РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 182/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 февруари 2011 година
за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 291, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Когато са необходими еднакви условия за изпълнение на правно обвързващи актове на Съюза, тези актове (наричани по-нататък „основни актове“) трябва да предоставят изпълнителни правомощия на Комисията или в някои специфични и надлежно обосновани случаи, както и в случаите, предвидени в членове 24 и 26 от Договора за Европейския съюз, на Съвета.
(2)
Законодателят, при пълно спазване на критериите, установени в Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), решава по отношение на всеки основен акт дали да предостави изпълнителни правомощия на Комисията в съответствие с член 291, параграф 2 от този договор.
(3)
Досега упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията се уреждаше с Решение 1999/468/ЕО на Съвета (2).
(4)
Понастоящем съгласно ДФЕС Европейският парламент и Съветът трябва да установят общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията.
(5)
Необходимо е да се гарантира, че процедурите за този контрол са ясни, ефективни и пропорционални на естеството на актовете за изпълнение и отразяват институционалните изисквания на ДФЕС, както и натрупания опит и общата практика, следвана при прилагането на Решение 1999/468/ЕО.
(6)
За онези основни актове, за които се изисква държавите-членки да упражняват контрол върху приемането на актове за изпълнение от Комисията, е целесъобразно за целите на този контрол да се създадат комитети, съставени от представители на държавите-членки и председателствани от Комисията.
(7)
Когато това е целесъобразно, контролният механизъм следва да включва сезиране на апелативен комитет, който следва да заседава на подходящо равнище.
(8)
С цел опростяване Комисията следва да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с една от само два вида процедури, а именно процедурата по консултиране или процедурата по разглеждане.
(9)
За постигането на по-голямо опростяване към комитетите следва да се прилагат общи процедурни правила, включително основните разпоредби, свързани с тяхната дейност, и възможността за предоставяне на становище с писмена процедура.
(10)
Следва да се установят критерии за определяне на процедурата, която да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение от Комисията. За да се постигне по-голяма последователност процедурните изисквания следва да бъдат пропорционални на естеството и последиците на актовете за изпълнение, които ще бъдат приети.
(11)
Процедурата по разглеждане следва да се прилага по-специално когато се приемат актове от общ характер чиято цел е да се приложат основни актове, и специални актове за изпълнение, които могат да имат значителни последици. Тази процедура следва да гарантира, че актовете за изпълнение няма да могат да бъдат приети от Комисията, ако не съответстват на становището на комитета, освен при много изключителни обстоятелства, когато те може да се прилагат за ограничен срок. Когато не е дадено становище от комитета, процедурата следва също така да гарантира възможност за Комисията да преразгледа проектите на актове за изпълнение, като взема предвид мненията, изразени в рамките на комитета.
(12)
Ако основният акт предоставя изпълнителни правомощия на Комисията, свързани с програми, които са със значително отражение върху бюджета или са насочени към трети държави, следва да се прилага процедурата по разглеждане.
(13)
Председателят на даден комитет следва да се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета или на апелативния комитет, и следва да обясни по какъв начин са отчетени обсъжданията и предложенията за изменения. За тази цел Комисията следва да обръща специално внимание на мненията, изразени в рамките на комитета или на апелативния комитет, що се отнася до проекти за окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки.
(14)
При обсъждане на приемането на други проекти на актове за изпълнение в особено чувствителни сектори, по-специално данъчното облагане, здравето на потребителите, безопасността на храните и опазването на околната среда, Комисията, с оглед намиране на балансирано решение, ще действа доколкото е възможно по такъв начин, че да избегне противопоставянето на всяка преобладаваща позиция, която може да се формира в рамките на апелативния комитет срещу целесъобразността на даден акт за изпълнение.
(15)
Процедурата по консултиране следва по правило да се прилага във всички останали случаи или когато се смята, че това е по-подходящата процедура.
(16)
Когато това е предвидено в основен акт, следва да бъде възможно да се приемат актове за изпълнение, които да се прилагат незабавно по наложителни причини за спешност.
(17)
Европейският парламент и Съветът следва да бъдат своевременно и редовно информирани за работата на комитетите.
(18)
Европейският парламент или Съветът следва да могат по всяко време да обърнат внимание на Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предвидени в основния акт, като отчитат своите правомощия във връзка с контрола за законосъобразност на актовете на Съюза.
(19)
Следва да се осигури публичен достъп до информация за работата на комитетите в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (3).
(20)
Комисията следва да води регистър с информация относно работата на комитетите. Следователно правилата относно защитата на класифицирани документи, приложими за Комисията, следва също така да се прилагат към ползването на регистъра.
(21)
Решение 1999/468/ЕО следва да бъде отменено. За да се извърши преходът от режима, предвиден в Решение 1999/468/ЕО, към настоящия регламент, всяко позоваване в съществуващото законодателство на процедурите, предвидени в посоченото решение, следва да се разбира като позоваване на съответните процедури, предвидени в настоящия регламент, с изключение на процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО. Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО следва да бъде временно запазено за целите на действащи основни актове, които се позовават на този член.
(22)
Настоящият регламент не засяга правомощията на Комисията по отношение на прилагането на правилата за конкуренция, както е посочено в ДФЕС,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя обшите правила и принципи относно реда и условията, които се прилагат, когато с правно обвързващ акт на Съюза (наричан по-нататък „основен акт“) се установява необходимостта от еднакви условия за изпълнение и се изисква контрол от страна на държавите-членки върху приемането от страна на Комисията на актове за изпълнение.
