РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1255/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2011 година
за установяване на програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на интегрираната морска политика
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2, член 91, параграф 1, член 100, параграф 2, член 173, параграф 3, членове 175 и 188, член 192, параграф 1, член 194, параграф 2 и член 195, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 10 октомври 2007 г. относно Интегрирана морска политика за Европейския съюз („съобщението на Комисията“) главната цел на интегрираната морска политика на Съюза („ИМП“) е да развива и осъществява интегрирано, координирано, съгласувано, прозрачно и устойчиво вземане на решения във връзка с океаните, моретата, крайбрежните, островните и най-отдалечените региони, както и в морските сектори.
(2)
В плана за действие, придружаващ съобщението на Комисията, се излагат редица действия, които Комисията предлага да се предприемат като първа стъпка в прилагането на нова ИМП на Съюза.
(3)
Докладът на Комисията за напредъка на Интегрираната морска политика на ЕС от 15 октомври 2009 г. обобщава основните постижения на ИМП досега и набелязва плана за следващия етап на прилагането ѝ.
(4)
В своите заключения от 16 ноември 2009 г. относно интегрираната морска политика Съветът подчерта значението на финансирането за по-нататъшното развитие и прилагане на ИМП, като прикани Комисията да представи необходимите предложения за финансиране на действията по линия на интегрираната морска политика в рамките на съществуващата финансова рамка с оглед на влизането им в сила до 2011 г.
(5)
В резолюцията си от 21 октомври 2010 г. относно интегрираната морска политика (ИМП) - Оценка на постигнатия напредък и нови предизвикателства, Европейският парламент изрично подкрепи „заявеното от Комисията намерение да финансира ИМП с 50 милиона евро през следващите две години с цел надграждане на основата на предишни проекти в областта на политиката, управлението, устойчивостта и наблюдението“.
(6)
Финансовият пакет за ИМП, установен в настоящия регламент, отчита както съществуващия икономически спад, така и факта, че това е първата оперативна програма, посветена специално на прилагането на ИМП.
(7)
Необходимо е постоянно финансиране от Съюза, за да се даде възможност на Съюза да прилага и да доразвива ИМП съгласно резолюцията на Европейския парламент от 20 май 2008 г. относно интегрираната морска политика за Европейския съюз (4) и да преследва общите цели, както е предвидено в съобщението на Комисията, потвърдено в доклада за напредъка от октомври 2009 г. и одобрено в заключенията на Съвета от 16 ноември 2009 г.
(8)
Тъй като не всички приоритети и цели на ИМП се покриват от съществуващи инструменти на Съюза, като например Кохезионния фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейския фонд за рибарство, Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, Инструментът за предприсъединителна помощ и Европейския инструмент за съседство и партньорство, следователно е необходимо да се установи програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на ИМП (наричана по-долу „програмата“).
(9)
Без да се засягат предстоящите преговори за многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г., ще е необходимо да се осигурят достатъчно ресурси, които да гарантират развитието и постигането на целите на ИМП, без това да бъде за сметка на определените за други политики средства, като се стимулира устойчивото развитие на морските региони на Европейския съюз, включително на островите и най-отдалечените региони. За тази цел се счита, че е от съществено значение ИМП да бъде включена в многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г. Освен това, ако е необходимо, следва да бъде изготвено предложение за продължаване на програмата след 2013 г., заедно с предложение за подходящ финансов пакет.
(10)
Развитието на морското дело посредством финансова подкрепа за мерки, свързани с ИМП, ще има значително въздействие по отношение на икономическото, социалното и териториалното сближаване.
(11)
Финансирането от Съюза следва да е разработено така, че да подпомага проучвателната работа за дейности, целящи насърчаването на стратегическите цели на ИМП, като се отдава дължимото внимание на техните кумулативни въздействия съобразно екосистемния подход, на устойчивия „син“ икономически растеж, заетостта, иновациите и конкурентоспособността в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони и на насърчаването на международното измерение на ИМП.
(12)
Стратегическите цели на ИМП включват интегрираното морско управление на всички нива, по-нататъшното развитие и прилагане на интегрираните стратегии за морските басейни, пригодени към специфичните нужди на различните морски региони на Европа, по-нататъшното развитие на междусекторните инструменти за интегрирано разработване на политики с цел подобряване на положителните взаимодействия и съгласуване между съществуващите политики и инструменти, в т.ч. посредством обмен на данни и познания в морската област, по-нататъшното ангажиране на заинтересованите страни в схемите за интегрирано морско управление, опазването и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси, определянето на границите на устойчивостта на човешките дейности и защитата на морската и крайбрежната околна среда и биологичното многообразие в контекста на Рамковата директива за морската стратегия (5), която съставлява екологичния стълб на ИМП, както и на Рамковата директива за водите (6).
(13)
Важно е програмата да бъде добре съгласувана с останалите политики на Съюза, които биха могли да имат морско измерение, по-специално със структурните фондове, трансевропейската транспортна мрежа, общата политика в областта на рибарството, туризма, околната среда и изменението на климата, рамковата програма за научноизследователска и развойна дейност и енергийната политика.
(14)
За да се постигне съгласуваност между различните аспекти на програмата, следва да се определят общи цели. За всяка обща цел следва да се установят по-подробни оперативни цели. Разпределението на средствата за общите цели за периода 2011-2013 г. е посочено в приложението. Това разпределение позволява гъвкавост за увеличаване/намаляване на общото финансово разпределение за всяка цел, без да се надхвърля общият финансов пакет.
(15)
Финансирането от Съюза следва да даде възможност да се подкрепи развитието на интеграцията на морското наблюдение в съответствие с резолюцията на Европейския парламент от 21 октомври 2010 г. и със заключенията на Съвета от 17 ноември 2009 г. относно Интегрираното морско наблюдение, като се вземе предвид пътната карта за създаването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС. Ето защо това специално финансиране следва да бъде ограничено до разработването на децентрализирана система за обмен на информация, по-специално мерки, включително софтуер, за подобряване на интерфейса между системите за наблюдение. Програмата следва да отчита резултатите от други проекти по отношение на децентрализираната система за морско наблюдение.
(16)
Прилагането на програмата в трети държави следва да допринесе за целите за развитие на държавата бенефициер и да е съвместимо с други инструменти за сътрудничество на Съюза, включително целите и приоритетите на имащите отношение политики на Съюза и достиженията на правото на Съюза и приложимите международни конвенции.
(17)
Програмата следва да допълва и да е съгласувана със съществуващи и бъдещи финансови инструменти, предоставени от Съюза и държавите-членки, на национално и поднационално равнище за насърчаване на опазването и устойчивото използване на океаните, моретата и бреговете, като допринася за насърчаването на по-ефективно сътрудничество между държавите-членки и техните крайбрежни, островни и най-отдалечени региони и отчита степенуването по значение и напредъка на националните и местните проекти.
