РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 456/2012 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1266/2007 относно правилата за прилагане на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на някои животни от видовете, възприемчиви към болестта син език
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/75/ЕО на Съвета от 20 ноември 2000 г. за определяне на условията за борба и ликвидиране на болестта син език (1), и по-специално член 9, параграф 1, буква в), членове 11 и 12 и член 19, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007 на Комисията (2) се определят правила за контрола, наблюдението, надзора и ограниченията за движението на животни към и от зоните с ограничен достъп във връзка с болестта син език. С него се определят и условията за изключение от забраната за напускане на зоните, приложима за придвижването на възприемчиви към болестта животни и за пренасянето на тяхната сперма, яйцеклетки и ембриони, предвидено в Директива 2000/75/ЕО, включително и правилата за използване на ваксини против болестта син език.
(2)
Според настоящите правила, определени в Директива 2000/75/ЕО, използването на ваксини против болестта син език не е разрешено извън защитените зони. С Директива 2012/5/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 г. за изменение на Директива 2000/75/ЕО на Съвета по отношение на ваксинацията против болестта син език (3) се правят по-гъвкави правилата за ваксинация, определени в Директива 2000/75/ЕО, за да се разреши ваксинацията с инактивирани ваксини против болестта син език и извън районите, за които са наложени ограничения за движение. Вследствие на това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде изменен. Освен това са необходими и изменения за опростяване на процеса на наблюдение и надзор, както и за съобразяване на установените в Регламент (ЕО) № 1266/2007 процедури с последните научни становища.
(3)
С цел да се събира и анализира епидемиологична информация за болестта син език в Регламент (ЕО) № 1266/2007 е предвидено държавите членки да подават в системата BlueTongue NETwork application (система BT-Net) информация за болестта син език, събирана в хода на прилагането на програмите за наблюдение и надзор.
(4)
Досегашният опит обаче показа, че има достатъчно налична информация във връзка с други задължения в Съюза за уведомление и сигнализиране на болести. Следователно вече не е необходимо да има задължение за обмен на информация чрез системата BT-Net.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 123/2009 на Комисията (4), се въвежда възможността при определени условия държавите членки да определят „район с по-нисък риск“, за да се улесни превантивната ваксинация в части от територията им, в които няма разпространение на вируса. Вследствие на влизането в сила на Директива 2012/5/ЕС, според която ваксинацията срещу болестта син език може да се прави извън зоните с ограничен достъп, разпоредбите за определянето на „райони с по-нисък риск“ вече не са необходими.
(6)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1266/2007 държава членка може да реши да премахне епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, като докаже липса на болестта в съответния район след изтичането на две години, през които е липсвало разпространение на вируса на болестта син език, доказано посредством наблюдение.
(7)
Частите от зоните с ограничен достъп обаче, където в продължение на поне една година, включително пълен сезон на активност на вектора, наблюдението и надзорът са показали, че няма разпространение на вируса на болестта син език от конкретен серотип или серотипове, са изложени на риск от повторно въвеждане на болестта посредством въвеждането на заразени животни от други части на същата зона с ограничен достъп, в които вирусът на болестта син език все още се разпространява. В тези ситуации - с цел да се осигури безопасно преминаване към статус на липса на болестта при благоприятни епидемиологични условия - на държавите членки следва да се разреши да определят „райони с липса на болестта с временен статус“, при условие че се извършва наблюдение и надзор за установяване на липсата на разпространение на вируса.
(8)
В съответствие с научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към Европейския орган за безопасност на храните относно риска от предаване на болестта син език при придвижване на животни, прието на 11 септември 2008 г. (5), съществува теоретичната възможност заразени насекоми да бъдат пренесени заедно с животните. Този риск може да се овладее, като превозното средство се почиства и третира с инсектициди или репеленти преди животните да бъдат натоварени или когато животните се придвижват през райони, за които се знае, че са с нисък риск, или че придвижването се извършва в период, характеризиращ се с нисък риск. С цел да се ограничи нежеланото въздействие на тези вещества върху околната среда и да се избегнат евентуални проблеми по отношение на периодите на изчакване и евентуално наличие на остатъчни вещества в животните, третирането им с разрешени инсектициди или репеленти не следва да продължи да се изисква, тъй като това третиране осигурява ограничена допълнителна сигурност.