Член 2
Избор на процедура
1. Основният акт може да предвижда прилагане на процедурата по консултиране или на процедурата по разглеждане, в зависимост от естеството или последиците на необходимите актове за изпълнение.
2. Процедурата по разглеждане се прилага по-специално при приемането на:
а)
актове за изпълнение от общ характер;
б)
други актове за изпълнение, свързани със:
i)
програми със значително отражение;
ii)
общата селскостопанска политика и общата политика в областта на рибарството;
iii)
околната среда, сигурността и безопасността или защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията;
iv)
общата търговска политика;
v)
данъчното облагане.
3. Процедурата по консултиране се прилага по правило за приемането на актове за изпълнение, които не попадат в обхвата на параграф 2. В надлежно обосновани случаи процедурата по консултиране може да се прилага и при приемането на актове за изпълнение, посочени параграф 2.
Член 3
Общи разпоредби
1. Предвидените в настоящия член общи разпоредби се прилагат за всички процедури, посочени в членове 4-8.
2. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки. Комитетът се председателства от представител на Комисията. Председателят не участва в гласуването на комитета.
3. Председателят внася в комитета проектa на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет от Комисията.
Освен в надлежно обосновани случаи, председателят свиква заседание не по-рано от 14 дни след датата на внасяне на проекта на акта за изпълнение и на проекта за дневен ред в комитета. Комитетът дава своето становище по проекта на акта за изпълнение в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Сроковете са пропорционални и предоставят на членовете на комитета навременни и реални възможности да разгледат проекта на акта за изпълнение и да изразят мнението си.
4. Докато комитетът даде становище, всеки член на комитета може да предлага изменения, а председателят може да представя изменени версии на проекта на акта за изпълнение.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на комитета. Председателят информира комитета за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално по отношение на предложенията, които са получили широка подкрепа в комитета.
5. В надлежно обосновани случаи председателят може да получи становището на комитета по писмена процедура. Председателят изпраща на членовете на комитета проекта на акта за изпълнение и определя срок за даване на становище в зависимост от спешността на въпроса. За всеки член на комитета, който не се е противопоставил на проекта на акта за изпълнение или не се е въздържал изрично от гласуване преди изтичането на този срок, се счита, че е дал мълчаливото си съгласие за проекта на акта за изпълнение.
Освен ако в основния акт не е предвидено друго, писмената процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на срока, посочен в първата алинея, председателят вземе такова решение или член на комитета отправи такова искане. В такъв случай председателят свиква заседание на комитета в разумен срок.
6. Становището на комитета се записва в протокола. Членовете на комитета имат право да поискат позицията им да бъде вписана в протокола. Председателят незабавно изпраща протокола до членовете на комитета.
7. Когато е приложимо, контролният механизъм включва сезиране на апелативен комитет.
Апелативният комитет приема свой процедурен правилник с обикновено мнозинство от членовете си по предложение на Комисията.
Когато апелативният комитет бъде сезиран, той заседава най-рано 14 дни, освен в надлежно обосновани случаи, и най-късно шест седмици след датата, на която е сезиран. Без да се засяга параграф 3, апелативният комитет дава становище в рамките на два месеца от датата на сезиране.
Заседанията на апелативния комитет се председателстват от представител на Комисията.
Председателят определя датата на заседанието на апелативния комитет в тясно сътрудничество с членовете на комитета, за да даде възможност на държавите-членки и на Комисията да подсигурят подходящо равнище на представителство. До 1 април 2011 г. Комисията свиква първото заседание на апелативния комитет с цел приемането на процедурния правилник на комитета.
Член 4
Процедура по консултиране
1. Когато се прилага процедурата по консултиране, комитетът приема, когато е необходимо, становището си чрез гласуване. Ако комитетът гласува, становището се приема с обикновено мнозинство от членовете му.
2. Комисията взема решение относно проекта на акта за изпълнение, който предстои да бъде приет, като отчита в най-пълна степен заключенията от дискусиите в рамките на комитета и даденото становище.
Член 5
Процедура по разглеждане
1. Когато се прилага процедурата по разглеждане, комитетът приема становището си с мнозинството, предвидено в член 16, параграфи 4 и 5 от Договора за Европейския съюз и когато е приложимо в член 238, параграф 3 ДФЕС, за актове, които трябва да се приемат по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, определен в посочените членове.
2. Когато комитетът даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
3. Без да се засяга член 7, ако комитетът даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение. Когато даден акт за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след даването на отрицателно становище, или в едномесечен срок след даването на отрицателно становище да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
4. Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение, освен в предвидените във втора алинея случаи. Когато Комисията не приеме проекта на акта за изпълнение, председателят може да внесе в комитета негова изменена версия.
Без да се засяга член 7, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение, когато:
а)
актът се отнася до данъчното облагане, финансовите услуги, защитата на здравето или безопасността на хората, животните или растенията, окончателните многостранни защитни мерки,
б)
основният акт предвижда, че проектът на акта за изпълнение не може да бъде приет, когато не е дадено становище, или
в)
обикновено мнозинство от членовете на комитета се противопоставя на акта.
Във всеки от посочените във втора алинея случаи, когато актът за изпълнение се счита за необходим, председателят може или да внесе в същия комитет изменена версия на проекта в рамките на два месеца след гласуването, или в едномесечен срок след гласуването да внесе проекта на акта за изпълнение в апелативния комитет за допълнително обсъждане.
