ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2011 НА КОМИСИЯТА
от 14 юли 2011 година
за допълване на Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превантивните здравни мерки за контрол на заразяването с Echinococcus multilocularis при кучетата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 92/65/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 5, параграф 1, втора алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят ветеринарно-санитарните изисквания, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци. В него по-специално се определят правилата, приложими за движението с нетърговска цел към държавите-членки на кучета, котки и порове, и се предвижда, където е необходимо, чрез делегирани актове да се приемат превантивни здравни мерки, за да се осигури контрол на заболяванията, различни от бяс, които е вероятно да се разпространят поради движението на тези животни. Тези мерки трябва да бъдат научно обосновани и пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение.
(2)
Освен това в Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда домашните любимци да бъдат придружавани от паспорт, издаден от оторизиран от компетентните органи ветеринарен лекар и удостоверяващ, ако е необходимо, че спрямо въпросното животно са предприети превантивни здравни мерки по отношение на заболявания, различни от бяс.
(3)
Алвеоларната ехинококоза е паразитно заболяване, предизвикано от тенията Echinococcus multilocularis. На местата, където е установено заболяването, типичният цикъл на предаване на паразита в Европа се базира на диви животни и включва диви хищници като крайни гостоприемници и няколко вида бозайници, особено дребни гризачи, като междинни гостоприемници, които се заразяват чрез поглъщане на яйца, разпръснати в околната среда с фекалиите на крайните гостоприемници.
(4)
Макар да са по-малко важни за поддържането на жизнения цикъл на паразита в ендемична среда, кучетата също могат да се заразят чрез поглъщане на заразени гризачи. Като потенциални крайни гостоприемници и поради близките си контакти с хората, те могат да се превърнат в източник на заразяване за хората, както и в източник на заразяване на околната среда, включително и на свободни от паразити райони зад природни бариери. Няма данни за поровете като крайни гостоприемници и съгласно актуалните познания приносът на котките към цикъла на предаване е съмнителен.
(5)
Когато хора биват засегнати като необичайни междинни гостоприемници на ларвната форма на тенията, след дълъг инкубационен период се наблюдават сериозни клинични и патологични проявления на болестта и при нелекувани или неадекватно лекувани пациенти смъртността може да надвиши 90 %. Нарастващото разпространение на заболяването сред дивите животни и паралелно с това, сред хората в някои части на Европа предизвиква сериозна загриженост у органите за обществено здравеопазване в много държави-членки.
(6)
Докато инфекцията с Echinococcus multilocularis при животните се наблюдава в северното полукълбо, включително части от Централна и Северна Европа, Азия и Северна Америка, в някои части на Европейския съюз досега не е регистриран случай при домашни и диви крайни гостоприемници, въпреки непрекъснатото наблюдение на дивите животни и неограничения достъп на кучета.
(7)
В своето научно становище за оценката на риска от внасянето на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия в резултат на отмяната на националните правила (2) Европейският орган по безопасност на храните (EFSA) определи презграничното движение на заразени диви животни като основния потенциален път за паразита Echinococcus multilocularis, особено в райони, където няма ефективни физически бариери, например в открито море. EFSA смята, че епидемиологичната роля на кучетата в ендемична среда е с ограничено значение за жизнения цикъл на паразита.
(8)
EFSA обаче е на мнение, че рискът от установяване на цикъла на предаване на паразита Echinococcus multilocularis в подходящи диви междинни и крайни гостоприемници в райони, които преди са били свободни от паразита, не е незначителен, ако паразитът се въведе чрез движението на заразени кучета, които разпръскват яйцата на тенията.
(9)
Според EFSA, рискът от въвеждане на паразита Echinococcus multilocularis в райони, които преди това са били свободни от него, може да се намали, ако кучетата от ендемични райони се подложат на лечение. За да се предотврати повторно заразяване, това лечение следва да се прилага възможно най-непосредствено преди влизане в райони, свободни от паразита. Необходим е обаче минимален период от 24 часа след лечението, за да се предотврати разпръскването на остатъчни количества заразни яйца в околната среда на свободния от паразити район.
(10)
За да се гарантира ефективността на лекарствените продукти за контрола на заразата с Echinococcus multilocularis при кучетата, на продуктите следва да е било издадено разрешително за пускане на пазара съгласно Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (3) или Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (4) или продуктът трябва да е бил одобрен или лицензиран от компетентните органи на третата страна на произход на животното.
