РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2010 година
за определяне на критерии и мерки за финансирането на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на CO2, както и за финансирането на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия, чрез схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Общността, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2010) 7499)
(2010/670/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а, параграф 8, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Европейският съвет от юни 2008 г. призова Комисията възможно най-скоро да предложи механизъм за насърчаване на инвестиции от държавите-членки и от частния сектор, за да се осигури изграждането и пускането в експлоатация до 2015 г. на 12 демонстрационни инсталации за улавяне и съхранение на СО2 („CCS“).
(2)
Съгласно посоченото в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, се въвежда механизъм за финансиране на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за CCS“), както и за финансиране на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за ВЕИ“). С оглед на осигуряване на добро функциониране на този механизъм, необходимо е да бъдат определени както правила, така и критерии за избора и изпълнението на тези проекти, а също и основни принципи за монетизиране на квотите и за управление на приходите.
(3)
На 7 октомври 2009 г. Комисията прие Съобщението, озаглавено „Инвестиране в разработването на нисковъглеродни енергийни технологии“ (2), в което бе изтъкната ролята на предвиденото по настоящото Решение финансиране за изпълнението на Европейския стратегически план за енергийни технологии (SET-Plan), във връзка с необходимите демонстрационни проекти.
(4)
Финансирането по настоящото решение следва да зависи от разрешаването от страна на Комисията на всяка представляваща държавна помощ компонента в общия финансов принос от публични източници, в съответствие с членове 107 и 108 от Договора, с оглед да се гарантира, че този вид финансиране е ограничено до степента, необходима за осигуряване на изпълнението и експлоатацията на съответния проект, като се отчитат потенциалните отрицателни въздействия върху конкуренцията. Във връзка с горепосоченото, държавите-членки следва да уведомяват Комисията за всяко финансиране, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
(5)
Предоставяното по настоящото решение финансиране не е част от общия бюджет на Европейския съюз. Следователно, то може да бъде комбинирано с финансиране чрез други инструменти, включително структурните и кохезионните фондове, както и Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ). Също така, то може да бъде комбинирано и с кредитно финансиране, предоставено от Инструмента за финансиране със споделяне на риска (ИФСР), създаден от Общността и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
(6)
С цел да се избегне конкуренция между държавите-членки по отношение на размера на субсидиите, финансирането по настоящото решение следва да се фиксира на 50 % от съответните разходи, освен ако общата сума на финансирането по настоящото решение би надхвърлила лимита от 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии, съгласно определението в Директива 2003/87/ЕО, като в този случай финансирането следва да не надвишава 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии. Също така, финансирането по настоящото решение следва да представлява допълнение към значително съфинансиране от страна на съответния оператор. За да не се предоставя преференциално третиране на проекти, финансирани от ЕЕПВ, финансирането по настоящото решение следва да бъде намалявано със сума, равна на финансирането, получено от ЕЕПВ.
(7)
Изграждането на демонстрационна програма на Европейския съюз, включваща възможно най-добрите проекти, обхващащи широк спектър от технологии и имащи географски балансирано разположение по територията на държави-членки, техните изключителни икономически зони и континенталните им шелфове, не би могло да бъде постигнато в достатъчна степен, ако проектите се избират на национално равнище. По тази причина, изборът на проекти следва да бъде проведен на равнището на Европейския съюз. С оглед да се осигури съгласуваност с националните процедури за избор и финансиране на проекти, отговорността за събирането на подадени от спонсорите заявки за финансиране, както и за оценката на проектите въз основа на посочените в настоящото решение критерии за допустимост, следва да бъде поета от държавите-членки. Тъй като финансираните по настоящото решение проекти в повечето случаи ще бъдат съфинансирани от държавите-членки, би следвало държавите-членки да имат възможността да решават кои проекти желаят да подкрепят и чии заявки желаят да подадат за процедурата на избор на проекти на равнището на Съюза. Целта не е подаването на тези заявки да заменя уведомлението за държавна помощ, което следва да се направи в случаите, когато финансирането съдържа компонента, представляваща държавна помощ. Ролята на държавите-членки следва да бъде допълнително засилена - чрез провеждане на допълнителна консултация със съответните държави-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, а също и чрез представяне на проектосписъка на избраните проекти, включително и за качеството на проектите на Комитета по изменение на климата, преди да бъдат взети решенията за предоставяне на финансиране.
(8)
В светлината на своя опит в областта на избора и финансирането на проекти, Комисията потърси начин да включи в изпълнението на настоящото решение ЕИБ. ЕИБ се съгласи, че действайки от името, от страна и за сметка на Комисията, тя би могла да изпълни някои задачи по отношение на избора на проекти, монетизирането на квоти за емисии на парникови газове и управлението на приходите. Конкретните условия за това сътрудничество, включително заплащането на ЕИБ, следва да бъдат формулирани в съответно споразумение между Комисията и ЕИБ, което подлежи на одобрение от управляващите органи на ЕИБ. Заплащането на ЕИБ за изпълнението на тези задачи следва да бъде от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
(9)
Наличните приходи от съответните 300 милиона квоти следва да бъдат предоставени на два кръга на покани за предложения, за да се даде възможност, от една страна, достигналите степен на зрелост проекти да получат финансиране още при първия кръг, а от друга страна - да бъдат коригирани при втория кръг всякакви възможни технически или географски дисбаланси. В случай на недостатъчна конкуренция в определена подкатегория от проекти при първия кръг, решенията за предоставяне на финансиране в тази подкатегория следва да бъдат отложени за втория кръг, с оглед постигане на максимално оползотворяване на финансовите средства по настоящото решение.
(10)
Финансирането по настоящото решение следва да бъде предоставяно само на проекти, използващи технологии, които са новаторски спрямо съвременното техническо равнище в ключовите направления на съответната технология. Тези технологии следва все още да не са в търговско разпространение, но да са достатъчно зрели, за да могат да бъдат демонстрирани в мащаб, предхождащ мащаба на стопанска реализация. За тях следва да съществуват разумно обосновани перспективи за успешна реализация, като се има предвид, че техническите рискове са неизбежни, а предлаганият мащаб на демонстрацията трябва да е такъв, че да не обуславя появата на значими допълнителни проблеми при по-нататъшното му увеличаване. Също така проектите следва да имат значителен потенциал за възпроизводство, и по този начин да осигуряват значителни перспективи за икономически ефективно намаляване на емисиите на CO2 - както в Съюза, така и глобално. Ето защо избираеми за финансиране следва да бъдат само проекти, които попадат в специфични категории и които съответстват на специфични изисквания, формулирани в настоящото решение.
(11)
С оглед на осигуряване на разнообразие в технологиите, в първия кръг от покани за предложения следва да бъдат финансирани 8 демонстрационни проекта за CCS (включително поне по един и не повече от три проекта във всяка проектна категория, като поне три от проектите следва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище, и поне три да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой), а в областта на ВЕИ - по един проект във всяка от проектните подкатегории в първия кръг от покани за предложения. Ако има достатъчно средства, би могло да се финансират повече проекти, като се поддържа балансът между демонстрационните проекти за улавяне и съхранение на СО2 (CCS) и демонстрационните проекти за възобновяеми енергийни източници (ВЕИ). Също така, с оглед осигуряване на географски баланс, във всяка държава-членка следва да бъде финансиран поне по един и не повече от три проекта. Този критерий не се отнася за проектите, които поради своя характер са предназначени да бъдат изпълнявани на територията на няколко държави-членки.