5. Чрез дерогация от параграф 4, когато не е дадено становище от комитета и обикновено мнозинство от членовете му се противопоставя на проекта на акта за изпълнение, за приемането на проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки се прилага следната процедура.
Комисията провежда консултации с държавите-членки. Най-рано четиринадесет дни и най-късно един месец след заседанието на комитета Комисията информира членовете на комитета за резултатите от тези консултации и внася проект на акт за изпълнение в апелативния комитет. Чрез дерогация от член 3, параграф 7 апелативният комитет заседава най-рано 14 дни и най-късно един месец след внасянето на проекта на акта за изпълнение. Апелативният комитет дава становището си в съответствие с член 6. Сроковете, определени в настоящия параграф, не засягат необходимостта да се спазват сроковете, предвидени в съответните основни актове.
Член 6
Сезиране на апелативния комитет
1. Апелативният комитет приема становището си с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1.
2. До приемането на становище всеки член на апелативния комитет може да предлага изменения към проекта на акта за изпълнение и председателят може да решава дали да го промени или не.
Председателят се стреми да намери решения, които се ползват с възможно най-широка подкрепа в рамките на апелативния комитет.
Председателят информира апелативния комитет за начина, по който са взети предвид обсъжданията и предложенията за изменения, по-специално относно предложенията за изменения, които са получили широка подкрепа в апелативния комитет.
3. Когато апелативният комитет даде положително становище, Комисията приема проекта на акта за изпълнение.
Когато не бъде дадено становище, Комисията може да приеме проекта на акта за изпълнение.
Когато апелативният комитет даде отрицателно становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение.
4. Чрез дерогация от параграф 3, за приемането на окончателни многостранни защитни мерки при липсата на положително становище, гласувано с мнозинството, предвидено в член 5, параграф 1, Комисията не приема проектите на мерки.
5. Чрез дерогация от параграф 1, до 1 септември 2012 г. апелативният комитет приема становището си относно проекти на окончателни антидъмпингови или изравнителни мерки с обикновено мнозинство от членовете си.
Член 7
Приемане на актове за изпълнение в изключителни случаи
Чрез дерогация от член 5, параграф 3 и член 5, параграф 4, втора алинея, Комисията може да приеме проект на акт за изпълнение, когато той е необходимо да бъде приет незабавно, за да се избегне създаването на сериозни смущения на селскостопанските пазари или рискове за финансовите интереси на Съюза по смисъла на член 325 ДФЕС.
В този случай Комисията незабавно внася приетия акт за изпълнение в апелативния комитет. Когато апелативният комитет даде отрицателно становище относно приетия акт за изпълнение, Комисията незабавно отменя този акт. Когато апелативният комитет даде положително становище или не е дадено становище, актът остава в сила.
Член 8
Актове за изпълнение с незабавно приложение
1. Чрез дерогация от членове 4 и 5 основният акт може да предвижда по надлежно обосновани наложителни причини за спешност да се прилага настоящият член.
2. Комисията приема акт за изпълнение, който се прилага незабавно, без предварителното му внасяне в комитет, и остава в сила за срок, не по-дълъг от шест месеца, освен ако в основния акт не е предвидено друго.
3. Най-късно 14 дни след приемането му председателят внася посочения в параграф 2 акт в съответния комитет за становище.
4. Когато се прилага процедурата по разглеждане, в случай на отрицателно становище от комитета, Комисията незабавно отменя приетия в съответствие с параграф 2 акт за изпълнение.
5. Когато Комисията приема временни антидъмпингови или изравнителни мерки, се прилага процедурата, предвидена в настоящия член. Комисията приема такива мерки след консултация с държавите-членки или в особено спешни случаи, след като ги информира за това. В последния случай консултациите се провеждат не по-късно от десет дни, след като държавите-членки са били нотифицирани за приетите от Комисията мерки.
Член 9
Процедурен правилник
1. По предложение на своя председател всеки комитет приема с обикновено мнозинство от членовете си собствен процедурен правилник въз основа на стандартни правила, които се изготвят от Комисията след консултация с държавите-членки. Тези стандартни правила се публикуват от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз.
Съществуващите комитети адаптират в необходимата степен своите процедурни правилници към стандартните правила.
2. Принципите и условията за публичен достъп до документите и правилата за защита на данните, които са приложими за Комисията, се прилагат и за комитетите.
Член 10
Информация за работата на комитетите
1. Комисията води регистър за дейността на комитетите, който съдържа:
а)
списък на комитетите,
б)
дневния ред на заседанията на комитетите,
в)
протоколите от заседанията в резюме заедно със списъци на органите и организациите, към които принадлежат лицата, посочени от държавите-членки да ги представляват,
г)
проектите на актове за изпълнение, по които се иска становище от комитетите,
д)
резултатите от гласуванията,
е)
окончателните проекти на актове за изпълнение в резултат на даденото становище на комитетите,
ж)
информация относно приемането на окончателните проекти на актовете за изпълнение от Комисията, и
з)
статистически данни за работата на комитетите.
2. Комисията публикува и годишен доклад за работата на комитетите.
3. Европейският парламент и Съветът имат достъп до информацията, посочена в параграф 1, в съответствие с приложимите правила.
