РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 февруари 2012 година
относно държавна помощ SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 и ex CP 194/09), приведена в действие от Швеция в полза на Hammar Nordic Plugg AB
(нотифицирано под номер C(2012) 546)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/293/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз („Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 26 май 2009 г., заведено на 16 юни 2009 г., Комисията получи жалба относно отпускане на предполагаема държавна помощ на Hammar Nordic Plugg AB чрез продажбата на имот, който е публична собственост, от община Vänersborg под пазарната цена.
(2)
На 27 октомври 2009 г. Комисията препрати неповерителна версия на жалбата до националните органи. Швеция отговори с писмо на 30 ноември 2009 г., заведено на същата дата.
(3)
На 9 март 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация и Швеция отговори с писмо от 20 април 2010 г.
(4)
На 11 май 2010 г. Комисията получи информация, предоставена от Chips AB.
(5)
С писмо от 27 октомври 2010 г. Комисията уведоми Швеция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (2) („ДФЕС“), по отношение на помощта. Решението на Комисията да открие процедура („решението за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта.
(6)
С писмо от 23 ноември 2010 г. Швеция поиска удължаване на крайния срок за представяне на мнения относно решението за откриване на процедура.
(7)
С писма от 15 и 17 декември 2010 г. шведските органи представиха своите мнения на Комисията. Hammar Nordic Plugg AB представи своето мнение на Комисията с писмо от 22 януари 2011 г.
(8)
На 1 февруари 2011 г. Комисията изпрати коментарите на Hammar Nordic Plugg AB на шведските органи за мнение.
(9)
На 1 юни 2011 г. Комисията изпрати допълнително искане за информация, на което Швеция отговори с писмо от 29 юни 2011 г. и изпрати допълнителни разяснения по електронна поща на 12 септември и на 30 септември 2011 г.
(10)
На 6 юни 2011 г. Комисията изпрати въпросник на Chips AB, на който дружеството не отговори пряко. Част от информацията обаче бе предоставена от Chips AB на шведските органи, които я включиха в посочените по-горе коментари от 12 септември 2011 г.
(11)
На 19 октомври 2011 г. се състоя среща между службите на Комисията и представители на Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
С електронна поща от 3 ноември 2011 г. Hammar Nordic Plugg AB предостави допълнителна информация на Комисията. На 4 ноември 2011 г. Комисията препрати тази информация на шведските органи за коментар. На 28 ноември 2011 г. Швеция потвърди, че органите нямат коментари.
2. ОПИСАНИЕ
2.1. Получателите и заинтересованите страни
(13)
Получател на помощта е Hammar Nordic Plugg AB („Hammar“). Това е дружество с ограничена отговорност, чиято дейност се състои от отдаване под наем на помещения и управление на недвижими имоти. Седалището на дружеството е установено в Trollhättan, провинция Västra Götaland (Швеция). Hammar е изцяло притежавано от дружеството майка Hammar Nordic Fastigheter AB, което от своя страна е изцяло собственост на частно лице - Anders Hammar (4).
(14)
Община Vänersborg („общината“) се намира в провинция Västra Götalands (Швеция), в близост до Норвегия. Съгласно шведската карта на регионалната помощ за периода 2007-2013 г. общината не се намира в област, която получава подпомагане.
(15)
Fastighets AB Vänersborg („FABV“) е дружество за недвижими имоти, притежавано изцяло от общината.
(16)
Topp Livsmedel („Topp“) е принадлежало на Chips AB (5) - подразделение на международната бизнес група Orkla ASA („Orkla“).
(17)
Недвижимият имот, предмет на мярката („обектът“), включва два парцела земя, производствен обект, движимо имущество и права върху интелектуалната собственост (например търговски марки). Той се намира в Brålanda - малко населено място в рамките на община Vänersborg. До 2007 г. Topp е използвал обекта за производството на замразени зеленчуци, като за тази дейност са били ангажирани 30 служители.
2.2. Обобщение на мярката
(18)
С писмо от 26 май 2009 г. Комисията получи жалба във връзка с предполагаемо предоставяне на държавна помощ чрез продажбата на публична собственост (обекта) под пазарната ѝ цена.
(19)
Фактите по случая са следните. В края на 2007 г. Chips AB обявява, че ще закрие производствената дейност на Topp, и започва процеса с продажба на обекта.
(20)
На 13 февруари 2008 г. общината (чрез FABV) купува обекта от Chips AB за сумата от 17 милиона SEK (1,7 милиона евро) (6).
(21)
Също така на 13 февруари 2008 г. FABV сключва два договора с Hammar. Първият договор е договор за наем, с който FABV отдава под наем на Hammar целия обект (7). Вторият договор се отнася за опцията Hammar да закупи обекта от FABV по всяко време между 1 март 2008 г. и 28 февруари 2010 г. за определена сума в размер на 8 милиона SEK (0,8 милиона евро). На 11 август 2008 г. Hammar упражнява опцията по този договор и придобива обекта срещу определената цена.
(22)
С договор от 1 март 2008 г. Hammar, от своя страна, отдава под наем по-голяма част от обекта на местни предприемачи срещу наем (8), който е по-висок от договорения между него и FABV. Освен това, като условие за сключване на договора за наем, местните предприемачи поставят искането да се предвиди опция те да придобият обекта в бъдеще, ако Hammar стане негов собственик. Опционният договор е подписан на същата дата, като дава право на местните предприемачи да придобият обекта за сумата от 40 милиона SEK (4 милиона евро).
(23)
На 2 септември 2008 г. Hammar и местните предприемачи сключват договор, по силата на който обектът е продаден на последните за договорената цена от 40 милиона SEK.
3. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(24)
Комисията има основания да смята, че продажбата на обекта от FABV на Hammar включва държавна помощ. Поради това на 27 октомври 2010 г. Комисията започна официална процедура по разследване на посочената транзакция (9).
(25)
Шведските органи и Hammar представиха своите мнения относно решението за откриване на официалната процедура по разследване.
(26)
Становището на шведките органи е, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не представлява държавна помощ. Те твърдят, че при закупуването на обекта чрез FABV единствената цел на общината е била да се осигури продължаване на производствената дейност и запазване на работните места. Тъй като общината не е възнамерявала да развива дейността лично, тя е избрала предложеното от Hammar решение, а именно - обектът да бъде даден под наем с опция да бъде закупен. Швеция също така отбеляза, че във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал от бюджета на общината в този на FABV в размер на 9 милиона SEK (0,9 милиона евро), за да се учреди гаранция за загубата, която FABV би понесло, ако Hammar се възползва от опцията.
(27)
Hammar твърди, че FABV е закупило обекта от Chips AB на изключително висока цена, което може да означава наличие на държавна помощ за Orkla. Освен това Hammar е на мнение, че покупко-продажбата на обекта между него и FABV е извършена при пазарни условия и че продажбата не е засегнала търговията между държавите членки, нито е нарушила конкуренцията.
(28)
В подкрепа на своите твърдения Hammar представи последваща оценка на стойността на обекта с дата 20 януари 2011 г., изготвена от PricewaterhouseCoopers („докладът на PwC“). В доклада се посочва, че поради изключително голямата степен на несигурност при изчисляване на пазарната цена на този вид недвижим имот може да се твърди, че при всяка продажба на обекта (т.е. първоначалната му продажба от Chips AB на FABV, последващата му продажба на Hammar и накрая продажбата от Hammar на местните предприемачи) неговата цена е била близка до пазарната. Във връзка с продажбата от FABV на Hammar и последващата продажба на местните предприемачи в доклада на PwC по-специално се посочва, че платените цени са съответствали на пазарните цени предвид финансовите условия на двата договора за наем (т.е. между FABV и Hammar, от една страна, и между Hammar и местните предприемачи, от друга страна).
(29)
По време на срещата със службите на Комисията, състояла се на 19 октомври 2011 г., и в допълнителната информация, изпратена на Комисията на 3 ноември 2011 г., Hammar заяви, че към момента, в който между него и общината е договорена опцията той да придобие обекта за 8 милиона SEK, не е имало други оферти за закупуване на обекта, поради което тази цена следва да се приеме за пазарната цена, независимо от всякакви други оценки, които при всички случаи са хипотетични.
(30)
На 3 ноември 2011 г. Hammar представи на Комисията доклад, изготвен от Copenhagen Economics A/S (10) („Copenhagen Economics“), относно евентуалното въздействие върху търговията между държавите членки както на покупко-продажбата на обекта между Chips AB и FABV, така и на последващата му продажба от FABV на Hammar. Заключението от доклада е, че при първата транзакция е възможно да е била засегната търговията в рамките на Съюза, тъй като продавачът Chips AB е международно дружество (финландското подразделение на норвежката група Orkla), което участва в конкуренцията на международния пазар. За сметка на това в доклада се посочва, че продажбата на обекта от FABV на Hammar не е имала никакво въздействие върху търговията в рамките на Съюза, или това въздействие е било незначително, тъй като Hammar работи само на местно равнище и на съответния пазар няма международни конкуренти.
4. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
4.1. Наличие на държавна помощ
(31)
За да се прецени дали продажбата на обекта от FABV на Hammar е свързана с държавна помощ, тя трябва да бъде разгледана в съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, който предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(32)
Комисията отбелязва, че получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие, тъй като извършва стопанска дейност, като предлага на пазара недвижими имоти и свързани с тях услуги.
(33)
Общината е извършила транзакцията с посредничеството на FABV. FABV е собственост изцяло на общината, която покрива неговите загуби от своя обичаен бюджет. Членовете на управителния съвет на FABV са членове на общинския съвет на община Vänersborg. Следователно решенията на FABV са публични решения и доколкото те имат финансови последици, предполагат използването на публични ресурси. Освен това е ясно, че общината е имала участие в тази транзакция, тъй като във връзка с предоставената на Hammar опция се е наложило вливане на капитал в размер на 9 милиона SEK от общината в бюджета на FABV, за да се учреди гаранция за загубата, която би била реализирана, ако Hammar се възползва от възможността. С оглед на гореизложеното заключението на Комисията е, че в продажбата на обекта на Hammar е имало елемент на публични ресурси.
(34)
Тъй като продажбата е поставила в по-благоприятно положение конкретно предприятие (Hammar), тя трябва да бъде разглеждана като мярка със селективен характер.
(35)
Мярката нарушава или има потенциал да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза и на Европейското икономическо пространство („търговията в рамките на ЕИП“) по смисъла на практиката на Съда на Европейския съюз в областта на държавните помощи. За да се аргументира тезата, че селективното предимство, свързано с продажбата на обекта на Hammar, не е имало никакво въздействие върху търговията или това въздействие е било незначително, в доклада на Copenhagen Economics (вж. съображение 30) се посочва, че пазарът на недвижими имоти, на който работи Hammar, е само с местен обхват. Потенциалното въздействие върху търговията обаче не зависи от това дали даден получател на държавна помощ работи на международния пазар или само на националния, а от това дали стоките или услугите, с които той търгува, могат да бъдат предмет на търговия в рамките на Съюза (11). В този случай критерият е изпълнен, тъй като недвижимите имоти и свързаните с тях услуги са предмет на търговия и инвестиции в рамките на Съюза. В настоящия случай това се потвърждава от факта, че предишният собственик на обекта (Chips AB) е финландското подразделение на Orkla - група с международна дейност. Това е доказателство за трансграничен интерес към въпросния актив, т.е. обектът, който, освен това, не е празен парцел земя, а действащ производствен обект за замразени храни.
(36)
Поради това Комисията смята, че макар Hammar да развива своята дейност изключително на местно равнище, дружеството работи на пазар, на който не може да се изключи наличието на въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП. Съответно според Комисията представените от Hammar аргументи не представляват основание за отклоняване от предварителните констатации по този критерий в решението за откриване на процедура.
(37)
Следователно единственият критерий за определяне на наличието на въпросната държавна помощ е дали с продажбата на обекта от FABV е предоставено предимство на Hammar. Въз основа на наличната информация Комисията смята, че FABV е продало на Hammar обекта на цена под пазарната му стойност - нещо, което е малко вероятно да бъде направено от някой частен пазарен инвеститор - с което е предоставило предимство на Hammar.
(38)
Настоящото дело се отнася до продажбата на определени активи, които са публична собственост, на частно предприятие. Някои от активите са недвижими имоти (земя и сгради) и за да се прецени дали има помощ в тези случаи, Комисията прилага установеното в „Съобщение на Комисията относно елементите на държавна помощ при продажба на земя и сгради от публични органи“ (12) („съобщението“). Когато продажбата се отнася за други видове активи, Комисията прилага теста за частен стопански субект в условията на пазарна икономика, т.е. тя преценява дали публичният продавач е действал като частен инвеститор, който развива дейност в условията на пазарна икономика. Тъй като съобщението се основава на същия тест за частния инвеститор обаче, за по-голяма яснота Комисията ще се позовава на посоченото съобщение при извършването на оценката на цялата транзакция (13).
(39)
По-специално, в съответствие с точка II, подточка 1 от съобщението, възможността за наличие на държавна помощ в полза на купувача автоматично се изключва, когато продажбата е в рамките на „достатъчно добре публично оповестена, открита и безусловна тръжна процедура, сравнима с публична продажба, като се приема най-добрата или единствената оферта“. От събраната от Комисията информация проличава, че FABV не е организирало тръжна процедура за продажбата на обекта, поради което възможността за наличие на държавна помощ не може да бъде изключена автоматично на това основание.
(40)
Hammar твърди, че цената от 8 милиона SEK отразява пазарната цена на обекта, тъй като в момента на договаряне на опцията не е имало други оферти. Комисията отбелязва обаче, че продажбата на обекта от страна на общината не е била прозрачна и открита за други кандидати. Следователно цената, на която той е бил продаден, не позволява на Комисията да направи заключение относно неговата действителна пазарна стойност (14). Освен това Комисията отбелязва, че FABV е закупило обекта на 13 февруари 2008 г. за сумата от 17 милиона SEK, като на същата дата се е договорило с Hammar да му предостави опция за закупуване за много по-ниската цена от 8 милиона SEK.
(41)
В точка II, подточка 2, буква а) от съобщението също така се предвижда, че ако продажбата се извършва без безусловна тръжна процедура, „би трябвало да се извърши независима оценка от един или повече независими оценители на активите преди започване на преговорите по продажбата, с цел определяне на пазарна цена, въз основа на общоприетите пазарни показатели и стандарти за оценка“. Комисията отбелязва, че FABV не е поискало независима оценка на обекта преди преговорите по продажбата.
(42)
Въпреки липсата на открита и безусловна тръжна процедура и на независима оценка преди преговорите по продажбата обаче пазарната стойност на обекта, продаден от FABV на Hammar, може да се предположи въз основа на друга налична информация.
(43)
Когато обектът е предложен за продажба през 2007 г., Chips AB е възложило на Colliers International (15) да изготви предварителния договор за продажба. Colliers International определя цена от 27 милиона SEK (2,7 милиона евро) само за недвижимия имот, без да се включват движимото имущество и правата върху интелектуалната собственост. Както бе отбелязано в решението за откриване на процедура, Комисията смята, че това е разумна оценка на пазарната цена, тъй като: i) оценката е направена преди преговорите по продажбата; ii) изготвянето на оценката е била възложено от Chips AB във връзка с продажбата на обекта, т.е. в условия, в които е логично Chips AB да не е имал други интереси, освен да получи точна оценка на пазарната стойност; iii) проучването е направено от трета страна, независима от продавача и от купувача; и iv) Colliers International има богат опит в сектора на недвижимите имоти. Hammar обаче оспори предварителното становище на Комисията, че тази оценка е независима, тъй като тя е била поръчана от продавача. Hammar също така смята, че допусканията на Colliers International са били нереалистични (inter alia, допуснато е, че делът на незаетите площи ще бъде само 10 %) предвид положението на обекта в момента на транзакцията.
(44)
Друг възможен показател за пазарната цена на обекта може да бъде намерен в оценката, извършена от Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) („Swedbank“) през юни 2008 г. Тази оценка е направена от името на местните предприемачи, които впоследствие са купили обекта, с цел отпускане на заем за неговото придобиване. Swedbank е оценило обекта на 30 милиона SEK (3 милиона евро), въпреки че площта на оценените помещения е била по-малка от тази на целия обект (17). Swedbank е допуснало дял на незаетите площи в размер на 35 %, докато всички други допускания са съпоставими с използваните от Colliers International.
(45)
В доклада на PwC са представени редица оценки на пазарната стойност на обекта в зависимост от момента, в който той е продаден. Така например в доклада се констатира, че стойността на обекта в момента на продажбата му от Chips AB на FABV е била приблизително 9 милиона SEK, докато при неговото отдаване под наем от FABV на Hammar в същия ден (13 февруари 2008 г.) тя е била около 5,5 милиона SEK(0.55 милиона евро). В доклада на PwC е представена и трета оценка на пазарната стойност на обекта към момента, в който Hammar го е дал под наем на местните предприемачи (1 март 2008 г.), в размер на близо 21 милиона SEK (2,1 милиона евро).
(46)
На първо място, Комисията отбелязва, че в доклада на PwC са представени различни данни за пазарната стойност на обекта в рамките на кратък период от време. Тъй като при пазарната стойност на недвижимите имоти има тенденция тя да се запазва сравнително стабилна в краткосрочен план, освен в случай на извънредни обстоятелства, Комисията има сериозни съмнения по отношение на някои от оценките, предоставени в доклада на PwC, особено предвид обстоятелството, че всички операции са осъществени в много кратък период от време.