(18)
Действията, предвидени в програмата, следва да допълват други действия на Съюза, за да се осигури съгласувано прилагане на правните актове на Съюза за съответните секторни политики, като се избегне дублиране.
(19)
Необходимо е също така да се определят правила за управление на планирането на мерките, допустимостта на разходите, размерът на финансовата помощ на Съюза, основните условия, на базата на които ще бъде предоставяна, и цялостният бюджет за програмата.
(20)
Програмата следва да бъде прилагана в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7) („Финансовият регламент“), и с Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (8).
(21)
С настоящия регламент се установява финансовият пакет за многогодишната програма, който представлява основна отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (9).
(22)
С цел да се помогне на Комисията да следи за прилагането на настоящия регламент, следва да бъде възможно финансирането на разходи, свързани с мониторинг, проверки и оценяване.
(23)
Годишните работни програми, установени за прилагането на програмата, следва да бъдат приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (10).
(24)
Във връзка с действията, финансирани съгласно настоящия регламент, е необходимо да се гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (11), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (12) и с Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (13).
(25)
С цел да се гарантира ефективността на финансирането от Съюза, дейностите, финансирани по настоящия регламент, следва да се оценяват редовно.
(26)
Подразбира се, че нито едно от действията, предвидени в контекста на програмата, няма да изисква прибягване до допълнително правно основание.
(27)
Тъй като целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен при самостоятелно действие на държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на дейностите, подлежащи на финансиране по линия на програмата, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява програма за подпомагане на мерките, целящи по-нататъшно насърчаване на развитието и прилагането на интегрираната морска политика на Съюза („програмата“).
Интегрираната морска политика на Съюза (ИМП) насърчава съгласувано и последователно вземане на решения за постигане на най-добри резултати по отношение на устойчивото развитие, икономическия растеж и социалното сближаване на държавите-членки, и по-специално по отношение на крайбрежните, островните и най-отдалечените региони в Съюза, както и на морските сектори чрез съгласувани политики и международно сътрудничество в морската област.
Програмата подпомага устойчивото използване на моретата и океаните и разширяването на научните знания.
Член 2
Общи цели
Програмата ще има следните общи цели:
а)
да насърчава развитието и прилагането на интегрирано управление на морското дело и въпросите, свързани с крайбрежните региони;
б)
да допринася за разработването на междусекторни инструменти, като морското пространствено планиране, общата среда за обмен на информация (CISE) и познанията за морската среда по отношение на океаните, моретата и крайбрежните региони, в рамките на и граничещи със Съюза, за да се постигат полезни взаимодействия и да се подкрепят политиките, свързани с морето или крайбрежните региони, особено в областта на икономическото развитие, заетостта, опазването на околната среда, научните изследвания, морската безопасност и енергетиката, както и за разработването на екологосъобразни морски технологии, като се вземат предвид и се доразвиват съществуващите инструменти и инициативи;
в)
да насърчава опазването на морската среда, по-конкретно на нейното биологично разнообразие, и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси и да определя по-нататък границите на устойчивостта на човешките дейности, които имат отражение върху морската среда, по-специално в контекста на Директива 2008/56/ЕО (Рамковата директива за морската стратегия);
г)
да подкрепя развитието и прилагането на стратегии за морските басейни;
д)
да подобрява и насърчава външното сътрудничество и координация във връзка с целите на ИМП въз основа на развитието на дебатите в тази област в рамките на международните форуми; във връзка с това следва да се настоява третите държави да ратифицират и прилагат Конвенцията на ООН по морско право (UNCLOS);
е)
да подкрепя устойчивия икономически растеж, заетостта, иновациите и новите технологии в морските сектори и в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони на Съюза.
Член 3
Оперативни цели
1. В рамките на целта, определена в член 2, буква а) (интегрирано морско управление), програмата:
а)
насърчава действия, които поощряват държавите-членки и регионите на ЕС да развиват, въвеждат или осъществяват интегрирано морско управление;
б)
насърчава платформи и мрежи за междусекторно сътрудничество, включващи представители на публичните органи, на регионалните и местните органи, на промишления сектор, на заинтересованите страни в сферата на изследователската дейност, на гражданите, на организациите на гражданското общество и на социалните партньори;
в)
повишава видимостта на интегрирания подход към морското дело и осведомеността на публичните органи, частния сектор и широката общественост по въпроса.
2. В рамките на целта, определена в член 2, буква б) (междусекторни инструменти), програмата насърчава развитието на:
а)
обща среда за обмен на информация за морската област на Съюза, която насърчава обмен на информация за междусекторното и трансграничното наблюдение, като свързва всички потребителски общности, в съответствие с принципите на интегрираното морско наблюдение, за да утвърди безопасното, сигурно и устойчиво използване на морското пространство, отчита съответното развитие на секторните политики по отношение на наблюдението и допринася по подобаващ начин за необходимото им развитие;
б)
морско пространствено планиране и интегрирано управление на крайбрежните зони, които са важни инструменти за устойчивото развитие на морските зони и крайбрежните региони и допринасят за целите на управлението, основано на екосистемите, и за развитието на връзките между сушата и морето, например що се отнася до разработването на експериментални и други мерки, съчетаващи генерирането на възобновяема енергия и аквакултурата;
в)
пълна и общественодостъпна база данни за информация и знания с високо качество, която улеснява обмена, повторното използване и разпространение на тези данни и знания сред различни групи ползватели, като се използват съществуващите данни и по този начин се избягва дублирането на базите данни; за тази цел трябва по най-добър начин да се използват вече съществуващите програми на Съюза и на държавите-членки, включително INSPIRE (14) и ГМОСС (15).
3. В рамките на целта, определена в член 2, буква в) (опазване на морската среда), програмата:
а)
подкрепя защитата и опазването на морската и крайбрежната среда, както и предотвратява и намалява изхвърлянията в морската среда, в т.ч. отпадъците в морето, с цел постепенно да се прекрати замърсяването;
б)
допринася за здрави, биологично разнообразни и устойчиви морски и крайбрежни екосистеми;
в)
улеснява координацията между държавите-членки и другите участници при прилагането на подхода към управлението на човешките дейности, основан на екосистемите, и на принципа на предохранителните мерки;
г)
улеснява разработването на методи и норми;
д)
насърчава дейности, имащи за цел смекчаването на последствията от изменението на климата върху морската, крайбрежната и островната среда и адаптирането към тях, като се отделя специално внимание на най-уязвимите в това отношение райони;
е)
подкрепя разработването на стратегически подходи към научните изследвания за оценяването на актуалното състояние на екосистемите, като по този начин се предоставя основата за управление и планиране, основано на екосистемите, на регионално и национално равнище.
