā, šaubas, ko Komisija izteica lēmumā par procedūras uzsākšanu attiecībā uz cenu, kas samaksāta par īpašumiem un ēku, ir izkliedētas. Komisija uzskata, ka Mikeli pilsēta iegādājās īpašumus un ēku par cenu, kas atspoguļo to vērtību, un ka tirgus ekonomikas ieguldītāja princips ir ievērots. Tāpēc Komisija secina, ka pasākums neveido valsts atbalstu.
7.3.3. 2004. gada 8. martā piešķirtā garantija (4. pasākums) un 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(163)
Attiecībā uz 2000. gada jūnijā piešķirto garantiju ir jāizšķir vairāki posmi (garantijas piešķiršana, garantijas maksājums, aizdevuma nosacījumu izmaiņas; salīdzināt ar 132. apsvērumu). Tādējādi turpmāk tiek aplūkots, vai garantijas, kas piešķirtas 2004. gada martā un 2004. gada maijā, veido valsts atbalstu. Jautājums, vai izmaiņas aizdevuma nosacījumos varētu veidot valsts atbalstu, tiek aplūkots kā daļa no 6. pasākuma (skatīt 188.-195. apsvērumu).
(164)
4. pasākums. Pretēji Somijas apgalvojumam, kas aprakstīts 92. apsvērumā, Komisija uzskata, ka esošo saistību pārvēršana jaunā garantijā varētu veidot valsts atbalstu. Šajā kontekstā ir jānošķir pastāvošais atbalsts no jauna atbalsta. Pastāvoša atbalsta definīcija nosaka, ka tie ir atsevišķi atbalsta pasākumi, kas stājušies spēkā pirms Līguma stāšanās spēkā (procedūras regulas 1. panta b) apakšpunkts). Jauns atbalsts turpretim ir „viss atbalsts […], kas nav pastāvošs atbalsts, tostarp pastāvošā atbalsta grozījumi” (procedūras regulas 1. panta c) apakšpunkts). Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (49), izmaiņas ir „jebkādas pārmaiņas, izņemot pilnībā formāla vai administratīva rakstura izmaiņas, kas nevar ietekmēt novērtējumu par atbalsta pasākuma saderību ar kopējo tirgu”.
(165)
Faktiski Mikeli pilsēta 2004. gada 8. martā piešķīra jaunu garantiju, kas nodrošināja jaunu aizdevumu, ko Tapiola piešķīra 2004. gada 14. aprīlī. Jauno garantiju nevar aplūkot kā iepriekšējās garantijas pagarinājumu, jo tā tika piešķirta jaunam aizdevumam ar jauniem nosacījumiem. Fakts, ka šis aizdevums aizstāja aizdevumu, ko 1992. gadā piešķīra Tapiola un ko jau bija garantējusi Mikeli pilsēta, Komisijas viedokli nemainīja. Tā kā ir taisnība, ka jaunais aizdevums bija vecā aizdevuma nesamaksātās summas apjomā un procentu likme uzņēmumam Karjaportti bija izdevīgāka (4,5 % gadā vecajam aizdevumam, 4 % gadā jaunajam aizdevumam), pastāv izmaiņas aizdevuma ilgumā (veco aizdevumu vajadzēja atmaksāt desmit gadu laikā pēc tā piešķiršanas, tas ir, 2002. gada novembrī; jaunā aizdevuma atmaksas termiņš ir līdz 2014. gadam). Kopumā jaunā aizdevuma summa (kapitāls, kam pieskaitīta procentu likme 2004.-2014. gadam) ir lielāka nekā vecā aizdevuma summa. Tādējādi, piešķirot jauno garantiju, Mikeli pilsētas risks un arī pasākuma apjoms salīdzinājumā ar veco garantiju ir palielinājies. Jaunās garantijas piešķiršana ir jāaplūko kā vecās garantijas grozījums, kas ļauj klasificēt jauno garantiju kā jaunu atbalstu. Līdz ar to Somijas apgalvojumu, ka vecā garantija tika piešķirta pirms Somijas pievienošanās ES un tādējādi tā uzskatāma par pastāvošu atbalstu, un ka jauno garantiju nevar uzskatīt par tādu, kas ietver jauna atbalsta piešķiršanu, var noraidīt.
(166)
Jautājumu, vai garantija radīja saņēmējam priekšrocību, var vērtēt, par pamatu ņemot 2008. gada Paziņojumu par garantijām. Laikā, kad tika piešķirta garantija, spēkā bija 2000. gada Paziņojums par garantijām. Tomēr, kā skaidrots iepriekš 134. apsvērumā, izvērtējot pasākumu, Komisija par pamatu izmanto 2008. gada Paziņojumu par garantijām. Saskaņā ar 3.2. punktu 2008. gada Paziņojumā par garantijām valsts atbalsta esamību atsevišķas valsts garantijas veidā var izslēgt, ja ir spēkā četri kumulatīvi nosacījumi (skatīt 135. apsvērumu). Izvērtējamā garantija sedz 100 % aizdevuma. Ar to pietiek, lai teiktu, ka valsts atbalstu nevar izslēgt, par pamatu ņemot 3.2. punktu 2008. gada Paziņojumā par garantijām. Turklāt un pretēji Somijas apgalvojumiem Komisija uzskata, ka jau 2004. gada martā Karjaportti bija nonācis grūtībās 1999. gada pamatnostādņu nozīmē (skatīt 123.-128. apsvērumu), kas ir vēl viens iemesls, lai garantiju nevarētu uzskatīt par atbilstošu 2008. gada Paziņojuma par garantijām 3.2. punktam.
(167)
Turklāt garantija tika piešķirta bez garantijas maksas, lai gan uzņēmums bija nonācis grūtībās un risku Mikeli pilsētai varēja uzskatīt par ievērojamu. Garantija sedza 100 % no aplūkojamā aizdevuma, tas ir, piešķīrēja iestāde uzņēmās saņēmēja saistību nepildīšanas risku, un garantija tika piešķirta kā absolūta garantija, tas ir, garantijas devējs bija atbildīgs par parāda pamatsummas atmaksu tā, it kā tas būtu garantijas devēja paša parāds, un kreditors no garantijas devēja var pieprasīt parāda pamatsummas atmaksu, kad tai pienācis atmaksas termiņš.
(168)
Turklāt Somija uzskata, ka pasākums atbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo īpaši tādēļ, ka bija iesaistīti privātie ieguldītāji. Šo argumentu var noraidīt. Saskaņā ar Somijas iesniegto informāciju, pirmkārt, privātās personas saņēmējam piešķīra nevis garantijas, bet aizdevumus. Otrkārt, privāto personu aizdevumi netika piešķirti vienlaikus ar garantētajiem pensiju aizdevumiem. Treškārt, procentu likme, kuru par aizdevumu prasīja vismaz viena no privātajām personām, jau ir augstāka nekā procentu likme pensiju aizdevumam. Vēl svarīgāk ir tas, ka privātie aizdevēji piekrita īstermiņa aizdevumiem, kuru termiņš bija daži mēneši, savukārt Mikeli pilsētas piešķirtā garantija sedza aizdevumu, kura ilgums ir desmit gadi.
(169)
Ņemot vērā iepriekš sacīto, Komisija uzskata, ka pasākums uzņēmumam Karjaportti rada priekšrocību. Turklāt 4. pasākums atbilst visiem pārējiem nosacījumiem, lai atzītu valsts atbalsta esamību. Kā sīki aprakstīts 133., 140. un 141. apsvērumā, arī šo garantiju veido valsts līdzekļi un tā ir saistīta ar valsti, ir selektīva un kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(170)
5. pasākums. Somijas apgalvojumu, ka pasākums tika piešķirts, lai turpinātu ieguldījumus, kas sākti 2000. gadā, var noraidīt, jo ir skaidrs, ka garantija bija jauns pasākums.
(171)
Saskaņā ar 3.2. punktu 2008. gada Paziņojumā par garantijām valsts atbalsta esamību atsevišķas valsts garantijas veidā var izslēgt, ja ir spēkā četri kumulatīvi nosacījumi (skatīt 135. apsvērumu). Līdzīgi kā 4. pasākumā apskatāmā garantija sedz 100 % no aizdevuma un 2004. gada maijā Karjaportti jau bija nonācis grūtībās 1999. gada pamatnostādņu nozīmē (skatīt 123.-128. apsvērumu). Līdz ar to garantiju nevar uzskatīt par atbilstošu 2008. gada Paziņojuma par garantijām 3.2. punktam.
(172)
Turklāt, un līdzīgi kā 4. pasākumam, garantija tika piešķirta bez garantijas maksas, lai gan uzņēmums bija nonācis grūtībās un risku Mikeli pilsētai varēja uzskatīt par ievērojamu. Garantija sedza 100 % no aplūkojamā aizdevuma un tika piešķirta kā absolūta garantija. Tādējādi šajā lietā pretēji Somijas uzskatam Komisija uzskata, ka pasākums rada priekšrocību uzņēmumam Karjaportti.
(173)
Turklāt 5. pasākums atbilst visiem pārējiem nosacījumiem, lai atzītu valsts atbalsta esamību. Kā sīki aprakstīts 133., 140. un 141. apsvērumā, arī šo garantiju veido valsts līdzekļi un tā ir saistīta ar valsti, ir selektīva un kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(174)
Tādējādi Komisija secina, ka 4. un 5. pasākums veido valsts atbalstu.
(175)
Somija neizvirzīja nekādus argumentus attiecībā uz 4. pasākuma saderību. Attiecībā uz 5. pasākumu Somija atsaucās uz LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 1998. gada pamatnostādnēm (skatīt 95. apsvērumu). Tomēr 1998. gada pamatnostādnes nevar kalpot kā saderības pamats, jo abu garantiju piešķiršanas laikā Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums (skatīt 123.-128. apsvērumu). Saskaņā ar 1998. gada pamatnostādnēm atbalsts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem ir jāvērtē atbilstoši glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm (50). Tādēļ Komisija vispirms vērtē, vai atbilstīgi pamatnostādnēm 4. un 5. pasākums ir saderīgs kā glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsts. Garantijas piešķiršanas laikā spēkā bija 1999. gada pamatnostādnes (51).
(176)
1999. gada pamatnostādnes paredz glābšanas atbalsta atbilstību konkrētiem nosacījumiem, kuri aplūkojamā pasākuma gadījumā nav spēkā.
a)
Pirmkārt, tā kā pasākums veido likviditātes atbalstu garantijas veidā (1999. gada Paziņojuma par garantijām 23. punkta a) apakšpunkts), aizdevumi, ko sedz attiecīgās garantijas, netika piešķirti ar procentu likmi, kas ir vismaz salīdzināma ar procentu likmēm aizdevumiem, kas tiek piešķirti dzīvotspējīgiem uzņēmumiem (atsauces likme Somijai 2004. gada martā: 4,43 % plus 100 bāzes punkti, atsauces likme Somijai 2004. gada maijā: 4,43 % plus 100 bāzes punkti).
b)
Otrkārt, garantijas nebija saistītas ar aizdevumu, kas būtu jāatdod vēlākais divpadsmit mēnešu laikā pēc pēdējā maksājuma uzņēmumam (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta b) apakšpunkts).
c)
Treškārt, Somija nesniedza informāciju, ka atbalsts tiktu garantēts tādēļ, ka pastāv nopietnas sociālas grūtības un tas citās dalībvalstīs neizraisa sekas, kādas ir pārmērīgam kapitāla pieplūdumam (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta c) apakšpunkts).
d)
Ceturtkārt, garantijas netika atmaksātas 6 mēnešu laikā, kā arī netika izveidots pārstrukturēšanas plāns 1999. gada pamatnostādņu nozīmē (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta d) apakšpunkts).
e)
Visbeidzot, nav norāžu, ka garantiju apjoms nepārsniedz tādu summu, kas vajadzīga, lai uzņēmums varētu turpināt darboties laikposmā, kurā atbalsts ir atļauts (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta e) apakšpunkts).