(9)
С Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 648/2011 (6), се разрешава за преходен период държавите членки по местоназначение, в които въвеждането при определени условия на животни, които нямат имунитет, може да представлява риск за здравето на животните, да изискат движението на такива животни да подлежи на някои допълнителни условия. Тъй като в настоящия регламент са определени правилата относно критериите за защитените от вектори помещения, тази преходна разпоредба вече не е необходима.
(10)
Поради различните степени на разпространение на вируса, условията на околната среда и различните стратегии за ваксинация в държавите членки е възможно епидемиологичните ситуации по отношение на болестта син език да се различават значително в различните райони на Съюза. Практиката е показала, че могат да бъдат успешно изпълнени различни стратегии за наблюдение, с които да се постигне желаният резултат. Следователно минималните хармонизирани изисквания относно програмите за наблюдение и надзор на болестта син език, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да бъдат опростени, за да се позволи повече гъвкавост на държавите членки при изготвянето на националните им програми за наблюдение и надзор, като се отчете научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно наблюдението и надзора на болестта син език (7).
(11)
Въз основа на гореспоменатото научно становище минималният размер на пробата, с който се откриват 5 % случаи на болестта с 95 % надеждност сред популация от възприемчиви към болестта син език видове, следва да е достатъчен за наблюдение с цел да се докаже липсата на разпространение на вируса за период от две години в епидемиологично значим географски район.
(12)
Да се държат възприемчивите към болестта син език животни в защитени от вектори помещения за определен период е важно изискване при някои условия за прилагане на изключението от забраната за напускане на зоната, посочени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1266/2007. Практиката е показала, че е трудно държавите членки да определят съответните критерии за създаването на защитени от вектори помещения при движението с цел търговия с животни от възприемчивите към болестта син език видове, като например едрия рогат добитък, овцете и козите.
(13)
С цел да се повиши резултатността от защитените от вектори помещения и да се съдейства на държавите членки при изпълнението на въпросната мярка за контрол следва да се установи набор от критерии. Въпросните критерии следва да се основават на опита на държавите членки и на разпоредбите в Ръководството за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). С цел хармонизиране на терминологията с тази на OIE терминът „vector proof establishment“, който в момента се използва в Регламент (ЕО) № 1266/2007, следва да се промени на „vector protected establishment“ (на български „защитено от вектори помещение“).
(14)
С оглед на последните научни данни, според които има вероятност за предаване на вируса на болестта син език през плацентата, по-конкретно по отношение на вируса на син език от серотип 8, в Регламент (ЕО) № 1266/2007, изменен с Регламент (ЕО) № 384/2008 (8), бяха въведени предпазни мерки за предотвратяване на евентуално разпространение на болестта син език от бременни животни или някои новородени животни.
(15)
Според научното становище на групата по въпросите на здравето на животните и хуманното отношение към тях към ЕОБХ относно серотип 8 на вируса на болестта син език (9) съществуват научни сведения за възможността за предаване през плацентата на серотип 8 на вируса на болестта син език, който бе въведен в Съюза през 2006 г. Няма данни обаче за предаване през плацентата на други серотипове на вируса на болестта син език в засегнати райони, където не са използвани модифицирани живи ваксини. Предвид заключенията в посоченото становище предпазната мярка по отношение на движението на бременните животни следва да се прилага само за зони, които са с ограничен достъп по отношение на серотип 8 на вируса на болестта син език.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1266/2007 следва да бъде съответно изменен.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1266/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Програми за наблюдение и надзор над болестта син език
Държавите членки са длъжни да изпълняват програми за наблюдение и надзор в съответствие с минималните изисквания, предвидени в приложение I.“
2)
Член 5 се заличава.