4. В рамките на целта, определена в член 2, буква г) (стратегии за морските басейни), програмата:
а)
подкрепя разработването и прилагането на интегрирани стратегии за морските басейни, като се отчитат балансираният подход във всички морски басейни и особеностите на морските басейни и морските подбасейни, както и съответните макрорегионални стратегии, когато има такива, и особено онези, в които вече е установен обмен на информация и опит между различните държави и съществуват работещи многонационални структури;
б)
насърчава и улеснява полезните взаимодействия между националното и регионалното равнище и равнището на Съюза, обмена на информация, в т.ч. относно методите и нормите, и обмена на най-добри практики относно морската политика, включително управлението ѝ и секторните политики, които имат отражение върху регионалните морета и крайбрежните региони.
5. В рамките на целта, определена в член 2, буква д) (международно измерение), програмата:
а)
насърчава продължаването на работата, в тясно сътрудничество с държавите-членки, по интегриран подход с трети държави и заинтересовани страни от трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, включително по ратифицирането и прилагането на UNCLOS;
б)
насърчава диалога с трети държави, като взема предвид UNCLOS и приложимите действащи международни конвенции на базата на UNCLOS;
в)
насърчава обмена на най-добри практики, допълващи съществуващите инициативи, като взема предвид разработването на регионални стратегии на подрегионално равнище.
Тази оперативна цел се преследва съгласувано с инструментите на Съюза за сътрудничество, като се вземат предвид целите на националните и регионалните стратегии за развитие.
6. В рамките на целта, определена в член 2, буква е) (растеж, заетост и иновации), програмата:
а)
насърчава инициативи за растеж и заетост в морските сектори и в крайбрежните и островните региони;
б)
насърчава обучението, образованието и възможностите за кариера в морските професии;
в)
насърчава разработването на зелени технологии, морски възобновяеми източници на енергия, екологосъобразен превоз и морски превоз на къси разстояния;
г)
насърчава развитието на крайбрежния, морския и островния туризъм.
Член 4
Допустими действия
Програмата може да предвиди финансово подпомагане за следните видове действия в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3:
а)
проекти, в т.ч. пробни проекти; проучвания; изследователски и оперативни програми за сътрудничество, включително образователни програми, програми за професионално обучение и преквалификация;
б)
обмен на обществена информация и най-добри практики, повишаване на информираността и свързани дейности по информиране и разпространение на информацията, включително кампании и прояви за популяризиране, както и развитие и поддръжка на интернет сайтове и съответните социални мрежи и бази данни;
в)
конференции, семинари, работни групи и форуми на заинтересованите страни;
г)
обединяване, мониторинг, визуализиране и предоставяне на публичен достъп до значително количество данни, най-добри практики и бази данни на финансирани от Съюза регионални проекти, включително, когато е приемливо, чрез секретариат, назначен за една или няколко от тези цели, което ще улесни приемането на общи уеднаквени стандарти за събирането и обработката на данни;
д)
действия, свързани с междусекторни инструменти, включително пробни проекти.
Член 5
Вид финансова интервенция
1. Финансовата помощ на Съюза може да приеме следните законови форми:
а)
субсидии, за които максималният процент на съфинансиране от Съюза е 80 % за действие;
б)
договори за възлагане на обществена поръчка;
в)
административни договорености със Съвместния изследователски център.
2. По линия на програмата могат да се предоставят както субсидии за действия, така и оперативни безвъзмездни средства. Освен ако не е предвидено друго във Финансовия регламент, бенефициерите на субсидиите или на договорите за обществени поръчки се избират след покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 6
Бенефициери
1. Финансовата помощ по програмата може да се предоставя като приоритет на физически или юридически лица, регулирани от частното или публичното право на държава-членка или на Съюза.
2. От програмата може да се възползват и трети държави и заинтересовани страни в трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, както и международни организации или органи, преследващи една или повече от общите и оперативните цели, определени в членове 2 и 3. Мерките трябва винаги да включват участници от Съюза.
3. Критериите за допускане до участие в процедурата се определят в съответната покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 7
Принципи за прилагане
1. Не се допуска проектите, финансирани по програмата, да получават помощ от други финансови инструменти на Съюза. Търси се полезно взаимодействие и допълване с други инструменти на Съюза. Действията в рамките на програмата допълват осъществяването на съответните секторни политики.
2. Комисията си осигурява от заявилите финансова помощ по програмата и от бенефициерите на тази помощ изчерпателна информация за финансирането на действията. Финансова помощ по програмата ще бъде предоставяна единствено дотолкова, доколкото няма налично друго финансиране на Съюза.
3. Подкрепяните от програмата действия съответстват на целите и политиките на Съюза за 2020 г. и 2050 г. Всички държави-членки, морски сектори и крайбрежни, островни и най-отдалечени региони могат да се възползват от програмата и да бъде създадена действителна европейска добавена стойност. По отношение на финансирането на действията в различните морски басейни се търси съответно регионално равновесие.
4. Подкрепяните от програмата действия стимулират и засилват диалога, сътрудничеството и координацията със и между държавите-членки, регионите на ЕС, заинтересованите страни, гражданите, организациите на гражданското общество и социалните партньори, като едновременно гарантират пълна прозрачност.
5. Подкрепяните от програмата действия улесняват използването на полезни взаимодействия, споделянето на информация и обмена на методи, норми и най-добри практики.
6. При осъществяването на програмата се прилагат принципите на добро управление и на прозрачност на процесите на вземане на решения, а целта на настоящата програма е да допринася за прозрачността и доброто управление във всички съответни секторни политики на европейско, национално и регионално равнище.
Член 8
Процедури за изпълнение
1. Комисията изпълнява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. За изпълнение на програмата в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3, Комисията приема годишни работни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 9
Бюджетни ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на програмата се определя на 40 000 000 EUR за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2013 г.
2. Бюджетните ресурси, отпуснати за програмата, се вписват в годишните бюджетни кредити на общия бюджет на Съюза. Годишните бюджетни кредити за програмата се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Разпределението на средствата за общите цели, определени в член 2, е посочено в приложението.
Член 10
Техническа помощ
1. До 1 % от финансовия пакет, установен съгласно член 9, може да покрива и необходимите разходи, свързани с подготвителни действия, мониторинг, контрол, одит или оценка, непосредствено необходими за ефективното и ефикасното изпълнение на допустимите действия съгласно настоящия регламент и за постигането на неговите цели.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, може да включват в частност проучвания, срещи на експерти, разходи за свързани с информационните технологии инструменти, системи и мрежи и всякаква друга техническа, научна и административна помощ и експертни знания според изискването на Комисията за прилагането на настоящия регламент.
Член 11
Мониторинг
1. Всеки бенефициер на финансова помощ предоставя на Комисията технически и финансови доклади за прогреса на работата, финансирана по програмата. До три месеца след завършването на всеки проект се внася и окончателен доклад.
