РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 931/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2011 година
относно изискванията за възможността за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се установяват общите принципи на възможността за проследяването по отношение на храните. В посочения член се предвижда, че възможността за проследяване трябва да бъде създадена на всички етапи на производството, преработката и разпространението. В него е предвидено също, че стопанските субекти в хранителната промишленост трябва да могат да установят всяко лице, което им е доставило храна. Стопанските субекти също трябва да могат да установят предприятията, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(2)
Възможността за проследяване е необходима, за да се гарантира безопасността на храните и достоверността на информацията, предоставяна на потребителите. По-конкретно, необходимо е да се използва възможността за проследяване на храните от животински произход, за да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(3)
За да се постигне възможността за проследяване на храните, установена с член 18 от Регламент (ЕО) 178/2002, са необходими наименованието и адресът както на стопанския субект, който доставя дадена храна, така и тези на стопанския субект, на който тя се доставя. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в областта на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(4)
Кризите с храни в миналото показаха, че документирането не винаги е било достатъчно, за да се установи източникът на подозрителните храни. Опитът при изпълнението на Регламент (ЕО) № 178/2002, на Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2), на Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (3) и на Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (4) показва, че стопанските субекти не винаги разполагат с необходимата информация, необходима, за да гарантират, че системите им са в състояние да установят дали преработката и складирането на храни са правилни, по-специално в областта на храните от животински произход. В резултат на посочените обстоятелства са отчетени ненужно високи икономически загуби, дължащи се на липсата на възможност за бързо и пълно проследяване на храните.
(5)
Поради това, целесъобразно е да се установят правила за конкретния сектор на храните от животински произход, за да се гарантира правилното прилагане на изискванията, предвидени в член 18 на Регламент (ЕО) № 178/2002. Посочените правила следва да дават възможност форматът, в който се предоставя съответната информация, да бъде определян като се проявява (известна) гъвкавост.
(6)
По-специално, целесъобразно е да се предостави информация за обема или количеството на храната от животински произход, препратка за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, както и подробно описание на храната и датата на изпращане.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват разпоредби за прилагане на изискванията за възможност за проследяване, установени с Регламент (ЕО) № 178/2002, към стопанските субекти в хранителната промишленост по отношение на храните от животински произход.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага по отношение на храните, определени в член 2, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 852/2004 като непреработени и преработени продукти.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на храни, съдържащи както продукти от растителен произход, така и преработени продукти от животински произход.
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на производството на храни следва да гарантират, че на стопанските субекти в сферата на производството на храни, на които се доставят храните, и при поискване - на компетентните органи, се предоставя следната информация за пратките храни от животински произход:
а)
точно описание на храната,
б)
обем или количество на храната,
в)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
г)
наименование и адрес на изпращача (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, от когото е доставена храната,
д)
наименование и адрес на стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
е)
наименование и адрес на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, на когото е доставена храната,
ж)
информация за идентифициране на партидата, частта или пратката, което е подходящо, и
з)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се предоставя в допълнение към всяка информация, изисквана по силата на съответните разпоредби на законодателството на Съюза по отношение на възможността на проследяване на храните от животински произход.
3. Информацията, посочена в параграф 1, следва да се актуализира ежедневно и да се съхранява най-малко докато може основателно да се допусне, че храната е била консумирана.
Когато бъде поискано от компетентния орган, стопанският субект в сферата на производството на храни предоставя информацията незабавно. Подходящата форма, под която трябва да се предостави информацията, се избира от доставчика на храната, стига изисканата по силата на параграф 1 информация да е ясно и недвусмислено указана и стопанският субект, на който е доставена храната, да може да я намери.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2011 година.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 931/2011
(2011. gada 19. septembris)
par izsekojamības prasībām, kas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 noteiktas dzīvnieku izcelsmes pārtikai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulu (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (1), un jo īpaši tās 18. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā ir noteikti pārtikas izsekojamības vispārīgie principi. Tajā noteikts, ka visos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos jānodrošina pārtikas izsekojamība. Tajā noteikts arī, ka uzņēmējiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, jāspēj identificēt personas, kuras tām piegādājušas pārtiku. Šiem uzņēmējiem jāspēj arī identificēt uzņēmumus, kuriem tie piegādājuši savus produktus. Attiecīgā informācija pēc pieprasījuma jādara zināma kompetentajām iestādēm.
(2)
Izsekojamība ir vajadzīga, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu un patērētājiem sniegtās informācijas ticamību. Jo īpaši tā vajadzīga, lai būtu iespējams īstenot dzīvnieku izcelsmes pārtikas izsekojamību, tādējādi palīdzot izņemt no tirgus pārtiku, kas nav nekaitīga, un aizsargājot patērētājus.
