РЕШЕНИЕ 2010/638/ОВППС НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2010 година
за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 27 октомври 2009 г. Съветът прие Обща позиция 2009/788/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея (1) в отговор на тежките репресии от страна на силите за сигурност срещу политическите демонстранти в Конакри на 28 септември 2009 г.
(2)
На 22 декември 2009 г. Съветът прие Решение 2009/1003/ОВППС за изменение на Обща позиция 2009/788/ОВППС (2), включително допълнителни ограничителни мерки.
(3)
На 29 март 2010 г. Съветът прие Решение 2010/186/ОВППС за изменение на Обща позиция 2009/788/ОВППС (3).
(4)
Въз основа на преразглеждане на Обща позиция 2009/788/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 27 октомври 2011 г.
(5)
Мерките на Съюза за изпълнение са изложени в Регламент (ЕС) № 1284/2009 на Съвета от 22 декември 2009 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки спрямо Република Гвинея (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забранява се продажбата, доставката, трансферът или износът за Република Гвинея от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки, или чрез използване на съдове, плаващи под тяхно знаме, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, включително оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, независимо дали посочените са с произход от територията на държавите-членки, или не.
2. Забранява се:
а)
оказването, пряко или непряко, на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с изделия, посочени в параграф 1, или с доставката, производството, поддръжката и употребата на такива изделия на физическо или юридическо лице, образувание или орган във, или за употреба в Република Гвинея;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с изделия, посочени в параграф 1, включително по-специално предоставянето на безвъзмездни средства, заеми и застраховане за експортно кредитиране за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия или за предоставянето на свързани с тях техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, на физическо или юридическо лице, образувание или орган във, или за употреба в Република Гвинея;
в)
съзнателното и преднамерено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в буква а) или б).
Член 2
1. Член 1 не се прилага по отношение на:
а)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване или оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, предназначено единствено за хуманитарни цели или за защита, или за програми за институционално изграждане на Организацията на обединените нации (ООН) и на Европейския съюз, или за операции на Съюза и ООН по управление на кризи;
б)
продажбата, доставката, трансфера или износа на невоенни превозни средства, произведени или оборудвани с материали за осигуряване на балистична защита, предназначени единствено за осигуряване на защита на персонал на Съюза и неговите държави-членки в Република Гвинея;
в)
предоставянето на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с такова оборудване или с такива програми и операции;
г)
предоставянето на финансиране и финансова помощ, свързани с такова оборудване или с такива програми и операции,
при условие че износът и помощта са били предварително одобрени от съответния компетентен орган.
2. Член 1 не се прилага по отношение на защитните облекла, включително бронебойните жилетки и военните каски, временно изнесени за Република Гвинея от персонал на ООН, персонал на Съюза или на неговите държави-членки, от представители на медиите, от хуманитарни работници, от персонал, работещ по програми за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване.
Член 3
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на отделните членове на Националния съвет за демокрация и развитие (НСДР) и свързаните с тях лица, изброени в приложението.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват достъп на своите граждани до своята територия.
3. Параграф 1 се прилага, без да се засягат случаите, когато една държава-членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството ѝ на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранските споразумения), сключен между Светия престол (Ватикана) и Италия.
4. Параграф 3 се смята за приложим и в случаите, когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
5. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава-членка допуска изключение в съответствие с параграфи 3 или 4.
6. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, чрез който пряко се насърчават демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея.
7. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 6, нотифицира писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни след деня на получаването на нотификация за предложеното освобождаване. Ако един или повече членове на Съвета направят възражение, Съветът може, с квалифицирано мнозинство, да реши да предостави предложеното освобождаване.
8. Когато, в съответствие с параграфи 3, 4, 6 и 7, държава-членка разрешава на посочените в приложението лица да влязат в нейната територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 4
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които са, собственост, във владение на или контролирани от отделните членове на НСДР и свързани с тях физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложението.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложението.
3. Компетентният орган на дадена държава-членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства и икономически ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основните нужди на лицата, изброени в приложението, и на членовете на семействата им, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства или икономически ресурси; или
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е съобщил на компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всички разрешения, които тя дава съгласно настоящия параграф.
4. Чрез дерогация от параграф 1, компетентните органи на държавите-членки могат да разрешат освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечение в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство, наложено преди датата, на която физическото или юридическото лице, образуванието или органа, посочени в член 4, параграф 1, са включени в приложението, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства или икономическите ресурси ще се използват изключително и само за удовлетворяване на обезпечени по този начин претенции, или на претенции, признати за основателни в такива решения, в границите, определени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лица с такива претенции;
в)
обезпечението или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган, изброени в приложението; и
г)
признаването на обезпечението или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава-членка.
Съответната държава-членка информира останалите държави-членки и Комисията за всички дадени съгласно настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага при добавяне към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки, или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която към тези сметки е започнала да се прилага Обща позиция 2009/788/ОВППС,
при условие че към всички такива лихви, други доходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
Член 5
1. Съветът, по предложение на държава-членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема изменения на списъка, който се съдържа в приложението, в зависимост от развитието на политическата ситуация в Република Гвинея.