(47)
По отношение на първите две оценки на обекта, посочени в доклада на PwC (съответно 9 милиона SEK и 5,5 милиона SEK), Комисията стигна до извода, че те изглеждат нереалистични в сравнение с успоредните оценки на Colliers International и Swedbank. От една страна, във връзка с оценката от 5,5 милиона SEK Комисията отбелязва, че PricewaterhouseCoopers („PwC“) изготвя своята оценка на база паричните потоци, получени от наема за обекта, платен от Hammar на FABV. PwC признава, че този наем е много нисък в сравнение с нормалната възвръщаемост на подобен промишлен обект. Тази разлика е още по-очевидна при сравнението с наема, който Hammar е договорил с местните предприемачи само няколко дни по-късно и който е бил близо седем пъти по-висок (вж. бележки под линия 7 и 8). Поради това Комисията стига до заключението, че наемът, плащан от Hammar, е бил под пазарната цена. Съответно Комисията смята, че оценката в размер на 5,5 милиона SEK, изготвена въз основа на предполагаемо равнище на приходите от наем, който е под пазарното равнище, не отразява действителната пазарна стойност на обекта. От друга страна, оценката от 9 милиона SEK се основава на допускането за дял на незаетите площи в размер на 100 % за първите 2 години, който впоследствие намалява до 75 % за година 3 и 50 % за година 4 и се задържа на 60 % за останалата част от периода, обхванат от оценката. При допуснатия дял на незаетите площи обаче не е отчетен фактът, че в момента на продажбата се е знаело, че местните предприемачи са готови да наемат обекта, и че следователно стойността, подлежаща на оценка, е тази на обекта с наемател.
(48)
При третата оценка от доклада на PwC пазарната стойност на обекта в момента, в който Hammar го е продал на местните предприемачи, се определя на близо 21 милиона SEK, въпреки че площта на помещенията, обхваната от оценката, е по-малка от общата площ на обекта (вж. бележка под линия 17). По същество оценката се основава на същата методология като използваната от Colliers International и Swedbank и основното допускане за нейното изготвяне са условията на договора за наем между Hammar и местните предприемачи, т.е. условията на наема, прилагани към момента на продажбата. Трябва също така да се отбележи приемливостта на предположението, че условията на наема са отговаряли на пазарните условия, по-специално тъй като са били договорени между двама частни пазарни оператори, които вероятно имат само икономически обосновани мотиви. Поради това Комисията смята, че третата оценка на пазарната стойност на обекта, посочена в доклада на PwC, е достоверна.
(49)
Следователно е ясно, че независимо от това коя оценка на пазарната стойност на обекта бъде избрана (тази на Colliers International, на Swedbank или третата оценка от доклада на PwC), цената от 8 милиона SEK, за която FABV е продало обекта на Hammar, е била доста под пазарната цена и съответно е предоставено предимство на Hammar.
(50)
Тъй като са изпълнени всички необходими критерии по член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията стига до заключението, че разглежданата мярка представлява държавна помощ, която освен това е неправомерна, тъй като е предоставена на получателя без предварителното съгласие на Комисията.
(51)
Предимството за получателя на помощта се изразява в разликата между цената, платена от Hammar, т.е. 8 милиона SEK, и пазарната цена на обекта.
(52)
За да определи пазарната цена на обекта, Комисията разглежда възможните алтернативи и наличните оценки, а именно: i) 17 милиона SEK, действително платени от FABV на Chips AB на 18 февруари 2008 г.; ii) 40 милиона SEK, действително платени от местните предприемачи на Hammar; iii) 27 милиона SEK според оценката на Colliers International преди продажбата; iv) 30 милиона SEK според оценката на Swedbank от юни 2008 г.; и v) 21 милиона SEK според една от оценките в доклада на PwC.
(53)
Комисията смята, че цената от 17 милиона SEK, платена от FABV на Chips AB в момента на закупуването на обекта, не представлява безспорно доказателство за пазарната му стойност. В решението за откриване на процедура Комисията вече обясни, че Chips AB е приело по-ниска от оценената пазарна цена, тъй като е искало да избегне накърняването на своята корпоративна репутация в резултат на закриването на дейността на обекта и съответната загуба на работни места. Освен това то е искало да се възползва от възможността за бърза продажба, за да приключи своите дейности с Topp. Един частен пазарен оператор, който не е притиснат от подобни обстоятелства (които се отнасят само за Chips AB), би поискал по-висока цена. Поради тези причини Комисията не смята, че е необходимо да отговаря на обобщения в съображение 27 от настоящото решение аргумент на Hammar, който освен това се отнася до въпрос, невключен в официалното разследване.
(54)
Въз основа на получената информация по време на официалната процедура по разследване Комисията също така установи, че сумата от 40 милиона SEK, договорена с местните предприемачи, не е подходящ ориентир за пазарната цена на обекта, тъй като предприемачите са финансирали една част от договорената сума с банков заем, а другата - със заем от самото дружество Hammar. Големият дял на финансирането, предоставено от купувача (който в същото време е и кредитор на транзакцията), и съответният кредитен риск, който той поема, не подкрепят наистина твърдението, че номиналната цена от 40 милиона SEK представлява действителната финансова стойност на обекта. Следователно номиналната цена, платена при тази транзакция, не е безспорно доказателство за цената, която би била платена за обекта в случай на продажба при пазарни условия, но със сигурност е допълнителна индикация за това, че цената от 8 милиона SEK не отразява пазарната стойност на обекта. Двете цени са били определени в рамките на по-малко от 3 седмици, а такава значителна разлика за толкова кратък срок потвърждава, че тази сума не е пазарната цена.
(55)
По отношение на оценките на Colliers International и Swedbank по принцип Комисията няма причини да се съмнява, че те са независими и изготвени по общоприетите стандарти. Комисията обаче признава, че въпросните оценки не могат да бъдат пряко сравнени, тъй като някои от заложените в тях допускания се различават. При наличната информация Комисията не може да бъде напълно сигурна дали посочените оценки представят най-вярното отражение на действителната пазарна стойност на обекта, тъй като в основата им стоят допускания и сравнения с други сделки на пазара, а не операциите, предмет на които е самият обект.
(56)
Предвид всичко посочено Комисията смята, че е целесъобразно да използва пазарната стойност от третата оценка в доклада на PwC. Както бе отбелязано в съображение 48, Комисията приема, че тази оценка, макар и изготвена след операциите, се основава на данните за паричните потоци от договор за наем, който действително е съществувал (договорът между Hammar и местните предприемачи), и следователно - на действителни наблюдения на пазара. В този смисъл оценката в размер на 21 милиона SEK представлява достоверна, макар и консервативна преценка за пазарната стойност на обекта в сравнение с тези на Colliers International и Swedbank. Освен това Комисията отбелязва, че Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта за 8 милиона SEK на 13 февруари 2008 г., а е упражнил правото си по този договор на 11 август 2008 г. На 1 март 2008 г. Hammar е сключил договора с опцията за закупуване на обекта с местните предприемачи за 40 милиона SEK, а договорът за продажба във връзка с упражняването на правото по този договор е сключен на 2 септември 2008 г. Датата, която се използва в доклада на PwC за база за оценката на стойността на обекта в размер на 21 милиона SEK, е 1 март 2008 г. Предвид кратките срокове между всички посочени операции липсват основания да се смята, че пазарната стойност на обекта може се е различавала съществено от 21 милиона SEK в момента, в който Hammar го е закупил или е сключил договора с опцията за закупуване.
(57)
Следователно предимството на Hammar възлиза на 13 милиона SEK (1,3 милиона евро). То е изчислено като разлика между пазарната стойност от 21 милиона SEK и действителната цена от 8 милиона SEK, платена от Hammar за обекта.
4.2. Съвместимост на помощта
(58)
Нито Швеция, нито Hammar представиха аргументи относно съвместимостта на помощта. Единствените цели, посочени от шведските органи във връзка с разглежданата мярка, бяха политическите цели на общината стопанският обект да остане действащо предприятие и същевременно да се запази заетостта в района на Vänersborg.
(59)
Тъй като общината не се намира в област, която получава подпомагане (вж. съображение 14), тя не отговаря на критериите за допустимост за отпускане на регионална помощ. Различните видове цели за мярката, посочени от шведските органи, могат да бъдат разгледани в съответствие с предвиденото в съобщение на Комисията „Насоки на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение“ (18). Липсват признаци обаче, че в този случай установените в насоките условия биха били изпълнени. По-специално нищо не сочи, че Hammar е било предприятие в затруднение в момента на закупуване на обекта.
(60)
При всички случаи до момента не бяха приведени достатъчно доказателства за това, че мярката е необходима и пропорционална, за да се постигнат някакви цели от общ интерес. Поради това Комисията не намира никакви основания да обяви помощта съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(61)
Не се прилагат други основания за съвместимост. Поради това Комисията стига до заключението, че продажбата на обекта от общината на Hammar представлява държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
4.3. Договорът за наем и цената на опцията
(62)
В решението за откриване на процедура Комисията също така изрази съмнения относно съответствието на договора за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., и цената на предоставената на Hammar опция за закупуване на обекта с пазарните условия (вж. параграф 38 от решението за откриване на процедура).
(63)
По отношение на договора за наем Комисията смята, че в него има елемент на държавна помощ, тъй като необходимите изисквания на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени поради същите основания, изложени в раздел 4.1 по-горе: i) получателят на помощта, т.е. Hammar, представлява предприятие; ii) решенията на FABV могат да се приемат за държавни решения и, доколкото те имат финансово отражение, са свързани с използването на държавни ресурси; iii) мярката е селективна, тъй като чрез нея е облагодетелствано конкретно предприятие; iv) както бе обяснено в съображение 47 и е признато в доклада на PwC, представен лично от Hammar, Комисията смята, че наемът, определен от FABV за Hammar, е под пазарната цена и поради това представлява предимство за Hammar; и v) независимо че Hammar работи изключително на местно равнище, то извършва дейност на пазар, на който не може да бъде изключена възможността за въздействие върху търговията и конкуренцията в рамките на Съюза и на ЕИП.
