РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 574/2011 НА КОМИСИЯТА
от 16 юни 2011 година
за изменение на приложение I към Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници за нитрити, меламин, Ambrosia spp и при преминаването на някои кокцидиостатици и хистомоностатици, и за консолидиране на приложения I и II към директивата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (1), и по-специално член 8, параграф 1 и член 8, параграф 2, първо тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/32/ЕО се предвижда, че използването на продукти, предназначени за хранене на животни, в които нивата на нежелани вещества надвишават максимално допустимите граници, установени в приложение I към посочената директива, е забранено. За някои нежелани вещества държавите-членки провеждат разследване, за да установят произхода на тези вещества, ако са надвишени праговете, определени в приложение II към посочената директива.
(2)
Що се отнася до нитритите, беше установено, че в продуктите и страничните продукти от захарно цвекло и захарна тръстика, както и в тези от производството на нишесте, се съдържат при някои обстоятелства нитрити в количества, които надвишават установените наскоро в приложение I към Директива 2002/32/ЕО максимално допустими граници. Освен това изглежда, че аналитичните методи за определяне на нитрити във фуражите невинаги предоставят достоверни аналитични резултати по отношение на продуктите и страничните продукти от захарно цвекло и захарна тръстика, както и на тези от производството на нишесте. С оглед на това, че в становището си от 25 март 2009 г. (2) Европейският орган по безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че наличието на нитрити в продуктите от животински произход не предизвиква опасения за здравето на човека, съответните продукти следва да бъдат освободени засега от изискванията за максимални допустими граници за нитрити във фуражите, а нивата на нитритите в тези продукти и съответните методи за анализ да бъдат допълнително изследвани.
(3)
Що се отнася до веществото меламин, на 18 март 2010 г. ЕОБХ прие научно становище относно меланина в храните и фуражите (3). От констатациите на ЕОБХ става ясно, че експозицията на меламин може да доведе до образуването на кристали в уринарния тракт. Тези кристали увреждат проксималния тубул и са наблюдавани при животни и деца вследствие на инциденти с примеси на меламин във фуражи и храни за кърмачета, които в някои случаи са довели до смърт. Комисията за Кодекс алиментариус е установила максимално допустими граници за меламин във фуражите и храните (4). Целесъобразно е, за да се опази здравето на хората и животните, тези максимално допустими граници да бъдат включени в приложение I към Директива 2002/32/ЕО, тъй като те са в съответствие със заключенията от становището на ЕОБХ. Целесъобразно е някои фуражни добавки да бъдат освободени от изискването за максимално допустимите граници, тъй като поради нормалния производствен процес те неизбежно съдържат количества меланин над максимално допустимите граници.
(4)
Що се отнася до Ambrosia spp., в становището си от 4 юни 2010 г. (5) ЕОБХ заключава, че храните за птици могат да представляват важен канал за разпространение на Ambrosia spp., особено в незаразени области, тъй като в тях често се съдържат непреработени семена от Ambrosia spp. Поради това е много вероятно чрез предотвратяване на употребата на замърсени с необработени семена на Ambrosia spp. храни за птици да се ограничи по-нататъшното разпространение на Ambrosia spp. в Съюза. Растенията от видовете Ambrosia spp. са заплаха за общественото здраве поради алергенните свойства на техните полени. Вдишването на полените на растението може да причини риноконюнктивит и астма, както и други болестни състояния,. Съществуват също така доказателства за алергичност към полена на Ambrosia spp. при животните. Следователно е целесъобразно да се ограничи наличието на семена на Ambrosia spp. във фуражните суровини и комбинираните фуражи, съдържащи несмлени зърна и семена, и да се установи такава максимално допустима граница за семена на Ambrosia spp. в несмлени зърна и семена, която е толкова ниска, колкото е разумно постижимо (принцип „ALARA“) посредством добри селскостопански практики и техники за почистване.
(5)
Що се отнася до кокцидиостатиците и хистомоностатиците, преминаване може да настъпи, когато тези вещества са използвани като разрешени фуражни добавки. Такова преминаване може да доведе до замърсяване на фуражи, произведени впоследствие, поради наличието на технически неизбежни следи от такива вещества, наричано също „неизбежно преминаване“ или „кръстосано замърсяване“, във фуражи, в които не е разрешена употребата на кокцидиостатици и хистомоностатици, наричани още „нецелеви фуражи“. Като се отчита прилагането на добрите производствени практики, максимално допустимите граници за неизбежното преминаване на кокцидиостатици или хистомоностатици в нецелеви фуражи следва да бъде определено въз основа на принципа „ALARA“ („толкова ниски, колкото е разумно постижимо“). За да се даде възможност на производителите на фуражи да управляват неизбежното преминаване, следва да се предвиди стойност на преминаване от приблизително 3 % от максимално разрешеното съдържание по отношение на фуражите за по-слабо чувствителните нецелеви животински видове и от приблизително 1 % от максимално разрешеното съдържание за фуражите, предназначени за чувствителни нецелеви животински видове, и за фуражите, които се използват в периода преди клането на животните. Стойността на преминаване от 1 % следва да се смята за приемлива и за кръстосаното замърсяване както на други фуражи за целеви видове, в които не се добавят кокцидиостатици или хистомоностатици, така и по отношение на нецелевите фуражи за „животни, отглеждани за продължително производство на храни“, като например млечни крави или кокошки носачки, когато е установено преминаване от фуражи в храни от животински произход. Когато се дават фуражни суровини директно на животни или се използват допълващи фуражи, тяхната употреба не следва да води до експозиция на животните на по-високи нива на кокцидиостатици или хистомоностатици, отколкото съответстващите максимално допустими граници на експозиция, когато се използват единствено пълноценни фуражи в дневната дажба.