(12)
По принцип, следва да бъдат избрани тези проекти, чрез които се постига съответствие с изискванията за брой проекти във всяка категория по икономически най-ефективен начин.
(13)
С оглед да се осигури влизането в експлоатация по план на избраните проекти, както и ефективното използване на финансовите средства, следва решенията за предоставянето на финансиране да зависят от наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на нормативната уредба на Европейския съюз, както и от вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, като тези условия следва да бъдат изпълнени в рамките на определен срок след приемането на решенията за предоставяне на финансиране.
(14)
Държавите-членки следва да изплащат на проектите приходите въз основа на правно обвързващи инструменти. Както се изисква в Директива 2003/87/ЕО, изплащането следва да се прави веднъж годишно, въз основа, при демонстрационни проекти за CCS - на съхраненото количество CO2, както то е докладвано, установено чрез мониторинг и верифицирано съгласно Директива 2003/87/ЕО, или съответно при демонстрационни проекти за ВЕИ - въз основа на произведеното количество енергия. От друга страна, в случаите при които държавите-членки гарантират, че всякакво свръхфинансиране ще бъде върнато, следва да е възможно да се изплаща част от финансирането или цялото финансиране за даден проект преди неговото влизане в експлоатация. Като се има предвид особената значимост в контекста на демонстрационната програма за обмен на знания, финансирането следва да се предоставя само ако са спазени изискванията за обмен на знания.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се създават правила и критерии за следните дейности:
1.
Избор на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 („демонстрационни проекти за CCS“) и на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия („демонстрационни проекти за ВЕИ“), посочени в Директива 2003/87/ЕО.
2.
Монетизиране на квотите, посочени в Директива 2003/87/ЕО, за подпомагане на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, както и управление на съответните приходи.
3.
Изплащане на приходите и изпълнението на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ.
Настоящото решение, включително разпоредбите по отношение на осребряването на квотите за емисии, не засяга другите актове за прилагане, приети съгласно Директива 2003/87/ЕО.
Член 2
Принципи
1. Броят на квотите от резерва за нови участници, посочени в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, ще възлиза на 300 милиона.
2. Изборът на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, които да бъдат финансирани по настоящото решение, ще се проведе в рамките на два кръга от покани за предложения за проекти, организирани от Комисията и адресирани до държави-членки, обхващащи съответно еквивалента на 200 милиона квоти за първия кръг от покани за предложения, и еквивалента на 100 милиона квоти плюс неизползваната част от първия кръг от покани за предложения, за втория кръг от покани за предложения.
3. Освен ако това не противоречи на посоченото в член 10а, параграф 8, четвърта алинея, четвърто изречение от Директива 2003/87/ЕО, финансирането по настоящото решение представлява 50 % от съответните разходи. Ако общото поискано публично финансиране е по-малко от 50 % от съответните проектни разходи, по настоящото решение се предоставя цялото поискано публично финансиране.
Когато обаче финансирането по настоящото решение е комбинирано с финансиране от Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ), финансирането по настоящото решение се намалява със сумата на финансирането, получено от ЕЕПВ.
Член 3
Съответни разходи
1. За целите на член 2, параграф 3 се прилагат правилата, посочени в параграфи от 2 до 5 от настоящия член.
2. Съответните разходи за демонстрационните проекти за CCS представляват тези инвестиционни разходи, които проектът включва поради прилагането на CCS, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на разликата между експлоатационните приходи и разходи, дължащи се на прилагането на CCS през първите 10 години на експлоатация.
3. Съответните разходи за демонстрационните проекти за ВЕИ представляват тези допълнителни инвестиционни разходи, които проектът включва в резултат от прилагането на новаторска технология за възобновяема енергия, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на отклонението на разликата между експлоатационните приходи и разходи през първите 5 години на експлоатация, спрямо разликата между приходите и разходите при конвенционално производство със същия капацитет за реално енергопроизводство.
4. Инвестиционните разходи, посочени в параграфи 2 и 3, включват разходите за инвестиции в земя, инсталации и съоръжения.
Също така, инвестиционни разходи могат да включват инвестиции в трансфер на технологии и лицензии за използване на ноу-хау (наричани по-нататък „нематериални активи“), когато са изпълнени следните условия:
а)
нематериалният актив може да се счита за подлежащ на амортизация актив;
б)
нематериалният актив е закупен при пазарни условия, на възможно най-ниска цена;
в)
нематериалният актив остава в организацията на получателя на финансирането през период от поне пет години.
Ако нематериалният актив бъде продаден преди изтичането на посочения в буква в) петгодишен период, приходът от продажбата следва да бъде изваден от съответните разходи.
5. Нетните експлоатационни разходи и приходи, посочени в параграфи 2 и 3, се основават на възможно най-добра прогнозна оценка на поеманите от проекта експлоатационни разходи и да отчитат всички допълнителни приходи, дължащи се на схеми за подпомагане, дори и ако те не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, а също и избегнатите разходи и съществуващите данъчни насърчителни мерки.
Член 4
Роля на ЕИБ
Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) изпълнява своите задачи по настоящото решение по искане, от името и за сметка на Комисията. Комисията носи отговорност по отношение на трети страни.
За изпълнението на тези задачи на ЕИБ се заплаща от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
Комисията и ЕИБ сключват споразумение, съдържащо конкретните условия, при които ЕИБ изпълнява своите задачи.
Член 5
Процедура за избор на проекти
1. Поканите за предложения за проекти са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Държавите-членки събират заявките за финансиране на проекти, планирани да бъдат изпълнявани на тяхна територия.
В случаите, обаче, когато даден проект се планира да бъде изпълняван на територията на няколко държави-членки (наричан по-нататък „трансграничен проект“), получилата заявката за финансиране държава-членка информира за това другите съответни държави-членки и сътрудничи с другите държави-членки, с оглед на постигането на общо решение относно подаването на предложението за проект от тази държава-членка.
3. Държавите-членки преценяват дали даден проект отговаря на условията за допустимост, посочени в член 6. Ако случаят е такъви ако държавата-членка поддържа проекта, тя подава предложението в ЕИБ и информира за това Комисията.
При подаването на предложения за финансиране, съответната държава-членка предоставя за всеки проект следната информация:
а)
съответните разходи, в евро, посочени в член 2, параграф 3;
б)
общо поисканото публично финансиране, в евро, което представлява съответните разходи минус приноса на оператора за покриването на тези разходи;
в)
най-добрата възможна оценка на нетната настояща стойност на допълнителните приходи, дължащи се на схеми за подпомагане и изчислени съгласно посоченото в член 3, параграф 5;
г)
за демонстрационните проекти за CCS - общото прогнозно количество CO2, разположено в геоложки обекти през първите десет години на експлоатация; за демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация.
Също така, държавите-членки уведомяват Комисията за всяко финансиране на дадения проект, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
4. Въз основа на подадените предложения съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕИБ извършва оценка на финансовата и техническа жизнеспособност (на финансовата и техническата целесъобразност) на проектите, съгласно член 7.
В случаите когато съответната оценка доведе до положително заключение, ЕИБ дава препоръки до Комисията, съгласно член 8, за решения за предоставяне на финансиране.