(11)
В член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 е предвидено, че по отношение на ехинококозата Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхна територия на специалните правила, приложими към датата на влизане в сила на посочения регламент. Тъй като член 16 от посочения регламент е в сила само до 31 декември 2011 г., е необходимо преди тази дата да се предприемат мерки за осигуряване на непрекъснатата защита на държавите-членки, посочени във въпросния член, които заявяват, че са свободни от паразита в резултат на прилагането на националните правила.
(12)
Опитът показва, че прозорецът на лечение от 24 до 48 часа, изискван от някои държави-членки съгласно националните им правила в съответствие с член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003, може да бъде прекалено утежняващ и дори неприложим за собственици на домашни любимци, особено когато лечението трябва да се проведе през уикенди и официални празници или когато отпътуването след лечението се отлага по причини извън контрола на собственика.
(13)
Като се има предвид опитът на други държави-членки, които съгласно националните си правила в съответствие с член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 допускат по-голям прозорец за лечение и са останали свободни от паразита, едно разумно увеличаване на този прозорец на период от 24 до 120 часа не би увеличило значително риска от повторно заразяване с паразита Echinococcus multilocularis при подложените на лечение кучета от ендемични райони.
(14)
Превантивните здравни мерки за контрола на заразите с Echinococcus multilocularis при кучетата следва да се състоят от документирано прилагане от страна на ветеринарен лекар на ефективен разрешен или лицензиран лекарствен продукт, който гарантира своевременното елиминиране на чревните форми на паразита Echinococcus multilocularis.
(15)
Лечението следва да се документира в съответния раздел на паспорта, определен в Решение 2003/803/ЕО на Комисията от 26 ноември 2003 г. за установяване на образец на паспорт за движение в Общността на кучета, котки и порове (5) или здравния сертификат, установен с Решение 2004/824/ЕО на Комисията от 1 декември 2004 г. за установяване на образец на здравен сертификат за движение с нетърговска цел на кучета, котки и порове от трети страни в Общността (6).
(16)
Предвид тежестта, произтичаща от превантивните здравни мерки, те трябва да се прилагат пропорционално на риска от разпространяване на заразата с Echinococcus multilocularis чрез движението с нетърговска цел на домашни кучета. Следователно е приемливо такива рискове да се намаляват чрез прилагане на превантивните здравни мерки, предвидени в настоящия регламент, по отношение на движението с нетърговска цел на кучета, влизащи на територията на държавите-членки или части от нея, където заразата не е регистрирана, а именно държавите-членки, изброени в приложение I, част А от настоящия регламент.
(17)
Освен това превантивните здравни мерки следва да се прилагат за строго ограничен период от време и с цел предотвратяване на повторното внасяне на паразита Echinococcus multilocularis в държави-членки или части от тях, където се наблюдава слабо разпространение на паразита и се прилага задължителна програма за премахването му при дивите крайни гостоприемници, а именно държавите-членки, изброени в приложение I, част Б от настоящия регламент.
(18)
Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в раздел I от приложение А към Директива 90/425/ЕИО (7), предвижда между другото ветеринарно-санитарни правила за търговия и внос на кучета от трети страни. Санитарните изисквания в членове 10 и 16 от посочената директива се отнасят до Регламент (ЕО) № 998/2003. Следователно, в интерес на последователността в законодателството на Съюза, е подходящо програмите за премахване на заразата с Echinococcus multilocularis в диви крайни гостоприемници да се разработват и представят на Комисията, като включват по-специално елементите, посочени в член 14, параграф 1 от Директива 92/65/ЕИО.
(19)
Тъй като движението на кучета от район, свободен от зараза с Echinococcus multilocularis, представлява пренебрежимо малък риск за разпространение на заболяването, превантивните здравни мерки не следва да се изискват по отношение на кучета, идващи от държави-членки или части от тях, изброени в приложение I, част А от настоящия регламент.
(20)
Швеция докладва случаи на зараза с Echinococcus multilocularis при диви животни от януари 2011 г. насам, а Ирландия, Финландия и Обединеното кралство са предали на Комисията резултатите от наблюденията си върху паразита Echinococcus multilocularis в диви крайни гостоприемници и те поддържат твърденията им за отсъствието на паразита от съответните им екосистеми.