(6)
Що се отнася до коксидиостатиците наразин, никарбазин и лазалоцид натрий, приложение I към Директива 2002/32/ЕО следва да бъде изменено, за да се вземат предвид скорошните промени в разрешителните за тези вещества, а Регламент (ЕО) № 124/2009 на Комисията от 10 февруари 2009 г. за определяне на максимално допустимите граници за наличието на кокцидиостатици или хистомоностатици в храни в резултат на неизбежното преминаване на тези вещества в нецелеви фуражи (6) следва да бъде изменен впоследствие.
(7)
Приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО вече неколкократно са били съществено адаптирани в миналото. Следователно е целесъобразно посочените приложения да бъдат консолидирани. Целесъобразно е, за да се подобри яснотата и четивността на посочените приложения, те да бъдат преструктурирани и да се хармонизира използваната терминология. Целесъобразно е, с оглед на това, че разпоредбите на приложенията са директно приложими и задължителни в своята цялост, посочените приложения да бъдат установени с регламент.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът изказаха възражения срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО се заменят с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 юли 2011 г.
Разпоредбите по отношение на Ambrosia spp. се прилагат от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 юни 2011 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 574/2011
(2011. gada 16. jūnijs),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu attiecībā uz nitrīta, melamīna, Ambrosia spp. un konkrētu kokcidiostatu un histomonostatu, kurus pārnes uz barību, maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem un konsolidē I un II pielikumu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvu 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1) un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu un 8. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
tā kā:
(1)
Direktīvā 2002/32/EK ir noteikts, ka ir jāaizliedz tādu dzīvnieku barībai paredzētu produktu izmantošana, kuros nevēlamo vielu daudzums pārsniedz minētās direktīvas I pielikumā noteiktos maksimāli pieļaujamos daudzumus. Dalībvalstīm ir jāveic izpēte, lai noteiktu konkrētu nevēlamo vielu avotus, ja tajās ir pārsniegti maksimāli pieļaujamie daudzumi, kas noteikti minētās direktīvas II pielikumā.
(2)
Attiecībā uz nitrītu ir konstatēts, ka cukurbiešu un cukurniedru produkti un blakusprodukti noteiktos apstākļos satur nitrītu daudzumu, kas pārsniedz maksimālo daudzumu, kurš nesen noteikts Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā. Turklāt ir radies iespaids, ka analīzes metode nitrīta noteikšanai pārtikā ne vienmēr sniedz ticamus analītiskus rezultātus saistībā ar cukurbiešu un cukurniedru, kā arī cietes ražošanā iegūtajiem produktiem un blakusproduktiem. Ņemot vērā, ka Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) savā 2009. gada 25. marta atzinumā (2) secināja, ka nitrīta klātbūtne dzīvnieku izcelsmes produktos neapdraud cilvēka veselību, attiecīgie produkti patlaban ir jāatbrīvo no prasības ievērot nitrīta maksimālo daudzumu dzīvnieku barības sastāvdaļās, kamēr tiek turpināta izpēte par nitrīta daudzumu šajos produktos, kā arī atbilstošu analīzes metožu izpēte.
(3)
Attiecībā uz melamīnu EFSA2010. gada 18. martā pieņēma zinātnisku atzinumu par melamīnu pārtikā un dzīvnieku barībā (3). EFSA konstatējumi liecina, ka melamīns var izraisīt kristālu veidošanos urīnceļos. Šie kristāli izraisa proksimālo kanāliņu bojājumus un ir novēroti dzīvniekiem un bērniem, kuri uzņēmuši barību vai zīdaiņu pārtiku ar melamīna piemaisījumu, un atsevišķos gadījumos ir bijušas letālas sekas. Pārtikas kodeksa komisija ir noteikusi maksimāli pieļaujamos melamīna daudzumus pārtikā un dzīvnieku barībā (4). Ir lietderīgi iekļaut šos maksimāli pieļaujamos daudzumus Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā, lai aizsargātu dzīvnieku un cilvēku veselību, jo šie daudzumi atbilst tiem, kas minēti EFSA atzinuma secinājumos. Ir lietderīgi noteikt atkāpes no maksimāli pieļaujamā daudzuma atsevišķām barības piedevām, jo standarta ražošanas procesa rezultātā tās nenovēršami satur melamīna daudzumu, kas pārsniedz noteikto maksimālo daudzumu.