5. Въз основа на посочените в параграф 4 препоръки, след като бъде проведена допълнителна консултация със съответните държавите-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, и след получаването на становище от Комитета по изменение на климата - в съответствие с член 3 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (3), Комисията взема решения за предоставяне на финансиране, адресирани към съответните държави-членки, в които се посочва предоставеното финансиране за съответните проекти в евро.
Член 6
Критерии за допустимост
1. Даден проект е допустим за предоставяне на финансиране, когато са изпълнени следните критерии:
а)
проектът трябва да попада в една от категориите, посочени в приложение I, част А;
б)
проектът трябва да съответства на изискванията, посочени в приложение I, част Б;
в)
проектите, изброени в приложение I, част А, точка II, трябва да са новаторски по своя характер. Съществуващите и доказани технологии не са избираеми.
2. Ако дадена държава-членка няма възможност да подаде в ЕИБ в съответствие с член 5, параграф 3 такива предложения за проекти, попадащи в посочените в приложение I, част А, точка II подкатегории, които да отговарят на съответните прагови стойности за съответните подкатегории, тази държава-членка може да подаде и предложения за проекти с характеристики под праговите стойности и тези проекти, чрез дерогация от изискванията в параграф 1, се считат за избираеми.
Член 7
Финансова и техническа целесъобразност на проектите
ЕИБ прави оценка на целесъобразността на всеки предложен проект съгласно спецификациите, изброени в поканите за предложения за проекти, посочени в член 5, параграф 1, като оценката обхваща най-малко следните аспекти:
1.
технически обхват;
2.
разходи;
3.
финансиране;
4.
изпълнение;
5.
експлоатация;
6.
въздействие върху околната среда;
7.
процедури за възлагане на поръчки.
Член 8
Избор на проекти
1. Финансирани са осем проекта, отговарящи на характеристиките в приложение I, част А, точка I и по един проект от всяка проектна подкатегория, посочена в приложение I, част А, точка II.
Ако финансовите ресурси позволяват, обаче, могат да бъдат финансирани и допълнителни проекти, като се поддържа балансът между демонстрационни проекти за CCS и за ВЕИ.
В случай че в дадена подкатегория са подадени не повече от две предложения, Комисията прави оценка на възможните последици от ограничения брой предложения за конкуренцията при избора на проекти по настоящото решение и може, когато е уместно, да реши да отложи за втория кръг вземането на решения за предоставяне на финансиране за съответната подкатегория.
2. Проектите са класирани по реда на увеличаване на разходите за единица резултат. Демонстрационните проекти за CCS са класирани в обща група. Демонстрационните проекти за ВЕИ са класирани поотделно във всяка от подкатегориите, посочени в приложение I, част А, точка II.
За целите на първата алинея разхода за единица резултат се изчислява като се раздели сборът на паричните суми, дефинирани в член 5, параграф 3, букви б) и в), на резултата от проекта. Резултатът от проекта представлява, в случая на демонстрационните проекти за CCS, общото прогнозно количество CO2, което ще бъде съхранено през първите десет години от експлоатацията, а съответно в случая на демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, което ще бъде произведено през първите пет години от експлоатацията.
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за CCS, класираните най-напред проекти са избрани по реда на тяхното класиране, при условие че са спазени следните критерии:
а)
от всяка проектна категория трябва да има избран поне по един и не повече от три проекта;
б)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище (hydrocarbon reservoir storage); и
в)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой (saline aquifer storage).
Когато тези критерии не са спазени, разглежданият за избор проект не бива избран и се преминава към разглеждане на възможността за избор на следващия проект в класацията. Този процес продължава, докато бъдат избрани осем проекта;
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за ВЕИ,от всяка подкатегория ще бъде избран класираният на първо място проект. Ако при който и да е от кръговете с покана за предложения за проекти се получи така, че за една или повече подкатегории няма избираеми и финансово и технически жизнеспособни проекти, ще бъдат финансирани съответен брой проекти в други подкатегории от същата категория. Подробна информация по този въпрос се посочва в поканите за предложения за проекти, които ще бъдат обявени съгласно член 5, параграф 1.
Избраните демонстрационни проекти за CCS образуват заедно „групата проекти за CCS“, а съответно избраните демонстрационни проекти за ВЕИ - съответно „групата проекти за ВЕИ“.
3. Чрез дерогация от параграф 1, в случай че общото поискано финансиране по настоящото решение надхвърли разполагаемите средства, броят на избраните проекти се намалява, така че исканото финансиране да бъде намалено в еднаква пропорция по отношение на всяка от групите, посочени в третата и петата алинеи от параграф 2.
От всяка от групите отпада първо този проект, който има най-висок специфичен разход за единица резултат, като следващият отпадащ проект е този, който е с най-висок разход за единица резултат в останалите категории. Процедурата се повтаря докато исканото финансиране влезе в рамките на разполагаемите средства.
4. При условие че са налице съответни предложения за проекти, подадени в ЕИБ съгласно член 5, параграф 3, и препоръчани от ЕИБ за вземането на решения за финансиране от страна на Комисията съгласно член 5, параграф 4, във всяка държава-членка членка се финансира поне по един проект и не повече от три проекта.
Първата алинея обаче не се отнася за трансграничните проекти.
Член 9
Решения за предоставяне на финансиране
Решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, в срок от 24 месеца след вземането на решения за предоставяне на финансиране.
По отношение на демонстрационните проекти за CCS със съхранение в солени водоносни слоеве, решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения,съответно в срок от 36 месеца след вземането на решението за предоставяне на финансиране.
Ако условията, посочени в първата или втората алинеи не бъдат изпълнени, решенията за предоставяне на финансиране губят своята правна сила.
Член 10
Монетизиране на квоти и управление на приходи
1. За целите на монетизиране на квоти и управление на приходите Комисията действа от името на държавите-членки.
2. Държавите-членки и Комисията осигуряват за това 300-те милиона квоти, посочени в член 2, параграф 1, да бъдат прехвърлени на ЕИБ за монетизиране и управление на приходите.
3. ЕИБ продава квотите за първия кръг от покани за предложения преди решенията за предоставяне на финансиране за всеки от кръговете, посочени в член 5, параграф 1, да са взети от Комисията.
ЕИБ управлява приходите и ги прехвърля на държавите-членки, в съответствие с изискванията за изплащане съгласно член 11.
Член 11
Изплащане на приходи и използване на неизплатени приходи
1. Държавите-членки изплащат приходите на проектните спонсори въз основа на правно обвързващи инструменти, в които е определено най-малко следното:
а)
кой е проектът и колко е предоставеното финансиране в евро;
б)
датата на пускане в експлоатация;
в)
изискванията за обмен на знания съгласно член 12;
г)
изискванията относно изплащането на приходите, съгласно посоченото в параграфи от 2 до 6 на настоящия член;
д)
изискванията за докладване съгласно член 13;
е)
информацията относно условията за приложимост на решението за финансиране, посочени в член 9.
За първия кръг от покани за предложения, посочени в член 5, параграф 1, датата на пускане в експлоатация, посочена в първата алинея, буква б) от настоящия параграф, е не по-късно от 31 декември 2015 г., освен когато съответното решение за предоставяне на финансиране е прието след 31 декември 2011 г., в който случай датата на пускане в експлоатация е не по-късно от четири години от датата на решение за предоставяне на финансиране.