4. Едновременно с изпращането им на членовете на комитетите Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета достъп до документите, посочени в параграф 1, букви б), г) и е), като същевременно ги уведомява за наличието на такива документи.
5. Данните на всички документи, посочени в параграф 1, букви от а) до ж), както и информацията, посочена в параграф 1, буква з), са публично достъпни в регистъра.
Член 11
Право на контрол на Европейския парламент и Съвета
Когато основният акт е приет по обикновената законодателна процедура, Европейският парламент или Съветът могат по всяко време да уведомят Комисията, че по тяхно мнение даден проект на акт за изпълнение превишава изпълнителните правомощия, предоставени в основния акт. В такъв случай Комисията преразглежда проекта на акта за изпълнение, като взема предвид изразените позиции, и информира Европейския парламент и Съвета дали възнамерява да запази, измени или оттегли проекта на акта за изпълнение.
Член 12
Отмяна на Решение 1999/468/ЕО
Решение 1999/468/ЕО се отменя.
Действието на член 5а от Решение 1999/468/ЕО се запазва за целите на съществуващите основни актове, които съдържат позоваване на този член.
Член 13
Преходни разпоредби: адаптиране на действащи основни актове
1. Когато в основни актове, приети преди влизането в сила на настоящия регламент, се предвижда Комисията да упражнява изпълнителните правомощия в съответствие с Решение 1999/468/ЕО, се прилагат следните правила:
а)
когато основният акт съдържа позоваване на член 3 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по консултиране, посочена в член 4 от настоящия регламент;
б)
когато основният акт съдържа позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, с изключение на член 5, параграф 4, втора и трета алинея;
в)
когато основният акт съдържа позоваване на член 5 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага процедурата по разглеждане, посочена в член 5 от настоящия регламент, и се смята, че основният акт предвижда, че при липса на становище, Комисията не може да приеме акта за изпълнение, както е предвидено в член 5, параграф 4, втора алинея, буква б);
г)
когато основният акт съдържа позоваване на член 6 от Решение 1999/468/ЕО, се прилага член 8 от настоящия регламент;
д)
когато основният акт съдържа позоваване на членове 7 и 8 от Решение 1999/468/ЕО, се прилагат членове 10 и 11 от настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 членове 3 и 9 от настоящия регламент се прилагат към всички съществуващи комитети.
3. Член 7 от настоящия регламент се прилага само за съществуващите процедури, които съдържат позоваване на член 4 от Решение 1999/468/ЕО.
4. Преходните разпоредби, установени в настоящия член, не предопределят естеството на съответните актове.
Член 14
Преходен режим
Настоящият регламент не засяга започналите процедури, по които вече има становище на комитет в съответствие с Решение 1999/468/ЕО.
Член 15
Преглед
До 1 март 2016 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент, придружен, ако е необходимо, от подходящи законодателни предложения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 март 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставенo в Страсбург на 16 февруари 2011 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 182/2011
(2011. gada 16. februāris),
ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 291. panta 3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas dalībvalstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Gadījumos, kad ir vajadzīgi vienādi nosacījumi juridiski saistošu Savienības aktu īstenošanai, ar minētajiem aktiem (turpmāk “pamatakti”) jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai vai - pienācīgi pamatotos īpašos gadījumos un Līguma par Eiropas Savienību 24. un 26. pantā paredzētajos gadījumos - Padomei.
(2)
Likumdevēja pienākums ir, pilnīgi ievērojot Līgumā par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) noteiktos kritērijus, attiecībā uz katru pamataktu lemt, vai piešķirt Komisijai īstenošanas pilnvaras atbilstīgi minētā Līguma 291. panta 2. punktam.
(3)
Līdz tam Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu reglamentēja Padomes Lēmums 1999/468/EK (2).
(4)
Tagad LESD ir noteikts, ka Eiropas Parlamentam un Padomei ir jānosaka normas un vispārīgi principi par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu.
(5)
Jānodrošina, lai minētās kontroles procedūras būtu skaidras, iedarbīgas un samērīgas ar īstenošanas aktu būtību un atspoguļotu LESD institucionālās prasības, kā arī gūto pieredzi un parasto praksi, kas tika ievērota, īstenojot Lēmumu 1999/468/EK.
(6)
Tajos pamataktos, kuros noteikts, ka kontroli pār Komisijas īstenošanas aktu pieņemšanu veic dalībvalstis, minētās kontroles nolūkā ir lietderīgi, ka tiek izveidotas komitejas, kurās ir dalībvalstu pārstāvji un kuras vada Komisija.
(7)
Vajadzības gadījumā kontroles mehānismā būtu jāparedz iespēja vērsties pārsūdzības komitejā, kurai būtu jātiekas atbilstīgā līmenī.
(8)
Vienkāršošanas nolūkā Komisijai īstenošanas pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar vienu no tikai divām procedūrām, proti, konsultēšanās procedūru vai pārbaudes procedūru.
(9)
Turpmākas vienkāršošanas nolūkā komitejai būtu jāpiemēro kopīgi procedūras noteikumi, tostarp galvenie noteikumi attiecībā uz to norisi un iespēju sniegt atzinumu, izmantojot rakstisku procedūru.
(10)
Būtu jāparedz kritēriji, lai noteiktu procedūru, kas Komisijai jāizmanto īstenošanas aktu pieņemšanai. Lai panāktu lielāku saskaņotību, procedūras prasībām vajadzētu būt samērīgām ar pieņemamo īstenošanas aktu būtību un ietekmi.