(64)
За да се определи предимството, с което се е ползвало Hammar, следва да се направи сравнение между наема, договорен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г. (0,5 милиона SEK за първата година), и договорения на 1 март 2008 г. наем между Hammar и местните предприемачи (3,5 милиона SEK за първата година). Комисията смята, че условията на втория договор представляват пазарната стойност за отдаване под наем на обекта, предвид факта, че двете страни по него са частни субекти, водени от икономически обосновани мотиви. В тази връзка трябва също така да се отбележи, че в доклада на PwC втората сума е използвана за изчисляване на стойността на обекта. Hammar е плащало наем на общината само между 1 март 2008 г. и 11 август 2008 г. (датата, на която е упражнило правото си съгласно опцията), т.е. приблизително 6 месеца. Ако предимството от 3 милиона SEK, което представлява разликата между наема, договорен между FABV и Hammar, и договорения между Hammar и местните предприемачи наем, бъде изчислено пропорционално за съответния период, се получава сумата от 1,5 милиона SEK (0,15 милиона евро).
(65)
Поради неприложимостта на основанията за съвместимост, както и поради липсата на позоваване на тях (вж. раздел 4.2) Комисията стига до заключението, че договорът за наем, сключен между FABV и Hammar на 13 февруари 2008 г., включва държавна помощ, която е неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар на основание член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(66)
Що се отнася до цената на опцията за закупуване на обекта, предоставена на Hammar, Комисията отбелязва, че възможността опцията да бъде упражнена не може да се приеме за гарантирана, тъй като съгласно шведското законодателство ангажиментите за купуване или продаване на недвижимия имот в бъдещето по принцип не са правно обвързващи (19). Следователно предимството, което Hammar е можел да получи от тази опция, е много неясно, дори е възможно такова да не съществува, и при всички случаи е било възможно да бъде компенсирано в достатъчна степен от платения наем или продажната цена. Поради това не може да се установи със сигурност, че Hammar е получил предимство от тази опция, което е отделно от предимството, получено чрез договора за наем и последващата продажба на обекта.
5. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
(67)
Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) гласи: „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(68)
Тъй като разглежданата мярка представлява неправомерна и несъвместима помощ, сумата на помощта трябва да бъде възстановена, за да се върне положението, което е съществувало на пазара преди предоставянето на помощта. Затова възстановяването трябва да се приложи от момента, в който е възникнало предимство за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, и следва да бъде наложена лихва по възстановяване до момента на ефективното възстановяване.
(69)
Елементът на несъвместима помощ на мерките следва да бъде изчислен на 14,5 милиона SEK, които представляват сбора на разликата между пазарната цена на обекта (21 милиона SEK) и цената, платена от Hammar (8 милиона SEK), възлизаща на 13 милиона SEK, и сумата, която следва да бъде възстановена във връзка с договора за наем (1,5 милиона SEK).
(70)
Върху сумата за възстановяване следва да бъде платена лихва по възстановяването. За елемента на несъвместима помощ в размер на 13 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която Hammar е упражнило правото си във връзка с опцията и е придобило обекта, а именно - 11 август 2008 г. За елемента на несъвместима помощ в размер на 1,5 милиона SEK лихвата по възстановяването следва да бъде изчислена от датата, на която наемът е бил дължим, а именно - 1 март 2008 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ в размер на 14,5 милиона SEK, предоставена неправомерно от Швеция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Hammar Nordic Plugg AB под формата на продажба и отдаване под наем на имот, който е публична собственост, в Brålanda, община Vänersborg, под неговата пазарна стойност, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Швеция възстановява от Hammar Nordic Plugg AB посочената в член 1 помощ.
2. Върху сумите за възстановяване се начисляват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на Hammar Nordic Plugg AB, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се начислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (21).
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Швеция гарантира, че настоящото решение ще бъде изпълнено до четири месеца след датата на уведомяване за него.
Член 4
1. В срок два месеца след датата на уведомяване за настоящото решение Швеция предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяването), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на предприетите и на планираните мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, които доказват, че на получателя е било наредено да върне помощта.
2. Швеция информира Комисията за развитието на националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от Комисията тя предоставя незабавно информация относно предприетите и планираните мерки за спазване на решението. Швеция също така предоставя подробна информация за размера на помощта и лихвата по възстановяването, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 8 февруари 2012 година.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 8. februāris)
par valsts atbalstu SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 un ex CP 194/09), ko Zviedrija īstenojusi par labu Hammar Nordic Plugg AB
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 546)
(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/293/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad tā aicinājusi ieinteresētās personas sniegt piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1) un ņēmusi vērā to piezīmes,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2009. gada 16. jūnijā reģistrējusi 2009. gada 26. maija vēstuli ar sūdzību par valsts atbalstu, ko Vēnešborjas (Vänersborg) pašvaldība, iespējams, piešķīrusi Hammar Nordic Plugg AB, pārdodot sabiedrisko īpašumu par cenu, kas ir zemāka par tirgus cenu.
(2)
Komisija 2009. gada 27. oktobrī pārsūtīja sūdzības nekonfidenciālo versiju valsts iestādēm. Zviedrija sniedza atbildi savā 2009. gada 30. novembra vēstulē, un tā tika reģistrēta tajā pašā dienā.
(3)
Komisija 2010. gada 9. martā pieprasīja papildinformāciju, un Zviedrija sniedza atbildi 2010. gada 20. aprīļa vēstulē.
(4)
Komisija 2010. gada 11. maijā saņēma Chips AB iesniegto informāciju.
(5)
Savā 2010. gada 27. oktobra vēstulē Komisija informēja Zviedriju par savu lēmumu sākt Līguma par Eiropas Savienības darbību (2) (turpmāk “LESD”) 108. panta 2. punktā noteikto procedūru saistībā ar valsts atbalstu. Komisijas lēmums sākt procedūru (turpmāk “lēmums sākt procedūru”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par atbalstu.
(6)
Zviedrija savā 2010. gada 23. novembra vēstulē lūdza pagarināt termiņu piezīmju iesniegšanai par lēmumu sākt procedūru.
(7)
Zviedrijas iestādes iesniedza Komisijai piezīmes savās 2010. gada 15. un 17. decembra vēstulēs. Hammar Nordic Plugg AB iesniedza Komisijai piezīmes savā 2011. gada 22. janvāra vēstulē.
(8)
Komisija 2011. gada 1. februārī nosūtīja Zviedrijas iestādēm savus apsvērumus par Hammar Nordic Plugg AB un lūdza sniegt piezīmes.
(9)
Komisija 2011. gada 1. jūnijā nosūtīja pieprasījumu sniegt papildinformāciju, un Zviedrija atbildēja savā 2011. gada 29. jūnija vēstulē un sīkākus paskaidrojumus sniedza 2011. gada 12. un 30. septembra e-pasta vēstulēs.
(10)
Komisija 2011. gada 6. jūnijā uzņēmumam Chips AB nosūtīja anketu, uz kuru uzņēmums tieši nesniedza atbildi. Tomēr Chips AB sniedza informāciju Zviedrijas iestādēm, un tās šo informāciju iekļāva savās 2011. gada 12. septembra piezīmēs, kas minētas iepriekš.
(11)
2011. gada 19. oktobrī notika sanāksme, kurā piedalījās Komisijas dienesti un Hammar Nordic Plugg AB pārstāvji.
(12)
Savā 2011. gada 3. novembra e-pasta vēstulē Hammar Nordic Plugg AB sniedza Komisijai papildinformāciju. Komisija 2011. gada 4. novembrī pārsūtīja šo informāciju Zviedrijas iestādēm, lūdzot sniegt piezīmes. Zviedrija 2011. gada 28. novembrī apstiprināja, ka valsts iestādēm nav piezīmju.
2. APRAKSTS
2.1. Saņēmējs un iesaistītās personas
(13)
Pasākuma saņēmējs ir Hammar Nordic Plugg AB (turpmāk “Hammar”). Tā ir sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kas veic īpašuma izīrēšanu un nekustamā īpašuma pārvaldību. Uzņēmums atrodas Trolhetanā (Trollhättan) Vesterjētlandes (Västra Götaland) provincē Zviedrijā. Hammar pilnībā pieder tā mātesuzņēmumam Hammar Nordic Fastigheter AB, kurš savukārt pilnībā pieder privātpersonai Anders Hammar (4).
(14)
Vēnešborjas pašvaldība (turpmāk “pašvaldība”) atrodas Vesterjētlandes provincē Zviedrijā netālu no Norvēģijas. Saskaņā ar Zviedrijas reģionālā atbalsta karti 2007.-2013. gadam pašvaldība neatrodas atbalstāmā apgabalā.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (turpmāk “FABV”) ir nekustamā īpašuma uzņēmums, kas pilnībā pieder pašvaldībai.
(16)
Uzņēmumam Chips AB (5), kas ir starptautiskas uzņēmumu grupas Orkla ASA (turpmāk “Orkla”) struktūra, piederēja uzņēmums Topp Livsmedel (turpmāk “Topp”).