2. Независимо от одитите, извършени от Сметната палата в сътрудничество с компетентните национални органи или отдели за одит съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), или всяка проверка, извършена съгласно член 322, параграф 1, буква б) от ДФЕС, длъжностните лица или други служители на Комисията провеждат проверки на място, включително проверки на образци на проекти и други мерки, финансирани по линия на програмата, по-специално за да проверят съвместимостта с целите на програмата и допустимостта на действията, както е определено в членове 2, 3 и 4 от настоящия регламент.
3. В договорите и споразуменията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда по-специално осъществяване на наблюдение и финансов контрол от страна на Комисията или на всеки представител, упълномощен от Комисията, и на одити от страна на Сметната палата, ако е необходимо на място.
4. Всеки бенефициер на финансова помощ пази на разположение на Комисията всички придружаващи документи, свързани с разходите по всеки проект, за период от пет години след последното плащане по съответния проект.
5. На базата на резултатите от докладите и проверките на образци, посочени в параграфи 1 и 2, Комисията коригира, ако е необходимо, размера или условията на отпускане на първоначално одобрената финансова помощ, както и графика на плащанията.
6. Комисията проверява дали финансираните по програмата действия са били осъществени както подобава, дали са съгласувани с мерките по други секторни политики и инструменти и дали са в съответствие с настоящия регламент и с Финансовия регламент.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез:
а)
прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всяка друга форма на незаконна дейност;
б)
ефективни проверки;
в)
възстановяване на неправомерно изплатените суми; и
г)
прилагане на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции, ако бъдат отчетени нередности.
2. За целите на параграф 1 Комисията предприема действия в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999.
3. Комисията намалява, преустановява или си възстановява сумата на финансовата помощ, предоставена за дадено действие, ако открие нередности, включително липса на съответствие с настоящия регламент или индивидуалното решение, или договора, или споразумението, по което се отпуска финансовата подкрепа, или ако открие, че без да е търсено одобрение от Комисията, дадено действие е било подложено на промяна, която противоречи на същността или условията на изпълнение.
4. Ако времевите ограничения не са спазени или само част от предназначената финансова помощ е оправдана от напредъка, постигнат с прилагането на действие, Комисията следва да изиска от бенефициера да предостави наблюдения в рамките на конкретен срок. Ако бенефициерът не предостави задоволителен отговор, Комисията може да преустанови оставащата финансова помощ и да поиска възстановяване на вече платените суми.
5. Всяко неправомерно плащане се възстановява на Комисията. Начисляват се лихви върху всички суми, които не са възстановени навреме съгласно условията, определени чрез Финансовия регламент.
6. За целите на настоящия член „нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие от страна на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджетите, управлявани от Съюза, чрез извършването на неоправдан разход.
Член 13
Докладване, оценка и удължаване
1. Комисията редовно и навременно информира Европейския парламент и Съвета относно работата си.
2. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
доклад за напредъка не по-късно от 31 декември 2012 г.; докладът за напредъка включва оценка на въздействието на програмата върху други политики на Съюза;
б)
доклад за последваща оценка, не по-късно от 31 декември 2014 г.
3. Ако е необходимо, Комисията представя законодателно предложение за удължаване на срока на действие на програмата за периода след 2013 г. заедно с подходящ финансов пакет.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Това е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1255/2011
(2011. gada 30. novembris),
ar ko izveido programmu integrētas jūrlietu politikas turpmākas izstrādes atbalstam
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, 91. panta 1. punktu, 100. panta 2. punktu, 173. panta 3. punktu, 175. pantu un 188. pantu, 192. panta 1. punktu, 194. panta 2. punktu un 195. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Atbilstīgi Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojumam Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par Savienības integrētu Eiropas Savienības jūrlietu politiku (“Komisijas paziņojums”) Savienības integrētas jūrlietu politikas (“IJP”) primārais mērķis ir izstrādāt un īstenot integrētu, koordinētu, saskaņotu, pārredzamu un ilgtspējīgu lēmumpieņemšanu attiecībā uz okeāniem, jūrām, piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem un jūras nozarēs.
(2)
Komisijas paziņojumam pievienotajā rīcības plānā ir izklāstītas vairākas darbības, ko Komisija ierosina veikt kā pirmos soļus, Savienībā īstenojot jaunu IJP.
(3)
Komisijas 2009. gada 15. oktobra Progresa ziņojumā par ES integrētu jūrlietu politiku ir apkopoti galvenie IJP sasniegumi līdz minētajai dienai un noteikts tās nākamā īstenošanas posma plāns.
(4)
Padome 2009. gada 16. novembra secinājumos par integrētu jūrlietu politiku uzsvēra IJP turpmākas izstrādes un īstenošanas finansējuma nozīmi, aicinot Komisiju iesniegt vajadzīgos priekšlikumus, kā finansēt integrētas jūrlietu politikas darbības atbilstīgi pastāvošajam finanšu plānam, lai tie stātos spēkā līdz 2011. gadam.
(5)
Eiropas Parlaments 2010. gada 21. oktobra rezolūcijā par integrētu jūrlietu politiku (IJP) - sasniegtā progresa novērtēšana un jauni uzdevumi - nepārprotami atbalstīja Komisijas apliecināto vēlmi “nākamo divu gadu laikā IJP finansēšanai piešķirt EUR 50 miljonus, lai turpinātu iesākto darbu, pamatojoties uz politikas, pārvaldības, ilgtspējības un uzraudzības jomās iepriekš īstenotajiem projektiem”.
(6)
Finansējumā, kas šajā regulā paredzēts IJP, ir ņemta vērā gan pašreizējā ekonomikas lejupslīde, gan tas apstāklis, ka šī ir pirmā darbības programma, kas veltīta tieši IJP īstenošanai.
(7)
Nepārtraukts Savienības finansējums ir vajadzīgs, lai Savienība spētu īstenot un turpmāk izstrādāt IJP atbilstīgi Eiropas Parlamenta 2008. gada 20. maija rezolūcijai par Eiropas Savienības integrētu jūrniecības politiku (4), kā arī sasniegt tās plašos mērķus, kas izklāstīti Komisijas paziņojumā, apliecināti 2009. gada oktobra progresa ziņojumā un apstiprināti Padomes 2009. gada 16. novembra secinājumos.
(8)
Ņemot vērā to, ka ne uz visām IJP prioritātēm un mērķiem attiecas pastāvošie Savienības instrumenti, tādi kā Kohēzijas fonds, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Zivsaimniecības fonds, Septītā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiskās attīstības un demonstrācijas pasākumu jomās, Pirmspievienošanās palīdzības instruments un Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments, ir jāizveido programma, lai atbalstītu IJP turpmāku izstrādi (turpmāk “Programma”),
(9)
Neskarot gaidāmās sarunas par daudzgadu finanšu shēmu laikposmam pēc 2013. gada, būs jānodrošina līdzekļu pieejamība pietiekamā apjomā, lai panāktu to, ka IJP mērķus var izstrādāt un sasniegt, nemazinot līdzekļus, kas paredzēti citiem politikas virzieniem, un vienlaikus veicinot Savienības jūras reģionu, tostarp salu un tālāko reģionu, ilgtspējīgu attīstību. Tādēļ ir svarīgi IJP iekļaut daudzgadu finanšu shēmā laikposmam pēc 2013. gada. Turklāt vajadzības gadījumā būtu jāsagatavo priekšlikums par Programmas piemērošanu arī pēc 2013. gada, kā arī priekšlikums, kurā būtu paredzēts atbilstošs finansējums.