(177)
Bez tam 4. un 5. pasākums neatbilst visiem pārstrukturēšanas atbalsta nosacījumiem, kas izklāstīti 1999. gada pamatnostādnēs.
a)
Pirmkārt, pasākumu piešķiršana nebija ar nosacījumu, ka tie iespējami tikai tad, ja tiek īstenots pārstrukturēšanas plāns (1999. gada pamatnostādņu 31. punkts). Tiek atzīmēts, ka nav izveidots pārstrukturēšanas plāns 1999. gada pamatnostādņu 32. punkta un turpmāko punktu nozīmē.
b)
Otrkārt, atbalsta saņēmējiem jādod ievērojams ieguldījums pārstrukturēšanas plānā no saviem pašu resursiem (1999. gada pamatnostādņu 40. punkts), bet attiecībā uz aplūkojamajiem pasākumiem nav pazīmju par saņēmēja ieguldījumu.
c)
Treškārt, lai novērstu pārmērīgus konkurences kropļojumus, ir jāveic kompensējoši pasākumi (1999. gada pamatnostādņu 37. punkts). Šādi pasākumi nav veikti.
(178)
Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākumi nav piešķirti atbilstīgi 1999. gada pamatnostādnēm.
(179)
Bez tam ir jāizsver, vai 4. un 5. pasākums varētu būt saderīgi ar iekšējo tirgu, piemērojot kādu citu LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteikto izņēmumu.
(180)
LESD 107. panta 2. punktā noteiktos izņēmumus šajā gadījumā nepiemēro, jo aplūkojamie pasākumi nav sociāla rakstura pasākumi, tie nav piešķirti individuāliem patērētājiem, tie nav veidoti, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, un nav piešķirti tautsaimniecībai dažos Vācijas Federatīvās Republikas apvidos, kurus iespaidojusi Vācijas sadalīšana.
(181)
LESD 107. panta 3. punktā noteikti papildu izņēmumi.
(182)
LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka atbalstu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā mērķis ir veicināt „ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs.” Piešķiršanas laikā uzņēmums Karjaportti atradās tādā apgabalā.
(183)
Laikā, kad tika piešķirts 4. un 5. pasākums, valsts atbalsta saderību atbalstāmajos apgabalos regulēja ar 1998. gada pamatnostādnēm. Šajās pamatnostādnēs noteikts, ka grūtībās nonākuši uzņēmumi nav tiesīgi saņemt reģionālo atbalstu. Tātad, ņemot vērā minēto, Komisija secina, ka uz atbalstu nav attiecināma LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteiktā atkāpe.
(184)
LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka „atbalstu, kas veicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai novērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā,” var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Komisija uzsver, ka attiecīgais atbalsts nav veidots, lai veicinātu svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs, kā arī Komisija nav radusi pierādījumu, ka tas ir veidots, lai novērstu nopietnus traucējumus Somijas tautsaimniecībā. Ņemot vērā minēto, Komisija secina, ka uz atbalstu nav attiecināma LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteiktā atkāpe.
(185)
LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunkts nosaka, ka atbalstu, kas veicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu, var uzskatīt par saderīgu, ja šāds atbalsts neiespaido tirdzniecības apstākļus un konkurenci Kopienā tiktāl, ka tas ir pretrunā kopīgām interesēm. Šis apakšpunkts acīmredzot neattiecas uz konkrēto gadījumu.
(186)
Saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu tiek atļauts valsts atbalsts, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm. Komisija ir izstrādājusi vairākas pamatnostādnes un paziņojumus, kuros tā skaidro, kā tā piemēros iepriekšminētajos noteikumos paredzēto izņēmumu. Tomēr Komisija uzskata, ka atbalsta rakstura un pazīmju dēļ ir pats par sevi saprotams, ka pamatnostādnēs un paziņojumos paredzēto izņēmumu šajā gadījumā nepiemēro.
(187)
Ņemot vērā iepriekšējos apsvērumus, Komisija uzskata, ka 4. un 5. pasākums veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
7.3.4. Tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra (6. pasākums)
(188)
Somijas galvenais arguments, kā norādīts 96.-98. apsvērumā, ir, ka Mikeli pilsēta nebija devīgāka kā pārējie uzņēmuma kreditori - tā rīkojās kopā ar saņēmēja privātajiem kreditoriem un ar vienādiem nosacījumiem. Tādējādi, piekrītot pārstrukturēšanas programmai, tā rīkojās kā privāts tirgus ekonomikas ieguldītājs.
(189)
Pirmais jautājums, kas jāpārbauda šajā kontekstā, ir, vai tirgus ekonomikas dalībnieka kritērijs tiek piemērots situācijām, kad viena vai vairākas valsts iestādes, kuru rīcība ir saistīta ar valsti, veic vairākus pasākumus attiecībā uz vienu uzņēmumu. Vispārējā tiesa šo jautājumu ir aplūkojusi lietā BP Chemicals pret Komisiju (52). Saskaņā ar Tiesas spriedumu tikai tas vien, ka valsts uzņēmums jau ir veicis tādu kapitāla iepludināšanu meitasuzņēmumā, kas klasificēts kā atbalsts, automātiski nenozīmē, ka turpmāku kapitāla iepludināšanu nevarētu klasificēt kā ieguldījumus, kas atbilst kritērijam par privātu tirgus ekonomikas ieguldītāju. Tomēr Komisijai jānosaka, vai vairāki pasākumi viena uzņēmuma labā var būt saprātīgi nodalāmi un vai tos var uzskatīt par neatkarīgiem pasākumiem. Šajā kontekstā atbilstīgi Tiesas spriedumam ir jāņem vērā aplūkojamo pasākumu hronoloģija, to nolūks un meitasuzņēmuma situācija laikā, kad tika pieņemts katrs lēmums veikt iepludināšanu (53).
(190)
Konkrētajā gadījumā Komisijai jānosaka, vai 2004. gada martā un 2004. gada maijā piešķirtās garantijas (4. un 5. pasākums) var atdalīt no tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras (6. pasākums). Lai gan ir taisnība, ka lēmumi par visiem trīs pasākumiem ir pieņemti vienā gadā, Komisija secina, ka tie izmantoti atšķirīgā kontekstā. Tostarp tika uzsākta tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra, kurā piedalījās visi uzņēmuma kreditori. Tādēļ 6. pasākuma nolūks vairs nebija atgriezt uzņēmuma dzīvotspēju, neierosinot maksātnespējas procesu un iegūstot naudu no privātbankām. Drīzāk Mikeli pilsētas, tāpat kā visu pārējo kreditoru, mērķis bija maksimāli atgūt nesamaksātos parādus, piemērojot ierobežojumus, kādi paredzēti valsts tiesību aktos par bankrotu. Tādējādi Komisija uzskata, ka 6. pasākumu var nodalīt no 4. un 5. pasākuma.
(191)
Kā aprakstīts 31. apsvērumā, Karjaportti kopā ar privātajiem kreditoriem Mikeli rajona tiesā iesniedza pieteikumu par tiesas uzraudzītu pārstrukturēšanas procedūru atbilstoši Uzņēmumu pārstrukturēšanas likumam 47/1993. Pārstrukturēšanas programma tika iesniegta tiesai, tostarp informācija par pasākumiem, kas šobrīd tiek izvērtēti. Tiesa pēc informācijas pārbaudes apstiprināja pārstrukturēšanas programmu. Komisija atzīmē, ka attiecībā uz Karjaportti ir piemērota Somijas tiesību aktos noteiktā tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra. Faktiski šādas tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras iemesls ir atjaunot grūtībās nonākuša parādnieka uzņēmējdarbības dzīvotspēju, lai nodrošinātu nepārtrauktu tā dzīvotspēju un panāktu parāda nomaksu. Tādējādi Komisija uzskata, ka Mikeli pilsētas veiktos pasākumus tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā var novērtēt atbilstoši tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.
(192)
Saskaņā ar Magefesa judikatūru (54), ja valsts ir devīgāka nekā citi uzņēmuma kreditori, pasākumi tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā var veidot valsts atbalstu. Līdz ar to Komisija pārbauda, vai pārstrukturēšanas procesā pret privātajiem un publiskajiem kreditoriem patiešām bija vienāda attieksme.
(193)
Pirmkārt, tā atzīmē, ka kopumā pārstrukturēšanas parādu […] (aptuveni [30-70] %) attiecas uz privātajiem kreditoriem. Galvenie privātie kreditori ir Nordea Bank, Pohjola Bank un Nordea Financing Otrkārt, ir jāņem vērā, ka Karjaportti kreditori tika dalīti dažādās grupās atbilstoši to kārtai. Kopā ar privātajiem kreditoriem Nordea Bank, OKO/Pohjola Bank un Nordea Financing, kā arī valstij piederošo specializēto finanšu uzņēmumu Finnvera Mikeli pilsēta pieder lielo nodrošināto parādu kreditoru grupai. Kā redzams IV tabulā, šo lielo nodrošināto parādu grupā Mikeli pilsētas daļa ir [10-40] %, savukārt privāto kreditoru daļa kopā veido [30-70] %. Finnvera daļa ir [10-40] %.
(194)
Turpmāk katrs no Mikeli pilsētas veiktajiem pasākumiem ir izvērtēts sīkāk.
(195)
Procentu likmes samazinājums nodrošinātajiem parādiem. Kā redzams V tabulā, procentu likmes aizdevumiem un citiem parādiem (nesamaksātajām maksām), kuras tika uzskatītas par „lieliem nodrošinātiem parādiem”, bija vienādas privātajiem un publiskajiem kreditoriem, izņemot […]. Šis kreditors saņēma procentu likmi […] EURIBOR par visām nesamaksātajām summām no pārstrukturēšanas procesa sākuma, bet pārējie kreditori līdz 2010. gadam saņēma daļu no nesamaksātajām summām, tikai […] EURIBOR mīnus […] %. Šī atšķirība radās tādēļ, ka […] bija augstākas kārtas kreditors attiecībā uz nodrošinājumu, ko tam bija piešķīris Karjaportti. Tiek uzskatīts, ka […] augstākā kārta attaisno piemēroto procentu likmju starpību.
(196)
Aizdevumu grafiku maiņa. Mikeli pilsētas prasības tika atliktas tādā pašā mērā kā citu nodrošināto parādu debitoru prasības. Kā redzams VI tabulā, no 2009. gada jūlija līdz 2015. gadam Karjaportti bija jāveic maksājumi visiem nodrošināto parādu kreditoriem, kad lielākai daļai maksājumu bija pienācis apmaksas termiņš (43 % no kapitāla no katra nodrošinātā parāda). Maksājumi, kas veicami par labu katram no kreditoriem, ir vienādā proporcijā attiecībā uz konkrētā kreditora kopējo prasības summu (2 % no nesamaksātās summas pirmajiem trim maksājumiem; 4 % nākamajiem diviem maksājumiem; 6 % atlikušajam maksājumam). Beidzamais maksājums veido 43 % no kapitāla katram no nodrošināto parādu kreditoriem. Tādējādi Mikeli pilsētai netika piemēroti mazāk labvēlīgi nosacījumi kā privātajiem kreditoriem tādā pašā situācijā.