(21)
Малта предостави доказателства, че на острова липсват подходящи за крайни гостоприемници диви животни, че паразитът Echinococcus multilocularis никога не е бил регистриран при местни домашни крайни гостоприемници и че околната среда не поддържа значителна популация от животни, потенциални междинни гостоприемници.
(22)
От информацията, предоставена от Ирландия, Малта, Финландия и Обединеното кралство е видно, че тези държави-членки спазват едно от условията за вписване в приложение I, част А от настоящия регламент за цялата им територия. Съответно следва да им се разреши да прилагат превантивните здравни мерки, предвидени в настоящия регламент, от 1 януари 2012 г., когато изтича срокът на действие на преходната мярка, предвидена в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003.
(23)
Съгласно становището на EFSA от 2006 г., разпръскването на заразни яйца на паразита Echinococcus multilocularis започва едва след изтичането на 28 дни от поглъщането на заразен междинен гостоприемник. Следователно настоящият регламент следва да предвиди условия за предоставяне на дерогации, в случай че кучетата пребивават по-малко от 28 дни след прилагането на превантивни здравни мерки на територията на държавите-членки или части от тях, изброени в приложение I към настоящия регламент, тъй като тези кучета не представляват риск от въвеждането на паразита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент установява превантивни здравни мерки за контрола на заразата с Echinococcus multilocularis при кучета, предназначени за движение с нетърговска цел на териториите на държавите-членки или части от тях, които се определят на базата на:
а)
Липсата на Echinococcus multilocularis у животни крайни гостоприемници; или
б)
прилагането на програма за премахването на паразита Echinococcus multilocularis в диви крайни гостоприемници в определен срок.
Член 2
Географско приложение на превантивните здравни мерки
1. Държавите-членки, изброени в приложение I, прилагат превантивните здравни мерки, предвидени в член 7 („превантивните здравни мерки“), спрямо кучета, предназначени за движение с нетърговска цел, влизащи на територията на тези държави-членки или части от нея, изброени в посоченото приложение.
2. Държавите-членки, изброени в приложение I, част А, няма да прилагат превантивните здравни мерки спрямо кучетата, предназначени за движение с нетърговска цел, които идват непосредствено от друга държава-членка или част от нея, посочена в същата част.
3. Държавите-членки, изброени в приложение I, част Б, няма да прилагат превантивните здравни мерки спрямо кучетата, предназначени за движение с нетърговска цел, които идват непосредствено от друга държава-членка или част от нея, посочена в част А.
Член 3
Условия за включването на държави-членки или части от тях в приложение I, част А
Държави-членки биват включвани в приложение I, част А с цялата си територия или части от нея, ако са представили искане до Комисията, което документира спазването на поне едно от следните условия:
а)
декларирали са съгласно процедурата, препоръчана в глава 1.4, член 1.4.6, параграф 3 от Здравния кодекс за земните животни, издание 2010 г., том 1, на Световната организация за здравето на животните (OIE), че цялата им територия или част от нея е свободна от зараза с Echinococcus multilocularis при животни крайни гостоприемници и в националното законодателство съществуват правила за задължително уведомяване за заразата с Echinococcus multilocularis при животни гостоприемници;
б)
през петнадесетте години преди представянето на искането и без прилагането на патоген-специфична програма за наблюдение не са регистрирани случаи на зараза с Echinococcus multilocularis при животни гостоприемници, стига през десетте години преди представяне на искането да са били изпълнени следните условия:
i)
националното законодателство предвижда ред за задължително уведомяване при зараза на животни гостоприемници с Echinococcus multilocularis;
ii)
налице е система за ранно откриване на зараза с Echinococcus multilocularis при животни гостоприемници;
iii)
налице са подходящи мерки за предотвратяване на внасянето на паразита Echinococcus multilocularis чрез домашни животни като крайни гостоприемници;
iv)
не е известно заразата с паразита Echinococcus multilocularis да е налична у диви гостоприемници на тяхната територия;
в)
през последните три дванадесетмесечия преди да бъде внесено искането се е провеждала патоген-специфична програма за наблюдение, която съответства на изискванията на приложение II и не е документирана поява на зараза с Echinococcus multilocularis в диви крайни гостоприемници, а такива зарази подлежат на задължително уведомяване съгласно националното законодателство.