(10)
Finansiālā palīdzība pasākumiem, kas saistīti ar IJP, nolūkā paātrināt jūrlietu jautājumu risināšanu būtiski ietekmēs ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(11)
Būtu jāparedz Savienības finansējums, lai atbalstītu izpēti attiecībā uz darbībām, kuru mērķis ir veicināt IJP stratēģiskos mērķus, pievēršot pienācīgu uzmanību to kopējai ietekmei, pamatojoties uz ekosistēmas pieeju, ilgtspējīgai “zilai” ekonomikas izaugsmei, nodarbinātībai, jauninājumiem un konkurētspējai piekrastes, salu un tālākajos reģionos, kā arī IJP starptautiskās dimensijas veicināšanai.
(12)
IJP stratēģiskie mērķi ietver jūrlietu integrētu pārvaldību visos līmeņos; tādu jūras baseinu integrētu stratēģiju turpmāku izstrādi un īstenošanu, kas pielāgotas dažādo Eiropas jūras baseinu konkrētajām vajadzībām; integrētas politikas veidošanai paredzētu transversālu instrumentu turpmāku izstrādi, lai uzlabotu sinerģiju un koordināciju starp pastāvošajām politikas nostādnēm un instrumentiem, tostarp ar jūrlietām saistītu datu un zināšanu apmaiņas ceļā; ieinteresēto personu ciešāku iesaisti integrētas jūrlietu pārvaldības programmās; jūras un piekrastes resursu aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu; un cilvēka darbību ilgtspējības robežu noteikšanu un jūras un piekrastes vides un bioloģiskās daudzveidības aizsardzību atbilstoši Jūras stratēģijas pamatdirektīvai (5), kas ir IJP pīlārs vides jomā, un Ūdens pamatdirektīvai (6).
(13)
Ir svarīgi, lai Programma būtu saskaņota ar citām Savienības politikas nostādnēm, kas var būt saistītas ar jūrlietām, jo īpaši ar struktūrfondiem, Eiropas transporta tīkliem, kopējo zivsaimniecības politiku, tūrismu, vidi un klimata pārmaiņām, pētniecības un attīstības pamatprogrammu un enerģētikas politiku.
(14)
Lai nodrošinātu Programmas dažādo aspektu saskaņotību, būtu jānosaka tās vispārīgie mērķi. Attiecībā uz katru vispārīgo mērķi būtu jāparedz sīkāk izstrādāti darbības mērķi. Līdzekļu sadalījums vispārīgajiem mērķiem, kurus paredzēts sasniegt 2011.-2013. gada laikposmā, ir norādīts pielikumā. Šajā sadalījumā ir paredzēta elastība, lai kopējo finanšu piešķīrumu atsevišķiem mērķiem varētu palielināt/samazināt, nepārsniedzot kopējo finansējumu.
(15)
Savienības finansējumam vajadzētu būt tādam, kas ļautu atbalstīt kuģošanas uzraudzības integrēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta 2010. gada 21. oktobra rezolūciju un Padomes 2009. gada 17. novembra secinājumiem par integrētu kuģošanas uzraudzību, ņemot vērā ceļvedi par vienotas informācijas apmaiņas vides (CISE) izveidošanu ES jūrlietu jomā. Tāpēc šis īpašais finansējums būtu jānodrošina tikai decentralizētas informācijas apmaiņas sistēmas izstrādei, proti, pasākumiem, tostarp programmatūrai, lai uzlabotu saskarni starp novērošanas sistēmām. Programmā būtu jāņem vērā rezultāti no citiem projektiem, kas saistīti ar decentralizēto kuģošanas uzraudzības sistēmu.
(16)
Programmas īstenošanai trešās valstīs būtu jāveicina finansējuma saņēmējas valsts attīstības mērķu sasniegšana, un tai vajadzētu būt saderīgai ar citiem Savienības sadarbības instrumentiem, tostarp attiecīgo Savienības politikas jomu mērķiem un prioritātēm, Savienības acquis un attiecīgajām starptautiskajām konvencijām.
(17)
Ar Programmu būtu jāpapildina esošie un nākamie finanšu instrumenti, ko valstu un vietējā līmenī dara pieejamus Savienība un dalībvalstis, lai veicinātu okeānu, jūru un piekrastes aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu, palīdzot sekmēt efektīvāku sadarbību starp dalībvalstīm un to piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem un ņemot vērā valstu un vietējo projektu prioritātes un īstenošanu, un tai vajadzētu būt saderīgai ar šiem instrumentiem.
(18)
Ar Programmā paredzētajām darbībām būtu jāpapildina citas Savienības darbības, lai nodrošinātu, ka Savienības tiesību akti saistībā ar attiecīgajiem nozares politikas virzieniem tiek īstenoti saskaņoti, vienlaikus nepieļaujot dublēšanos.
(19)
Ir jāparedz arī noteikumi, kas reglamentētu pasākumu plānošanu, izdevumu atbilstību, Savienības finansiālās palīdzības apjomu, galvenos nosacījumus tās saņemšanai un Programmas vispārējo budžetu.
(20)
Programma būtu jāīsteno saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7) (“Finanšu regula”), un Komisijas Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8).
(21)
Ar šo regulu nosaka daudzgadu programmas finansējumu, kas ikgadējās budžeta procedūras laikā budžeta lēmējinstitūcijai kalpo par galveno kritēriju, kā teikts Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (9) 37. punktā.
(22)
Lai Komisijai palīdzētu uzraudzīt šīs regulas īstenošanu, būtu jāparedz iespēja finansēt izdevumus, kas saistīti ar uzraudzību, pārbaudēm un novērtēšanu.
(23)
Gada darba programmas, ko izstrādā Programmas īstenošanai, būtu jāpieņem Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (10).
(24)
Attiecībā uz darbībām, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ir jānodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzība, piemērojot Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (11), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (12), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (13).
(25)
Lai nodrošinātu Savienības finansējuma efektīvu izmantošanu, būtu regulāri jāizvērtē darbības, ko finansē saskaņā ar šo regulu.
(26)
Pastāv izpratne, ka nevienai no Programmas sakarā paredzētajām darbībām nebūs nepieciešama atsaukšanās uz papildu juridisko pamatu.