2. Изплащането се прави веднъж годишно. Изплащаната сума представлява, при демонстрационните проекти за CCS, количеството съхранен през съответната година CO2, както е установено чрез мониторинг, докладвано и верифицирано съгласно членове 14 и 15 от Директива 2003/87/ЕО, умножено по размера на финансирането, а при демонстрационните проекти за ВЕИ - съответно количеството на произведената енергия, умножено по размера на финансирането.
Размерът на финансирането се изчислява чрез разделяне на предоставеното финансиране на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество CO2, съхранено през първите десет години на експлоатация при демонстрационните проекти за CCS, или съответно - на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация, при демонстрационните проекти за ВЕИ.
3. Изплащането за определена година се извършва само когато са спазени изискванията за съответната година за обмен на знания.
4. Изплащането се ограничава за период от десет години след датата, посочена в параграф 1, буква б) при демонстрационните проекти за CCS, и за период от пет години след тази дата при демонстрационните проекти за ВЕИ. Общо изплатените средства не надхвърлят предоставеното финансиране, посочено в параграф 1, буква а).
5. В случаите при които съответната държава-членка гарантира, че всяко финансиране, надвишаващо финансирането, определено в параграфи от 2, 3 и 4, ще бъде върнато на ЕИБ, част или цялото финансиране за даден проект може да бъде изплатено преди съответното пускане в експлоатация на този проект, съгласно условията, определени в решението за предоставяне на финансиране.
6. Без да се засяга втората алинея от член 4, приходите, които не са изплатени на проекти, както и доходът, произтичащ от управлението на приходите, ще се използва за съфинансиране на допълнителни демонстрационни проекти по настоящото Решение до 31 декември 2015 г.
Държавите-членки превеждат обратно на ЕИБ приходите, които не са изплатени.
След 31 декември 2015 г. останалите средства се натрупват за държавите-членки. Накрая на изплащането, тези средства ще бъдат прехвърлени на държавите-членки, в съответствие с принципите, формулирани в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 12
Обмен на знания
Държавите-членки осигуряват за това всички оператори на проекти, участници в проектни консорциуми, доставчици и подизпълнители, които имат значителен приход от предоставеното публично финансиране във връзка с разработването на техния продукт или услуга, да споделят информацията относно посочените в приложение II елементи с други оператори на проекти, публични власти, изследователски институти, неправителствени организации и с обществеността, в съответствие с допълнителните спецификации, които са изброени в посочените в член 5, параграф 1 покани за предложения за проекти.
Информация се обменя на годишна основа и включва цялата информация, която е създадена и обработена през дадена година.
Член 13
Докладване от държавите-членки
По време на периодите, посочени в член 11, параграф 4, държавите-членки подават до Комисията всяка година, в срок до 31 декември от съответната година, доклади за изпълнението на проектите.
Тези доклади съдържат най-малко следната информация за всеки проект:
1.
Количеството съхранен CO2 или количеството произведена чиста енергия.
2.
Изплатените средства.
3.
Всякакви значими проблеми при изпълнението на проекта.
Член 14
Доклад от Комисията
След приключването на първия кръг от покани за предложения за проекти, Комисията докладва на Комитета по изменение на климата за изпълнението на този кръг от покани за предложения, посочвайки дали е необходимо изменение на настоящото решение с оглед осигуряване на географска и техническа балансираност при втория кръг от покани за предложения.
Член 15
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2010 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 3. novembris),
ar ko nosaka kritērijus un pasākumus tādu komerciālu demonstrējumu projektu finansēšanai, kuru mērķis ir CO2 uztveršana un ģeoloģiska uzglabāšana videi drošā veidā, kā arī inovatīvu atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju demonstrējumu projektu finansēšanai atbilstīgi sistēmai par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecību Kopienā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 7499)
(2010/670/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (1), un jo īpaši tās 10.a panta 8. punkta trešo daļu,
tā kā:
(1)
Eiropadomes 2008. gada jūnija sanāksmē Komisija tika aicināta pēc iespējas ātrāk izveidot mehānismu, kas veicinātu dalībvalstu un privātā sektora ieguldījumus, lai nodrošinātu, ka līdz 2015. gadam ir uzceltas un darbojas līdz pat 12 oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas (“CCS”) demonstrējumu iekārtas.
(2)
Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 8. punktā ir noteikts mehānisms tādu komerciālo demonstrējumu projektu finansēšanai, kuru mērķis ir CO2 uztveršana un ģeoloģiska uzglabāšana videi drošā veidā (turpmāk - “CCS demonstrējumu projekti”), un inovatīvu atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju demonstrējumu projektu finansēšanai (turpmāk - “RES demonstrējumu projekti”). Nolūkā nodrošināt šā mehānisma nevainojamu funkcionēšanu ir jānosaka gan noteikumi, gan kritēriji šādu projektu atlasei un īstenošanai, kā arī pamatprincipi kvotu monetizācijai un ieņēmumu pārvaldībai.
(3)
Komisija 2009. gada 7. oktobrī pieņēma paziņojumu ar nosaukumu “Ieguldījumi zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju attīstībā” (2), kurā uzsver šajā lēmumā paredzētā finansējuma nozīmi, lai īstenotu Eiropas energotehnoloģiju stratēģisko plānu (SET plānu) attiecībā uz nepieciešamajiem demonstrējumu projektiem.
(4)
Finansējuma saņemšanai saskaņā ar šo lēmumu būtu jābūt atkarīgai no tā, vai Komisija apstiprina jebkādu valsts atbalsta komponentu vispārējā finansiālajā ieguldījumā no publiskiem avotiem atbilstīgi Līguma 107. un 108. pantam, lai nodrošinātu, ka finansējums nepārsniedz apjomu, kas nepieciešams projekta īstenošanai un ekspluatācijai, ņemot vērā iespējamo negatīvo ietekmi uz konkurenci. Tāpēc dalībvalstīm jāinformē Komisija par jebkādu finansējumu, kurā ietverts valsts atbalsts atbilstīgi Līguma 108. panta 3. punktam, lai būtu iespējama šajā lēmumā noteiktās atlases procedūras koordinēšana ar valsts atbalsta izvērtēšanu.
(5)
Saskaņā ar šo lēmumu nodrošinātais finansējums nav daļa no Eiropas Savienības vispārējā budžeta. Tāpēc to var apvienot ar finansējumu no citiem instrumentiem, tostarp Struktūrfondiem un Kohēzijas fonda un Eiropas enerģētikas programmas ekonomikas atveseļošanai (EEPEA). To var apvienot arī ar aizdevumu finansējumu, kas paredzēts Savienības un Eiropas Investīciju bankas (EIB) izveidotajā Riska dalīšanas finanšu mehānismā (RDFM).
(6)
Lai nepieļautu, ka dalībvalstis savstarpēji konkurē par subsīdiju piešķiršanu, saskaņā ar šo lēmumu paredzētais finansējums būtu jānosaka 50 % apmērā no attiecīgajām izmaksām, ja vien finansējuma kopējais apjoms saskaņā ar šo lēmumu nepārsniedz robežvērtību 15 % apmērā no kopējām pieejamajām kvotām, kā norādīts Direktīvā 2003/87/EK, - šādā gadījumā finansējums būtu jāierobežo līdz 15 % no kopējām pieejamajām kvotām. Turklāt šādam finansējumam būtu jāpapildina būtisks operatora nodrošināts līdzfinansējums. Lai nedotu priekšrocības projektiem, kurus finansē EEPEA ietvaros, saskaņā ar šo lēmumu paredzētais finansējums jāsamazina par summu, kas atbilst no EEPEA saņemtajam finansējumam.