Член 4
Условия за включването на държави-членки или части от тях в приложение I, част Б
Държавите-членки ще бъдат вписвани в част Б от приложение I за не повече от пет дванадесетмесечни периода на наблюдение, ако са представили на Комисията искане, удостоверяващо, че:
а)
на цялата им територия или тази част от нея, чието вписване се иска, е била проведена задължителна програма съгласно тиретата на член 14, параграф 1 от Директива 92/65/ЕИО за премахването на заразата с Echinococcus multilocularis при диви крайни гостоприемници;
б)
националното законодателство предвижда ред за задължително уведомяване при зараза на животни гостоприемници с Echinococcus multilocularis.
Член 5
Задължения на държавите-членки, изброени в приложение I
1. Държавите-членки, изброени в приложение I, имат:
а)
ред за задължително уведомяване при зараза на животни гостоприемници с Echinococcus multilocularis, предвиден в националното законодателство;
б)
система за ранно откриване на зараза с Echinococcus multilocularis при животни гостоприемници.
2. Държавите-членки, изброени в приложение I, прилагат патоген-специфична програма за наблюдение, изготвена и провеждана в съответствие с приложение II.
3. Държавите-членки, изброени в приложение I, уведомяват незабавно Комисията и другите държави-членки при откриването на зараза с Echinococcus multilocularis в проби, взети от животни крайни гостоприемници:
а)
през изминалия дванадесетмесечен период на наблюдение, в случай на държави-членки или части от тях, изброени в приложение I, част А; или
б)
след първите 24 месеца след началото на задължителната програма за премахване на заразата с Echinococcus multilocularis в диви крайни гостоприемници, предвидена в член 4, в държави-членки или части от тях, изброени в приложение I, част Б.
4. Държавите-членки, изброени в приложение I, докладват на Комисията резултатите от патоген-специфичната програма за наблюдение, посочена в параграф 2, до 31 май след края на всеки дванадесетмесечен период на наблюдение.
Член 6
Условия за изваждане на държавите-членки или части от тях от приложение I
Комисията ще заличава държави-членки или части от тях от съответния списък в приложение I, когато:
а)
условията, посочени в член 5, параграф 1, вече не са приложими; или
б)
случаите на зараза с Echinococcus multilocularis при животни крайни гостоприемници са регистрирани през периода на наблюдение, посочен в член 5, параграф 3; или
в)
докладът, посочен в член 5, параграф 4, не е бил представен на Комисията в определения в член 5, параграф 4 срок; или
г)
програмата за премахване, предвидена в член 4, е била прекратена.
Член 7
Превантивни здравни мерки
1. При кучетата, предназначени за движение с нетърговска цел към държави-членки или части от тях, изброени в приложение I, се провежда лечение срещу зрели и незрели чревни форми на паразита Echinococcus multilocularis в рамките на период от не повече от 120 часа и не по-малко от 24 часа преди предвиденото им влизане в посочените държави-членки или части от тях.
2. Предвиденото в параграф 1 лечение се прилага от ветеринарен лекар и се състои в приемането на лекарствен продукт:
а)
който съдържа необходимата доза:
i)
празиквантел; или
ii)
фармакологично активни вещества, които отделно или в комбинация с други доказано намаляват наличието на зрели и незрели чревни форми на паразита Echinococcus multilocularis в засегнатия вид гостоприемник;
б)
на който е било издадено:
i)
разрешително за пускане на пазара в съответствие с член 5 от Директива 2001/82/ЕО или член 3 от Регламент (ЕО) № 726/2004; или
ii)
одобрение или разрешително от компетентния орган на третата страна на произход на кучето, предназначено за движение с нетърговска цел.
3. Лечението, предвидено в параграф 1, се удостоверява от:
а)
лекуващия ветеринарен лекар в съответния раздел на паспорта по образец, установен с Решение 2003/803/ЕО, в случай на движение с нетърговска цел на кучета в рамките на Съюза; или
б)
упълномощен ветеринарен лекар в съответния раздел на здравния сертификат по образец, установен с Решение 2004/824/ЕО, в случай на движение с нетърговска цел на кучета от трета страна.