(11)
Pārbaudes procedūra būtu jo īpaši jāpiemēro vispārējiem aktiem, kas paredzēti pamataktu īstenošanai, un īpašiem īstenošanas aktiem, kuriem ir potenciāli svarīga ietekme. Minētajai procedūrai būtu jānodrošina, ka Komisija nevar pieņemt īstenošanas aktus, ja tie nav saskaņā ar komitejas atzinumu, izņemot ļoti īpašos apstākļos, kad tos var piemērot ierobežotā laikposmā. Procedūrai būtu arī jānodrošina, ka Komisija spēj pārskatīt īstenošanas aktu projektu, ja komiteja nav sniegusi atzinumu, ņemot vērā komitejā izteikto viedokli.
(12)
Ja pamataktā Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras saistībā ar programmām, kurām ir ievērojama ietekme uz budžetu vai kuras ir paredzētas trešām valstīm, būtu jāpiemēro pārbaudes procedūra.
(13)
Komitejas priekšsēdētājam būtu jācenšas rast tādus risinājumus, kuriem ir visplašākais iespējamais atbalsts komitejā vai pārsūdzības komitejā, un būtu jāpaskaidro, kādā veidā ir ņemtas vērā apspriedes un ierosinājumi grozījumu veikšanai. Šajā nolūkā Komisijai īpaša uzmanība būtu jāvelta komitejā vai pārsūdzības komitejā izteiktajiem viedokļiem saistībā ar galīgo antidempinga vai kompensācijas pasākumu projektu.
(14)
Apspriežot jautājumu par citu īstenošanas aktu projektu pieņemšanu īpaši jutīgās jomās, it sevišķi nodokļu, patērētāju veselības, pārtikas nekaitīguma un vides aizsardzības jomā, Komisija, lai rastu līdzsvarotu risinājumu, pēc iespējas darbosies tā, lai nepieļautu, ka tās nostāja ir pretrunā jebkādai dominējošai nostājai pret īstenošanas akta piemērotību, kura var rasties pārsūdzības komitejā.
(15)
Visos pārējos gadījumos vai tad, kad tā uzskatāma par atbilstīgāku, parasti būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra.
(16)
Ja tas ir paredzēts pamataktā, vajadzētu būt iespējai pieņemt īstenošanas aktus, ko piemēro nekavējoties nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ.
(17)
Eiropas Parlaments un Padome būtu savlaicīgi un regulāri jāinformē par komitejas darbu.
(18)
Eiropas Parlamentam vai Padomei būtu jāspēj jebkurā laikā darīt zināmu Komisijai savu uzskatu, ka īstenošanas akta projekts pārsniedz pamataktā paredzētās īstenošanas pilnvaras, ņemot vērā šo iestāžu tiesības saistībā ar Savienības aktu likumīguma pārbaudi.
(19)
Būtu jānodrošina publiska piekļuve informācijai par komitejas darbu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (3).
(20)
Komisijai būtu jāveido reģistrs, kurā glabā informāciju par komitejas procedūrām. Tādējādi noteikumiem par konfidenciālas informācijas aizsardzību, ko piemēro Komisijai, būtu jāattiecas arī uz šā reģistra izmantošanu.
(21)
Lēmums 1999/468/EK būtu jāatceļ. Lai nodrošinātu pāreju no Lēmumā 1999/468/EK paredzētā uz šajā regulā noteikto režīmu, visas atsauces spēkā esošajos tiesību aktos uz minētajā lēmumā paredzētajām procedūrām, izņemot regulatīvo kontroles procedūru, kas paredzēta tā 5.a pantā, būtu jāuzskata par atsaucēm uz atbilstīgajām procedūrām, kas paredzētas šajā regulā. Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta ietekme būtu provizoriski jāsaglabā spēkā esošajos pamataktos, kuri attiecas uz minēto pantu.
(22)
Šī regula neskar LESD noteiktās Komisijas pilnvaras attiecībā uz konkurences noteikumu īstenošanu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu nosaka normas un vispārīgus principus, kuri reglamentē mehānismus, ko piemēro, kad juridiski saistošā Savienības aktā (turpmāk “pamatakts”) norādīts, ka vajadzīgi vienādi īstenošanas nosacījumi, un noteikts, ka Komisijas veikto īstenošanas aktu pieņemšanu kontrolē dalībvalstis.
2. pants
Procedūru izvēle
1. Pamataktā var būt paredzēts, ka, ņemot vērā vajadzīgā īstenošanas akta būtību vai ietekmi, piemēro konsultēšanās procedūru vai pārbaudes procedūru.
2. Pārbaudes procedūru jo īpaši piemēro, lai pieņemtu:
a)
vispārējus īstenošanas aktus;
b)
citus īstenošanas aktus, kuri attiecas uz:
i)
programmām, kurām ir ievērojama ietekme;
ii)
kopējo lauksaimniecības politiku un kopējo zivsaimniecības politiku;
iii)
vidi, drošību un drošumu, cilvēku veselības aizsardzību vai drošību, dzīvnieku vai augu aizsardzību;
iv)
kopējo tirdzniecības politiku;
v)
nodokļu politiku.
3. Konsultēšanās procedūru parasti piemēro, lai pieņemtu īstenošanas aktus, uz kuriem neattiecas 2. punkts. Tomēr pienācīgi pamatotos gadījumos konsultēšanās procedūru var piemērot 2. punktā minēto īstenošanas aktu pieņemšanai.