(17)
Īpašumu, uz kuru attiecas pasākums (turpmāk “objekts”), veido divi zemesgabali, ražotne, kustamais īpašums un intelektuālā īpašuma tiesības (piemēram, preču zīmes). Tas atrodas Brolandā (Brålanda), kas ir maza kopiena pašvaldības teritorijā. Līdz 2007. gadam Topp ražoja saldētus dārzeņus objekta teritorijā un tajā strādāja apmēram 30 darbinieku.
2.2. Pārskats par pasākumu
(18)
Komisija saņēma 2009. gada 26. maijā sagatavotu vēstuli ar sūdzību par iespējamu valsts atbalsta piešķiršanu tādējādi, ka sabiedriskais īpašums (objekts) ticis pārdots par cenu, kas ir zemāka par tirgus cenu.
(19)
Ir zināmi šādi fakti: Chips AB 2007. gada beigās paziņoja, ka tas slēgs ražošanu uzņēmumā Topp un sāks objekta pārdošanas procesu.
(20)
Pašvaldība 2008. gada 13. februārī, izmantojot FABV, nopirka objektu no Chips AB par SEK 17 miljoniem (EUR 1,7 miljoniem) (6).
(21)
Tajā pašā dienā, 2008. gada 13. februārī, FABV noslēdza divus līgumus ar Hammar. Pirmais līgums bija īres līgums, saskaņā ar kuru FABV izīrēja Hammar visu objektu (7). Otrajā līgumā bija iekļauta iespēja, ka Hammar var no FABV nopirkt objektu par noteiktu cenu, kas ir SEK 8 miljoni (EUR 0,8 miljoni), jebkurā brīdī laikposmā no 2008. gada 1. marta līdz 2010. gada 28. februārim. Hammar izmantoja šo iespēju un 2008. gada 11. augustā iegādājās no FABV objektu par noteikto cenu.
(22)
Saskaņā ar 2008. gada 1. martā noslēgto līgumu Hammar lielāko objekta daļu izīrēja apakšīrniekiem, kas ir vietējie uzņēmēji, prasot īres maksu (8), kas bija lielāka nekā īres maksa, par kādu vienojās FABV un Hammar. Turklāt vietējie uzņēmēji pieprasīja, ka papildnosacījums īres līguma parakstīšanai ir iespēja nākotnē nopirkt objektu, ja Hammar kļūtu par tā īpašnieku. Līgums ar tajā iekļauto iespēju tika parakstīts tajā pašā dienā, un vietējie uzņēmēji ieguva tiesības iegādāties objektu par SEK 40 miljoniem (EUR 4 miljoniem).
(23)
Līgums starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem, saskaņā ar kuru objekts tika pārdots vietējiem uzņēmējiem par nolīgtu cenu, kas ir SEK 40 miljoni, tika noslēgts 2008. gada 2. septembrī.
3. LĒMUMS SĀKT PROCEDŪRU
(24)
Komisijai bija pamats uzskatīt, ka tas, ka FABV pārdeva objektu Hammar, nozīmē valsts atbalstu. Tādējādi 2010. gada 27. oktobrī Komisija sāka oficiālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar minēto darījumu (9).
(25)
Zviedrijas iestādes un Hammar sniedza piezīmes, kad tika sākta oficiālā izmeklēšanas procedūra.
(26)
Zviedrijas iestādes uzskata, ka tas, ka FABV pārdeva objektu Hammar, nenozīmē valsts atbalstu. Tās apgalvo, ka, pērkot objektu ar FABV starpniecību, pašvaldības vienīgais mērķis bija nodrošināt nepārtrauktu ražošanu un nodarbinātību. Tā kā pašvaldībai nebija nodoma veikt darbības pašai, tā izvēlējās Hammar ierosināto risinājumu izīrēt objektu, līgumā paredzot iespēju to nopirkt. Zviedrijas iestādes arī norāda, ka saskaņā ar iespēju, kas tika piešķirta Hammar, bija nepieciešama kapitāla iepludināšana SEK 9 miljonu (EUR 0,9 miljonu) apmērā no pašvaldības budžeta par labu FABV, lai veidotu uzkrājumus zaudējumiem, kādi veidotos, ja Hammar izmantotu iespēju.
(27)
Hammar norāda, ka FABV pircis objektu no Chips AB par pārmērīgi augstu cenu, kas varēja nozīmēt valsts atbalstu par labu Orkla. Turklāt Hammar norāda, ka tas pircis objektu no FABV saskaņā ar tirgus nosacījumiem un pārdošana nav ne ietekmējusi tirdzniecību starp dalībvalstīm, ne kropļojusi konkurenci.
(28)
Hammar apliecinājis savu apgalvojumu, iesniedzot ex post novērtējumu par objekta vērtību, ko 2011. gada 20. janvārī sagatavojis PricewaterhouseCoopers (turpmāk “PwC ziņojums”). Ziņojumā teikts, ka tirgus cenas aplēses šāda veida objektam ir saistītas ar tik lielu nenoteiktību, ka var teikt, ka cena bijusi tuvu tirgus cenai ikreiz, kad objekts ticis pārdots (t. i., tad, kad FABV pirka objektu no Chips AB, pārdeva objektu Hammar un kad Hammar to pārdeva vietējiem uzņēmējiem). Jo īpaši saistībā ar FABV veikto objekta pārdošanu Hammar un Hammar veikto objekta pārdošanu vietējiem uzņēmējiem PwC ziņojumā teikts, ka maksātās cenas bija atbilstīgas tirgum, ņemot vērā finanšu nosacījumus abos īres līgumos (t. i., gan līgumā starp FABV un Hammar, gan līgumā starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem).
(29)
Sanāksmes laikā ar Komisijas dienestiem 2011. gada 19. oktobrī un Komisijai 2011. gada 3. novembrī iesniegtajā papildinformācijā Hammar norāda, ka laikā, kad pašvaldība un Hammar vienojās par to, ka Hammar tiks piešķirta iespēja iegādāties objektu par SEK 8 miljoniem, nebija citu piedāvājumu pirkt objektu, tādēļ cenu vajadzētu uzskatīt par tirgus cenu neatkarīgi no vērtējumiem, kas noteikti ir hipotētiski.
(30)
Hammar2011. gada 3. novembrī iesniedza Komisijai Copenhagen Economics A/S (10) (turpmāk “Copenhagen Economics”) sagatavotu ziņojumu par iespējamo ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm, ko rada gan FABV veiktā objekta pirkšana no Chips AB, gan objekta tālāka pārdošana Hammar. Ziņojumā secināts, ka pirmais darījums potenciāli ietekmēja tirdzniecību Savienībā, jo pārdevējs, kas ir Chips AB, ir starptautisks uzņēmums - Norvēģijas grupas Orkla meitasuzņēmums Somijā - un tas konkurē starptautiskā mērogā. Savukārt attiecībā uz FABV ziņojumā teikts, ka tā veiktā objekta pārdošana Hammar pavisam neietekmēja vai tikai neievērojami ietekmēja tirdzniecību Savienībā, jo Hammar darbojas vietējā mērogā un tam nav starptautisku konkurentu attiecīgajā(-os) tirgū(-os).
4. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
4.1. Valsts atbalsta pastāvēšana
(31)
Tas, vai FABV veiktā objekta pārdošana Hammar nozīmēja valsts atbalstu, jāvērtē, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(32)
Komisija norāda, ka pasākuma saņēmējs, kas ir Hammar, uzskatāms par uzņēmumu, jo tas veic saimniecisku darbību, piedāvājot tirgū nekustamo īpašumu un ar nekustamo īpašumu saistītus pakalpojumus.
(33)
Darījumu veica pašvaldība ar FABV starpniecību. FABV pilnībā pieder pašvaldībai, un tā sedz FABV potenciālos zaudējumus no sava parastā budžeta. FABV valdes locekļi ir pašvaldības pārvaldības struktūras locekļi. Tādējādi FABV lēmumi ir attiecināmi uz valsti, un atkarībā no to finanšu ietekmes tie ir saistīti ar valsts līdzekļu izmantošanu. Turklāt pašvaldība bija nepārprotami iesaistīta šajā darījumā, jo iespējai, kas tika dota Hammar, bija nepieciešama pašvaldības kapitāla iepludināšana FABV SEK 9 miljonu apmērā, lai veidotu uzkrājumus zaudējumiem, kādi rastos, ja Hammar izmantotu iespēju. Saistībā ar šo Komisija secina, ka objekta pārdošanā Hammar bija iesaistīti valsts līdzekļi.
(34)
Tā kā saistībā ar darījumu labumu guva konkrēts uzņēmums (t. i., Hammar), tas uzskatāms par selektīvu pasākumu.