(7)
ES demonstrējumu programmas izveidošanu, tajā iekļaujot labākos iespējamos dažāda veida tehnoloģiju projektus ģeogrāfiski sabalansētās atrašanās vietās dalībvalstu teritorijā, to ekskluzīvajās ekonomiskajās zonās un kontinentālajos šelfos, nevar pienācīgi nodrošināt, ja projektu atlase notiek dalībvalstu līmenī. Tāpēc projektu atlase jāveic Savienības līmenī. Lai nodrošinātu saskaņotību ar dalībvalstu atlases un finansēšanas procedūrām, dalībvalstīm būtu jābūt atbildīgām par to, lai apkopotu finansējuma pieteikumus no sponsoriem, un par to, lai izvērtētu projektus, pamatojoties uz šajā lēmumā noteiktajiem atbilstības kritērijiem. Tā kā saskaņā ar šo lēmumu finansētos projektus vairumā gadījumu līdzfinansēs dalībvalstis, dalībvalstīm jābūt iespējai izlemt, kurus projektus tās vēlas atbalstīt un kurus pieteikumus tās vēlas iesniegt izskatīšanai Savienības atlases procesā. Šo pieteikumu iesniegšana nav paredzēta paziņojuma par valsts atbalstu aizstāšanai gadījumos, kad finansējumā ietilpst valsts atbalsta elements. Jāpalielina dalībvalstu iesaiste, paredzot vēl vienu dialogu ar dalībvalstīm, lai attiecīgā gadījumā pārliecinātos par kopējā ieguldītā publiskā finansējuma vērtību un struktūru, un pirms piešķiršanas lēmuma pieņemšanas iesniedzot izvēlēto projektu saraksta projektu Klimata pārmaiņu komitejā, tostarp attiecībā uz projektu kvalitāti.
(8)
Ņemot vērā EIB speciālās zināšanas saistībā ar projektu atlasi un finansēšanu, Komisija ir vērsusies pie EIB, lai iesaistītu to šā lēmuma īstenošanā. EIB ir piekritusi, darbojoties pēc Komisijas lūguma, tās vārdā un uz tās rēķina veikt noteiktus uzdevumus saistībā ar projektu atlasi, kvotu monetizāciju un ieņēmumu pārvaldību. Sadarbības konkrētie noteikumi un nosacījumi, tostarp atlīdzība EIB, nosakāma nolīgumā starp Komisiju un EIB, kuram būtu jāsaņem apstiprinājums no EIB lēmumu pieņemšanas struktūrām. Par minēto uzdevumu veikšanu EIB ir jāsaņem atlīdzība no ienākumiem, kas gūti, tai pārvaldot ieņēmumus.
(9)
Pieejamie ieņēmumi no 300 miljoniem kvotu būtu jāpiešķir, izmantojot divas priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtas, lai, no vienas puses, ļautu rūpīgi izstrādātiem projektiem saņemt finansējumu jau pirmajā kārtā un, no otras puses, nodrošinātu otrajā kārtā iespēju koriģēt jebkādas tehniskas vai ģeogrāfiskas nelīdzsvarotības. Ja kādā konkrētā projektu apakškategorijā pirmajā kārtā nav pietiekamas konkurences, lēmumi par piešķiršanu šajā apakškategorijā būtu jāatliek līdz otrajai kārtai, lai maksimāli lietderīgi izmantotu saskaņā ar šo lēmumu pieejamo finansējumu.
(10)
Finansējums atbilstīgi šim lēmumam būtu jārezervē projektiem, kuros izmantotas tādas tehnoloģijas, kas ir novatoriskas salīdzinājumā ar modernāko pieejamo katras tehnoloģijas galveno apakšvirzienu. Šīs tehnoloģijas vēl nedrīkst būt komerciāli pieejamas, tomēr tām būtu jābūt pietiekami attīstītām, lai tās varētu izmantot demonstrējumiem pirmskomerciālā mērogā. Jābūt pietiekami labām izredzēm, ka šo tehnoloģiju demonstrējumi norisināsies sekmīgi, tomēr ņemot vērā, ka tehnoloģiskie riski ir neizbēgami. Turklāt ierosinātajam demonstrējumu mērogam būtu jābūt tādam, lai nebūtu paredzamas nekādas būtiskas papildu problēmas no tā turpmākas palielināšanas. Tehnoloģijām būtu jābūt arī augstam replikācijas potenciālam un tādējādi būtu jānodrošina ievērojamas izredzes rentablā veidā samazināt CO2 emisijas gan Savienībā, gan pasaulē. Tādējādi finansējuma piešķiršanai būtu jāatbilst tikai tādiem projektiem, kuri ietilpst konkrētās projektu kategorijās un kuri atbilst šajā lēmumā noteiktiem konkrētiem noteikumiem.
(11)
Lai nodrošinātu tehnoloģiju dažādību, pirmajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā būtu jāfinansē 8 CCS demonstrējumu projekti (ne mazāk kā viens un ne vairāk kā trīs projekti katrā projektu kategorijā, vismaz trīs saistībā ar uzglabāšanu ogļūdeņražu atradnēs un vismaz trīs saistībā ar uzglabāšanu sālsūdens nesējslānī) un viens projekts būtu jāfinansē katrā no RES projektu apakškategorijām pirmajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā. Ja ir pietiekami daudz resursu, vajadzētu būt iespējai finansēt vairāk projektu, saglabājot līdzsvaru starp CCS un RES demonstrējumu projektiem. Turklāt, lai nodrošinātu ģeogrāfisko līdzsvaru, vienā dalībvalstī būtu jāfinansē ne mazāk kā viens un ne vairāk kā trīs projekti. Šis kritērijs neierobežo tos projektus, kurus to būtības dēļ paredzēts īstenot vairāku dalībvalstu teritorijās.
(12)
Principā būtu jāatlasa projekti, ar kuriem visrentablākajā veidā var izpildīt prasības par projektu skaitu katrā kategorijā.
(13)
Lai nodrošinātu, ka atlasītie projekti tiek īstenoti, kā plānots, un ka finansējums tiek izmantots efektīvi, lēmumi par piešķiršanu būtu jāpieņem ar nosacījumu, ka noteiktā laika periodā pēc lēmumu par piešķiršanu pieņemšanas dalībvalstīs ir saņemtas visas attiecīgās valsts atļaujas saskaņā ar attiecīgajām prasībām atbilstīgi Savienības tiesību aktiem un sponsori ir pieņēmuši galīgos lēmumus par ieguldījumiem.
(14)
Dalībvalstīm būtu jāizmaksā ieņēmumi projektiem, pamatojoties uz juridiski saistošiem instrumentiem. Kā noteikts Direktīvā 2003/87/EK, izmaksai jānotiek katru gadu, pamatojoties uz CO2 daudzumu, ko uzglabā CCS demonstrējumu projektu ietvarā, pamatojoties uz ziņojumiem, to monitoringu un pārbaudēm saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, un pamatojoties uz enerģijas daudzumu, ko saražo RES projektos. Tomēr, ja dalībvalstis garantē, ka jebkāds finansējuma pārpalikums tiks atmaksāts, būtu jābūt iespējai izmaksāt daļu vai visu projekta finansējumu pirms ekspluatācijas uzsākšanas. Ņemot vērā to, ka demonstrējumu programmas kontekstā īpaši svarīga ir zināšanu apmaiņa, finansējums jāizmaksā tikai tad, ja ir ievērotas zināšanu apmaiņas prasības.