(197)
Nosacīts atbrīvojums no parādiem. Saskaņā ar pārstrukturēšanas programmu, kā aprakstīts 42. un 43. apsvērumā, summas, kas atsaucamas tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras beigās, ja netiek izpildīti konkrēti ekonomiski nosacījumi, balstītas uz salīdzinājumu starp nodrošinājuma vērtību, ja Karjaportti turpina savu darbību, un nodrošinājuma vērtību tā realizēšanas gadījumā, tās noteiktas katram konkrētajam kreditoram, ņemot vērā tā atbilstošo kārtu. Nodrošinājuma vērtību abos scenārijos noteica divi neatkarīgi vērtētāji laikā, kad tika izveidota pārstrukturēšanas programma, par pamatu ņemot salīdzināmas cenas un īres maksu informāciju. Tādējādi […] nav jāatsakās no parādiem tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras beigās, jo tas ir augstākās kārtas kreditors. Arī pārējo kreditoru summas tika noteiktas, piemērojot minēto metodoloģiju un iegūstot summas, kas norādītas 43. apsvērumā. Metodoloģiju, kas piemērota attiecīgo summu noteikšanai, var uzskatīt par ticamu, jo īpaši tādēļ, ka abos scenārijos tā saista atbilstošo kārtu ar attiecīgā nodrošinājuma vērtību. Praksē aprēķina pamatā bija neatkarīgu ekspertu vērtējums, un vieni un tie paši principi tika piemēroti visiem kreditoriem, lai noteiktu maksimālās summas, par kādām var samazināt pārstrukturēšanas parādus tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras beigās. Tādējādi var uzskatīt, ka visiem kreditoriem tika piemēroti vienādi nosacījumi.
(198)
Kopumā Komisija uzskata, ka tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā Mikeli pilsētai netika piemēroti mazāk labvēlīgi nosacījumi kā privātajiem kreditoriem. Ja parādās atšķirības salīdzinājumā ar pārējiem kreditoriem, tās tiek pamatotas ar konkrēto kreditoru turējumā esošo nodrošinājumu atšķirīgo kvalitāti. Tādējādi, ņemot vērā iepriekš minēto, ir jāsecina, ka saņēmējs no tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras neguva priekšrocību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Šaubas, ko Komisija izteica lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir izkliedētas, un 31.-43. apsvērumā aprakstītie pasākumi neveido valsts atbalstu.
7.3.5. Akciju iegāde (7. pasākums)
(199)
Pirmkārt, Komisija atzīmē, ka akciju iegāde nav daļa no tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras.
(200)
Somija apgalvo, ka, iegādājoties akcijas, Mikeli pilsēta rīkojās atbilstīgi tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Pirmkārt, ievērojot BP Chemicals lietas loģiku (skatīt 189.-191. apsvērumu), ir jānosaka, vai 7. pasākumam var piemērot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, jo Mikeli pilsēta iepriekš jau bija piešķīrusi uzņēmumam Karjaportti atbalsta pasākumu. Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka 4. un 5. pasākums tika veikti pirms tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras sākuma, bet akciju iegāde notika tikai pēc tam. Turklāt, tā kā 4. un 5. pasākuma mērķis bija ļaut saņēmējam turpināt piekļūt likviditātei, pēc tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras uzsākšanas bija skaidrs, ka šīs vajadzības būs jārisina ar procedūras palīdzību. Tādēļ Komisija uzskata, ka 7. pasākumu var atdalīt no 4. un 5. pasākuma un ka principā 7. pasākumam piemērojams tirgus ekonomikas ieguldītāja princips.
(201)
Kā aprakstīts 156. apsvērumā, ja valsts veic zemes vai citu aktīvu iegādi, piemēro tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Somija iesniedza akciju vērtības novērtējumu, ko izstrādājusi […] (55), nekustamā īpašuma aģentūra, kas atrodas Helsinkos. Vērtējumā, kas datēts ar 2005. gada 29. martu, nekustamā īpašuma uzņēmuma akcijas novērtētas robežās no EUR 1 miljona līdz EUR 1,1 miljonam. Novērtējuma pamatā ir uzņēmuma īpašumā esošā īpašuma vērtība. Lai noteiktu vērtību, ir izmantotas divas metodes: kapitāla vērtība īres tirgū (saskaņā ar Somijas Statistikas pārvaldes apkopoto mājokļu statistiku) un tālākpārdošanas vērtība (pēc cenu pieprasījuma).
(202)
Laikā, kad tika iegādātas akcijas, īpašums bija iznomāts par cenu, kas zemāka par tirgus īres maksas līmeni. Saskaņā ar novērtējumu īres tirgus cenu līmeni varētu sasniegt divu gadu laikā, katru gadu maksimāli palielinot īres maksu. Tādējādi pirkšanas laikā īpašuma vērtība tika koriģēta, un beigās Mikeli pilsēta akcijas nopirka par EUR 860 000.
(203)
Vērtēšanu veica neatkarīgs eksperts. Kā aprakstīts iepriekš, izmantotā metodoloģija bija vispirms pārbaudīt kapitāla vērtību pēc tirgus noteikumiem un tad - tālākpārdošanas vērtību. Abu vērtību pamatā ir tirgus dati, un abas vērtības tika izmantotas, lai noteiktu akciju vērtību, kura arī tika koriģēta līdz pirkšanas laikā dominējošajam īres maksas līmenim. Šī metodoloģija tiek uzskatīta par ticamu. Komisija secina, ka Kiinteistö Oy Suksimäki akcijas tika iegādātas par tirgus cenu un ka pasākums neradīja priekšrocību uzņēmumam Karjaportti.
(204)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisijas šaubas, kas tika izteiktas lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir izkliedētas, un tiek secināts, ka pasākums neveido valsts atbalstu.
7.3.6. Nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums)
(205)
Somija apgalvo, ka nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos ir tipisks pasākums, ko veic tiesas uzraudzītā pārstrukturēšanas procedūrā. Ir tiesa, ka šādu pasākumu var aplūkot kā saistītu ar tiesas uzraudzītu pārstrukturēšanas procedūru. Konkrētajā gadījumā nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos 2005. gadā principā jau bija noteikta pārstrukturēšanas programmā visiem lielo nodrošināto parādu kreditoriem ([diviem privātajiem kreditoriem] un Finnvera). Tādējādi Komisija pašu faktu, ka nesamaksātie procenti tika konvertēti aizdevumā, neuzskata par valsts atbalstu. Tomēr ir jāpārliecinās, vai procentu likme, ko Mikeli pilsēta iekasēja no Karjaportti, ietvēra priekšrocību Karjaportti.
(206)
Šajā kontekstā Somija uzskata, ka Mikeli pilsēta rīkojās atbilstoši privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, jo privātie kreditori konvertēja nesamaksātos procentus parādos kopā ar Mikeli pilsētu. Pirmkārt, tieši tāpat kā attiecībā uz tiesas uzraudzīto pārstrukturēšanas procedūru, tiek uzskatīts, ka 8. pasākumam var piemērot privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, jo šis pasākums ir atdalāms no 4.un 5. pasākuma (skatīt 189.-191. apsvērumu). Konkrētajam gadījumam piemērojot privāta tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, Komisija secina šādi. Lai gan ir taisnība, ka ne tikai Mikeli pilsēta, bet arī [privātie kreditori] bija pakļauti procentu konvertēšanai, procentu uzcenojums, ko iekasēja par aizdevumiem, nebija vienāds. Faktiski [viens privātais kreditors] pieprasīja 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,5 %, un [otrs privātais kreditors] - 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 %, bet Mikeli pilsēta prasīja tikai 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 0,3 %. Tādējādi procentu likme, kuru piekrita piemērot Mikeli pilsēta par aizdevumu, ir par 1,2 % zemāka par procentiem, ko piemēro [viens privātais kreditors] un par 1,7 % zemāka par procentiem, ko piemēro [otrs privātais kreditors]. Tādējādi apgalvojumu, ka Mikeli pilsēta rīkojās ar vienādiem nosacījumiem kā privātajiem kreditoriem, var noraidīt. Ņemot vērā procentu likmju atšķirību, var izslēgt pieņēmumu, ka Mikeli pilsēta aizdevumam piemēroja tirgus maksu. Tādējādi aizdevums, kurā Mikeli pilsēta konvertēja nesamaksātos procentus, nodrošina uzņēmumam Karjaportti priekšrocību.
(207)
Turklāt 8. pasākums atbilst visiem pārējiem nosacījumiem, lai atzītu valsts atbalsta esamību. Kā aprakstīts 133., 140. un 141. apsvērumā, šo aizdevumu veido valsts līdzekļi un tas ir saistīts ar valsti, ir selektīvs un kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(208)
Komisija secina, ka 8. pasākums veido valsts atbalstu.
(209)
Somija neizvirzīja apgalvojumus par 8. pasākuma saderību. Tā kā laikā, kad notika nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (skatīt 123.-129. apsvērumu), Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums, Komisija vispirms izvērtē, vai atbilstīgi pamatnostādnēm 8. pasākums ir saderīgs kā glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsts. Piešķiršanas laikā spēkā bija 2004. gada pamatnostādnes (56).
(210)
2004. gada pamatnostādnes paredz glābšanas atbalsta atbilstību konkrētiem nosacījumiem, kuri aplūkojamo pasākumu gadījumā nav spēkā.
a)
Pirmkārt, tā kā pasākumu veido likviditātes atbalsts aizdevuma formā (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta a) apakšpunkts), piemērotā procentu likme nav vismaz salīdzināma ar tām, kas vērojamas aizdevumiem dzīvotspējīgiem uzņēmumiem (atsauces likme Somijai 2005. gada septembrī: 4,08 %, kam pieskaitīti 100 bāzes punkti, procentu likme, kas tika piemērota aizdevumam, bija 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 0,3 %, kas 2005. gada 19. decembrī veidoja 2,486 %, kam pieskaitīti 30 bāzes punkti).
b)
Otrkārt, Somija neuzņēmās paziņot par pārstrukturēšanas plānu sešu mēnešu laikā no atbalsta apstiprināšanas, un pasākuma ilgums nebija ierobežots līdz sešiem mēnešiem (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta a) un c) apakšpunkts).
c)
Treškārt, nav izpildīts princips „vienreiz un pēdējoreiz” (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta e) apakšpunkts), jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(211)
Bez tam pasākums neatbilst visiem pārstrukturēšanas atbalsta nosacījumiem, kas izklāstīti 2004. gada pamatnostādnēs.
a)
Pirmkārt, pasākuma piešķiršana nebija ar nosacījumu, ka tas iespējams tikai tad, ja tiek īstenots pārstrukturēšanas plāns (2004. gada pamatnostādņu 34. punkts). Lai gan ir tiesa, ka Karjaportti pārstrukturēšanas programma tika izveidota tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras laikā, tā neatbilst 2004. gada pamatnostādņu 35. punktam (ilgums 10 gadi, nav veikta sensitivitātes analīze, nav atgriešanās pie ilgtermiņa dzīvotspējas saprātīgā laika periodā).
b)
Otrkārt, atbalsta saņēmējiem jādod ievērojams ieguldījums pārstrukturēšanas plānā no saviem pašu resursiem (2004. gada pamatnostādņu 43. punkts), bet attiecībā uz aplūkojamajiem pasākumiem nav pazīmju par saņēmēja ieguldījumu.
c)
Treškārt, pasākums neatbilst principam „vienreiz un pēdējoreiz”, jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(212)
Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākums nav piešķirts atbilstīgi 2004. gada pamatnostādnēm.
(213)
Bez tam ir jāizsver, vai 8. pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu, piemērojot kādu citu LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteikto izņēmumu. Tādu pašu iemeslu dēļ kā attiecībā uz 4. un 5. pasākumu (skatīt 179.-186. apsvērumu) Komisija uzskata, ka neviena no atkāpēm nav piemērojama. Tādēļ Komisija secina, ka 8. pasākums veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
7.3.7. Parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos (9. un 10. pasākums)
(214)
Pirmkārt, ir jāpārbauda, vai šī parādu norakstīšana varētu radīt uzņēmumam Karjaportti priekšrocību. Tā tas būtu, ja Mikeli pilsēta atteiktos iekasēt parādus, tas ir, atsauktu aplūkojamos parādus.
(215)
Kā aprakstīts 105. apsvērumā, Somija apstiprināja, ka parādu norakstīšana bija tikai grāmatvedības pasākums, kas neietekmē tiesiskās attiecības starp kreditoru un debitoru, tas ir, ka parādi netiek atsaukti. Saskaņā ar Somijas iesniegtajiem dokumentiem Mikeli pilsēta joprojām turpina parādu iekasēšanu.