(35)
Pasākums kropļo vai tas potenciāli var kropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību Savienībā un Eiropas Ekonomikas zonā (turpmāk “tirdzniecība EEZ mērogā”) Eiropas Savienības Tiesas valsts atbalsta judikatūras nozīmē. Lai pamatotu to, ka selektīvā priekšrocība, kas ir saistīta ar objekta pārdošanu Hammar, pavisam neietekmēja vai tikai neievērojami ietekmēja tirdzniecību, Copenhagen Economics sagatavotajā ziņojumā (skatīt 30. apsvērumu) ir norāde, ka nekustamā īpašuma tirgus, kurā Hammar aktīvi darbojas, ir vietēja mēroga tirgus. Tomēr potenciālā ietekme uz tirdzniecību ir atkarīga nevis no tā, vai konkrētais atbalsta saņēmējs izrādās aktīvs starptautiskā vai tikai valsts mērogā, bet gan no tā, vai uz tā tirgotajām precēm vai piedāvātajiem pakalpojumiem attiecas vai varētu attiekties tirdzniecība Savienībā (11). Šajā gadījumā šis kritērijs ir izpildīts, ņemot vērā to, ka uz nekustamo īpašumu un pakalpojumiem, kas saistīti ar nekustamo īpašumu, attiecas tirdzniecība un ieguldījumi Savienībā, un šo faktu konkrētajā gadījumā pamato tas, ka objekta iepriekšējais īpašnieks (kas ir Chips AB) ir Orkla - t. i., grupas, kas veic starptautiskus darījumus, - meitasuzņēmums Somijā. Tas liecina par pārrobežu līdzdalību attiecīgajā aktīvā, t. i., objektā, kurš turklāt nav neapbūvēts zemesgabals, bet gan darbīga ražošanas iekārta saldētiem pārtikas produktiem.
(36)
Tādējādi Komisija uzskata, ka, pat ja Hammar darbojas vienīgi vietējā mērogā, tas aktīvi darbojas tirgū un nevar izslēgt ietekmi uz tirdzniecību Savienībā un tirdzniecību un konkurenci EEZ. Hammar iebildes nav iemesls, lai Komisija mainītu viedokli par sākotnēji konstatētajiem faktiem lēmumā sākt procedūru saistībā ar šo kritēriju.
(37)
Tādējādi valsts atbalsta definīcijas vienīgais apspriežamais kritērijs ir tas, vai FABV veiktā objekta pārdošana deva priekšrocību Hammar. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka FABV pārdeva objektu Hammar par cenu, kas bija zemāka par tirgus vērtību, un privāts ieguldītājs tā nerīkotos, tādējādi Hammar ir tikusi piešķirta priekšrocība.
(38)
Konkrētais gadījums attiecas uz noteiktu sabiedriskā īpašumā esošu aktīvu pārdošanu privātuzņēmumam. Tā kā daži no šiem aktīviem ir nekustamais īpašums (zeme un ēkas), tad, lai novērtētu valsts atbalsta esamību, šādos gadījumos Komisija piemēro Komisijas Paziņojumu par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (12) (turpmāk “paziņojums”). Ja pārdošana attiecas uz citu veidu aktīviem, Komisija piemēro t. s. “tirgus ekonomikas apstākļos strādājoša privātā operatora” testu, t. i., novērtē, vai sabiedriskais pārdevējs rīkojies kā privātais ieguldītājs, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos. Tomēr, tā kā paziņojuma pamatā ir tāds pats privātā ieguldītāja tests, sniegtās informācijas saprotamības dēļ Komisija atsauksies uz minēto paziņojumu, vērtējot visu darījumu (13).
(39)
Jo īpaši saskaņā ar paziņojuma II iedaļas 1. punktu valsts atbalsta pastāvēšana par labu pircējam tiek automātiski izslēgta, ja pārdošana tiek veikta, “ievērojot pietiekami plaši publicētu, atklātu un beznosacījumu izsoles procedūru, ko pielīdzina izsolei, pieņemot vislabāko vai vienīgo cenas piedāvājumu”. Komisijas apkopotā informācija neliecina, ka FABV būtu rīkojis izsoles procedūru, lai pārdotu objektu. Tādējādi, pamatojoties uz šo, nevar automātiski izslēgt valsts atbalsta esamību.
(40)
Hammar norāda, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, ir objekta tirgus vērtība, jo laikā, kad tika panākta vienošanās par iespēju, nebija citu piedāvājumu. Tomēr Komisija norāda, ka pašvaldības veiktā objekta pārdošana nebija pārredzama un atklāta citiem interesentiem. Attiecīgi pārdošanas cena neļauj Komisijai izdarīt secinājumus par patieso tirgus vērtību (14). Turklāt Komisija norāda, ka 2008. gada 13. februārīFABV iegādājies objektu par SEK 17 miljoniem un tajā pašā dienā piekritis nodrošināt Hammar iespēju pirkt par daudz zemāku cenu, kas ir SEK 8 miljoni.
(41)
Paziņojuma II iedaļas 2. punkta a) apakšpunktā arī noteikts: ja pārdošana tiek veikta, neizmantojot beznosacījumu izsoles procedūru, “pirms pārdošanas sarunām vienam vai vairākiem neatkarīgiem aktīvu vērtētājiem jāveic neatkarīga novērtēšana, lai noteiktu tirgus vērtību, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem”. Komisija norāda, ka FABV nav lūdzis veikt objekta neatkarīgu novērtēšanu pirms pārdošanas sarunām.
(42)
Tomēr, neraugoties uz to, ka nebija ne atklātas beznosacījumu izsoles procedūras, ne neatkarīgas novērtēšanas pirms pārdošanas sarunām, ir pieejama cita informācija, kas ļauj spriest par objekta, ko FABV pārdeva Hammar, tirgus vērtību.
(43)
Saistībā ar plānoto objekta pārdošanu Chips AB 2007. gada beigās uzticēja Colliers International (15) sagatavot objekta pārdošanas memorandu. Colliers International norādīja, ka viena paša nekustamā īpašuma, t. i., bez kustamā īpašuma un intelektuālā īpašuma tiesībām, pārdošanas cena ir SEK 27 miljoni (EUR 2,7 miljoni). Kā norādīts lēmumā sākt procedūru, Komisija uzskata, ka tā ir pamatota tirgus cenas aplēse, jo i) aplēse tika izdarīta pirms pārdošanas sarunām; ii) to lūdza izdarīt Chips AB saistībā ar objekta pārdošanu, t. i., apstākļos, kad Chips AB vienīgās pamatotās intereses bija iegūt precīzu aplēsi par tirgus vērtību; iii) pētījumu veica trešā persona, kas nav atkarīga ne no pārdevēja, ne pircēja; un iv) Colliers International ir plaša pieredze nekustamā īpašuma nozarē. Tomēr Hammar apstrīd Komisijas sākotnējo viedokli, ka šis novērtējums bija neatkarīgs, jo tā veikšanu pasūtījis pārdevējs. Hammar arī uzskata, ka Colliers International izmantotie pieņēmumi nebija reālistiski (cita starpā tas pieņēma, ka netiek izmantoti tikai 10 % no objekta), ņemot vērā objekta stāvokli darījuma laikā.
(44)
Vēl viena iespējamā norāde par objekta tirgus cenu ir vērtējumā, kuru 2008. gada jūnijā veica Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (turpmāk “Swedbank”). Šis vērtējums tika veikts to vietējo uzņēmēju vārdā, kuri vēlāk nopirka objektu, aizdevuma saņemšanai objekta iegādei. Swedbank aplēstā objekta tirgus vērtība bija SEK 30 miljoni (EUR 3 miljoni), kaut gan vērtējums tika veikts telpām, kuru platība ir mazāka un nav visa objekta platība (17). Swedbank izmantoja pieņēmumu, ka neizmantoti ir 35 % no objekta, savukārt visi citi pieņēmumi bija salīdzināmi ar Colliers International izmantotajiem pieņēmumiem.
(45)
PwC ziņojumā sniegtas vairākas objekta tirgus vērtības aplēses atkarībā no objekta pārdošanas laika. Piemēram, ziņojumā izdarīts secinājums, ka laikā, kad Chips AB pārdeva objektu FABV, tā vērtība bija apmēram SEK 9 miljoni, savukārt tad, kad Hammar to īrēja no FABV, tā vērtība bija apmēram SEK 5,5 miljoni (EUR 0,55 miljoni), kaut gan runa ir par vienu un to pašu dienu, kas ir 2008. gada 13. februāris. PwC ziņojumā sniegta trešā aplēse par objekta tirgus vērtību laikā, kad Hammar to izīrēja vietējiem uzņēmējiem (t. i., 2008. gada 1. martā), un tā ir aptuveni SEK 21 miljons (EUR 2,1 miljons).
(46)
Komisija vispirms norāda, ka PwC ziņojumā sniegti atšķirīgi skaitļi par objekta tirgus vērtību īsā laika posmā. Tā kā īstermiņā nekustamā īpašuma tirgus vērtība ir relatīvi pastāvīga, izņemot ārkārtas apstākļu īstenošanās gadījumā, Komisija nopietni apšauba dažus PwC ziņojumā sniegtos vērtējumus, jo īpaši ņemot vērā to, ka visi darījumi tika veikti ļoti īsā laikposmā.