(27)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šos mērķus labāk var sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido programmu tādu pasākumu atbalstam, kas paredzēti Savienības integrētas jūrlietu politikas turpmākas izstrādes un īstenošanas veicināšanai (“Programma”).
Savienības integrēta jūrlietu politika (“IJP”) veicina koordinētu un saskaņotu lēmumpieņemšanu, lai pēc iespējas palielinātu dalībvalstu - jo īpaši attiecībā uz Savienības piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem, kā arī jūras nozarēm - ilgtspējīgu attīstību, ekonomikas izaugsmi un sociālo kohēziju, īstenojot saskaņotas ar jūrlietām saistītas politikas nostādnes un attiecīgu starptautisko sadarbību.
Programma atbalsta jūru un okeānu ilgtspējīgu izmantošanu un zinātnes atziņu vairošanu.
2. pants
Vispārīgie mērķi
Programmai ir šādi vispārīgie mērķi:
a)
veicināt jūrlietu un piekrastes jautājumu integrētas pārvaldības izstrādi un īstenošanu;
b)
palīdzēt izstrādāt starpnozaru instrumentus, proti, jūras telpisko plānošanu, vienotu informācijas apmaiņas vidi (CISE) un zināšanas jūrlietu nozarē attiecībā uz okeāniem, jūrām un piekrastes reģioniem, kas atrodas Savienībā vai robežojas ar to, lai veidotu sinerģijas un sniegtu atbalstu ar jūru vai piekrasti saistītām politikas nostādnēm, jo īpaši tādās jomās kā ekonomikas attīstība, nodarbinātība, vides aizsardzība, pētniecība, kuģošanas drošība, enerģētika un vidi saudzējošu kuģošanas tehnoloģiju izstrāde, ņemot vērā jau esošos instrumentus un iniciatīvas un pamatojoties uz tiem;
c)
veicināt jūras vides, jo īpaši tās bioloģiskās daudzveidības, aizsardzību un jūras un piekrastes resursu ilgtspējīgu izmantošanu un precīzāk noteikt jūras vidi ietekmējošu cilvēka darbību ilgtspējības robežas, jo īpaši saistībā ar Direktīvu 2008/56/EK (Jūras stratēģijas pamatdirektīva);
d)
atbalstīt jūras baseinu stratēģiju izstrādi un īstenošanu;
e)
uzlabot un stiprināt ārējo sadarbību un koordināciju saistībā ar IJP mērķiem, pamatojoties uz debašu veicināšanu starptautiskos forumos; šajā sakarā trešās valstis tiek mudinātas ratificēt un īstenot Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS);
f)
atbalstīt ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, nodarbinātību, jauninājumus un jaunu tehnoloģiju izmantošanu jūras nozarēs un Savienības piekrastes, salu un tālākajos reģionos.
3. pants
Darbības mērķi
1. Atbilstoši 2. panta a) punktā noteiktajam mērķim (integrēta jūrlietu pārvaldība) Programma:
a)
atbalsta darbības, ar kurām rosina dalībvalstis un ES reģionus izstrādāt, ieviest vai īstenot integrētu jūrlietu pārvaldību;
b)
atbalsta starpnozaru sadarbības platformas un tīklus, kuros darbotos valsts iestāžu, vietējo un reģionālo pašvaldību un nozaru pārstāvji, pētnieku aprindas, iedzīvotāji, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri;
c)
padara integrētu pieeju jūrlietu jautājumiem atpazīstamāku un palielina valsts iestāžu, privātā sektora un plašākas sabiedrības informētību par to.
2. Atbilstoši 2. panta b) punktā noteiktajam mērķim (starpnozaru instrumenti) Programma sekmē to, ka tiek izstrādāts turpmāk norādītais:
a)
vienota informācijas apmaiņas vide Savienības jūrlietu jomā, kas veicina informācijas apmaiņu par starpnozaru un pārrobežu uzraudzību, savstarpēji saistot visas lietotāju grupas, saskaņā ar integrētas jūras novērošanas principiem, lai stiprinātu drošu, nekaitīgu un ilgtspējīgu jūras telpas izmantošanu, ņemot vērā attiecīgās norises nozaru politikās attiecībā uz uzraudzību un attiecīgā gadījumā dodot ieguldījumu to nepieciešamajā attīstībā;
b)
jūras telpiskā plānošana un integrēta piekrastes teritoriju pārvaldība, kas ir jūras teritoriju un piekrastes reģionu ilgtspējīgas attīstības svarīgi instrumenti un palīdz sasniegt uz ekosistēmām balstītas pārvaldības mērķus un attīstīt saikni starp sauszemi un jūru, kā arī atvieglot dalībvalstu sadarbību, piemēram, attiecībā uz tādu eksperimentālu un cita veida pasākumu izstrādi, kas apvieno enerģijas ražošanu no atjaunojamiem avotiem un zivju audzēšanu;
c)
visaptveroši un publiski pieejami augstas kvalitātes dati par jūru un zināšanu bāze, kas veicina šo datu un zināšanu apmaiņu, atkārtotu izmantošanu un izplatīšanu dažādās lietotāju grupās, izmantojot esošos datus un tādējādi novēršot datubāzu dublēšanos; šajā nolūkā vislabākajā iespējamā veidā izmanto jau esošās Savienības un dalībvalstu programmas, tostarp INSPIRE (14) un GMES (15).
3. Atbilstoši 2. panta c) punktā noteiktajam mērķim (jūras vides aizsardzība) Programma:
a)
atbalsta jūras un piekrastes vides aizsardzību un saglabāšanu, kā arī novērš un samazina piesārņojuma nonākšanu jūras vidē, tostarp jūras atkritumus, lai pakāpeniski samazinātu piesārņojumu;
b)
sniedz ieguldījumu jūras un piekrastes ekosistēmu veselībā, bioloģiskajā daudzveidībā un stabilitātes stiprināšanā;
c)
atvieglina dalībvalstu un citu dalībnieku sadarbību, īstenojot ekosistēmu pieeju cilvēku darbības pārvaldībai un piesardzības principu;
d)
veicina metožu un standartu izstrādi;
e)
sekmē darbības, kas paredzētas, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi uz jūras, piekrastes un salu vidi un tām pielāgotos, īpašu uzmanību pievēršot teritorijām, kas šajā ziņā ir vismazāk aizsargātas;
f)
sniedz atbalstu stratēģisku pieeju izstrādei pētniecībā, lai novērtētu ekosistēmu pašreizējo stāvokli, tādējādi radot pamatu uz ekosistēmām balstītai pārvaldībai un plānošanai reģionālā un valstu līmenī.