3. pants
Kopīgi noteikumi
1. Šajā pantā paredzētos kopīgos noteikumus piemēro visām procedūrām, kas minētas 4. līdz 8. pantā.
2. Komisijai palīdz dalībvalstu pārstāvju komiteja. Komitejas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Priekšsēdētājs nepiedalās komitejas balsošanā.
3. Priekšsēdētājs iesniedz komitejai tā īstenošanas akta projektu, ko jāpieņem Komisijai.
Izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, priekšsēdētājs sasauc sanāksmi ne agrāk kā 14 dienas pēc īstenošanas aktu projektu un darba kārtības projekta iesniegšanas komitejai. Komiteja sniedz savu atzinumu par īstenošanas aktu projektiem termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atbilstīgi jautājuma steidzamībai. Termiņi ir samērīgi un tādi, kas dod komitejas locekļiem praktisku iespēju laikus izskatīt īstenošanas akta projektu un izteikt savu viedokli.
4. Kamēr komiteja nav sniegusi atzinumu, ikviens komitejas loceklis var ierosināt grozījumus, un priekšsēdētājs var iesniegt akta projekta grozītas versijas.
Priekšsēdētājs cenšas rast tādus risinājumus, kuriem ir visplašākais iespējamais atbalsts komitejā. Priekšsēdētājs informē komiteju par to, kādā veidā ir ņemtas vērā apspriedes un ierosinājumi grozījumu veikšanai, jo īpaši tie ierosinājumi, kuri saņēmuši plašu atbalstu komitejā.
5. Pienācīgi pamatotos gadījumos priekšsēdētājs var saņemt komitejas atzinumu rakstiskā procedūrā. Priekšsēdētājs nosūta komitejas locekļiem īstenošanas akta projektu un atbilstīgi jautājuma steidzamībai nosaka termiņu atzinuma sniegšanai. Uzskata, ka ikviens komitejas loceklis, kas nav iebildis pret īstenošanas akta projektu vai nav nepārprotami atturējies no balsošanas par to pirms attiecīgā termiņa beigām, ir devis klusējot izteiktu piekrišanu īstenošanas akta projektam.
Ja vien pamataktā nav noteikts citādi, rakstisko procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu, ja pirmajā daļā minētajā termiņā tā nolemj priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas loceklis. Šādā gadījumā priekšsēdētājs savlaicīgi sasauc komitejas sanāksmi.
6. Komitejas atzinumu ieraksta protokolā. Komitejas locekļi ir tiesīgi prasīt, lai viņu nostāju atspoguļotu protokolā. Priekšsēdētājs protokolu nekavējoties nosūta komitejas locekļiem.
7. Attiecīgā gadījumā kontroles mehānismā ir paredzēta iespēja vērsties pārsūdzības komitejā.
Pārsūdzības komiteja savu reglamentu pieņem ar savu locekļu vienkāršu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma.
Ja tiek lūgts pārsūdzības komitejas atzinums, tā sanāk ne agrāk kā 14 dienas, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, un ne vēlāk kā sešas nedēļas pēc jautājuma iesniegšanas komitejā. Neskarot 3. punktu, pārsūdzības komiteja sniedz savu atzinumu divu mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas dienas.
Pārsūdzības komiteju vada Komisijas pārstāvis.
Priekšsēdētājs pārsūdzības komitejas sanāksmes datumu nosaka ciešā sadarbībā ar komitejas locekļiem, lai dalībvalstis un Komisija varētu nodrošināt pienācīga līmeņa pārstāvību. Līdz 2011. gada 1. aprīlim Komisija sasauc pārsūdzības komitejas pirmo sanāksmi, lai pieņemtu tās reglamentu.
4. pants
Konsultēšanās procedūra
1. Ja tiek piemērota konsultēšanās procedūra, komiteja sniedz savu atzinumu, vajadzības gadījumā balsojot. Ja komiteja balso, atzinumu sniedz ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu.
2. Komisija lemj par pieņemamā īstenošanas akta projektu, pēc iespējas ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti, apspriežoties komitejā, un sniegto atzinumu.
5. pants
Pārbaudes procedūra
1. Ja piemēro pārbaudes procedūru, komiteja sniedz atzinumu ar balsu vairākumu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 16. panta 4. un 5. punktā un attiecīgā gadījumā - LESD 238. panta 3. punktā, par aktiem, kas jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju komitejā balsis vērtē tā, kā noteikts minētajos pantos.
2. Ja komiteja sniedz pozitīvu atzinumu, Komisija pieņem īstenošanas akta projektu.
3. Neskarot 7. pantu, ja komiteja sniedz negatīvu atzinumu, Komisija īstenošanas akta projektu nepieņem. Ja īstenošanas akts tiek uzskatīts par nepieciešamu, priekšsēdētājs var vai nu divu mēnešu laikā pēc negatīva atzinuma sniegšanas iesniegt tai pašai komitejai īstenošanas akta projekta grozītu versiju, vai viena mēneša laikā pēc šāda atzinuma sniegšanas iesniegt īstenošanas akta projektu pārsūdzības komitejai turpmākai apspriešanai.
4. Ja atzinums netiek sniegts, Komisija īstenošanas akta projektu var pieņemt, izņemot otrajā daļā paredzētos gadījumus. Ja Komisija īstenošanas akta projektu nepieņem, priekšsēdētājs var iesniegt komitejai aktu to grozītas versijas.