3)
В член 6 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Преди да се вземе решение за премахване на определен епидемиологично значим географски район от зона с ограничен достъп, държавите членки предоставят на Комисията аргументирана информация, доказваща липсата на разпространение на вируса на болестта син език в този район в продължение на период от две години, включващ два пълни сезона на активност на вектора, след изпълнението на програмата за наблюдение и надзор над болестта син език в съответствие с точка 3 от приложение I.“
4)
В член 7 параграф 2а се заменя със следното:
„2а. Държавите членки могат да определят граници на епидемиологично значим географски район в зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, при условие че за период от една година, включващ един пълен сезон на вектора, при наблюдението и надзора в съответствие с точка 3 от приложение I е доказана липсата на разпространение на вируса на болестта син език в тази част на зоната с ограничен достъп за конкретния серотип на болестта син език или за комбинация от серотипове.
Когато дадена държава членка възнамерява да определи граници на зона с ограничен достъп или на част от зона с ограничен достъп като „район с липса на болестта с временен статус“, тя уведомява Комисията за намерението си. Това уведомление се придружава от информацията, упомената в точка 3 от приложение I.
Комисията информира държавите членки посредством Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните за списъка на „районите с липса на болестта с временен статус“.
Движението на животни в рамките на една и съща зона с ограничен достъп от район, където се разпространява един и същи вирусен серотип или серотипове на болестта син език, към част от същата зона с ограничен достъп, обозначена като „район с липса на болестта с временен статус“, може да бъде разрешено само ако:
а)
животните отговарят на условията, определени в приложение III; или
б)
животните отговарят на условията на останалите подходящи гаранции за тяхното здраве, основаващи се на положителен резултат от оценка на риска на мерките срещу разпространението на вируса на болестта син език и за защита срещу атаките на вектори на този вирус, изисквани от компетентния орган на мястото на произход на животните и одобрени от компетентния орган на мястото на местоназначение на животните, преди началото на тяхното придвижване; или
в)
животните са предназначени за незабавно клане.“
5)
В член 8, параграф 5 третата алинея се заменя със следното:
„Информацията относно определените кланици се предоставя на останалите държави членки и се прави общественодостъпна.“
6)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Допълнителни условия за транзитния превоз на животни
1. Транзитният превоз на животни се разрешава от компетентния орган, при условие че:
а)
превозните средства, в които се превозват животните, се третират с позволени инсектициди и/или репеленти след адекватното им почистване и дезинфекция на мястото на натоварването на животните. Третирането във всички случаи трябва да се извърши преди напускането или влизането в зоната с ограничен достъп;
б)
когато по време на транзитното преминаване през зона с ограничен достъп е предвидено време за почивка от повече от един ден в пункт за контрол, животните трябва да бъдат защитени от атаки на вектори в защитени от вектори помещения в съответствие с критериите, определени в приложение II.
2. Параграф 1 не се прилага, ако транзитното преминаване се осъществява:
а)
изключително от и през епидемиологично значими географски райони на зоната с ограничен достъп през сезонния период на отсъствие на вектори на вируса, определен в съответствие с приложение V; или
б)
от и през части на зоната с ограничен достъп, определени като „район с липса на болестта с временен статус“ в съответствие с член 7, параграф 2а.
3. За животните, посочени в параграф 1 от настоящия член, се добавя следният допълнителен текст към съответните здравни сертификати, предвидени в директиви 64/432/ЕИО, 91/68/ЕИО и 92/65/ЕИО или в Решение 93/444/ЕИО: „Третиране с инсектицид/репелент … (име на продукта) на … (дата) в … (час) в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 1266/2007“.“
7)
Член 9а се заличава.