(216)
Saskaņā ar piesardzības principu, ko piemēro labas grāmatvedības praksē, un atbilstoši Grāmatvedības likumam 1336/1997, bilancē reģistrēto debitoru parādu vērtība nedrīkst pārsniegt to varbūtējo vērtību. Tādējādi debitoru parādi, ko, iespējams, nevarēs atgūt, tiek reģistrēti peļņas un zaudējumu paziņojumā kā izdevumi.
(217)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka parādu norakstīšana tika veikta tikai Mikeli pilsētas finanšu uzskaitē atbilstīgi grāmatvedības standartiem un attiecīgās prasības joprojām ir spēkā tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras ietvarā.
(218)
Komisijas šaubas, kas tika izteiktas lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir izkliedētas, un var secināt, ka pasākums neradīja priekšrocību uzņēmumam Karjaportti Tādējādi 9. un 10. pasākums neveido valsts atbalstu.
7.3.8. Parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums)
(219)
Somijas apgalvojums, ka pasākums ir saistīts ar tiesas uzraudzīto pārstrukturēšanas procedūru un neveido valsts atbalstu, ir noraidāms. Pirmkārt, parādsaistību grafika maiņa 2009. gadā nebija paredzēta sākotnējā pārstrukturēšanas programmā, un, otrkārt, fakts, ka šāda pārstrukturēšana tiks veikta atbilstīgi valsts tiesību aktiem, nav pietiekams, lai izslēgtu valsts atbalstu (57).
(220)
Principā arī pasākumus, kas mazinātu maksas, ko parasti ietver uzņēmuma budžetā, var uzskatīt par valsts atbalstu. Attiecībā uz parādsaistību grafika maiņu Komisija izvērtē šādu rīcību, piemērojot privātā kreditora pārbaudi (58). Šeit valsts tiek drīzāk uztverta par publisku kreditoru, kurš līdzīgi privātam kreditoram cenšas atgūt summas, kas tam pienākas, un kurš šajā nolūkā slēdz ar debitoru vienošanās, saskaņā ar kurām uzkrāto parādsaistību grafiki tiek pārskatīti vai parādsaistības samaksātas pa daļām, lai veicinātu to atmaksu (59). Labvēlīgi nosacījumi LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir tad, ja summu, ko uzņēmums ir parādā publiskam kreditoram, uzņēmums var atmaksāt ar labvēlīgākiem nosacījumiem, nekā to pieļautu privāts kreditors. Komisija rūpīgi apsver Somijas iebildi, ka parādsaistību grafika maiņa nekad netika īstenota, jo Kuopio administratīvā tiesa (Kuopion Hallinto-Oikeus) tā īstenošanu aizliedza. Tomēr, kā norāda Somija, parādsaistību grafiks ir ticis pagarināts, tādējādi maksājumi ir atlikti. Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka faktiski īstenotā grafika maiņa atšķiras no paziņotās grafika maiņas attiecībā uz summām un laiku. Summa, kuras atmaksas grafiku mainīja Mikeli pilsēta, ir mazāka nekā sākotnēji paziņotā summa, un grafika maiņa tika piešķirta tikai uz īsākiem laika periodiem nekā sākotnēji paziņots. Ņemot to vērā, tiek uzskatīts, ka paziņotais pasākums tika īstenots ar izmaiņām. Neatkarīgi no šīm izmaiņām Komisija paziņo, ka neviens privātais kreditors nekad nepieņemtu nekāda veida parādsaistību grafika maiņu tādu iemeslu dēļ, kādi minēti šajā apsvērumā.
(221)
Privāts kreditors parasti īstenotu savu prasību, ja tas sākumā būtu vienojies par parādsaistību grafika maiņu un parādnieks šo vienošanos nepildītu (60). Turpretim Mikeli pilsēta piekrita turpmākai parādsaistību grafika maiņai pēc tam, kad Karjaportti neievēroja parādsaistību grafika maiņas nosacījumus, par kuriem bija panākta vienošanās tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras laikā. Turklāt nav konkrētu neīstenošanas iemeslu, piemēram, Mikeli pilsētai piešķirts lielāks nodrošinājums. Visbeidzot, attiecībā uz uzņēmuma nākotnes rentabilitāti un dzīvotspēju Komisija uzskata, ka uzņēmuma finanšu stāvoklis bija tāds, ka tas neradīja iemeslu ticēt, ka ieguldījumi saprātīgā laika periodā varētu sasniegt pieņemamu rentabilitātes līmeni. Pasākuma piešķiršanas laikā pret Karjaportti bija ierosināta bankrota procedūra, un turklāt kopš 2004. gada uzņēmumam bija piemērota tiesas uzraudzīta pārstrukturēšanas procedūra. Ņemot to vērā, Komisija norāda, ka hipotētisks privāts kreditors tādā pašā situācijā kā Mikeli pilsēta nebūtu pieņēmis parādsaistību grafika maiņas turpinājumu.
(222)
Šajā kontekstā Somija norāda, ka Mikeli pilsēta rīkojusies ar tādiem pašiem nosacījumiem kā pārējie Karjaportti kreditori.
(223)
Faktiski, saskaņā ar Somijas apgalvojumu attiecībā uz paziņoto parādsaistību grafika maiņu privāto kreditoru līgums bija ar nosacījumu, ka spēkā stāsies Mikeli pilsētas līgums. Otrkārt, šķiet, ka paredzētā parādsaistību grafika maiņa neparedzēja vienādus nosacījumus visiem nodrošināto parādu kreditoriem. Lai gan Mikeli pilsēta būtu atlikusi nesamaksāto parādu maksājumu līdz 2011. gadam, privātie kreditori 2009. gadā būtu saņēmuši maksājumus. Ņemot to vērā, Somijas izteikto apgalvojumu var noraidīt.
(224)
Ņemot to vērā, Komisija secina, ka pasākums neiztur privāta kreditora principa piemērošanas pārbaudi un ka tas rada priekšrocību uzņēmumam Karjaportti.
(225)
Attiecībā uz pārējām prasībām par valsts atbalsta esamību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē Komisija atzīmē, ka Mikeli pilsēta piekrita grafika maiņai, un tātad to veido valsts līdzekļi un tā ir saistīta ar valsti. Bez tam pasākumu var uzskatīt par selektīvu. Visbeidzot, tas kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, kā sīkāk aprakstīts 133., 140. un 141. apsvērumā.
(226)
Tādējādi Komisija secina, ka pasākums veido valsts atbalstu.
(227)
Somijas galvenais arguments bija, ka pasākums neveido valsts atbalstu; tomēr tā ir arī paziņojusi par 12. pasākumu kā par glābšanas atbalstu (skatīt 1. apsvērumu). Faktiski, kad Mikeli pilsēta piekrita parādsaistību grafika maiņai, Karjaportti 2004. gada pamatnostādņu 10. punkta c) apakšpunkta nozīmē bija grūtībās nonācis uzņēmums (skatīt 123.-129. apsvērumu). Tādējādi aplūkojamā pasākuma saderība ir jāizvērtē, par pamatu ņemot 2004. gada pamatnostādnes.
(228)
2004. gada pamatnostādnes paredz glābšanas atbalsta atbilstību konkrētiem nosacījumiem, kuri aplūkojamā pasākuma gadījumā nav spēkā.
a)
Pirmkārt, pasākums neveido likviditātes atbalstu aizdevumu garantijas vai aizdevumu veidā (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta a) apakšpunkts), un tā ir maksājumu atlikšana.
b)
Otrkārt, Somija neuzņēmās paziņot par pārstrukturēšanas plānu sešu mēnešu laikā no atbalsta apstiprināšanas, un pasākuma ilgums nebija ierobežots līdz sešiem mēnešiem (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta a) un c) apakšpunkts).
c)
Treškārt, nav izpildīts princips „vienreiz un pēdējoreiz” (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta e) apakšpunkts), jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(229)
Bez tam pasākums neatbilst visiem pārstrukturēšanas atbalsta nosacījumiem, kas izklāstīti 2004. gada pamatnostādnēs.
a)
Pirmkārt, pasākuma piešķiršana nebija ar nosacījumu, ka tas iespējams tikai tad, ja tiek īstenots pārstrukturēšanas plāns (2004. gada pamatnostādņu 34. punkts). Tiek atzīmēts, ka nav izveidots pārstrukturēšanas plāns 2004. gada pamatnostādņu 35. punkta nozīmē.
b)
Otrkārt, atbalsta saņēmējiem jādod ievērojams ieguldījums pārstrukturēšanas plānā no saviem pašu resursiem (2004. gada pamatnostādņu 43. punkts), bet attiecībā uz aplūkojamajiem pasākumiem nav pazīmju par saņēmēja ieguldījumu.
c)
Treškārt, lai novērstu pārmērīgus konkurences kropļojumus, ir jāveic kompensējoši pasākumi (2004. gada pamatnostādņu 38. punkts). Šādi pasākumi nav veikti.
d)
Ceturtkārt, pasākums neatbilst principam „vienreiz un pēdējoreiz”, jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(230)
Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākums nav piešķirts atbilstīgi 2004. gada pamatnostādnēm.
(231)
Bez tam ir jāizsver, vai 12. pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu, piemērojot kādu citu LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteikto izņēmumu.
(232)
LESD 107. panta 2. punktā noteiktos izņēmumus nepiemēro šajā gadījumā, jo šis nav sociāla rakstura pasākums, tas nav piešķirts individuāliem patērētājiem, tas nav veidots, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, un nav piešķirti tautsaimniecībai dažos Vācijas Federatīvās Republikas apvidos, kurus iespaidojusi Vācijas sadalīšana.
(233)
LESD 107. panta 3. punktā noteikti papildu izņēmumi.
(234)
LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka atbalstu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā mērķis ir veicināt „ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs.” Piešķiršanas laikā uzņēmums Karjaportti atradās tādā apgabalā.
(235)
Atbalstāmajiem apgabaliem piešķirtā valsts atbalsta saderību regulē ar 1998. gada RAP. Šajās pamatnostādnēs noteikts, ka grūtībās nonākuši uzņēmumi nav tiesīgi saņemt reģionālo atbalstu. Līdz ar to Komisija secina, ka uz atbalstu nav attiecināma LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteiktā atkāpe.
(236)
LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka „atbalstu, kas veicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai novērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā,” var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Komisija uzsver, ka attiecīgais atbalsts nav veidots, lai veicinātu svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs, kā arī Komisija nav radusi pierādījumu, ka tas ir veidots, lai novērstu nopietnus traucējumus Somijas tautsaimniecībā. Ņemot vērā minētos apsvērumus, Komisija secina, ka uz atbalstu nav attiecināma LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteiktā atkāpe.
(237)
LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunkts nosaka, ka atbalstu, kas veicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu, var uzskatīt par saderīgu, ja šāds atbalsts neiespaido tirdzniecības apstākļus un konkurenci Kopienā tiktāl, ka tas ir pretrunā kopīgām interesēm. Šis apakšpunkts acīmredzot neattiecas uz konkrēto gadījumu.
(238)
Saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu tiek atļauts valsts atbalsts, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm. Komisija ir izstrādājusi vairākas pamatnostādnes un paziņojumus, kuros tā skaidro, kā tā piemēros iepriekšminētajos noteikumos paredzēto izņēmumu. Tomēr Komisija uzskata, ka atbalsta rakstura un pazīmju dēļ ir pats par sevi saprotams, ka pamatnostādnēs un paziņojumos paredzēto izņēmumu šajā gadījumā nepiemēro.