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Klimata pārmaiņu komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
Šajā lēmumā noteikti šādi noteikumi un kritēriji:
1)
Direktīvā 2003/87/EK minēto komerciālo demonstrējumu projektu, kuru mērķis ir CO2 uztveršana un ģeoloģiska uzglabāšana videi drošā veidā, (“CCS demonstrējumu projekti”) un inovatīvu atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju demonstrējumu projektu (“RES demonstrējumu projekti”) atlase;
2)
Direktīvā 2003/87/EK minēto kvotu monetizācija CCS un RES demonstrējumu projektu atbalstam un saistīto ieņēmumu pārvaldība;
3)
ieņēmumu izmaksa un CCS un RES demonstrējumu projektu īstenošana.
Šis lēmums, tostarp tā noteikumi, kas saistīti ar kvotu monetizāciju, neierobežo citus īstenošanas aktus, kuri pieņemti saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK.
2. pants
Principi
1. Kvotu daudzums jauno iekārtu rezervei, kas minēts Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 8. punktā, ir 300 miljoni.
2. CCS un RES demonstrējumu projektus finansēšanai atbilstīgi šim lēmumam izraugās divās priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtās, kuras organizē Komisija un kuras paredzētas dalībvalstīm, attiecīgi pirmajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājuma kārtā aptverot 200 miljonus kvotu un otrajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā aptverot 100 miljonus kvotu, kas netika izmantotas pirmajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā.
3. Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 8. punkta ceturtās daļas ceturto teikumu finansējums atbilstoši šim lēmumam ir 50 % no attiecīgajām izmaksām. Ja kopējais publiskā finansējuma pieprasījums ir mazāks par 50 % no attiecīgajām izmaksām, kopējo publiskā finansējuma pieprasījumu finansē saskaņā ar šo lēmumu.
Tomēr, ja šajā lēmumā paredzēto finansējumu apvieno ar finansējumu no Eiropas enerģētikas programmas ekonomikas atveseļošanai (EEPEA), šajā lēmumā paredzēto finansējumu samazina tādā apjomā, kādā finansējums saņemts no EEPEA.
3. pants
Attiecīgās izmaksas
1. Šā lēmuma 2. panta 3. punkta vajadzībām piemēro šā panta 2. līdz 5. punktā iekļautos noteikumus.
2. CCS demonstrējumu projektu attiecīgās izmaksas ir tās ieguldījumu izmaksas, ko rada CCS izmantošana projektā, atskaitot to ekspluatācijas ieguvumu un izmaksu labāko aplēšu neto pašreizējo vērtību, kuri, izmantojot CCS, rodas pirmo desmit CCS ekspluatācijas gadu laikā.
3. RES demonstrējumu projektu attiecīgās izmaksas ir tās papildu ieguldījumu izmaksas, kas rodas projekta realizācijas laikā, izmantojot inovatīvas atjaunojamās enerģijas tehnoloģijas, atskaitot to ekspluatācijas izmaksu un ieguvumu labāko aplēšu neto pašreizējo vērtību, kuri rodas pirmo piecu gadu laikā salīdzinājumā ar tradicionālu tādas pašas jaudas ražošanu enerģijas efektīvas ražošanas izteiksmē.
4. Ieguldījumu izmaksas, kas minētas 2. un 3. punktā, aptver ieguldījumus zemes platībā, rūpnīcā un aprīkojumā.
Ieguldījumu izmaksas var attiekties arī uz ieguldījumiem tehnoloģiju nodošanā un zinātības izmantošanas licencēm (turpmāk “nemateriālie aktīvi”), ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
nemateriālos aktīvus var uzskatīt par amortizējamiem aktīviem;
b)
nemateriālie aktīvi ir iegādāti atbilstīgi tirgus noteikumiem par zemāko iespējamo cenu;
c)
nemateriālie aktīvi atrodas saņēmēja uzņēmumā vismaz turpmākos piecus gadus.
Ja nemateriālos aktīvus pārdod, pirms ir beidzies otrās daļas c) apakšpunktā minētais piecu gadu termiņš, ieguvumu no pārdošanas atskaita no attiecīgajām izmaksām.
5. Neto ekspluatācijas izmaksas un ieguvumus, kas minēti 2. un 3. punktā, pamato uz ekspluatācijas izmaksu labākajām aplēsēm projektam saistībā ar ražošanas izmaksām, un tajos ņem vērā jebkādus papildu ieguvumus no atbalsta shēmām, pat ja tās nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē, apietās izmaksas un spēkā esošos nodokļu atvieglojumu pasākumus.
4. pants
EIB nozīme
Eiropas Investīciju banka (EIB) veic savus šajā lēmumā paredzētos uzdevumus pēc Komisijas pieprasījuma, Komisijas vārdā un uz tās rēķina. Komisija ir atbildīga attiecībā pret trešām personām.
Par minēto uzdevumu izpildi EIB saņem atlīdzību no ienākumiem, kas gūti, tai pārvaldot ieņēmumus.
Komisija un EIB slēdz nolīgumu, kurā iekļauj konkrētus noteikumus un nosacījumus, saskaņā ar kuriem EIB pilda savus uzdevumus.
5. pants
Atlases procedūra
1. Priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. Dalībvalstis apkopo finansējuma iesniegumus projektiem, kurus paredzēts īstenot to teritorijā.
Tomēr, ja projektu paredzēts īstenot vairāku dalībvalstu teritorijā (turpmāk “pārrobežu projekts”), dalībvalsts, kas saņem finansējuma iesniegumu, par to informē pārējās attiecīgās dalībvalstis un sadarbojas ar pārējām dalībvalstīm nolūkā vienoties, ka projektu iesniedz konkrētā dalībvalsts, kura saņem finansējuma iesniegumu.
3. Dalībvalstis novērtē, vai projekts atbilst 6. pantā iekļautajiem atbilstības kritērijiem. Ja projekts tiem atbilst un ja dalībvalsts atbalsta projektu, tā iesniedz priekšlikumu EIB un informē par to Komisiju.
Iesniedzot priekšlikumus finansējuma saņemšanai, dalībvalsts katram projektam norāda šādu informāciju:
a)
2. panta 3. punktā minētās attiecīgās izmaksas (euro);
b)
kopējais publiskā finansējuma pieprasījums (euro), ko aprēķina, no attiecīgajām izmaksām atņemot operatora ieguldījumu šo izmaksu segšanā;
c)
labākās aplēses par tīro pašreizējo vērtību papildu ieguvumiem no atbalsta shēmām, tās aprēķinot atbilstoši 3. panta 5. punktam;
d)
CCS demonstrējumu projektiem norāda kopējo CO2 daudzumu, kuru paredzēts uzglabāt pirmajos desmit ekspluatācijas gados, vai - RES demonstrējumu projektiem norāda kopējo enerģijas daudzumu, ko paredzēts saražot pirmajos piecos ekspluatācijas gados.
Dalībvalstis arī informē Komisiju par jebkādu projekta finansējumu, kurā ietverts valsts atbalsts saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu, lai būtu iespējama atlases procedūras koordinēšana ar valsts atbalsta izvērtējumu.