2. Съветът уведомява засегнатото лице относно решението си, включително относно основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице да представи становище.
3. Когато има внесени становища или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява засегнатото лице.
Член 6
За да се постигне максимален ефект от посочените по-горе мерки, ЕС насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 7
Обща позиция 2009/788/ОВППС се отменя.
Член 8
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Настоящото решение се прилага до 27 октомври 2011 г. То подлежи на постоянно преразглеждане. Решението се подновява или изменя при необходимост, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.
Съставено в Люксембург на 25 октомври 2010 година.
PADOMES LĒMUMS 2010/638/KĀDP
(2010. gada 25. oktobris),
par ierobežojošiem pasākumiem pret Gvinejas Republiku
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Padome 2009. gada 27. oktobrī pieņēma Kopējo nostāju 2009/788/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Gvinejas Republiku (1), reaģējot uz drošības spēku vardarbīgo vēršanos pret politiskās demonstrācijas dalībniekiem Konakri 2009. gada 28. septembrī.
(2)
Padome 2009. gada 22. decembrī pieņēma Lēmumu 2009/1003/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2009/788/KĀDP (2), ar kuru paredz papildu ierobežojošus pasākumus.
(3)
Padome 2010. gada 29. martā pieņēma Kopējo nostāju 2010/186/KĀDP, ar ko groza Kopējo nostāju 2009/788/KĀDP (3).
(4)
Pamatojoties uz Kopējās nostājas 2009/788/KĀDP atkārtotu izskatīšanu, ierobežojošie pasākumi būtu jāpagarina līdz 2011. gada 27. oktobrim.
(5)
Savienības īstenošanas pasākumi ir izklāstīti Padomes Regulā (ES) Nr. 1284/2009 (2009. gada 22 decembris) par dažu ierobežojošu pasākumu noteikšanu attiecībā uz Gvinejas Republiku (4),
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai no dalībvalstu teritorijas, vai izmantojot kuģus ar to karogu, vai to gaisa kuģus, ir aizliegts Gvinejas Republikai pārdot, piegādāt, nodot vai uz to eksportēt ieročus un ar tiem saistītus visdažādākos materiālus, tostarp ieročus un munīciju, militārus transportlīdzekļus un ekipējumu, pusmilitāru ekipējumu un visa iepriekšminētā rezerves daļas, kā arī ekipējumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, neatkarīgi no tā, vai to izcelsme ir dalībvalstu teritorijā, vai ārpus tās.
2. Aizliegts:
a)
tieši vai netieši jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Gvinejas Republikā vai izmantošanai Gvinejas Republikā sniegt tehnisku palīdzību, starpnieka pakalpojumus vai citus pakalpojumus, kas saistīti ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem vai ar šādu priekšmetu piegādi, ražošanu, tehnisko apkopi vai izmantošanu;
b)
tieši vai netieši jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Gvinejas Republikā vai izmantošanai Gvinejas Republikā piešķirt finansējumu vai finanšu palīdzību saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem, tostarp, jo īpaši, piešķīrumus, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu jebkādai šādu priekšmetu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportēšanai vai ar tiem saistītai tehniskai palīdzībai, starpnieka pakalpojumiem vai citiem pakalpojumiem;
c)
apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir apiet a) un b) apakšpunktā minētos aizliegumus.
2. pants
1. Lēmuma 1. pantu nepiemēro:
a)
tāda militārā ekipējuma pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, kas nav nāvējošs, vai ekipējuma, ko varētu izmantot iekšējām represijām, un kas paredzēts vienīgi humānām vai aizsardzības vajadzībām vai Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) un Eiropas Savienības iestāžu izveidošanas programmām, vai Savienības un ANO krīzes pārvarēšanas operācijām;
b)
lai pārdotu, piegādātu, nodotu vai eksportētu transportlīdzekļus, kas nav paredzēti militāriem mērķiem un kas ir izgatavoti no ballistiskas aizsardzības materiāliem, vai kuros ir uzstādīti šādi materiāli, nolūkā nodrošināt Gvinejas Republikā izvietotā Savienības un tās dalībvalstu personāla aizsardzību;
c)
finansējuma vai finanšu palīdzības sniegšanai saistībā ar šādu ekipējumu vai šādām programmām un operācijām;
d)
tehniskās palīdzības, starpnieku pakalpojumu un citu pakalpojumu sniegšanai, kas saistīti ar šādu ekipējumu vai šādām programmām un darbībām;
ar nosacījumu, ka šādam eksportam un palīdzībai iepriekš piekritusi attiecīgā kompetentā iestāde.
2. Lēmuma 1. pants neattiecas uz aizsargapģērbu, tostarp bruņuvestēm un militārām aizsargķiverēm, ko ANO personāls, Savienības vai tās dalībvalstu personāls, informācijas līdzekļu pārstāvji, humānās palīdzības un attīstības darbinieki, kā arī ar to saistītais personāls uz laiku eksportē uz Gvinejas Republiku tikai personīgām vajadzībām.