(239)
Ņemot vērā iepriekšējos apsvērumus, Komisija uzskata, ka 12. pasākums veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
7.4. Finnvera piešķirtie pasākumi
(240)
Vispirms Komisija atgādina, ka Somija Lēmuma par valsts atbalstu N 715/2006 kontekstā ir uzņēmusies saistības nodrošināt, ka Finnvera darbība tiks ierobežota un tā veiks tikai valsts atbalsta shēmu administrēšanu. Uz šī pamata Komisija 2007. gada 25. septembrī (Komisijas lēmuma datums) lēma, ka Finnvera atbrīvošana no ienākuma nodokļa neveido valsts atbalstu. 13. un 17. pasākums tika piešķirts pirms Komisijas lēmuma lietā N 715/2006. 18. pasākums tika piešķirts pēc tam, kad Komisija bija pieņēmusi lēmumu lietā N 715/2006. Tādējādi, izvērtējot 18. pasākumu, Komisijai jāņem vērā saistības, ko šajā lietā uzņēmās Somijas iestādes.
7.4.1. 2004. gada 17. martā piešķirtā garantija (13. pasākums)
(241)
Lai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē atbalsts tiktu uzskatīts par valsts atbalstu, tam jābūt tieši vai netieši piešķirtam, izmantojot valsts līdzekļus, un tam jābūt saistītam ar valsti. Somija neapstrīd, ka Finnvera veiktie pasākumi piešķirti, izmantojot valsts līdzekļus, un ir saistīti ar valsti. Saskaņā ar judikatūru uzņēmuma līdzekļi uzskatāmi par valsts līdzekļiem, ja valsts, izmantojot dominējošo ietekmi šādos uzņēmumos, var virzīt to līdzekļu lietojumu (61). Pasākumi, ko piešķir specializēta finansējuma iestāde, kuru var uzskatīt par valsts sektora iestādi pēc tās statusa, ir vispārēji saistīti ar valsti (62). Tiesa ir skaidrojusi attiecināšanas jēdzienu Stardust Marine lietā (63). Tā noteica šādus rādītājus, lai noteiktu attiecināmību: valsts uzņēmuma integrēšana valsts pārvaldes struktūrās; uzņēmuma darbības raksturs un darbības tirgū parastos tirgus konkurences apstākļos ar privātajiem uzņēmējiem; uzņēmuma tiesiskais statuss (vai uz to attiecas publiskās tiesības vai parasts komerclikums); intensitāte, ar kādu valsts iestādes īsteno uzņēmuma pārvaldības pārraudzību. Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka Finnvera darbību regulē administratīvais likums, norādot, ka tā ir cieši saistīta ar valsts pārvaldi. Finnvera ir valstij pilnībā piederošs specializēts finanšu uzņēmums, kura darbību garantē valsts un kurš galvenokārt nodrošina valsts atbalstu un finansējumu, kurš nav pieejams tirgū, piemēram, eksporta kredītus. Tādēļ, lai gan tās darbības var pārklāties ar komercbanku darbību, tā parastos konkurences apstākļos neveic darbības ar privātajiem uzņēmējiem. Tā darbojas saskaņā ar parastu komerclikumu, bet tajā pašā laikā valsts veic stingru tās darbības uzraudzību: valsts ieceļ Uzraudzības padomes locekļus no politisko partiju parlamentārām grupām, par pamatu ņemot to pārstāvniecību Somijas parlamentā. Lielākā daļa uzņēmuma valdes locekļu ir jāizvēlas no vairāku ministriju izvēlētiem kandidātiem. (skatīt 56.-57. apsvērumu). Ņemot to vērā, Komisija uzskata, ka Finnvera īstenotie pasākumi iever valsts līdzekļus un ir saistīti ar Somiju.
(242)
Attiecībā uz jautājumu, vai 13. pasākums rada saņēmējam priekšrocību, pretēji Somijas viedoklim pasākums netika piešķirts kopā ar privātajiem kreditoriem ar tādiem pašiem nosacījumiem. Lai gan ir taisnība, ka 2004. gadā […] un […] abas piešķīra Karjaportti aizdevumus, Komisijai nav norāžu, ka šīs bankas būtu piešķīrušas arī garantijas. Turklāt divi privātie kreditori aizdevumus izsniedza 2004. gada vasarā, tas ir, pāris mēnešus pēc tam, kad Finnvera bija īstenojusi 13. pasākumu, un tādējādi nevar secināt, ka Finnvera rīkojās „kopā” ar viņiem. Somijas apgalvojumu, ka garantijas tika piešķirtas saskaņā ar 2000. gada Paziņojumu par garantijām, arī var noraidīt. Pirmkārt, kā skaidrots iepriekš, izvērtējot pasākumu, Komisija balstās uz 2008. gada Paziņojumu par garantijām (skatīt 134. apsvērumu). Saskaņā ar 3.2. punktu 2008. gada Paziņojumā par garantijām valsts atbalsta esamību atsevišķas valsts garantijas veidā var izslēgt, ja aizņēmējs nav grūtībās nonācis uzņēmums. Tā kā Komisija uzskata, ka 1999. gada pamatnostādņu nozīmē 2004. gada martā Karjaportti jau bija nonācis grūtībās (skatīt 123.-128. apsvērumu), Paziņojuma par garantijām piemērošanu var izslēgt. Somija apgalvo arī, ka garantijai tika piemērota liela maksa. Ņemot vērā Karjaportti finansiālās grūtības garantijas piešķiršanas laikā, tomēr tiek uzskatīts, ka Finnvera pieprasītā garantijas maksa nav tirgus maksa. Būtībā saņēmējam kopējās finansējuma izmaksas veidoja [5-8] % no aizdevuma kopā ar garantiju, savukārt tajā laikā piemērojamā atsauces likme bija 4,43 %, kam, ņemot vērā saņēmēja finansiālās grūtības, bija jāpieskaita riska prēmija vismaz 400 bāzes punktu apmērā. Ņemot vērā iepriekš sacīto, Komisija uzskata, ka pasākums uzņēmumam Karjaportti rada priekšrocību.
(243)
Turklāt, lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam jābūt īpašam jeb selektīvam un jārada priekšrocības tikai konkrētam uzņēmumam vai konkrētu preču ražošanai. 13. pasākums tika piešķirts vienam konkrētam uzņēmumam - Karjaportti. Tādēļ Komisija uzskata, ka tas rada selektīvu priekšrocību tā saņēmējam.
(244)
Turklāt Komisijai ir jānoskaidro, vai pastāv iespēja, ka 13. pasākums kropļos konkurenci un ietekmēs tirdzniecību starp dalībvalstīm. Šajā kontekstā Somija apgalvo, ka garantijas atbalsta elements bija zem minimālās robežas. Laikā, kad tika piešķirts 13. pasākums, spēkā bija Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 69/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (64) (turpmāk „2001. gada de minimis regula”) (65). Viens no 2001. gada de minimis regulas piemērošanas noteikumiem ir, ka kopējais vienam uzņēmumam piešķirtais de minimis atbalsts trīs gadu laika posmā nedrīkst pārsniegt EUR 100 000. Izvērtējamā garantija vien veidoja EUR 91 000, tas ir, tā būtu atbilstoša EUR 100 000 augšējam slieksnim, ja visa summa tiktu uzskatīta par atbalsta elementu. Tomēr ir jānosaka, vai 13. pasākums ir jāizvērtē kopā ar 4. pasākumu, t. i., garantiju, ko Mikeli pilsēta piešķīra 2004. gada martā, tikai 9 dienas pirms 13. pasākuma, t. i., Finnvera piešķirtās garantijas. Lai gan abas garantijas bija piešķīruši divi dažādi uzņēmumi un tās sedza divus atsevišķus aizdevumus ar atšķirīgu ilgumu, šie divi aizdevumi aizstāja vienu aizdevumu, ko 1992. gadā piešķīra Tapiola. Tādējādi var secināt, ka 4. un 13. pasākums tika piešķirti ar vienu nolūku: ļaut pārvērst 1992. gadā piešķirto Tapiola aizdevumu jaunos aizdevumos. Ņemot vērā ciešo saikni starp abiem pasākumiem, Komisija uzskata, ka, lai piemērotu 2001. gada de minimis regulā noteikto EUR 100 000 augšējo slieksni, 4. un 13. pasākums ir jāaplūko kā viens pasākums. Kopā ņemot, atbalsta elements abos šajos pasākumos pārsniedz EUR 100 000. Tādējādi Komisija secina, ka uz 13. pasākumu neattiecas 2001. gada de minimis regula.
(245)
Visbeidzot, Somija apgalvo, ka 13. pasākums ir turpinājums jau esošajām saistībām un tādējādi Finnvera risks nepalielinās. Somija iesniedza tieši tādu pašu argumentu kā attiecībā uz 4. pasākumu. Tieši tāpat kā attiecībā uz 4. pasākumu Komisija neuzskata, ka 13. pasākums ir vienkāršs turpinājums iepriekš piešķirtajam pasākumam (skatīt 164.-165. apsvērumu).
(246)
Komisija secina, ka 13. pasākums veido valsts atbalstu.
(247)
Somija neizvirzīja apgalvojumus par 13. pasākuma saderību. Tā kā laikā, kad Finnvera piešķīra garantiju, Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums (skatīt 123.-128. apsvērumu), Komisija vispirms izvērtē, vai atbilstīgi pamatnostādnēm tas ir saderīgs kā glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsts. Garantijas piešķiršanas laikā spēkā bija 1999. gada pamatnostādnes (66).
(248)
1999. gada pamatnostādnes paredz glābšanas atbalsta atbilstību konkrētiem nosacījumiem, kuri aplūkojamā pasākuma gadījumā nav spēkā.
a)
Pirmkārt, garantija nebija saistīta ar aizdevumu, kas būtu jāatdod vēlākais divpadsmit mēnešu laikā pēc pēdējā maksājuma uzņēmumam (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta b) apakšpunkts).
b)
Otrkārt, Somija nesniedza informāciju, ka atbalsts tiktu garantēts tādēļ, ka pastāv nopietnas sociālas grūtības un citās dalībvalstīs neizraisa sekas, kādas ir pārmērīgam kapitāla pieplūdumam (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta c) apakšpunkts).
c)
Treškārt, garantija netika atmaksāta 6 mēnešu laikā, kā arī netika izveidots pārstrukturēšanas plāns 1999. gada pamatnostādņu nozīmē (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta d) apakšpunkts).
d)
Visbeidzot, nav norāžu, ka garantijas apjoms nepārsniedz tādu summu, kas vajadzīga, lai uzņēmums varētu turpināt darboties laikposmā, kurā atbalsts ir atļauts (1999. gada pamatnostādņu 23. punkta e) apakšpunkts).
(249)
Tieši to pašu iemeslu dēļ, kas norādīti iepriekš attiecībā uz 4. un 5. pasākumu (skatīt 177.-178. apsvērumu), Komisija uzskata, ka 13. pasākums neatbilst arī visiem 1999. gada pamatnostādnēs noteiktajiem nosacījumiem attiecībā uz pārstrukturēšanas atbalstu. Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākums nav piešķirts atbilstīgi 1999. gada pamatnostādnēm.
(250)
Bez tam ir jāizsver, vai 13. pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu, piemērojot kādu citu LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteikto izņēmumu. Tādu pašu iemeslu dēļ kā attiecībā uz 4. un 5. pasākumu (skatīt 179.-186. apsvērumu) Komisija uzskata, ka neviena no atkāpēm nav piemērojama. Tādēļ Komisija secina, ka 13. pasākums veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
7.4.2. 2006. gada 12. janvārī piešķirtais aizdevums (14. pasākums)
(251)
Somija apgalvo, ka pasākums bija paredzēts pārstrukturēšanas programmā tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā un ka Finnvera īstenoja pasākumu kopā ar privātajiem kreditoriem.
(252)
Ir tiesa, ka pasākums bija paredzēts jau pārstrukturēšanas programmā gan Karjaportti privātajiem, gan publiskajiem kreditoriem. Saskaņā ar Somijas iesniegtajiem dokumentiem procentu konvertēšana patiesībā notika 2005. gada beigās un 2006. gada sākumā. Arī privātie kreditori konvertēja savus procentus aizdevumos.