Neskarot 7. pantu, Komisija īstenošanas akta projektus nepieņem, ja:
a)
minētais akts attiecas uz nodokļiem, finanšu pakalpojumiem, cilvēku veselības vai drošības aizsardzību, dzīvnieku vai augu aizsardzību vai galīgiem daudzpusējās aizsardzības pasākumiem;
b)
pamataktā paredzēts, ka nevar pieņemt īstenošanas akta projektu, ja nav sniegts atzinums; vai
c)
komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu iebilst pret šiem aktiem.
Jebkuros otrajā daļā minētajos gadījumos, ja īstenošanas akts tiek uzskatīts par nepieciešamu, priekšsēdētājs var vai nu divu mēnešu laikā pēc balsošanas iesniegt tai pašai komitejai minētā akta grozītu versiju, vai viena mēneša laikā pēc balsošanas iesniegt pārsūdzības komitejai īstenošanas akta projektu turpmākai apspriešanai.
5. Atkāpjoties no 4. punkta, turpmāk norādīto procedūru piemēro galīgo antidempinga vai kompensācijas pasākumu projekta pieņemšanai, ja komiteja nav sniegusi atzinumu un komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu iebilst pret īstenošanas akta projektu.
Komisija notur apspriedes ar dalībvalstīm. Ne agrāk kā 14 dienas un ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc komitejas sanāksmes Komisija informē komitejas locekļus par šo apspriežu rezultātiem un iesniedz pārsūdzības komitejai īstenošanas akta projektu. Atkāpjoties no 3. panta 7. punkta, pārsūdzības komiteja ne agrāk kā 14 dienas un ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc īstenošanas akta projekta iesniegšanas rīko sanāksmi. Pārsūdzības komiteja savu atzinumu sniedz saskaņā ar 6. pantu. Šajā punktā noteiktais termiņš neskar nepieciešamību ievērot attiecīgajā pamataktā noteiktos termiņus.
6. pants
Vēršanās pārsūdzības komitejā
1. Pārsūdzības komiteja savu atzinumu sniedz ar 5. panta 1. punktā paredzēto balsu vairākumu.
2. Kamēr atzinums nav sniegts, ikviens pārsūdzības komitejas loceklis var ierosināt grozījumus īstenošanas akta projektā, un priekšsēdētajs var lemt, vai pielāgot to vai ne.
Priekšsēdētājs cenšas rast tādus risinājumus, kuriem ir visplašākais iespējamais atbalsts pārsūdzības komitejā.
Priekšsēdētājs informē pārsūdzības komiteju par to, kādā veidā ir ņemtas vērā apspriedes un ierosinājumi grozījumu veikšanai, jo īpaši tie ierosinājumi grozījumu veikšanai, kuri saņēmuši plašu atbalstu pārsūdzības komitejā.
3. Ja pārsūdzības komiteja sniedz pozitīvu atzinumu, Komisija pieņem īstenošanas akta projektu.
Ja atzinums netiek sniegts, Komisija var pieņemt īstenošanas akta projektu.
Ja pārsūdzības komiteja sniedz negatīvu atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu.
4. Atkāpjoties no 3. punkta, Komisija nepieņem pasākumu projektus saistībā ar galīgu daudzpusējās aizsardzības pasākumu pieņemšanu, ja ar 5. panta 1. punktā paredzēto balsu vairākumu nav sniegts pozitīvs atzinums.
5. Atkāpjoties no 1. punkta, līdz 2012. gada 1. septembrim pārsūdzības komiteja sniedz savu atzinumu par galīgo antidempinga vai kompensācijas pasākumu projektu ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu.
7. pants
Īstenošanas aktu pieņemšana izņēmuma gadījumos
Atkāpjoties no 5. panta 3. punkta un 5. panta 4. punkta otrās daļas, Komisija var pieņemt īstenošanas akta projektu, ja tā nekavējoša pieņemšana ir nepieciešama, lai nepieļautu ievērojamus tirgus traucējumus lauksaimniecības nozarē vai risku Savienības finanšu interesēm LESD 325. panta nozīmē.
Šādā gadījumā Komisija nekavējoties iesniedz pieņemto īstenošanas aktu pārsūdzības komitejai. Ja pārsūdzības komiteja sniedz negatīvu atzinumu par pieņemto īstenošanas aktu, Komisija nekavējoties atceļ minēto aktu. Ja pārsūdzības komiteja sniedz pozitīvu atzinumu vai nesniedz nekādu atzinumu, īstenošanas akts paliek spēkā.
8. pants
Īstenošanas akti, kas jāpiemēro nekavējoties
1. Atkāpjoties no 4. un 5. panta, pamataktā var būt paredzēts, ka pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ piemēro šo pantu.
2. Komisija pieņem īstenošanas aktu, kuru piemēro nekavējoties, iepriekš to neiesniedzot komitejai, un kurš paliek spēkā ne ilgāk kā sešus mēnešus, ja vien pamataktā nav noteikts citādi.
3. Ne vēlāk kā 14 dienas pēc tā pieņemšanas priekšsēdētājs iesniedz 2. punktā minēto aktu attiecīgajai komitejai nolūkā saņemt tās atzinumu.
4. Ja piemēro pārbaudes procedūru, komitejas negatīva atzinuma gadījumā Komisija nekavējoties atceļ īstenošanas aktu, kas pieņemts saskaņā ar 2. punktu.