8)
Приложения I, II, III и V се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2012 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 456/2012
(2012. gada 30. maijs),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1266/2007 par Padomes Direktīvas 2000/75/EK īstenošanas noteikumiem dažu uzņēmīgu sugu dzīvnieku kontrolei, monitoringam, uzraudzībai un pārvietošanās ierobežojumiem saistībā ar infekciozo katarālo drudzi
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2000. gada 20. novembra Direktīvu 2000/75/EK, ar ko paredz īpašus noteikumus infekciozā katarālā drudža kontrolei un apkarošanai (1), un jo īpaši tās 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu, 11. un 12. pantu un 19. panta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Komisijas Regulā (EK) Nr. 1266/2007 (2) ir izklāstīti noteikumi par dzīvnieku kontroli, monitoringu, uzraudzību un pārvietošanās ierobežojumiem saistībā ar infekciozo katarālo drudzi, pārvietojot tos aizliegto zonu robežās vai ārpus tām. Tajā paredzēti arī nosacījumi, kuri jāizpilda, lai saņemtu atbrīvojumu no izvešanas aizlieguma, kas saskaņā ar Direktīvu 2000/75/EK piemērojams uzņēmīgu dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju pārvietošanai, kā arī izmantošanas noteikumi vakcīnām pret infekciozo katarālo drudzi.
(2)
Saskaņā ar līdzšinējiem Direktīvā 2000/75/EK paredzētajiem noteikumiem ārpus aizsardzības zonām nav atļauta vakcīnu izmantošana pret infekciozo katarālo drudzi. Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Direktīva 2012/5/ES, ar ko Padomes Direktīvu 2000/75/EK groza attiecībā uz vakcinēšanu pret infekciozo katarālo drudzi (3), padara elastīgākus ar Direktīvu 2000/75/EK izstrādātos noteikumus, lai ar inaktivētām vakcīnām pret infekciozo katarālo drudzi varētu vakcinēt arī ārpus zonām, kurās ir spēkā dzīvnieku pārvietošanas ierobežojumi. Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1266/2007. Turklāt grozījumi ir vajadzīgi, lai vienkāršotu monitoringa un uzraudzības procesu un Regulā (EK) Nr. 1266/2007 noteiktās procedūras pielāgotu jaunākajiem zinātniskajiem atzinumiem.
(3)
Regula (EK) Nr. 1266/2007 nosaka, ka nolūkā apkopot un analizēt epidemioloģisko informāciju par infekciozo katarālo drudzi dalībvalstīm uz infekciozā katarālā drudža tīkla lietojumprogrammu (BT-Net sistēma) ir jānosūta infekciozā katarālā drudža monitoringa un uzraudzības programmu īstenošanas laikā savāktā informācija par šo slimību.
(4)
Tomēr pieredze liecina, ka pietiekami daudz informācijas ir pieejams no citiem spēkā esošajiem slimību paziņošanas un ziņojumu iesniegšanas pienākumiem Savienībā. Tāpēc pienākums apmainīties ar informāciju, izmantojot BT-Net sistēmu, vairs nav nepieciešams.
(5)
Ar Regulu (EK) Nr. 1266/2007, kas grozīta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 123/2009 (4), tika paredzēta iespēja, ka, ievērojot konkrētus nosacījumus, dalībvalstis var norobežot “zemāka riska apgabalus”, lai sekmētu profilaktisko vakcināciju valstu teritoriju daļās, kurās nenotiek vīrusa cirkulācija. Kopš stājās spēkā Direktīva 2012/5/EK, ar kuru vakcināciju pret infekciozo katarālo drudzi ir atļauts veikt arī ārpus aizliegtajām zonām, noteikumi par “zemāka riska apgabalu” norobežošanu vairs nav nepieciešami.
(6)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1266/2007 6. panta 2. punktu dalībvalsts var nolemt izslēgt epidemioloģiski atbilstīgu ģeogrāfisku apgabalu no aizliegtās zonas un pēc tam šo apgabalu uzskatīt par brīvu no slimības, ja divu gadu laikā tur nav konstatēta infekciozā katarālā drudža vīrusa cirkulācija un to pierāda monitorings.