(4)
Attiecībā uz Ambrosia spp. EFSA savā 2010. gada 4. jūnija atzinumā (5) secināja, ka putnu barība var būt nozīmīgs Ambrosia spp. izplatītājs, it īpaši agrāk neinficētās zonās, jo bieži vien tā satur ievērojamu daudzumu neapstrādātu Ambrosia spp. sēklu. Tādēļ, novēršot putnu barības, kuras saturā ir neapstrādātas Ambrosia spp. sēklas, izmantošanu, varētu samazināt turpmāku Ambrosia spp. izplatību Savienībā. Ambrosia spp. rada apdraudējumu cilvēku veselībai, jo to ziedputekšņiem piemīt alergēniskas īpašības. Šī auga ziedputekšņu ieelpošana cita starpā var izraisīt rinokonjuktivītu un astmu. Pastāv arī atsevišķi pierādījumi, ka Ambrosia spp. ziedputekšņi izraisa alerģiskas reakcijas dzīvniekiem. Tādēļ ir lietderīgi samazināt Ambrosia spp. sēklu daudzumu dzīvnieku barības sastāvdaļās un kombinētajā barībā, kas satur nemaltus graudus un sēklas, līdz zemākajam iespējamam līmenim (ALARA), ievērojot labu lauksaimniecības praksi un attīrīšanas metodes.
(5)
Attiecībā uz kokcidiostatiem un histomonostatiem, izmantojot šīs vielas kā atļautas barības piedevas, var notikt to pārnešana no vienas ražošanas partijas citā. Šādā veidā piesārņojums var nonākt nākamajā ražotajā barībā, jo tā dēvētajā barībā, kas nav atļaujā paredzētā barība, t. i., barībā, kurā kokcidiostatu un histomonostatu lietošana nav atļauta, nonāk tehniski nenovēršamas šo vielu atliekas jeb pārnestais vai savstarpējais piesārņojums. Ņemot vērā, ka tiek ievērota laba ražošanas prakse, maksimāli pieļaujamie kokcidiostatu un histomonostatu daudzumi, ko nenovēršami pārnes uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība, ir jānosaka atbilstīgi ALARA (As Low As Reasonably Achievable - līdz zemākajam iespējamam līmenim) principam. Lai barības ražotājs varētu turpināt strādāt, ņemot vērā aprakstīto nenovēršamo pārnešanu, attiecībā uz barību mazāk jutīgām dzīvnieku sugām, kas nav atļaujā noteiktās sugas, būtu jāapsver pieļaujamais pārnestais daudzums aptuveni 3 % apmērā no atļaujā noteiktā maksimālā satura, savukārt attiecībā uz jutīgām dzīvnieku sugām, kas nav atļaujā minētās sugas, un attiecībā uz barību, kuru lieto laikposmā pirms nokaušanas, būtu jāapsver pieļaujamais pārnestais daudzums 1 % apmērā no atļautā maksimālā satura. Pieļaujamais pārnestais daudzums 1 % apmērā būtu jāapsver arī saistībā ar tādas citas barības savstarpējo piesārņojumu, kura paredzēta mērķa sugām un kurai nepievieno kokcidiostatus un histomonostatus, un attiecībā uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība un ir paredzēta produktīviem dzīvniekiem, no kuriem pēc tam iegūst pārtiku, piemēram, piena govīm vai dējējvistām, ja ir pierādījumi par pārnešanu no barības uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku. Ja barības sastāvdaļas tiek tieši izbarotas dzīvniekiem vai tiek izmantota papildbarība, tās nedrīkst izraisīt lielāka kokcidiostatu un histomonostatu daudzuma nonākšanu dzīvnieka organismā nekā atbilstošie maksimāli pieļaujamie daudzumi gadījumos, ja dienas devā iekļauj tikai komplekso barību.
(6)
Attiecībā uz kokcidiostatiem narazīnu, nikarbazīnu un lazalocīdnātriju ir jāizdara grozījumi Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā, ņemot vērā nesenās izmaiņas šādu vielu apstiprināšanā, un jāizdara pakāpeniski grozījumi Komisijas 2009. gada 10. februāra Regulā (EK) Nr. 124/2009, ar ko nosaka maksimāli pieļaujamos kokcidiostatu un histomonostatu daudzumus pārtikā šo vielu nenovēršamas pārnešanas rezultātā uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība (6).
(7)
Direktīvas 2002/32/EK I un II pielikumi iepriekš jau vairākkārt ir būtiski grozīti. Tādēļ ir lietderīgi šos pielikumus konsolidēt. Lai uzlabotu šo pielikumu skaidrību un lasāmību, ir lietderīgi tos pārstrukturēt un saskaņot terminoloģiju. Ņemot vērā to, ka pielikumos noteiktās prasības ir tieši piemērojamas un uzliek saistības kopumā, ir lietderīgi šos pielikumus pieņemt ar regulu.
(8)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Direktīvas 2002/32/EK I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2011. gada 1. jūlija.
Noteikumus attiecībā uz Ambrosia spp. piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 16. jūnijā