(253)
Pirmkārt, ievērojot BP Chemicals lietas loģiku (skatīt 189.-191. apsvērumu), ir jānosaka, vai 14. pasākumam var piemērot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka 4., 5. un 13. pasākums tika veikti pirms tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras, savukārt 14. pasākums tika veikts šīs procedūras laikā. Komisija 189.-191. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ uzskata, ka 14. pasākumu var atdalīt no 4., 5. un 13. pasākuma. Turklāt 14. pasākums pats par sevi jau bija paredzēts pārstrukturēšanas programmā, kuras nolūks bija atgūt uzņēmuma dzīvotspēju.
(254)
Otrkārt, attiecībā uz tirgus ekonomikas ieguldītāja principa piemērošanu šim pasākumam Komisija uzskata, ka privāto kreditoru […] un […] piešķirtie aizdevumi ir salīdzināmi ar aizdevumu, ko piešķīra Finnvera. Uzņēmumi kā nodrošināto parādu kreditori tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā visi ir vienādā situācijā. Ņemot vērā, ka šie aizdevumi tika piešķirti ar tādiem pašiem nosacījumiem kā aizdevums, ko piešķīra Finnvera (tāds pats aizdevuma periods, salīdzināms atdošanas periods), un ka procentu likme, ko prasīja Finnvera, bija pat labvēlīgāka Finnvera (6 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 % 2006. gada 1. janvārī veidoja 4,643 %) nekā procentu likme, ko saņēma privātie kreditori (2006. gada 1. janvārī - 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,5 %, kopā veidoja 3,988 %; 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 %, kopā veidoja 4,488 %), Komisija secina, ka pasākums neradīja Karjaportti priekšrocību.
(255)
Tādējādi tiek secināts, ka pasākums neveido valsts atbalstu.
7.4.3. 2006. gada 14. septembrī piešķirtā pretgarantija (15. pasākums)
(256)
Pirmkārt, Komisija uzskata, ka pasākuma saņēmējs ir Karjaportti, lai gan pretgarantija tika piešķirta […]. Nelielā maksa, ko no Karjaportti iekasēja […], norāda, ka […] piešķīra garantiju, tikai ņemot vērā Finnvera piešķirto garantiju. Būtībā Karjaportti un nevis […] maksā Finnvera garantijas prēmiju par pretgarantiju.
(257)
Katrā ziņā Somija uzskata, ka Finnvera rīkojās ar tādiem pašiem nosacījumiem kā privātie kreditori […] un […]. Ir taisnība, ka […] un […] bija tādā pašā situācijā kā Finnvera. Visi trīs uzņēmumi ir nodrošinātu parādu kreditori tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā. Tie visi ir piešķīruši aizdevumus un garantijas pirms Karjaportti ([…]).
(258)
Tādā pašā veidā kā attiecībā uz 14. pasākumu, ievērojot BP Chemicals lietas loģiku (skatīt 189.-191. apsvērumu), tiek uzskatīts, ka 15. pasākumam var piemērot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, jo šis pasākums ir atdalāms no 4., 5. un 13. pasākuma (skatīt 253. apsvērumu).
(259)
Attiecībā uz aplūkojamo pasākumu kopumā garantētais aizdevums veidoja EUR 1,8 miljonus. Finnvera pretgarantija […] ir tikai par 16,7 % no šīs summas (EUR 300 000). Aizdevuma atlikumu sedza garantija, ko izsniedza […] un […] (attiecīgi EUR 825 000 un EUR 675 000), par kuriem Finnvera neizsniedza pretgarantiju. No saņēmēja Karjaportti viedokļa kopējās izmaksas par pretgarantijas segto garantiju bija lielākas nekā par garantijām, ko izsniedza […] un […]. Tā kā divi beidzamie no Karjaportti iekasēja garantijas maksu 1,75 %, kopējās finansējuma izmaksas par pretgarantiju uzņēmumam Karjaportti veidoja 2,9 % (1,65 % par […] garantiju plus 1,25 % par pretgarantiju). Tādējādi jāsecina, ka Finnvera piešķirtais pasākums neradīja uzņēmumam Karjaportti priekšrocību.
(260)
Tādējādi tiek secināts, ka pasākums neveido valsts atbalstu.
7.4.4. 2007. gada 6. jūlijā piešķirtais aizdevums (16. pasākums)
(261)
Kā aprakstīts 110. apsvērumā, Somija apgalvo, ka aizdevums neveidoja valsts atbalstu, jo tas bija daļa no lielāka finansējuma pasākuma, kurā piedalījās arī privātie kreditori.
(262)
Tādā pašā veidā kā attiecībā uz 14. pasākumu, ievērojot BP Chemicals lietas loģiku (skatīt 189.-191. apsvērumu), tiek uzskatīts, ka 16. pasākumam var piemērot tirgus ekonomikas ieguldītāja principu (skatīt 253. apsvērumu).
(263)
Kā noteikts 254. apsvērumā, Komisija uzskata, ka […] un […] ir salīdzināmā situācijā ar Finnvera. Attiecībā uz aplūkojamo īpašo pasākumu ir taisnība, ka Finnvera piešķīra aizdevumu vienā laikā un ar vienādiem nosacījumiem kā […] un […]. Aizdevumu ilgums visiem kreditoriem bija seši mēneši, visiem aizdevumiem maksājums tika aizkavēts vienādā proporcijā (nesamaksātā summa visiem kreditoriem ir aptuveni […] % no sākotnējās summas). Kā aprakstīts 66. apsvērumā, visi trīs aizdevumi tika nodrošināti ar vienu nodrošinājumu, un nodrošinājums ir sadalīts starp kreditoriem atbilstoši attiecīgā kreditora riskam saistībā ar piešķirto aizdevumu. Attiecībā uz procentu likmi šķiet, ka procentu likme, ko prasīja Finnvera, bija pat labvēlīgāka Finnvera (2007. gada 6. jūlijā 6 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2,5 %, veidoja 6,487 %) nekā procentu likme, ko saņēma privātie kreditori (2007. gada 9. jūlijā 1 mēneša EURIBOR, kam pieskaita 2 %, veidoja 6,105 %). Attiecīgi uzskatāms, ka aizdevums ir atbilstošs tirgus ekonomikas ieguldītāja principam un neveido valsts atbalstu.
(264)
Tādējādi tiek secināts, ka pasākums neveido valsts atbalstu.
7.4.5. 2008. gada 9. janvārī piešķirtā garantija (17. pasākums)
(265)
Pirmkārt, ir jānosaka, kurš uzņēmums iegūst labumu no aplūkojamā pasākuma: […] vai Karjaportti. Finnvera piešķīra pretgarantiju […], kas ir Karjaportti galvenā banka. […] savukārt piešķīra garantiju uzņēmumam Karjaportti. […] par šo garantiju no Karjaportti iekasēja ļoti nelielu maksu, kas norāda, ka […] piešķīra garantiju Karjaportti tikai tad, kad tai bija Finnvera pretgarantijas segums. Komisija atzīmē, ka nevis […], bet Karjaportti maksā Finnvera garantijas prēmiju par pretgarantiju. Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākuma saņēmējs ir Karjaportti.
(266)
Otrkārt, ir jāizvērtē, vai pasākums rada Karjaportti priekšrocību. Šajā kontekstā Somija apgalvo, ka pretgarantija neveido valsts atbalstu, jo tās nodrošināšanā ir iesaistīta cita privāta persona. Šo apgalvojumu var noraidīt, jo Finnvera piešķīra pretgarantiju iesaistītās privātās personas garantijai, kas nozīmē, ka Finnvera un privātā persona nebūt nebija vienādā situācijā.
(267)
Ņemot to vērā, Komisija vērtē pasākumu, par pamatu ņemot 2008. gada Paziņojumu par garantijām. Lai gan ir tiesa, ka Finnvera izsniegtā pretgarantija aptver ne vairāk kā 80 % no […] garantijas, saņēmējs Karjaportti tās piešķiršanas laikā bija nonācis grūtībās, kā sīkāk aprakstīts 123.-128. apsvērumā. Tādējādi saskaņā ar 2008. gada Paziņojuma par garantijām 3.2. punktu valsts atbalsta esamību nevar izslēgt.
(268)
Pat ja garantija neatbilst visiem 2008. gada Paziņojuma par garantijām 3.2. punkta nosacījumiem, ar maksu, kas samaksāta par garantiju, var pamatot secinājumu, ka garantija neveido valsts atbalstu. Katrā ziņā šajā lietā pretēji Somijas uzskatam Komisija uzskata, ka pasākumu nevar uzskatīt par tādu, kas neveido valsts atbalstu. Garantija tika piešķirta pret zemu garantijas maksu, lai gan uzņēmums bija nonācis grūtībās (skatīt 123.-128. apsvērumu) un risks, kādam sevi pakļāva Finnvera, uzskatāms par ievērojamu. Tādējādi uzskatāms, ka pasākums uzņēmumam Karjaportti rada priekšrocību. Tāpat Komisija šajā kontekstā secina, ka atbilstoši saistībām, kuras uzņēmušās Somijas iestādes saistībā ar lietu N 715/2006, Finnvera nebija tiesības piešķirt finansējumu ar tirgus nosacījumiem.
(269)
Turklāt pasākums atbilst visiem pārējiem nosacījumiem, lai atzītu valsts atbalsta esamību. Kā aprakstīts 241. apsvērumā, pasākumi, ko piešķīra Finnvera, ietver valsts līdzekļus un ir saistīti ar valsti. 17. pasākums ir arī selektīvs, jo vienīgais uzņēmums, kas no tā guva priekšrocību, ir Karjaportti. Visbeidzot, tas kropļo konkurenci un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(270)
Tādējādi Komisija secina, ka pasākums veido valsts atbalstu.
(271)
Somija neapgalvoja, ka 17. pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu. Faktiski, kad Finnvera piešķīra pasākumu, Karjaportti bija nonācis grūtībās 2004. gada pamatnostādņu nozīmē (skatīt 123.-128. apsvērumu). Līdz ar to pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu vienīgi kā glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsts 2004. gada pamatnostādņu nozīmē.
(272)
2004. gada pamatnostādnes paredz glābšanas atbalsta atbilstību konkrētiem nosacījumiem, kuri aplūkojamā pasākuma gadījumā nav spēkā.
a)
Pirmkārt, garantijas termiņš nebeidzās sešu mēnešu laikā pēc pirmā maksājuma veikšanas (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta a) apakšpunkts).
b)
Otrkārt, Somija sešu mēnešu laikā pēc pasākuma pirmās īstenošanas nepaziņoja par pārstrukturēšanas vai likvidācijas plānu un nesniedza apliecinājumu, ka garantija ir atcelta (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta c) apakšpunkts).
c)
Treškārt, nav izpildīts princips „vienreiz un pēdējoreiz” (2004. gada pamatnostādņu 25. punkta e) apakšpunkts), jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(273)
Bez tam pasākums neatbilst visiem pārstrukturēšanas atbalsta nosacījumiem, kas izklāstīti 2004. gada pamatnostādnēs.
a)
Pirmkārt, pasākuma piešķiršana nebija ar nosacījumu, ka tas iespējams tikai tad, ja tiek īstenots pārstrukturēšanas plāns (2004. gada pamatnostādņu 34. punkts). Tiek atzīmēts, ka nav izveidots pārstrukturēšanas plāns pamatnostādņu 35. punkta nozīmē.
b)
Otrkārt, atbalsta saņēmējiem jādod ievērojams ieguldījums pārstrukturēšanas plānā no saviem pašu resursiem (2004. gada pamatnostādņu 43. punkts), bet attiecībā uz aplūkojamajiem pasākumiem nav pazīmju par saņēmēja ieguldījumu.
c)
Treškārt, lai novērstu pārmērīgus konkurences kropļojumus, ir jāveic kompensējoši pasākumi (2004. gada pamatnostādņu 38. punkts). Šādi pasākumi nav veikti.
d)
Ceturtkārt, pasākums neatbilst principam „vienreiz un pēdējoreiz”, jo uzņēmums bija saņēmis nesaderīgu un nelikumīgu valsts atbalstu reizēs, kad tas iepriekš bija nonācis grūtībās.