4. Pamatojoties uz saskaņā ar šā panta 3. punktu iesniegtajiem priekšlikumiem, EIB veic projekta finansiālās un tehniskās dzīvotspējas novērtējumu (pienācīgi rūpīgs finansiālais un tehniskais izvērtējums) atbilstīgi 7. pantam.
Ja novērtējuma rezultāts ir pozitīvs, EIB atbilstīgi 8. pantam sniedz Komisijai ieteikumus par piešķiršanas lēmumu pieņemšanu.
5. Pamatojoties uz 4. punktā minētajiem ieteikumiem, pēc vēlreizēja dialoga ar dalībvalstīm, kurā attiecīgā gadījumā tiek apstiprināta kopējā publiskā finansējuma ieguldījuma vērtība un struktūra, kā arī pēc Klimata pārmaiņu komitejas atzinuma saņemšanas saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK (3) 3. pantu Komisija pieņem lēmumus par piešķiršanu, kas adresēti attiecīgajām dalībvalstīm, norādot attiecīgajiem projektiem piešķirto finansējumu euro.
6. pants
Atbilstības kritēriji
1. Projektam var piešķirt finansējumu, ja ir izpildīti šādi kritēriji:
a)
projektam jāietilpst vienā no I pielikuma A daļā izklāstītajām kategorijām;
b)
projektam jāatbilst I pielikuma B daļā izklāstītajām prasībām;
c)
I pielikuma A.II daļā uzskaitītajiem projektiem pēc to būtības jābūt inovatīviem; tādām tehnoloģijām, kas jau pastāv un kas jau ir pārbaudītas, finansējumu nepiešķir.
2. Ja dalībvalsts nevar saskaņā ar 5. panta 3. punktu iesniegt EIB priekšlikumus projektiem, kas pieder pie kādas no I pielikuma A.II daļā norādītajām apakškategorijām un ievēro attiecīgās robežvērtības, šī dalībvalsts var iesniegt priekšlikumus projektiem jebkurai no attiecīgajām apakškategorijām zem attiecīgajām robežvērtībām, kas tad uzskatāmi par atbilstīgiem finansējuma piešķiršanai, atkāpjoties no 1. punkta.
7. pants
Finansiālā un tehniskā pamatotība
EIB veic iepriekšēju visu ierosināto projektu pamatotības novērtējumu saskaņā ar specifikācijām, kas noteiktas 5. panta 1. punktā minētajos priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumos, un aplūko vismaz turpmākos aspektus:
1)
tehnisko piemērošanas jomu;
2)
izmaksas;
3)
finansējumu;
4)
īstenošanu;
5)
ekspluatāciju;
6)
ietekmi uz vidi;
7)
iepirkuma procedūras.
8. pants
Projektu atlase
1. Finansē astoņus projektus, kas atbilst I pielikuma A.I daļai, un vienu projektu katrā apakškategorijā, kas iekļauta I pielikuma A.II daļā.
Tomēr, ja resursi to ļauj, var finansēt arī papildu projektus, gādājot par to, lai tiktu saglabāts līdzsvars starp CCS un RES demonstrējumu projektiem.
Ja konkrētajā apakškategorijā iesniegti ne vairāk kā divi priekšlikumi, Komisija izvērtē priekšlikumu ierobežotā skaita iespējamo ietekmi uz konkurenci attiecībā uz atlases veikšanu saskaņā ar šā lēmuma noteikumiem un attiecīgā gadījumā var nolemt atlikt lēmumus par līgumu piešķiršanu šajā attiecīgajā apakšnozarē uz otro priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtu.
2. Projektus sakārto augošā secībā atbilstoši izmaksām par izpildes vienību. CCS demonstrējumu projektus sakārto kā vienai grupai piederošus. RES demonstrējumu projektus kārto katrā no I pielikuma A.II daļā norādītajām apakškategorijām.
Pirmās daļas piemērošanas nolūkā izmaksas par izpildes vienību aprēķina, 5. panta 3. punkta b) un c) apakšpunktā norādītās summas dalot ar kopējo CO2 daudzumu, ko plānots uzglabāt pirmajos desmit ekspluatācijas gados attiecībā uz CCS demonstrējumu projektiem, vai kopējo tās enerģijas daudzumu, ko plānots saražot pirmajos piecos ekspluatācijas gados, attiecībā uz RES demonstrējumu projektiem.
Ja attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar 5. panta 5. punktu apstiprina, ka ir nodrošināts pietiekams publiskais finansējums attiecībā uz CCS demonstrējumu projektiem, atlasa projektus, kas ir saraksta augšgalā attiecīgajā sakārtotajā secībā, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi sekojošie kritēriji:
a)
katrā projektu kategorijā atlasa ne mazāk kā vienu un ne vairāk kā trīs projektus;
b)
atlasa vismaz trīs projektus, kuros paredzēta uzglabāšana ogļūdeņražu atradnēs;
c)
atlasa vismaz trīs projektus, kuros paredzēta uzglabāšana sālsūdens nesējslānī.
Ja netiek ievēroti minētie kritēriji, attiecīgo projektu atlasē neizvēlas un izskata nākamo augstāko projektu sarakstā atlasei. Minēto procedūru atkārto, līdz ir atlasīti astoņi projekti.
Ja attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar 5. panta 5. punktu apstiprina, ka ir nodrošināts pietiekams publiskais finansējums attiecībā uz RES demonstrējumu projektiem, atlasa projektus, kas ir katras apakškategorijas saraksta augšgalā. Ja nevienā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā vienā vai vairākās projektu apakškategorijās nav saņemti atbilstīgi, finansiāli un tehniski pamatoti projekti, finansē attiecīgu skaitu papildu projektus citās tās pašas projektu kategorijas apakškategorijās. Sīkākus noteikumus norāda priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumā saskaņā ar 5. panta 1. punktu.
Atlasītie CCS demonstrējumu projekti kopā veido “CCS grupu”, un atlasītie RES demonstrējumu projekti kopā veido “RES grupu”.
3. Atkāpjoties no 1. punkta, gadījumā, ja saskaņā ar šo lēmumu pieprasītā finansējuma kopsumma pārsniedz pieejamos līdzekļus, izraudzīto projektu skaitu samazina tā, lai pieprasītais finansējums proporcionāli samazinātos visās 2. punkta trešajā un piektajā daļā minētajās grupās.
Katrā no šīm grupām vispirms tiek noraidīti tie projekti, kuros ir augstākās izmaksas par izpildes vienību, pēc tam noraida tos, kuriem ir augstākās izmaksas par izpildes vienību citā kategorijā. Minēto procedūru atkārto, līdz pieprasītais finansējums atbilst pieejamajiem līdzekļiem.
4. Ja pietiek priekšlikumu, kas iesniegti EIB saskaņā ar 5. panta 3. punktu un ko EIB ieteikusi Komisijai finansējuma piešķiršanai saskaņā ar 5. panta 4. punktu, vienā dalībvalstī finansē ne mazāk kā vienu un ne vairāk kā trīs projektus.
Tomēr pirmā daļa neattiecas uz pārrobežu projektiem.