4. Atbilstoši 2. panta d) punktā noteiktajam mērķim (jūras baseinu stratēģijas) Programma:
a)
atbalsta integrētu jūras baseinu stratēģiju izstrādi un īstenošanu, ievērojot līdzsvarotu pieeju visos jūras baseinos, kā arī jūras baseinu un zemūdens baseinu un piemērojamo makroreģionālo stratēģiju īpatnības, ja tādas ir, un jo īpaši tās, kurās jau ir paredzēta informācijas un pieredzes apmaiņa starp dažādām valstīm un pastāv funkcionējošas daudznacionālas struktūras;
b)
sekmē un atvieglina sinerģiju izmantošanu valstu, reģionālā un Savienības līmenī, informācijas apmaiņu, tostarp par metodēm un standartiem, un paraugprakses apmaiņu attiecībā uz jūrlietu politiku, tostarp par tās pārvaldību un nozaru politikas jomām, kam ir ietekme uz reģionālajām jūrām un piekrastes reģioniem.
5. Atbilstoši 2. panta e) punktā noteiktajam mērķim (starptautiskie aspekti) Programma:
a)
mudina turpināt darbu ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm pie integrētas pieejas kopā ar trešām valstīm un dalībniekiem trešās valstīs, kurām ir kopīgs jūras baseins ar dalībvalstīm, tostarp pie UNCLOS ratificēšanas un īstenošanas;
b)
sekmē dialogu ar trešām valstīm, ņemot vērā UNCLOS un attiecīgās pastāvošās starptautiskās konvencijas, kuru pamatā ir UNCLOS;
c)
veicina tādas paraugprakses apmaiņu, kas papildina esošās iniciatīvas, ņemot vērā reģionālo stratēģiju īstenošanu apakšreģionālā līmenī.
Šo darbības mērķi īsteno saskaņā ar Savienības sadarbības instrumentiem, ņemot vērā valsts un reģionālo attīstības stratēģiju mērķus.
6. Atbilstoši 2. panta f) punktā noteiktajam mērķim (izaugsme, nodarbinātība un inovācija) Programma:
a)
veicina iniciatīvas, kas sekmē izaugsmi un nodarbinātību jūras nozarēs un piekrastes un salu reģionos;
b)
veicina apmācību, izglītību un karjeras iespējas jūras profesijās;
c)
veicina vidi saudzējošas tehnoloģijas, atjaunīgus jūras energoresursus, vidi saudzējošu kuģošanu un tuvsatiksmes kuģošanu;
d)
veicina piekrastes, jūras un salu tūrisma attīstību.
4. pants
Atbilstīgas darbības
Programma var sniegt finansiālu palīdzību turpmāk norādīto veidu darbībām, ko veic saskaņā ar 2. un 3. pantā izklāstītajiem mērķiem:
a)
projektiem, tostarp izmēģinājuma projektiem; pētījumiem; pētniecībai un operatīvās sadarbības programmām, tostarp izglītības, profesionālās sagatavošanas un pārkvalificēšanas programmām;
b)
publiskas informācijas un paraugprakses apmaiņai, informētības palielināšanai un saistītām saziņas un izplatīšanas darbībām, tostarp publicitātes kampaņām un pasākumiem, kā arī tīmekļa vietņu un attiecīgu sociālo tīklu un datubāzu izstrādei un uzturēšanai;
c)
konferencēm, semināriem, darbsemināriem un ieinteresēto personu forumiem;
d)
nozīmīga apjoma datu, paraugprakses un datubāzu apkopošanai, uzraudzībai, vizualizēšanai un publiskas pieejamības nodrošināšanai par Savienības finansētiem reģionāliem projektiem, attiecīgā gadījumā izmantojot sekretariātu, kas izveidots vienam vai vairākiem no šādiem mērķiem un kas atvieglinās kopēju vienotu standartu pieņemšanu datu vākšanai un apstrādei;
e)
darbībām, kas saistītas ar transversāliem instrumentiem, tostarp izmēģinājuma projektiem.
5. pants
Finanšu intervences veids
1. Savienības finansiālajai palīdzībai var būt šāds juridiskais statuss:
a)
dotācijas, kurās ES līdzfinansējuma maksimālā likme attiecībā uz vienu darbību ir 80 %;
b)
publiskā iepirkuma līgumi;
c)
administratīvas vienošanās ar Kopīgo pētniecības centru.
2. Saskaņā ar Programmu var piešķirt gan dotācijas darbībām, gan ekspluatācijas dotācijas. Ja vien Finanšu regulā nav noteikts citādi, dotāciju vai publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību saņēmējus izraugās saskaņā ar uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus vai uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus.
6. pants
Finansējuma saņēmēji
1. Programmā paredzēto finansiālo palīdzību var prioritārā kārtā piešķirt fiziskām vai juridiskām personām, kas ir kādas dalībvalsts privāttiesību vai publisko tiesību subjekti vai Savienības tiesību subjekti.
2. Programmas palīdzību var saņemt arī trešās valstis un ieinteresētās personas trešās valstīs, kurām ir kopīgs jūras baseins ar Savienības dalībvalstīm, kā arī starptautiskas organizācijas vai struktūras, kas īsteno vienu vai vairākus no vispārīgajiem un darbības mērķiem, kuri noteikti 2. un 3. pantā. Pasākumos vienmēr ir jābūt iesaistītiem dalībniekiem no Savienības.
3. Tiesības piedalīties kādā procedūrā precizē attiecīgajā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus vai uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus.
7. pants
Īstenošanas principi
1. Saskaņā ar Programmu finansētās darbības nav atbilstīgas finansējumam no citiem Savienības finanšu instrumentiem. Tiecas panākt sinerģiju un papildināmību ar citiem Savienības instrumentiem. Ar darbībām, ko veic saskaņā ar Programmu, papildina attiecīgās nozares politikas īstenošanu.
2. Komisija nodrošina, ka pretendenti uz finansiālo palīdzību, ko sniedz saskaņā ar Programmu, un šādas palīdzības saņēmēji tai sniedz visaptverošu informāciju par darbību finansējumu. Finansiālo palīdzību no Programmas piešķir tikai tad, ja nav pieejams cits Savienības finansējums.
3. Darbības, ko atbalsta Programma, atbilst Savienības 2020. un 2050. gadam izvirzītajiem mērķiem un politikas nostādnēm. Programmu var izmantot visas dalībvalstis, jūras nozares un piekrastes, salu un tālākie reģioni, un tā rada patiesu Eiropas pievienoto vērtību. Attiecībā uz darbību finansēšanu dažādajos jūras baseinos tiek meklētas iespējas nodrošināt atbilstošu reģionālo līdzsvaru.
4. Ar darbībām, ko atbalsta Programma, stimulē un stiprina dialogu, sadarbību un koordināciju ar dalībvalstīm, ES reģioniem, ieinteresētajām personām, iedzīvotājiem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem un to starpā, vienlaikus nodrošinot pilnīgu pārredzamību.
5. Ar darbībām, ko atbalsta Programma, atvieglina sinerģiju izmantošanu, informācijas un metožu, standartu un paraugprakses apmaiņu.