(47)
Par pirmajiem diviem objekta vērtējumiem PwC ziņojumā (kas ir attiecīgi SEK 9 miljoni un SEK 5,5 miljoni) Komisija secina, ka tie nešķiet reālistiski salīdzinājumā ar Colliers International un Swedbank vienlaicīgi veiktajām aplēsēm. Saistībā ar aplēsi, kas ir SEK 5,5 miljoni, Komisija norāda, ka PricewaterhouseCoopers (PwC) vērtējuma pamatā ir naudas plūsmas, kas izriet no īres naudas, ko Hammar maksā FABV par objekta nomāšanu, bet pats PwC uzskata, ka šī īres nauda ir ļoti maza salīdzinājumā ar līdzīgas rūpnieciskas iekārtas parasto atdevi. Īpaši pārsteidzošs ir salīdzinājums ar īres naudu, kādu Hammar prasījis vietējiem uzņēmējiem tikai pāris dienu vēlāk: tā bija septiņas reizes lielāka (skatīt 7. un 8. zemsvītras piezīmi). Ņemot vērā šo, Komisija secina, ka Hammar maksātā īres nauda bija zemāka par tirgus cenu. Tādēļ Komisija uzskata, ka vērtējums, kas ir SEK 5,5 miljoni un kura pamatā esošais pieņēmums ir par īres naudas ienākumu līmeni, kas ir zemāks par tirgus līmeni, nerāda objekta patieso tirgus vērtību. Tajā pašā laikā aplēse, kas ir SEK 9 miljoni, balstās uz pieņēmumu par objekta neizmantoto daļu, kas ir 100 % pirmajos divos īpašumtiesību gados, tad samazinās un ir 75 % trešajā gadā un 50 % ceturtajā gadā un tad izlīdzinās un ir 60 % atlikušajā periodā, uz kuru attiecas novērtējums. Tomēr pieņēmumā par objekta neizmantoto daļu nav ņemts vērā tas, ka pārdošanas laikā bija zināms, ka vietējie uzņēmēji bija gatavi īrēt objektu, un attiecīgi bija jāvērtē objekts ar īrnieku.
(48)
Trešā aplēse PwC ziņojumā ir par objekta tirgus vērtību laikā, kad Hammar to pārdeva vietējiem uzņēmējiem, un tā ir apmēram SEK 21 miljons, kaut gan aplēse tika veikta telpām, kuru platība ir mazāka un nav visa objekta kopējā platība (skatīt 17. zemsvītras piezīmi). Šī aplēse būtībā balstās uz tādu pašu metodoloģiju kā Colliers International un Swedbank aplēses, un tajā izmantotais pamatpieņēmums ir noteikumi, kas paredzēti īres līgumā starp Hammar un vietējiem uzņēmumiem, t. i., faktiskās nomas noteikumi, kurus piemēroja pārdošanas laikā. Jāatzīmē arī, ka nomas nosacījumi varēja atbilst tirgus nosacījumiem, jo īpaši tādēļ, ka par šādiem nosacījumiem vienojās divi privāti tirgus operatori, kuru motivācijas pamatā varēja arī nebūt tikai ekonomiski apsvērumi. Tādējādi Komisija uzskata, ka trešā aplēse par objekta tirgus vērtību PwC ziņojumā ir ticama.
(49)
Tādēļ neatkarīgi no izmantotās aplēses par objekta tirgus vērtību (Colliers International, Swedbank vai trešo aplēsi no PwC ziņojuma) ir skaidrs, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, par kādu FABV pārdeva objektu Hammar, ir zemāka par tirgus cenu un attiecīgi piešķir priekšrocību Hammar.
(50)
Tā kā ir izpildīti visi nepieciešamie LESD 107. panta 1. punkta kritēriji, Komisija secina, ka vērtējamais pasākums ir valsts atbalsts. Turklāt šis valsts atbalsta pasākums nodrošināts saņēmējam bez Komisijas iepriekšējas atļaujas, tādēļ tas ir nelikumīgs atbalsts.
(51)
Priekšrocību saņēmējam veido starpība starp Hammar samaksāto cenu, kas ir SEK 8 miljoni, un objekta tirgus cenu.
(52)
Nosakot objekta tirgus cenu, Komisija izskatīs iespējamās alternatīvas un pieejamās aplēses, kas ir šādas: i) SEK 17 miljoni, ko FABV faktiski samaksāja Chips AB2008. gada 18. februārī; ii) SEK 40 miljoni, ko vietējie uzņēmēji faktiski samaksāja Hammar; iii) SEK 27 miljoni, kas ir Colliers International aplēse pirms pārdošanas; iv) SEK 30 miljoni, kas ir Swedbank aplēse 2008. gada jūnijā; un v) SEK 21 miljons, kas ir vērtējums PwC ziņojumā.
(53)
Komisija uzskata, ka cena, kas ir SEK 17 miljoni un ko FABV samaksāja Chips AB objekta pirkšanas laikā, nav pārliecinošs pierādījums par tirgus vērtību. Lēmumā sākt procedūru Komisija jau paskaidrojusi, ka Chips AB piekrita cenai, kas bija zemāka nekā objekta aplēstā tirgus vērtība, jo uzņēmums vēlējās izvairīties no kaitējuma savai reputācijai, ko radītu objekta slēgšana un tai sekojošā darba vietu zaudēšana. Uzņēmums arī vēlējās pēc iespējas ātri pārdot objektu, lai noslēgtu grāmatvedību par Topp darbībām. Privāts tirgus operators, kam nebūtu šādu ierobežojumu (tie ir raksturīgi Chips AB), būtu prasījis augstāku cenu. Minēto iemeslu dēļ Komisija neuzskata, ka ir nepieciešams atbildēt uz Hammar iebildēm, kas apkopotas šā lēmuma 27. apsvērumā, jo tās attiecas uz jautājumu ārpus oficiālās izmeklēšanas tvēruma.
(54)
Pamatojoties uz oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā saņemto informāciju, Komisija konstatējusi, ka summa, kas ir SEK 40 miljoni un par ko vienojās ar vietējiem uzņēmējiem, nešķiet pietiekama, lai būtu objekta tirgus vērtība, jo uzņēmēji finansēja šo summu, daļēji izmantojot bankas aizdevumu un daļēji - Hammar aizdevumu. Tas, ka pārdevējs (kas vienlaikus ir arī darījuma kreditors) nodrošina lielu daļu finansējuma un uzņemas attiecīgu kredītrisku, nav tiešs apliecinājums tam, ka nominālā cena, kas ir SEK 40 miljoni, ir objekta faktiskā finansiālā vērtība. Tādējādi darījumā samaksātā nominālā cena nav pārliecinošs pierādījums tam, ka šāda cena par objektu tiktu maksāta, ja tas tiktu pārdots saskaņā ar tirgus nosacījumiem, tomēr tā ir kā papildu norāde, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, nav objekta tirgus vērtība. Abas iespējas patiešām tika noteiktas mazāk nekā triju nedēļu laikā, un tik ievērojama cenu starpība tik īsā laikposmā liecina, ka summa nav tirgus cena.
(55)
Komisija būtībā neredz iemeslu apšaubīt, ka Colliers International un Swedbank aplēses nebūtu neatkarīgas vai nebūtu sagatavotas atbilstīgi vispārpieņemtiem standartiem. Tomēr Komisija atzīst, ka šādas aplēses nevar nekavējoties salīdzināt, jo atšķiras daži novērtējuma pamatā esošie pieņēmumi. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija nevar būt pilnīgi pārliecināta, ka šīs aplēses, visticamāk, atspoguļo objekta patieso tirgus vērtību, jo to pamatā ir pieņēmumi un salīdzinājumi ar citiem tirgū veiktiem darījumiem, nevis darījumi ar konkrēto objektu.
(56)
Pretstatā iepriekšminētajam Komisija uzskata, ka ir pareizi izmantot tirgus vērtību saskaņā ar trešo aplēsi PwC ziņojumā. Saskaņā ar 48. apsvērumu Komisija atzīst, ka, kaut gan šī aplēse veikta pēc darījumu veikšanas, tās pamatā ir faktiski pastāvējuša īres līguma (starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem) naudas plūsmas rādītāji, kas attiecīgi ir faktiskie novērojumi tirgū. Tādējādi SEK 21 miljons ir ticama, kaut arī konservatīva aplēse par objekta tirgus vērtību salīdzinājumā ar Colliers International un Swedbank aplēsēm. Turklāt Komisija norāda, ka Hammar noslēdza līgumu ar tajā ietverto iespēju pirkt objektu par SEK 8 miljoniem 2008. gada 13. februārī un izmantoja minēto iespēju 2008. gada 11. augustā. Hammar noslēdza līgumu ar iespēju pārdot objektu vietējiem uzņēmējiem par SEK 40 miljoniem 2008. gada 1. martā, un iespēja tika izmantota, 2008. gada 2. septembrī noslēdzot pārdošanas līgumu. PwC ziņojumā norādītais datums objekta aplēstās vērtības, kas ir SEK 21 miljons, noteikšanai ir 2008. gada 1. marts. Tā kā minētie darījumi veikti ar nelielu laika atstarpi, nav iemesla uzskatīt, ka objekta tirgus vērtība tad, kad Hammar to nopirka vai noslēdza līgumu ar tajā ietverto iespēju, varētu ievērojami atšķirties un nebūt SEK 21 miljons.