(274)
Tādējādi Komisija uzskata, ka pasākums nav piešķirts atbilstīgi 2004. gada pamatnostādnēm.
(275)
Bez tam ir jāizsver, vai 17. pasākums varētu būt saderīgs ar iekšējo tirgu, piemērojot kādu citu LESD 107. panta 2. un 3. punktā noteikto izņēmumu. Tādu pašu iemeslu dēļ kā attiecībā uz 4. un 5. pasākumu (skatīt 179.-186. apsvērumu) Komisija uzskata, ka neviena no atkāpēm nav piemērojama. Tādēļ Komisija secina, ka 17. pasākums veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
8. ATGŪŠANA
(276)
Saskaņā ar LESD un Tiesas judikatūru Komisijai ir tiesības lemt, ka konkrētajai valstij ir jāatceļ vai jāmaina atbalsts (67), ja tā secinājusi, ka tas nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Tiesa konsekventi ir uzskatījusi, ka valsts pienākums atcelt atbalstu, ko Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, ir paredzēts agrākās situācijas atjaunošanai (68). Šajā kontekstā Tiesa ir noteikusi, ka mērķis ir sasniegts, ja atbalsta saņēmējs ir atmaksājis kā nelikumīgu atbalstu piešķirtās summas, tādējādi zaudējot tiesības uz priekšrocību, kāda tam tirgū bijusi salīdzinājumā ar konkurentiem, un ir atjaunota situācija, kāda tā bija pirms atbalsta izmaksāšanas (69).
(277)
Atbilstoši judikatūrai procedūras regulas 14. pantā noteikts, ka „kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja”.
(278)
Tādējādi par nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu uzskatāmi seši šādi pasākumi:
-
garantija, ko 2004. gada 8. martā piešķīrusi Mikeli pilsēta (4. pasākums);
-
garantija, ko 2004. gada 10. maijā piešķīrusi Mikeli pilsēta (5. pasākums);
-
nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums);
-
parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums),
-
garantija, ko Finnvera piešķīra 2004. gada 17. martā (13. pasākums);
-
garantija, ko Finnvera piešķīra 2008. gada 9. janvārī (17. pasākums).
(279)
Tādēļ tie jāatgūst, lai atjaunotu situāciju, kāda tā bija tirgū pirms atbalsta piešķiršanas. Atgūšanai jānotiek no brīža, kad saņēmējam tika radīta priekšrocība, tas ir, kad atbalsts tika nodots saņēmēja rīcībā, un tam piemēro atgūstamos procentus līdz faktiskai atgūšanai.
8.1. Garantiju veidā piešķirto atbalsta pasākumu atgūšana
(280)
Nesaderīgais atbalsta elements divām garantijām, ko 2004. gadā piešķīra Mikeli pilsēta (4. un 5. pasākums), un Finnvera 2005. gadā (13. pasākums) un 2008. gadā (17. pasākums) piešķirtajām garantijām jānosaka, piemērojot turpmāk uzskaitītos principus.
(281)
Principā valsts garantija var būt atbalsts visa aizdevuma apmērā, ja saņēmējs nav spējīgs piekļūt finanšu tirgiem ar saviem spēkiem (70). Šajā gadījumā Somija, sniedzot informāciju par privāto aizdevēju piešķirtiem aizdevumiem saņēmējam (skatīt 93. apsvērumu), ir parādījusi, ka 2004. gadā, t. i., garantiju piešķiršanas laikā Karjaportti joprojām bija spējīgs piekļūt finanšu tirgiem. Pastāv maz norāžu par to, vai Karjaportti joprojām bija piekļuve tirgiem 2008. gadā, kad tika piešķirts 17. pasākums. Šajā kontekstā Komisija norāda, ka Finnvera piešķirtā pretgarantija sedza tikai 80 % no privātā kreditora piešķirtās garantijas, kas nozīmē, ka privātais kreditors uzņēmās risku par 20 %. Tādējādi var uzskatīt, ka 2008. gadā uzņēmums bez garantijas saņemšanas joprojām bija spējīgs piekļūt finanšu tirgiem.
(282)
Tomēr, ņemot vērā Karjaportti finanšu grūtības laikā, kad tika piešķirti pasākumi, komercbankas būtu piemērojušas attiecīgi augstāku procentu likmi nekā tā, kas tika piemērota ar valsts garantijām, jo tās bankām nozīmē papildu drošību. Tādējādi Komisija uzskata, ka Karjaportti guva priekšrocību no zemajām procentu likmēm, kuras tas saņēma piešķirto garantiju dēļ.
(283)
Saskaņā ar 2008. gada Paziņojuma par garantijām 4.2. punktu, ja nav salīdzināmu datu par tirgus prēmiju, garantētā aizdevuma (procentu likme plus garantijas prēmija) finansējuma visas izmaksas jāsalīdzina ar procentu likmi tirgū līdzīgam aizdevumam bez valsts garantijas. Daudzos gadījumos šāda tirgus procentu likme nav pieejama. Tādēļ Komisija savā Paziņojumā par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (71) (turpmāk „2008. gada Paziņojums par atsauces likmi”) ir izstrādājusi finanšu metodiku, kuru 2008. gada Paziņojuma par garantijām 4.2. punktā noteiktajos gadījumos var izmantot kā tirgus procentu likmes aizstājēju.
(284)
Šajā konkrētajā gadījumā nepastāv norādes par to, ko Karjaportti būtu maksājis par salīdzināmu aizdevumu bez garantijas. Turklāt trīs garantiju piešķiršana ir notikusi pirms ekonomiskās un finanšu krīzes. Turklāt Komisija uzskata, ka, tā kā kopš pasākumu piešķiršanas ir pagājis laiks, „faktiskās” tirgus likmes aprēķināšana Somijas gaļas uzņēmumam būtu sarežģīts uzdevums. Tādēļ Komisija kā tirgus procentu likmes aizstājēju izmantos attiecīgo atsauces likmi.
8.1.1. 2004. gada 8. martā piešķirtā garantija (4. pasākums)
(285)
Attiecībā uz 4. pasākumu Karjaportti aizdevumu nodrošināšanu varētu uzskatīt par parastu 2008. gada Paziņojuma par atsauces likmi piemērošanai. Karjaportti 4. pasākumam piešķīra īpašuma hipotēku un komerciālu hipotēku. Abu šo finanšu instrumentu reģistrētā vērtība ir salīdzinoši augsta (skatīt 27. apsvērumu). Tomēr ir jāņem vērā, ka tieši tas pats nodrošinājums jau bija izmantots, lai nodrošinātu citas Mikeli pilsētas prasības (piemēram, 1. pasākumu), tādējādi visa summa nebūtu pieejama šim pasākumam. Tāpat ir jāapsver, ka īpašuma hipotēkas un komerciālās hipotēkas faktiskā vērtība ir atkarīga no apgrūtināto preču vērtības un Mikeli pilsētas kārtas starp kreditoriem.
(286)
Šajā kontekstā Komisija atzīmē, ka Somija nevarēja sniegt novērtējumu nodrošinājumu vērtībai garantiju piešķiršanas laikā. Tomēr tā sniedza divus neatkarīgus nodrošinājuma vērtējumus, kas tika izmantoti pārstrukturēšanas programmas izveidošanai un kas bija datēti ar 2005. gada 15. februāri (skatīt 43. apsvērumu), un tas ir diezgan tuvu garantiju piešķiršanas datumam. Šajā kontekstā tiek minēts, ka, ņemot vērā Mikeli pilsētas kārtu, īpašuma hipotēka varētu būt pietiekama, lai segtu visas prasības, ja īpašumu turpina izmantot; ja Karjaportti būtu jālikvidē, īpašuma vērtība varētu būt pārāk zema, lai segtu kādu no Mikeli pilsētas prasībām. Komerciālā hipotēka varētu segt tikai daļu no Mikeli pilsētas prasībām. Tādējādi šķiet loģiski uzskatīt, ka sniegtais nodrošinājums bija normālas kvalitātes nodrošinājums.
(287)
Tādējādi procentu likme, ko Karjaportti būtu bijis jāmaksā par aizdevumu tirgus apstākļos bez garantijas, ir atsauces procentu likme 4,43 %, kam pieskaitīta riska prēmija 650 bāzes punkti, kura atspoguļo riska prēmiju, kuru piemēro grūtībās nonākušam uzņēmumam, kas sniedz normālu nodrošinājumu. Tāpēc atbalsta summa jāaprēķina kā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, par kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts (4 %), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski tika samaksāta par garantiju, t. i., 0 bāzes punkti. Starpību starp šīm likmēm aprēķina par laika periodu, kad likme tika faktiski piemērota.
(288)
Atbalstam piemēro atgūšanas procentus, ko aprēķina no brīža, kad būtu bijusi jāmaksā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, ar kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts, līdz faktiskai atgūšanai.
8.1.2. 2004. gada 10. maijā piešķirtā garantija (5. pasākums)
(289)
Nodrošinājumu attiecībā uz 5. pasākumu varētu uzskatīt par normālu 2008. gada Paziņojuma par atsauces likmi piemērošanai. Karjaportti izsniedza to pašu nodrošinājumu, ko 4. pasākumam, tas ir, īpašuma hipotēku Tikala ražotnei un komerciālu hipotēku. Turklāt tika piešķirta „īpaša ķīla” attiecībā uz Tikala ražotni, un tās reģistrētā vērtība bija EUR 1 135 268 (skatīt 29. apsvērumu). Attiecībā uz šiem nodrošinājumiem piemēro tos pašus apsvērumus, ko iepriekš attiecībā uz 4. pasākumu, un šķiet loģiski uzskatīt, ka sniegtais nodrošinājums ir normāls nodrošinājums.
(290)
Procentu likme, kas uzņēmumam Karjaportti būtu bijusi jāmaksā par aizdevumu tirgus apstākļos bez garantijas, atkal ir atsauces likme 4,43 %, kam pieskaita riska prēmiju 650 bāzes punktus. Tāpēc atbalsta summa jāaprēķina kā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, par kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts (12 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 0,3 %), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski tika samaksāta par garantiju, t. i., 0 bāzes punkti. Starpību starp šīm likmēm aprēķina par laika periodu, kad likme tika faktiski piemērota.
(291)
Atbalstam piemēro atgūšanas procentus, ko aprēķina no brīža, kad būtu bijusi jāmaksā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, ar kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts, līdz faktiskai atgūšanai.
8.1.3. 2004. gada 17. martā piešķirtā garantija (13. pasākums)
(292)
Komisijai nav zināma sīkāka informācija par 13. pasākuma nodrošinājumu, un tādējādi tā var tikai noteikt metodi, kā atgūšana veicama. Pirmkārt, ja 13. pasākumam patiešām bija nodrošinājums, atbilstoši paziņojumam par atsauces likmi ir jānosaka šāda nodrošinājuma vērtība.
(293)
Procentu likme, kas uzņēmumam Karjaportti būtu bijusi jāmaksā par aizdevumu tirgus apstākļos bez garantijas, atkal ir atsauces likme 4,43 %, kam pieskaita riska prēmiju, kas atspoguļo nodrošināšanas vērtību. Tāpēc atbalsta elements jāaprēķina kā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, par kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts ([2-5] %), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski tika samaksāta par garantiju, kas bija 3 %. Starpību starp šīm likmēm aprēķina par laika periodu, kad likme tika faktiski piemērota.
(294)
Atbalstam piemēro atgūšanas procentus, ko aprēķina no brīža, kad būtu bijusi jāmaksā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, ar kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts, līdz faktiskai atgūšanai.