5. Ja Komisija pieņem pagaidu antidempinga vai kompensācijas pasākumus, piemēro šajā pantā paredzēto procedūru. Komisija pieņem šādus pasākumus pēc apspriešanās ar dalībvalstīm vai - ārkārtējas steidzamības gadījumos - tās informējot. Pēdējā gadījumā apspriedes notiek ne vēlāk kā desmit dienas pēc Komisijas pieņemto pasākumu paziņošanas dalībvalstīm.
9. pants
Reglaments
1. Katra komiteja pēc tās priekšsēdētaja priekšlikuma ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu pieņem savu reglamentu, pamatojoties uz standarta reglamentu, ko jāsagatavo Komisijai pēc apspriešanās ar dalībvalstīm. Komisija šādu standarta reglamentu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Ciktāl tas var būt nepieciešams, esošās komitejas pielāgo savus reglamentus standarta reglamentam.
2. Uz komitejām attiecas principi un nosacījumi par dokumentu publisku pieejamību un datu aizsardzības noteikumi, ko piemēro Komisijai.
10. pants
Informācija par komiteju darbu
1. Komisija uztur komitejas darbību reģistru, kurā ietver:
a)
komiteju sarakstu;
b)
komiteju sanāksmju darba kārtību;
c)
protokolu kopsavilkumus un to iestāžu un organizāciju sarakstus, kuru darbinieki ir personas, ko norīkojušas dalībvalstis to pārstāvēšanai;
d)
to īstenošanas aktu projektus, par kuriem komitejām tiek lūgts sniegt atzinumu;
e)
balsošanas rezultātus;
f)
īstenošanas aktu galīgos projektus pēc komiteju atzinuma;
g)
informāciju par to, ka Komisija pieņēmusi īstenošanas aktu galīgos projektus; un
h)
statistikas datus par komiteju darbu.
2. Komisija arī publicē gada pārskatu par komiteju darbu.
3. Eiropas Parlamentam un Padomei ir piekļuve 1. punktā minētajai informācijai saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem.
4. Vienlaicīgi ar to nosūtīšanu komitejas locekļiem Komisija dara pieejamus Eiropas Parlamentam un Padomei 1. punkta b), d) un f) apakšpunktā minētos dokumentus, kā arī informē šīs iestādes par šādu dokumentu pieejamību.
5. Reģistrā tiek publiskotas atsauces uz visiem dokumentiem, kas minēti 1. punkta a) līdz g) apakšpunktā, kā arī informācija, kas minēta 1. punkta h) apakšpunktā.
11. pants
Eiropas Parlamenta un Padomes pārbaudes tiesības
Ja pamataktu pieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā darīt zināmu Komisijai savu uzskatu, ka īstenošanas akta projekts pārsniedz pamataktā paredzētās īstenošanas pilnvaras. Šādā gadījumā Komisija pārskata īstenošanas akta projektu, ņemot vērā izteiktos viedokļus, un informē Eiropas Parlamentu un Padomi par to, vai tā plāno saglabāt, grozīt vai atsaukt īstenošanas akta projektu.
12. pants
Lēmuma 1999/468/EK atcelšana
Ar šo atceļ Lēmumu 1999/468/EK.
Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta ietekme tiek saglabāta spēkā esošajos pamataktos, kuros uz to ir izdarīta atsauce.
13. pants
Pārejas noteikumi: spēkā esošo pamataktu pielāgošana
1. Ja pamataktos, kas pieņemti pirms šīs regulas stāšanās spēkā, ir paredzēta Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošana saskaņā ar Lēmumu 1999/468/EK, piemēro šādus noteikumus:
a)
ja pamataktā ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 3. pantu, piemēro šīs regulas 4. pantā minēto konsultēšanās procedūru;
b)
ja pamataktā ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 4. pantu, piemēro šīs regulas 5. pantā minēto pārbaudes procedūru, izņemot 5. panta 4. punkta otro un trešo daļu;
c)
ja pamataktā ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu, piemēro šīs regulas 5. pantā minēto pārbaudes procedūru, uzskata, ka pamatakts, ja nav atzinuma, paredz, ka Komisija nevar pieņemt īstenošanas akta projektu, kā paredzēts 5. panta 4. punkta otrās daļas b) apakšpunktā;
d)
ja pamataktā ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 6. pantu, piemēro šīs regulas 8. pantu;
e)
ja pamataktā ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 7. un 8. pantu, piemēro šīs regulas 10. un 11. pantu.
2. Piemērojot 1. punktu, visām pašreizējām komitejām piemēro šīs regulas 3. un 9. pantu.
3. Šīs regulas 7. pantu piemēro tikai tām esošajām procedūrām, kurās ir atsauce uz Lēmuma 1999/468/EK 4. pantu.
4. Šajā pantā noteiktie pārejas noteikumi neskar attiecīgo aktu būtību.
14. pants
Pārejas noteikumi
Šī regula neietekmē vēl nepabeigtās procedūras, kurās komiteja jau ir sniegusi atzinumu saskaņā ar Lēmumu 1999/468/EK.
15. pants
Pārskatīšana
Līdz 2016. gada 1. martam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu, vajadzības gadījumā pievienojot attiecīgus likumdošanas priekšlikumus.
16. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā 2011. gada 1. martā.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2011. gada 16. februārī