3. pants
1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu pielikumā minētajiem atsevišķiem Nacionālās demokrātijas un attīstības padomes (CNDD) locekļiem un ar tiem saistītām personām ieceļot to teritorijā vai šķērsot to.
2. Panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt tās valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
3. Panta 1. punktu nepiemēro gadījumos, ja dalībvalstij jāievēro starptautisko tiesību aktu saistības, proti:
a)
tā ir starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalsts;
b)
tā ir ANO sasauktas vai tās aizgādībā rīkotas starptautiskas konferences uzņēmējvalsts;
c)
to saista daudzpusējs nolīgums, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai
d)
to saista 1929. gada Izlīguma Līgums (Laterāna Pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.
4. Uzskata, ka šā panta 3. punktu piemēro arī gadījumos, ja dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
5. Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts pieļauj izņēmumu saskaņā ar 3. vai 4. punktu.
6. Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus pasākumiem, ko piemēro saskaņā ar 1. punktu, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humānu iemeslu dēļ vai tāpēc, lai piedalītos starpvaldību sanāksmēs, tostarp tajās, kuras atbalsta Savienība vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, un kurās notiek politisks dialogs, kas tieši atbalsta demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Gvinejas Republikā.
7. Dalībvalsts, kas vēlas pieļaut 6. punktā minētos izņēmumus, to rakstiski paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, izņemot, ja viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski iebilst pret šādu rīcību divu darba dienu laikā no brīža, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu tomēr var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
8. Gadījumos, ja saskaņā ar 3., 4., 6. un 7. punktu kāda dalībvalsts ļauj ieceļot tās teritorijā vai ceļot tai cauri pielikumā uzskaitītajām personām, atļauja aprobežojas tikai ar to mērķi, kādam tā piešķirta, un to var izmantot tikai personas, uz ko tā attiecas.
4. pants
1. Iesaldē visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas ir atsevišķu pielikumā minētu CNDD locekļu un ar tiem saistītu fizisku vai juridisku personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā vai turējumā.
2. Nekādi līdzekļi vai saimnieciskie resursi nav tieši vai netieši pieejami pielikumā minētajām fiziskām vai juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, vai to interesēs.
3. Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
a)
vajadzīgi, lai segtu pielikumā uzskaitīto personu un to atkarīgo ģimenes locekļu svarīgākās vajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstniecisko palīdzību, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi atbilstīgu honorāru samaksai un atlīdzībai par izdevumiem saistībā ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parastu turēšanu vai glabāšanu; vai
d)
vajadzīgi ārkārtas izdevumiem, ar noteikumu, ka kompetentā iestāde citu dalībvalstu kompetentajai iestādei un Komisijai vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir sniegusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka īpaša atļauja būtu jāpiešķir.
Dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, ko tā piešķir saskaņā ar šo punktu.
4. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut atsevišķu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:
a)
uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesisks, administratīvs vai arbitrāžas apgrūtinājums, kas noteikts pirms dienas, kad 4. panta 1. punktā minētā juridiskā vai fiziskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta pielikumā, vai tiesisks, administratīvs vai arbitrāžas spriedums, kas pasludināts pirms minētā datuma;
b)
līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai izpildītu prasījumus, kas izriet no šāda apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar attiecīgo tiesas spriedumu, ievērojot ierobežojumus, kas noteikti piemērojamajos tiesību aktos, kuri reglamentē šādu prasījumu iesniedzēju tiesības;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav pieņemts kādas pielikumā minētas fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras interesēs; un
d)
apgrūtinājuma vai tiesas sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.
Dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
5. Šā panta 2. punktu nepiemēro šādām darbībām ar iesaldēto kontu:
a)
procentiem vai citiem ieņēmumiem no šiem kontiem; vai
b)
maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem attiecināja Kopējo nostāju 2009/788/KĀDP,
ar noteikumu, ka visiem šādiem procentiem, citiem ienākumiem un maksājumiem turpina piemērot 1. punktu.
5. pants
1. Padome, lemjot pēc kādas dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma, pieņem grozījumus pielikumā ietvertajos sarakstos, kā to prasa politiskās situācijas attīstība Gvinejas Republikā.
2. Padome savu lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai personai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šai personai iespēju paust savus apsvērumus.
3. Ja ir iesniegti apsvērumi vai ja ir iesniegti jauni, būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un par to informē šo personu.
6. pants
Lai iepriekš minēto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, ES aicina trešās valstis pieņemt šajā lēmumā ietvertajiem pasākumiem līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
7. pants
Ar šo tiek atcelta Kopējā nostāja 2009/788/KĀDP.
8. pants
1. Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
2. Šo lēmumu piemēro līdz 2011. gada 27. oktobrim. To pastāvīgi pārskata. To atjaunina vai vajadzības gadījumā groza, ja Padome uzskata, ka tā mērķi nav sasniegti.
Luksemburgā, 2010. gada 25. oktobrī