8.1.4. 2008. gada 9. janvārī piešķirtā garantija (17. pasākums)
(295)
Attiecībā uz 17. pasākumu nodrošināšanu varētu uzskatīt par normālu 2008. gada Paziņojuma par atsauces likmi piemērošanai. Karjaportti izsniedza nodrošinājumu kā uzņēmuma akcijas, kuru nodrošinājuma vērtību Finnvera noteica EUR […] apmērā, kā sīkāk aprakstīts 67. apsvērumā. Procentu likme, kas uzņēmumam Karjaportti būtu bijusi jāmaksā par aizdevumu tirgus apstākļos bez garantijas, atkal ir atsauces likme 5,19 %, kam pieskaita riska prēmiju 650 bāzes punktus. Tāpēc atbalsta summa jāaprēķina kā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, par kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts ([0-3] %, kam pieskaita procentu likmi nesamaksātajām summām saskaņā ar apakšuzņēmuma līgumu), pēc tam, kad atskaitīta cena, kas faktiski tika samaksāta par garantiju, t. i., 250 bāzes punkti. Starpību starp šīm likmēm aprēķina par laika periodu, kad likme tika faktiski piemērota.
(296)
Atbalstam piemēro atgūšanas procentus, ko aprēķina no brīža, kad būtu bijusi jāmaksā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, ar kādu garantētais aizdevums tika faktiski piešķirts, līdz faktiskai atgūšanai.
8.2. Tā atbalsta atgūšana, kas piešķirts kā nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums)
(297)
Ir jānosaka nesaderīgais atbalsta elements 8. pasākumā, t. i., Mikeli pilsētas piešķirtajā aizdevumā. Kā aprakstīts 45.-46. apsvērumā, Mikeli pilsēta piešķīra aizdevumu ar zemāku procentu likmi nekā Karjaportti privātie kreditori. Principā aizdevumam atbalsta elementu aprēķina kā starpību starp procentu likmi, ar kādu aizdevums faktiski piešķirts, un tirgus likmi. Šajā gadījumā privātie kreditori izsniedza aizdevumus kopā ar Mikeli pilsētu. Privāto kreditoru procentu likmes var uzskatīt par tirgus likmēm.
(298)
Tādēļ atbalsta summa jāaprēķina kā starpība starp vidējo procentu likmi, ko piemēro privāto kreditoru izsniegtajiem aizdevumiem (3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 2 %, un 3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 1,5 %), un procentu likmi, ar kādu aizdevums faktiski tika izsniegts (3 mēnešu EURIBOR, kam pieskaita 0,3 %).
(299)
Starpību starp šīm likmēm aprēķina par laika periodu, kad likme tika faktiski piemērota.
(300)
Atbalstam piemēro atgūšanas procentus, ko aprēķina no brīža, kad būtu bijusi jāmaksā starpība starp teorētisko tirgus likmi un procentu likmi, ar kādu aizdevums tika faktiski piešķirts, līdz faktiskai atgūšanai.
8.3. Tā atbalsta atgūšana, kas piešķirts kā parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums)
(301)
Ir jānosaka nesaderīgais atbalsta elements 12. pasākumā, t. i., Mikeli pilsētas veiktajā parādsaistību grafika maiņā kopš 2009. gada. Kā aprakstīts 219.-226. apsvērumā, paziņotā parādsaistību grafika maiņa tika īstenota ar izmaiņām. Tā kā Komisijai nav zināma sīkāka informācija par faktiski īstenoto grafika maiņu, tā var tikai noteikt metodi, kā atgūšana veicama.
(302)
Atbalsts tika nodots uzņēmuma rīcībā ar brīdi, kad Osuuskunta Karjaportti atkāpās no maksājumu grafika, par kādu bija bijusi vienošanās tiesas uzraudzītajā pārstrukturēšanas procedūrā 2006. gadā. Komisija uzskata, ka atbalsta piešķiršanas laikā Karjaportti vairs nevarēja piekļūt finanšu tirgiem. Tādēļ atbalsts ir vienāds ar pārskatīto parādu. Tādēļ atgūstamās summas ir vienādas ar pārskatītajiem parādiem, kas uzņēmumam ir pret Mikeli pilsētu. Jau veiktie maksājumi tomēr ir jāatskaita no atgūstamajām summām.
(303)
Atbalstam piemēro procentus, ko aprēķina no brīža, kad atbalsts tika nodots uzņēmuma rīcībā, līdz faktiskai atgūšanai.
9. SECINĀJUMS
(304)
Komisija atzīmē, ka oficiālā izmeklēšana attiecībā uz garantiju EUR 2,75 miljonu apmērā, par kuru sākotnēji paziņoja Somija, kas vēlāk šo paziņojumu atsauca, atbilstīgi procedūras regulas 8. pantam ir izbeigta, jo tai nav priekšmeta.
(305)
Attiecībā uz garantiju, kas tika piešķirta 2000. gadā, un zemes piešķiršanu, ko tajā pašā gadā veica Mikeli pilsēta, Komisija uzskata, ka šie pasākumi ir valsts atbalsts, kas ir saderīgs ar ieguldījumu atbalstu atbilstoši 1998. gada RAG.
(306)
Zemes iegāde, ko 2002. gadā veica Mikeli pilsēta, ir uzskatāma par tādu, kas neveido atbalstu, jo tā tika veikta atbilstoši tirgus apstākļiem.
(307)
Garantijas, ko Mikeli pilsēta piešķīra 2004. gada martā un 2004. gada maijā, var uzskatīt par valsts atbalstu, ņemot vērā to, ka piešķiršanas laikā 1999. gada pamatnostādņu nozīmē Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums. Šie pasākumi nav saderīgi ar iekšējo tirgu, jo nav spēkā neviens no LESD 107. panta 2. un 3. punkta nosacījumiem.
(308)
Pasākumi, ko Mikeli pilsēta veica tiesas uzraudzītas pārstrukturēšanas procedūras ietvarā, tika piešķirti kopā ar salīdzināmiem privātajiem kreditoriem un ar vienādiem nosacījumiem. Tādējādi Komisija secina, ka tika ievērots tirgus ekonomikas ieguldītāja princips un ka pasākumi neveido valsts atbalstu.
(309)
Akciju iegādi, ko veica Mikeli pilsēta, un parādu norakstīšanu 2007. un 2008. gada finanšu ziņojumos var uzskatīt par tādiem pasākumiem, kas neveido valsts atbalstu.
(310)
Nesamaksāto procentu konvertēšanu aizdevumā, ko Mikeli pilsēta veica 2005. gada decembrī, var uzskatīt par valsts atbalstu, ņemot vērā to, ka piešķiršanas laikā 2004. gada pamatnostādņu nozīmē Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums. Šie pasākumi nav saderīgi ar iekšējo tirgu, jo nav spēkā neviens no LESD 107. panta 2. un 3. punkta nosacījumiem.
(311)
Attiecībā uz parādsaistību grafika maiņu, kurai Mikeli pilsēta piekrita 2009. gadā, tiek atzīmēts, ka tā bija nākamā parādsaistību grafika maiņa. Ņemot to vērā, Komisija uzskata, ka privāts kreditors nebūtu piekritis šādai parādsaistību grafika maiņai un ka pasākums veido valsts atbalstu. Tā kā piešķiršanas brīdī 2004. gada pamatnostādņu nozīmē Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums, pasākums varētu būt bijis saderīgs tikai šo pamatnostādņu nozīmē. Tā kā nav izpildīti visi nosacījumi, tiek secināts, ka pasākums veido nesaderīgu valsts atbalstu.
(312)
Garantija, ko Finnvera piešķīra 2004. gada 17. martā, arī veido valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar 1999. gada pamatnostādnēm. Aizdevums, ko Finnvera piešķīra 2006. gada 12. janvārī, neveido valsts atbalstu, jo tas tika piešķirts kopā ar salīdzināmiem privātajiem kreditoriem un ar līdzvērtīgiem nosacījumiem. Tas pats attiecas uz garantijām, ko Finnvera piešķīra 2006. gada septembrī, un 2007. gada jūlijā piešķirto aizdevumu.
(313)
Visbeidzot, garantiju, ko Finnvera piešķīra 2008. gada 9. janvārī, var uzskatīt par valsts atbalstu, ņemot vērā, ka piešķiršanas brīdī Karjaportti bija grūtībās nonācis uzņēmums 2004. gada pamatnostādņu nozīmē. Pasākums nav saderīgs ar iekšējo tirgu, jo nav spēkā neviens no LESD 107. panta 2. un 3. punkta nosacījumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Oficiālā izmeklēšanas procedūra saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktu attiecībā uz garantiju EUR 2,75 miljonu apmērā (11. pasākums), ko Somija paziņoja, bet pēc tam atsauca, ir izbeigta.
2. pants
Pasākumi, ko Somija ir īstenojusi Osuuskunta Karjaportti labā un ko veido šādi pasākumi:
-
zemes iegāde 2002. gadā (3. pasākums);
-
pasākumi, kas veikti tiesas uzraudzītās pārstrukturēšanas procedūras ietvarā (6. pasākums);
-
akciju iegāde no Osuuskunta Karjaportti (7. pasākums);
-
parādu norakstīšana 2006. un 2008. gada finanšu ziņojumos (9. un 10. pasākums);
-
Finnvera piešķirtais aizdevums 2006. gada jūnijā (14. pasākums);
-
Finnvera 2006. gada septembrī piešķirtā pretgarantija (15. pasākums) un
-
Finnvera piešķirtais aizdevums 2007. gada jūlijā (16. pasākums);
neveido atbalstu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta nozīmē.
3. pants
Valsts atbalsta pasākumi, ko Somija ir īstenojusi Osuuskunta Karjaportti labā un ko veido šādi pasākumi:
-
garantija, kas piešķirta 2000. gada jūnijā (1. pasākums), un
-
zemes piešķiršana tajā pašā gadā (2. pasākums)
ir saderīgi ar iekšējo tirgu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 3. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
4. pants
Valsts atbalsta pasākumus, ko Somija ir īstenojusi Osuuskunta Karjaportti labā un ko veido šādi pasākumi:
-
garantija, ko 2004. gada 8. martā piešķīrusi Mikeli pilsēta (4. pasākums);
-
garantija, ko 2004. gada 10. maijā piešķīrusi Mikeli pilsēta (5. pasākums);
-
nesamaksāto procentu konvertēšana aizdevumos (8. pasākums);
-
garantija, ko Finnvera piešķīra 2004. gada 17. martā (13. pasākums);
-
garantija, ko Finnvera piešķīra 2008. gada 9. janvārī (17. pasākums);
-
parādsaistību grafika maiņa kopš 2009. gada (12. pasākums),
Somija ir īstenojusi nelikumīgi, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, un tie nav saderīgi ar iekšējo tirgu.
5. pants
1. Somijai jāatgūst no saņēmēja atbalsts, kas minēts 4. pantā.
2. Par atgūstamajām summām aprēķina procentus no dienas, kad tās tika nodotas saņēmēja rīcībā, līdz faktiskajai atgūšanai.
3. Procentus aprēķina gan pamatsummai, gan procentiem saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.
4. Somijai jāanulē visi neizmaksātie 4. pantā minētā atbalsta maksājumi, sākot ar šā lēmuma paziņošanas dienu.
6. pants
1. Šā lēmuma 4. pantā minētā atbalsta atgūšanai jābūt tūlītējai un faktiskai.
2. Somija nodrošina, lai šis lēmums tiek īstenots četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas dienas.
7. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Somija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopējo summu (pamatsummu un atgūstamos procentus), kas jāatgūst no saņēmēja;
b)
sīku to pasākumu aprakstu, kas jau veikti un tiek plānoti, lai izpildītu šo lēmumu;
c)
dokumenti, kas parāda, ka saņēmējam ir dots rīkojums atmaksāt atbalstu.
2. Somija pastāvīgi informē Komisiju par šī lēmuma īstenošanai paveikto valsts pasākumu norisi, līdz 4. pantā minētā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Pēc vienkārša Komisijas pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju gan par jau veiktajiem, gan plānotajiem pasākumiem, lai panāktu šī lēmuma izpildi. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un atgūstamajiem procentiem, kas jau atgūti no saņēmēja.
8. pants
Šis lēmums ir adresēts Somijas Republikai.
Briselē, 2012. gada 12. jūnijā