(7)
Tomēr tās aizliegtās zonas daļas, kurās vismaz vienu gadu, ieskaitot pilnu slimības pārnēsātāja aktivitātes sezonu, monitoringa un uzraudzības laikā nav konstatēta infekciozā katarālā drudža konkrēta serotipa vai serotipu vīrusa cirkulācija, ir pakļautas riskam, ka slimību varētu atkārtoti ievazāt, ievedot inficētus dzīvniekus no citām tās pašas aizliegtās zonas daļām, kurās joprojām cirkulē infekciozā katarālā drudža vīruss. Šādos gadījumos dalībvalstīm būtu jāatļauj norobežot “pagaidu no slimības brīvus apgabalus”, lai epidemioloģiski labvēlīgos apstākļos droši noritētu pāreja uz stāvokli, kad apgabals ir brīvs no slimības, ar nosacījumu, ka vienlaikus būtu jāveic monitorings un uzraudzība, lai pārliecinātos, ka vīrusa cirkulācija nenotiek.
(8)
EFSA Dzīvnieku veselības un labturības ekspertu grupas 2008. gada 11. septembra atzinumā “Infekciozā katarālā drudža pārnešanas risks, pārvadājot dzīvniekus tranzītā” (5) pieļauta teorētiska iespēja, ka inficētie knišļi var tikt pārvietoti kopā ar dzīvniekiem. Šo risku var mazināt, pirms dzīvnieku iekraušanas tīrot transportlīdzekli un apstrādājot to ar insekticīdiem vai repelentiem, pārvietojot dzīvniekus caur apgabaliem, kas zināmi kā zema riska apgabali, vai pārvietošanu veicot periodā, kad risks tiek uzskatīts par zemu. Lai mazinātu apstrādes vielu nelabvēlīgo ietekmi uz vidi un izvairītos no iespējamām problēmām saistībā ar nogaidīšanas periodiem un potenciālām atliekām dzīvniekos, turpmāk vairs nebūtu jāpieprasa dzīvnieku apstrāde ar atļautiem insekticīdiem vai repelentiem, jo šāda apstrāde nepietiekami paaugstina drošību.
(9)
Ar Regulu (EK) Nr. 1266/2007, kas grozīta ar Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 648/2011 (6), pārejas laikposmā galamērķa dalībvalstīm, kurās neimūnu dzīvnieku ievešana zināmos apstākļos varētu radīt dzīvnieku veselības apdraudējumu, atļauts pieprasīt, lai šādu dzīvnieku pārvietošana notiktu, ievērojot zināmus papildu nosacījumus. Tā kā šajā regulā ir paredzēti noteikumi kritērijiem, pēc kuriem nosaka pret slimības pārnēsātājiem aizsargātus uzņēmumus, šis pārejas noteikums turpmāk nebūs vajadzīgs.
(10)
Ņemot vērā atšķirīgos vīrusa cirkulācijas līmeņus, vides apstākļus un dažādās vakcinācijas stratēģijas dalībvalstīs, epidemioloģiskā situācija attiecībā uz infekciozo katarālo drudzi dažādos Savienības reģionos var ievērojami atšķirties. Pieredze liecina, ka plānotos mērķus var sasniegt, veiksmīgi īstenojot atšķirīgas uzraudzības stratēģijas. Tādēļ būtu jāvienkāršo Regulas (EK) Nr. 1266/2007 I pielikumā noteiktās minimālās harmonizētās prasības attiecībā uz infekciozā katarālā drudža monitoringu un uzraudzību, lai ļautu dalībvalstīm brīvāk izstrādāt nacionālās monitoringa un uzraudzības programmas, ņemot vērā EFSA Dzīvnieku veselības un labturības ekspertu grupas zinātnisko atzinumu par infekciozā katarālā drudža monitoringu un uzraudzību (7).
(11)
Saskaņā ar iepriekšminēto zinātnisko atzinumu minimālais parauga lielums, kas vajadzīgs, lai ar 95 % ticamību varētu noteikt 5 % izplatību uzņēmīgo sugu populācijā, ir pietiekams uzraudzības rādītājs, lai apliecinātu, ka epidemioloģiski atbilstīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā divu gadu laikposmā nenotiek vīrusa cirkulācija.