6. Programmu īsteno, piemērojot labas pārvaldības un lēmumpieņemšanas procesu pārredzamības principus, un Programmas īstenošanā cenšas atbalstīt pārredzamību un labu pārvaldību visās saistītajās nozaru politikas jomās Savienības, valsts un reģionu līmenī.
8. pants
Īstenošanas kārtība
1. Komisija Programmu īsteno saskaņā ar Finanšu regulu.
2. Lai īstenotu Programmu atbilstīgi tās mērķiem, kā izklāstīts 2. un 3. pantā, Komisija saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem gada darba programmas.
9. pants
Budžeta resursi
1. Programmas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 40 000 000.
2. Programmai iedalītie budžeta resursi Savienības vispārējā budžetā ir iekļauti kā gada apropriācijas. Šīs gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.
3. Līdzekļu sadalījums 2. pantā noteiktajiem vispārīgajiem mērķiem ir norādīts pielikumā.
10. pants
Tehniskā palīdzība
1. Ar summu, kas nepārsniedz 1 % no 9. pantā paredzētā finansējuma, var segt arī vajadzīgos izdevumus, kuri ir saistīti ar jebkuru sagatavošanas darbību, uzraudzību, kontroli, revīziju vai izvērtēšanu, kas ir tieši vajadzīga šajā regulā paredzēto atbilstīgo darbību efektīvai un optimālai īstenošanai un tās mērķu sasniegšanai.
2. Šā panta 1. punktā minētās darbības var jo īpaši ietvert pētījumus, ekspertu sanāksmes, izdevumus par informātikas rīkiem, sistēmām un tīkliem, kā arī jebkādu citu tehnisko, zinātnisko un administratīvo palīdzību un speciālās zināšanas, kas Komisijai vajadzīgas šīs regulas īstenošanai.
11. pants
Uzraudzība
1. Ikviens finansiālās palīdzības saņēmējs iesniedz Komisijai tehniskos ziņojumus un finansiālos pārskatus par paveikto darbu, ko finansē no Programmas līdzekļiem. Trīs mēnešos pēc katra projekta pabeigšanas iesniedz arī nobeiguma ziņojumu.
2. Neskarot revīzijas, ko veic Revīzijas palāta kopā ar kompetentajām valstu revīzijas iestādēm vai departamentiem saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 287. pantu, vai jebkādas pārbaudes, ko veic saskaņā ar LESD 322. panta 1. punkta b) apakšpunktu, Komisijas ierēdņi un citi darbinieki veic pārbaudes uz vietas, tostarp izlases veida pārbaudes saistībā ar projektiem un citiem pasākumiem, kurus finansē no Programmas līdzekļiem, jo īpaši pārbaudes par atbilstību Programmas mērķiem un par darbību atbilstību finansējuma piešķiršanas prasībām, kā izklāstīts šīs regulas 2., 3. un 4. pantā.
3. No šīs regulas īstenošanas izrietošie līgumi un vienošanās jo īpaši paredz Komisijas vai jebkura Komisijas pilnvarota pārstāvja veiktu uzraudzību un finanšu kontroli, kā arī Revīzijas palātas revīzijas - vajadzības gadījumā arī revīzijas uz vietas.
4. Ikviens finansiālās palīdzības saņēmējs piecus gadus pēc attiecīgā projekta pēdējā maksājuma saņemšanas glabā visus izdevumus apstiprinošos dokumentus par šā projekta izdevumiem, lai tos varētu uzrādīt Komisijai.
5. Pamatojoties uz 1. un 2. punktā minēto ziņojumu un izlases veida pārbaužu rezultātiem, Komisija vajadzības gadījumā koriģē sākotnēji apstiprinātās finansiālās palīdzības apjomu vai nosacījumus, kā arī maksājumu grafiku.
6. Komisija pārbauda, vai no Programmas līdzekļiem finansētās darbības tiek veiktas pareizi, ir saderīgas ar citu nozaru politikas nostādņu un instrumentu pasākumiem un atbilst šai regulai un Finanšu regulai.
12. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija nodrošina to, ka saskaņā ar šo Programmu finansēto darbību īstenošanā Savienības finanšu interešu aizsardzībai tiek izmantoti šādi līdzekļi:
a)
pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām vērsti preventīvi pasākumi;
b)
efektīvas pārbaudes;
c)
nepamatoti samaksātu naudas līdzekļu atgūšana; un
d)
iedarbīgu, samērīgu un atturošu sankciju piemērošana gadījumos, kad tiek konstatētas neatbilstības.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā Komisija rīkojas saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95, Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
3. Komisija samazina, iesaldē vai atgūst darbībai piešķirtā finansiālās palīdzības summu, ja tā konstatē neatbilstības, tostarp to, ka netiek pildīta šī regula, atsevišķais lēmums, līgums vai vienošanās, ar ko piešķirta finansiālā palīdzība, kā arī tad, ja tiek konstatēts, ka bez Komisijas apstiprinājuma darbība ir mainīta pretēji tās būtībai vai īstenošanas nosacījumiem.
4. Ja netiek ievērots grafiks vai ja tikai daļa no piešķirtās finansiālās palīdzības ir pamatota ar darbības īstenošanā sasniegto progresu, Komisija saņēmējam pieprasa noteiktā laikposmā iesniegt apsvērumus. Ja saņēmēja atbilde nav apmierinoša, Komisija var anulēt atlikušo finansiālo palīdzību un pieprasīt jau izmaksāto summu atmaksāšanu.
5. Jebkuru nepamatotu maksājumu atmaksā Komisijai. Visām summām, kas netiek samaksātas laikā, aprēķina procentus atbilstīgi Finanšu regulā paredzētajiem nosacījumiem.
6. Šajā pantā “neatbilstība” ir jebkurš Savienības tiesību aktos paredzēta noteikuma pārkāpums vai jebkurš līgumsaistības pārkāpums, kuru izraisa uzņēmēja darbība vai bezdarbība un kurš ietekmē vai ietekmēs Savienības vispārējo budžetu vai Savienības pārvaldītos budžetus, radot nepamatotas izdevumu pozīcijas.
13. pants
Ziņojumi, izvērtēšana un pagarinājums
1. Komisija regulāri un savlaicīgi informē Eiropas Parlamentu un Padomi par savu darbu.
2. Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei:
a)
progresa ziņojumu ne vēlāk kā 2012. gada 31. decembrī; progresa ziņojumā iekļauj izvērtējumu par Programmas ietekmi uz citām Savienības politikas nostādnēm;
b)
retrospektīvā novērtējuma ziņojumu ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī.
3. Komisija attiecīgā gadījumā iesniedz tiesību akta priekšlikumu par Programmas pagarināšanu laikposmā pēc 2013. gada, paredzot tai attiecīgu finansējumu.
14. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
15. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 30. novembrī