9. pants
Lēmumi par piešķiršanu
Lēmumus par piešķiršanu pieņem ar nosacījumu, ka 24 mēnešu laikā no lēmumu par piešķiršanu pieņemšanas izsniedz visas attiecīgās valsts atļaujas saskaņā ar attiecīgajām prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, Komisija apstiprina visus saistībā ar šo projektu piešķirtos valsts atbalstus un sponsori pieņem galīgos lēmumus par ieguldījumiem.
Attiecībā uz CCS demonstrējumu projektiem, kas paredz uzglabāšanu sālsūdens nesējslānī, lēmumus par piešķiršanu pieņem ar nosacījumu, ka 36 mēnešu laikā no lēmumu par piešķiršanu pieņemšanas izsniedz visas attiecīgās valsts atļaujas saskaņā ar attiecīgajām prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, Komisija apstiprina visus saistībā ar šo projektu piešķirtos valsts atbalstus un sponsori pieņem galīgos lēmumus par ieguldījumiem.
Ja pirmajā un otrajā daļā minētie nosacījumi nav izpildīti, lēmumi par piešķiršanu zaudē savu juridisko spēku.
10. pants
Kvotu monetizācija un ieņēmumu pārvaldība
1. Kvotu monetizācijas un ieņēmumu pārvaldības nolūkā Komisija rīkojas dalībvalstu vārdā.
2. Dalībvalstis un Komisija nodrošina, ka 300 miljonus kvotu, kas minētas 2. panta 1. punktā, nodod EIB, ieņēmumu monetizācijai un pārvaldībai.
3. Pirms Komisija pieņem lēmumus par piešķiršanu attiecībā uz katru no 5. panta 1. punktā minētajām priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtām, EIB pārdod pirmās priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtas kvotas.
EIB šos ieņēmumus pārvalda un pārved dalībvalstīm izmaksai, kā tas paredzēts 11. pantā.
11. pants
Ieņēmumu izmaksa un neizmaksāto ieņēmumu izmantojums
1. Dalībvalstis izmaksā ieņēmumus projektu sponsoriem, pamatojoties uz tiesiski saistošiem instrumentiem, kas ietver vismaz šādus elementus:
a)
projekts un tam piešķirtais finansējums, kas izteikts euro;
b)
ekspluatācijas sākuma datums;
c)
prasības attiecībā uz zināšanu apmaiņu atbilstīgi 12. pantam;
d)
prasības attiecībā uz ieņēmumu izmaksu atbilstīgi šā panta 2. līdz 6. punktam;
e)
prasības attiecībā uz ziņošanu atbilstīgi 13. pantam;
f)
ziņas par lēmuma piemērošanas nosacījumiem, kas minēti 9. pantā.
Kas attiecas uz pirmo 5. panta 1. punktā minēto priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtu, šā punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētais ekspluatācijas sākuma datums ir ne vēlāk par 2015. gada 31. decembri, izņemot gadījumus, ja attiecīgo lēmumu par piešķiršanu pieņem pēc 2011. gada 31. decembra, - šādā gadījumā ekspluatācijas sākuma datums ir ne vēlāk par četriem gadiem no lēmuma par piešķiršanu pieņemšanas datuma.
2. Izmaksa notiek ik gadu. CCS demonstrējumu projektu gadījumā izmaksātā summa atbilst attiecīgā gada gaitā uzglabātā CO2 apjomam, ievērojot Direktīvas 2003/87/EK 14. un 15. pantā noteiktās prasības attiecībā uz monitoringu, ziņošanu un pārbaudi, kas reizināts ar finansējuma likmi, bet RES demonstrējumu projektiem - saražotās enerģijas daudzumam, kas reizināts ar finansējuma likmi.
Finansējuma likmi aprēķina šādi: CCS demonstrējumu projektiem - piešķirtā finansējuma summu dalot ar 75 % no kopējā plānotā pirmajos desmit ekspluatācijas gados uzglabātā CO2 daudzuma, bet RES demonstrējumu projektiem - piešķirtā finansējuma summu dalot ar 75 % no kopējā plānotā pirmajos piecos ekspluatācijas gados saražotās enerģijas apjoma.
3. Izmaksa par attiecīgo gadu notiek tikai tad, ja šajā gadā ir ievērotas prasības attiecībā uz zināšanu apmaiņu.
4. Izmaksa notiek ierobežotu laiku, proti, CCS demonstrējumu projektiem - desmit gadus no 1. punkta b) apakšpunktā minētā datuma, bet RES demonstrējumu projektu gadījumā - piecus gadus no šā minētā datuma. Izmaksāto līdzekļu kopsumma nepārsniedz 1. punkta a) apakšpunktā minēto piešķirto finansējumu.
5. Ja attiecīgā dalībvalsts garantē atmaksāt EIB finansējumu, kas pārsniedz saskaņā ar 2., 3. un 4. punktu noteikto finansējumu, daļu no šim projektam piešķirtā finansējuma vai visu finansējuma summu var izmaksāt pirms minētā projekta nodošanas ekspluatācijā saskaņā ar piešķiršanas lēmumā minētajām specifikācijām.
6. Neierobežojot 4. panta otrās daļas piemērošanu, projektiem neizmaksātos ieņēmumus un ieņēmumu pārvaldības rezultātā iegūto peļņu izmanto, lai līdzfinansētu turpmākos demonstrējumu projektus saskaņā ar šo lēmumu līdz 2015. gada 31. decembrim.
Dalībvalstis nodod atpakaļ ieņēmumus, kas nav izmaksāti EIB.
Pēc 2015. gada 31. decembra pāri palikušie līdzekļi pienākas dalībvalstīm. Pēc tam, kad izmaksa ir pabeigta, šos līdzekļus nodod dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 7. punktā minētajiem principiem.
12. pants
Zināšanu apmaiņa
Dalībvalstis gādā par to, lai visi projektu operatori, konsorciju locekļi, piegādātāji un apakšuzņēmēji, kas sakarā ar tiem piešķirto publisko finansējumu ir guvuši nozīmīgu labumu no to produkta vai pakalpojuma izstrādes, dalās informācijā par II pielikumā izklāstītajiem aspektiem ar citu projektu operatoriem, publiskām iestādēm, pētniecības institūtiem, nevalstiskām organizācijām un sabiedrību saskaņā ar papildu specifikācijām, kas izklāstītas 5. panta 1. punktā minētajos priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumos.
Informācijas apmaiņa notiek ik gadus un attiecas uz visu konkrētā gada laikā ģenerēto un apstrādāto informāciju.
13. pants
Dalībvalstu ziņojumi
Katrā no 11. panta 4. punktā minētajiem laikposmiem dalībvalstis ne vēlāk kā līdz katra gada 31. decembrim iesniedz Komisijai ziņojumus par projektu īstenošanu.
Šajos ziņojumos par katru projektu iekļauj vismaz šādas ziņas:
1)
uzglabātā CO2 daudzums vai videi nekaitīgā veidā saražotā enerģija;
2)
izmaksātās summas;
3)
jebkādas būtiskas problēmas ar projektu īstenošanu.
14. pants
Komisijas ziņojums
Pabeidzot pirmo priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtu, Komisija iesniedz Klimata pārmaiņu komitejai ziņojumu par šīs priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtas izpildi, norādot, vai ir nepieciešami šā lēmuma grozījumi ģeogrāfiskā un tehniskā līdzsvara nodrošināšanai otrajā priekšlikumu iesniegšanas uzaicinājumu kārtā.
15. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 3. novembrī