(57)
Iepriekš teiktais liecina, ka Hammar saņēmis priekšrocību SEK 13 miljonu (EUR 1,3 miljonu) apmērā. Priekšrocība aprēķināta kā starpība starp tirgus vērtību, kas ir SEK 21 miljons, un cenu, kādu Hammar faktiski samaksāja par objektu, kas ir SEK 8 miljoni.
4.2. Atbalsta saderīgums
(58)
Ne Zviedrijas iestādes, ne Hammar nav izteikuši iebildes par atbalsta saderīgumu. Zviedrijas iestāžu vienīgās iebildes par attiecīgo pasākumu bija saistītas ar pašvaldības politikas nolūkiem nodrošināt uzņēmuma darbības nepārtrauktību un vienlaikus nodarbinātību Vēnešborjas apgabalā.
(59)
Tā kā pašvaldība neatrodas atbalstāmā apgabalā (skatīt 14. apsvērumu), tā nav tiesīga saņemt reģionālo atbalstu. Zviedrijas izvirzītos pasākuma mērķa veidus varētu ņemt vērā atbilstīgi Komisijas paziņojumam - Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (18). Tomēr nav norāžu par to, ka pamatnostādnēs minētie nosacījumi šajā gadījumā būtu izpildīti. Jo nekas īpaši neliecina, ka objekta pirkšanas laikā Hammar būtu grūtībās nonācis uzņēmums.
(60)
Jebkurā gadījumā līdz šim nav ticis pietiekami pierādīts, ka pasākums būtu nepieciešams un samērīgs, lai sasniegtu kopēju interešu mērķus. Tādējādi Komisija nav konstatējusi pamatojumu atbalsta pasludināšanai par saderīgu ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punktam.
(61)
Tāpat nešķiet piemērots cits pamatojums par saderīgumu. Tādēļ Komisija secina, ka tas, ka pašvaldība pārdevusi objektu Hammar, nozīmē valsts atbalstu, turklāt tas ir nelikumīgs un nav saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.
4.3. Īres līgums un iespējas cena
(62)
Lēmumā sākt procedūru Komisija pauda bažas par to, vai īres līgums, kas noslēgts starp FABV un Hammar2008. gada 13. februārī, un cena par uzņēmumam Hammar piešķirto iespēju nopirkt objektu (skatīt lēmuma sākt procedūru 38. punktu) atbilst tirgus nosacījumiem.
(63)
Komisija uzskata, ka īres līgums ir saistīts ar valsts atbalstu, jo LESD 107. panta 1. punktā noteiktās prasības ir izpildītas tāda paša iemesla dēļ, kā norādīts 4.1. iedaļā, proti: i) pasākuma saņēmējs, kas ir Hammar, uzskatāms par uzņēmumu; ii) FABV lēmumi ir attiecināmi uz valsti, un atkarībā no to finanšu ietekmes tie ir saistīti ar valsts līdzekļu izmantošanu; iii) pasākums ir selektīvs, jo no tā gūst labumu konkrēts uzņēmums; iv) kā paskaidrots 47. apsvērumā un atzīts Hammar iesniegtajā PwC ziņojumā, Komisija uzskata, ka īres maksa, kādu FABV prasīja no Hammar, ir zemāka par tirgus cenu un attiecīgi rada priekšrocību Hammar; un v) pat ja Hammar darbojas vienīgi vietējā mērogā, tas aktīvi darbojas tirgū, tātad nevar izslēgt ietekmi uz tirdzniecību Savienībā un uz tirdzniecību un konkurenci EEZ.
(64)
Lai noteiktu Hammar saņemto priekšrocību, jāsalīdzina īres maksa, par kādu vienojās FABV un Hammar2008. gada 13. februārī un kas bija SEK 0,5 miljoni pirmajā gadā, un īres maksa, par kādu 2008. gada 1. martāHammar vienojās ar vietējiem uzņēmējiem un kas bija SEK 3,5 miljoni pirmajā gadā. Komisija uzskata, ka otrā līguma nosacījumi rāda objekta izīrēšanas tirgus vērtību, jo par cenu vienojās divas privātas, darījumā iesaistītas puses ekonomisku apsvērumu dēļ. Saistībā ar šo arī jāatzīmē, ka PwC ziņojumā objekta vērtības aprēķināšanai izmantota otrā minētā summa. Tā kā Hammar maksāja īri pašvaldībai tikai no 2008. gada 1. marta līdz 2008. gada 11. augustam, kas ir iespējas īstenošanas diena, t. i., apmēram sešus mēnešus, proporcionāli aprēķinātā priekšrocība SEK 3 miljonu apmērā kā starpība starp īres maksu, par kādu vienojās FABV un Hammar, un īres maksu, par kādu vienojās Hammar un vietējie uzņēmumi, veidotu summu SEK 1,5 miljoni (EUR 0,15 miljoni).
(65)
Tā kā saderīguma pamatojumu nevar ne piemērot, ne norādīt (skatīt 4.2. iedaļu), Komisija secina, ka īres līgums, kas noslēgts starp FABV un Hammar2008. gada 13. februārī, nozīmē valsts atbalstu un tas ir nelikumīgs un nesaderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.
(66)
Saistībā ar cenu par uzņēmumam Hammar piešķirto iespēju pirkt objektu Komisija norāda, ka šī iespēja nešķiet īstenojama, jo saskaņā ar Zviedrijas tiesību aktiem apņemšanās pirkt vai pārdot nekustamo īpašumu kādā laikā nākotnē principā nav saistoša (19). Tādēļ šādas iespējas radītā iespējamā priekšrocība Hammar ir ļoti nenoteikta, drīzāk - šādas priekšrocības nav, un jebkurā gadījumā šādu priekšrocību atsvērtu maksātā īres nauda vai pirkšanas cena. Tādējādi nevar skaidri apgalvot, ka Hammar bijusi priekšrocība saistībā ar iespēju papildus tai priekšrocībai, ko uzņēmums guvis, izmantojot īres līgumu un vēlāk pārdodot objektu.
5. ATBALSTA ATGŪŠANA
(67)
Saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (20), 14. panta 1. punktu, “kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja”.
(68)
Tā kā konkrētais pasākums ir nelikumīgs un nesaderīgs atbalsts, atbalsta summa jāatgūst, lai atjaunotu situāciju, kāda bija tirgū pirms atbalsta piešķiršanas. Tādēļ atbalsta atgūšanu īsteno, sākot no brīža, kad saņēmējs ieguvis priekšrocību, t. i., no brīža, kad atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, un atgūstamajā summā iekļaujami atgūšanas procenti līdz atbalsta faktiskajai atgūšanai.
(69)
Pasākumu nesaderīgo atbalsta elementu aprēķina SEK 14,5 miljonu apmērā, un to veido starpība starp objekta tirgus cenu (SEK 21 miljons) un Hammar samaksāto cenu (SEK 8 miljoni), kas ir SEK 13 miljoni un kam pieskaita SEK 1,5 miljonus, kas ir summa, kāda jāatgūst saskaņā ar īres līgumu.
(70)
Atgūšanas procentus maksā par minēto atgūstamo summu. Par nesaderīgo atbalsta elementu, kas ir SEK 13 miljoni, atgūšanas procentus aprēķina, sākot no dienas, kurā Hammar īstenoja iespēju un iegādājās objektu no FABV, t. i., 2008. gada 11. augusta. Par nesaderīgo atbalsta elementu, kas ir SEK 1,5 miljoni, atgūšanas procentus aprēķina, sākot no dienas, kurā bija jāveic īres maksājums, t. i., 2008. gada 1. marta,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts, kura summa ir SEK 14,5 miljoni un kuru Zviedrija, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, nelikumīgi piešķīrusi uzņēmumam Hammar Nordic Plugg AB, pārdodot un izīrējot sabiedrisko īpašumu Brolandā Vēnešborjas pašvaldībā, par cenu, kas ir zemāka par īpašuma tirgus vērtību, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
1. Zviedrija atgūst no Hammar Nordic Plugg AB 1. pantā minēto atbalstu.
2. Atgūstamā summa sevī ietver procentus, sākot no dienas, kurā atbalsta summa nodota Hammar Nordic Plugg AB rīcībā, līdz faktiskajai atgūšanas dienai.
3. Procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem atbilstīgi Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (21) V nodaļai.
3. pants
1. Lēmuma 1. pantā minētais atbalsts atgūstams nekavējoties un efektīvi.
2. Zviedrija nodrošina šā lēmuma izpildi četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas dienas.
4. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Zviedrija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopējo summu (pamatsummu un atgūšanas procentus), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja;
b)
šā lēmuma izpildei jau pieņemto un plānoto pasākumu sīki izstrādātu aprakstu;
c)
dokumentus, kuri pierāda, ka saņēmējam nosūtīts rīkojums par atbalsta atmaksāšanu.
2. Zviedrija informē Komisiju par to, kā tiek īstenoti valsts pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu šo lēmumu līdz 1. pantā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai. Pēc Komisijas pieprasījuma tā nekavējoties iesniedz informāciju par jau veiktiem un plānotiem pasākumiem, lai nodrošinātu atbilstību šim lēmumam. Tā sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un atgūšanas procentiem, kas jau atgūti no saņēmēja.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 8. februārī