(12)
Atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1266/2007 III pielikumam viena no būtiskām prasībām, lai saņemtu atbrīvojumu no izvešanas aizlieguma, ir pret infekciozo katarālo drudzi uzņēmīgo dzīvnieku turēšana noteiktu laika posmu uzņēmumos, kas ir droši pret slimību pārnēsātājiem. Pieredze liecina, ka dalībvalstīm ir grūti noteikt pietiekami stingrus kritērijus pret slimības pārnēsātājiem drošiem uzņēmumiem, no kuriem veic uzņēmīgo sugu dzīvnieku, piemēram, govju, aitu un kazu, regulārus pārvadājumus tirdzniecības vajadzībām.
(13)
Lai paaugstinātu pret slimības pārnēsātājiem drošu uzņēmumu efektivitāti un palīdzētu dalībvalstīm īstenot šo kontroles pasākumu, ir jānosaka virkne kritēriju. Šie kritēriji būtu jāizstrādā, balstoties uz dalībvalstu pieredzi un Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksu. Lai saskaņotu terminoloģiju ar OIE, Regulā (EK) Nr. 1266/2007 šobrīd lietotais termins “pret slimības pārnēsātājiem drošs uzņēmums” būtu jāaizstāj ar terminu “pret slimības pārnēsātājiem aizsargāts uzņēmums”.
(14)
Ņemot vērā jaunāko zinātnisko informāciju, kas liecina par infekciozā katarālā drudža vīrusa, un jo īpaši par vīrusa 8. serotipa, iespējamo nodošanu caur placentu, ar Regulu (EK) Nr. 1266/2007, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 384/2008 (8), tika ieviesti piesardzības pasākumi, lai novērstu infekciozā katarālā drudža iespējamo izplatīšanos, ko var izraisīt grūsni dzīvnieki vai atsevišķi jaundzimuši dzīvnieki.
(15)
Saskaņā ar EFSA Dzīvnieku veselības un labturības ekspertu grupas zinātnisko atzinumu par infekciozā katarālā drudža vīrusa 8. serotipu (9) zinātniski ir pierādīts, ka infekciozā katarālā drudža vīrusa 8. serotipu, kas Savienībā tika ievazāts 2006. gadā, var nodot caur placentu. Taču slimības skartajās zonās, kurās netika izmantotas modificētas dzīvās vakcīnas, netika pierādīta citu infekciozā katarālā drudža vīrusa serotipu nodošana caur placentu. Ņemot vērā minētā zinātniskā atzinuma secinājumus, piesardzības pasākumi saistībā ar grūsnu dzīvnieku pārvietošanu būtu jāattiecina tikai uz zonām, kuras ir aizliegtās zonas saistībā ar infekciozā katarālā drudža vīrusa 8. serotipu.
(16)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1266/2007.
(17)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1266/2007 groza šādi:
1)
regulas 4. pantu aizstāj ar šādu:
“4. pants
Infekciozā katarālā drudža monitoringa un uzraudzības programmas
Dalībvalstis ievieš infekciozā katarālā drudža monitoringa un uzraudzības programmas saskaņā ar I pielikumā noteiktajām minimālajām prasībām.”;
2)
regulas 5. pantu svītro;
3)
regulas 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Pirms lēmuma pieņemšanas par epidemioloģiski atbilstīga ģeogrāfiska apgabala izslēgšanu no aizliegtās zonas dalībvalsts iesniedz Komisijai pamatotu informāciju, kas pierāda, ka šajā apgabalā infekciozā katarālā drudža vīrusa cirkulācija nav konstatēta divu gadu laikā (ieskaitot divas pilnas slimības pārnēsātāja aktivitātes sezonas) pēc infekciozā katarālā drudža monitoringa un uzraudzības programmas īstenošanas atbilstīgi I pielikuma 3. punktam.”;
4)
regulas 7. panta 2.a punktu aizstāj ar šādu:
“2.a. Dalībvalstis var norobežot epidemioloģiski atbilstīgu ģeogrāfisku apgabalu aizliegtajā zonā kā “pagaidu no slimības brīvu apgabalu”, ja vismaz vienu gadu, ieskaitot pilnu slimības pārnēsātāja aktivitātes sezonu, veicot monitoringu un uzraudzību saskaņā ar I pielikuma 3. punktu, nav konstatēta infekciozā katarālā drudža vīrusa cirkulācija konkrētajā aizliegtās zonas daļā attiecībā uz konkrēto infekciozā katarālā drudža serotipu vai serotipu kombinācijām.