(3)
Lai pārtika būtu izsekojama, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā, ir vajadzīgs abu pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju nosaukums un adrese - gan tā, kas pārtiku piegādā, gan tā, kam pārtiku piegādā. Šī prasība pamatojas uz pieeju “viens posms pirms un viens posms pēc”, kas nozīmē, ka pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem ir sistēma, ar kuras palīdzību tie var identificēt tiešo(-os) piegādātāju(-us) un tiešo(-os) klientu(-us), ja vien pats uzņēmējs nav galapatērētājs.
(4)
Pagātnē pieredzētās pārtikas krīzes ir atklājušas, ka ar uzskaites dokumentāciju vien nav iespējams nodrošināt aizdomīgas pārtikas pilnīgu izsekojamību. Regulu (EK) Nr. 178/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (2), Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (4), īstenojot gūtā pieredze liecina, ka uzņēmēju, kas iesaistīti pārtikas apritē, rīcībā parasti nav informācijas, kāda vajadzīga, lai nodrošinātu pārtikas produktu apstrādes vai glabāšanas identificēšanas sistēmu piemērotību, jo īpaši attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku. Tādējādi nozarei radušies nevajadzīgi lieli ekonomiski zaudējumi, jo pārtika nav ātri un pilnībā izsekojama.
(5)
Tādēļ dzīvnieku izcelsmes pārtikas konkrētajai nozarei ir lietderīgi paredzēt vairākus noteikumus, kas nodrošinātu Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā noteikto prasību pareizu piemērošanu. Attiecībā uz to, kādā veidā vajadzīgo informāciju dara pieejamu, šajos noteikumos vajadzētu pieļaut lielāku vai mazāku elastību.
(6)
Konkrētāk, ir lietderīgi norādīt papildu informāciju par dzīvnieku izcelsmes pārtikas tilpumu vai daudzumu, dot norādi, kas attiecīgi identificē partiju, sēriju vai sūtījumu, kā arī sniegt pārtikas sīku aprakstu un nosūtīšanas datumu.
(7)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šī regula paredz īstenošanas noteikumus izsekojamības prasībām, kas attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku Regulā (EK) Nr. 178/2002 noteiktas uzņēmējiem, kuri iesaistīti pārtikas apritē.
2. pants
Darbības joma
1. Šo regulu piemēro pārtikas produktiem, kas Regulas (EK) Nr. 852/2004 2. panta 1. punktā definēti kā neapstrādāti produkti un pārstrādes produkti.
2. Šī regula neattiecas uz pārtiku, kuras saturā ir gan augu izcelsmes produkti, gan dzīvnieku izcelsmes pārstrādes produkti.
3. pants
Izsekojamības prasības
1. Uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, nodrošina, ka pārtikas apritē iesaistītajam uzņēmējam, kuram pārtiku piegādā, un (pēc pieprasījuma) kompetentajai iestādei par dzīvnieku izcelsmes pārtikas sūtījumiem sniedz šādu informāciju:
a)
precīzs pārtikas apraksts;
b)
pārtikas tilpums vai daudzums;
c)
tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukums un adrese, kurš pārtiku nosūta;
d)
nosūtītāja (īpašnieka) nosaukums un adrese, ja tie atšķiras no tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukuma un adreses, kurš pārtiku nosūta;
e)
tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukums un adrese, kuram pārtiku nosūta;
f)
saņēmēja (īpašnieka) nosaukums un adrese, ja tie atšķiras no tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukuma un adreses, kurš pārtiku nosūta;
g)
attiecīgi partijas, sērijas vai sūtījuma identifikācijas numurs;
h)
nosūtīšanas datums.
2. Informāciju, kas minēta 1. punktā, sniedz papildus informācijai, kas prasīta saskaņā ar attiecīgiem Savienības tiesību aktu noteikumiem par dzīvnieku izcelsmes pārtikas izsekojamību.
3. Informāciju, kas minēta 1. punktā, ik dienu atjaunina un glabā pieejamu vismaz līdz brīdim, kad loģiski pieņemams, ka pārtika ir patērēta.
Pēc kompetentās iestādes pieprasījuma uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, sniedz informāciju bez liekas kavēšanās. Pārtikas piegādātājs var izvēlēties, kādā veidā informāciju darīt pieejamu, ja vien uzņēmējam, kam pārtika ir piegādāta, skaidri un nepārprotami ir pieejama un izgūstama 1. punktā prasītā informācija.
4. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. jūlija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. septembrī