Dalībvalsts, kura plāno norobežot aizliegto zonu vai tās daļu kā “pagaidu no slimības brīvu apgabalu”, par savu nodomu paziņo Komisijai. Šim paziņojumam pievieno I pielikuma 3. punktā minēto informāciju.
Komisija ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas starpniecību informē dalībvalstis par “pagaidu no slimības brīvu apgabalu” sarakstu.
Dzīvnieku pārvietošanu vienas aizliegtās zonas robežās no apgabala, kurā cirkulē viens un tas pats infekciozā katarālā drudža vīrusa serotips vai serotipi, uz minētās aizliegtās zonas daļu, kas norobežota kā “pagaidu no slimības brīvs apgabals”, var atļaut tikai šādos gadījumos:
a)
dzīvnieki atbilst III pielikuma nosacījumiem; vai
b)
dzīvnieki atbilst kādām citām attiecīgām dzīvnieku veselības garantijām, kuru pamatā ir riska novērtējuma pozitīvs rezultāts attiecībā uz pasākumiem pret infekciozā katarālā drudža vīrusa izplatību un aizsardzību pret slimības izplatītājiem un kuras pieprasa kompetentā iestāde izcelsmes vietā, un kuras pirms šādu dzīvnieku pārvietošanas ir apstiprinājusi galamērķa kompetentā iestāde; vai
c)
dzīvnieki ir paredzēti tūlītējai nokaušanai.”;
5)
regulas 8. panta 5. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:
“Informāciju par izraudzītajām kautuvēm dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”;
6)
regulas 9. pantu aizstāj ar šādu:
“9. pants
Dzīvnieku tranzīta turpmākie nosacījumi
1. Kompetentā iestāde atļauj dzīvnieku tranzītu šādos gadījumos:
a)
ja transportlīdzekļi, kuros dzīvniekus transportē, iekraušanas vietā pēc atbilstošas tīrīšanas un dezinfekcijas ir apstrādāti ar atļautiem insekticīdiem un/vai repelentiem. Visos gadījumos šī apstrāde jāveic pirms izbraukšanas no aizliegtās zonas vai iebraukšanas tajā;
b)
ja, veicot pārvietošanu caur aizliegto zonu, kontroles vietā ir paredzēts atpūtas periods, kas ir ilgāks par vienu dienu, dzīvnieki tiek pasargāti no slimību pārnēsātājiem, izvietojot tos pret slimības pārnēsātājiem aizsargātos uzņēmumos, kas atbilst II pielikumā minētajiem kritērijiem.
2. Šā panta 1. punktu nepiemēro, ja tranzīts notiek:
a)
tikai no epidemioloģiski atbilstīgiem ģeogrāfiskajiem apgabaliem aizliegtajā zonā vai caur tiem un no infekciozā katarālā drudža slimības pārnēsātājiem sezonāli brīvajā laikposmā, kas definēts V pielikumā; vai
b)
no aizliegtās zonas daļām, kas saskaņā ar 7. panta 2.a punktu norobežotas kā “pagaidu no slimības brīvi apgabali”, vai caur tām.
3. Šā panta 1. punktā minēto dzīvnieku attiecīgos veselības sertifikātus, kas paredzēti ar Direktīvu 64/432/EEK, 91/68/EEK un 92/65/EEK vai minēti Lēmumā 93/444/EEK, papildina ar šādu ierakstu: “Apstrādāts ar insekticīdu/repelentu … (ierakstīt līdzekļa nosaukumu) … (ierakstīt datumu) atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1266/2007 9. pantam.” ”;
7)
regulas 9.a pantu svītro;
8)
I, II, III un V pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā piektajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 30. maijā