Член 8
Дерогация от прилагането на превантивните здравни мерки
1. Чрез дерогация от член 7, параграф 1 движението с нетърговска цел към държави-членки или части от тях, изброени в приложение I, се разрешава за кучета, които са били подложени на превантивни здравни мерки, както е предвидено във:
а)
член 7, параграф 2 и параграф 3, буква а), поне два пъти в интервал от най-много 28 дни, след което лечението е повтаряно на равни интервали, не по-големи от 28 дни;
б)
член 7, параграфи 2 и 3, не по-малко от 24 часа преди времето на влизане, и не повече от 28 дни преди датата на завършване на транзита, като в този случай въпросните кучета трябва да преминат през пътническа точка на влизане, посочена от въпросната държава-членка съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 998/2003.
2. Дерогацията, предвидена в параграф 1, се прилага само за движението на кучета, влизащи в държавите-членки или части от тях, изброени в приложение I, които:
а)
са уведомили Комисията за условията на контрол на такова движение; както и
б)
са оповестили публично тези условия.
Член 9
Преразглеждане
Комисията:
а)
преразглежда настоящия регламент не по-късно от пет години след датата на влизането му в сила с оглед научните достижения, засягащи заразата с Echinococcus multilocularis при животни;
б)
представя резултатите от преразглеждането на Европейския парламент и на Съвета.
По-специално преразглеждането включва оценка на пропорционалността и на научната обосновка на превантивните здравни мерки.
Член 10
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 юли 2011 година.
KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) Nr. 1152/2011
(2011. gada 14. jūlijs),
ar kuru papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 998/2003 attiecībā uz profilaktiskiem veselības aizsardzības pasākumiem Echinococcus multilocularis infekcijas kontrolei suņiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulu (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK (1), un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta otro daļu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 998/2003 noteiktas dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai. Tajā jo īpaši ietverti noteikumi, kas piemērojami suņu, kaķu un balto sesku nekomerciālai pārvietošanai dalībvalstīs, un nepieciešamības gadījumā paredzēta profilaktisku veselības aizsardzības pasākumu pieņemšana ar deleģētiem aktiem, lai nodrošinātu kontroli tādām slimībām, kas nav trakumsērga un kas varētu izplatīties, pārvietojot šos dzīvniekus. Šiem pasākumiem jābūt zinātniski pamatotiem un samērīgiem šo slimību izplatības riskam šādas pārvietošanas rezultātā.
(2)
Turklāt Regulā (EK) Nr. 998/2003 paredzēts, ka lolojumdzīvniekiem līdzi ir jābūt kompetentas iestādes pilnvarota veterinārārsta izdotai pasei, kurā nepieciešamības gadījumā apstiprināts, ka attiecīgajam dzīvniekam veikti profilaktiski veselības aizsardzības pasākumi attiecībā uz slimībām, kas nav trakumsērga.
(3)
Alveolāra ehinokokoze ir parazītiska slimība, kuru izraisa lentenis Echinococcus multilocularis. Ja slimība ir ieviesusies, tipisks parazīta pārnešanas cikls Eiropā ir saistīts ar savvaļas dzīvniekiem, un tajā savvaļas plēsēji ir definitīvie saimnieki un vairākas zīdītāju sugas, sevišķi sīkie grauzēji, ir starpsaimnieki, kuri inficējas, apēdot definitīvo saimnieku izkārnījumos esošās olas.
(4)
Lai gan suņiem ir sekundāra nozīme parazīta dzīves cikla nepārtrauktībā endēmiskos apstākļos, tie var inficēties, apēdot inficētos grauzējus. Tā kā suņi ir potenciāli definitīvie saimnieki un ir ciešā saskarē ar cilvēkiem, tie var kalpot kā inficēšanās avots cilvēkiem, kā arī kā vides piesārņojuma avots, tostarp no parazītiem brīvās teritorijās aiz to dabiskajiem šķēršļiem. Nav zināmi gadījumi, kad baltie seski būtu definitīvie saimnieki, un saskaņā ar jaunāko informāciju kaķu dalība infekcijas pārnešanas ciklā ir apšaubāma.
(5)
Ja cilvēki ir kļuvuši par nejaušiem starpsaimniekiem lenteņa kāpuram, slimības smagas klīniskas un patoloģiskas pazīmes novēro pēc ilga inkubācijas perioda, un neārstētiem vai nepareizi ārstētiem pacientiem mirstība var pārsniegt 90 %. Slimības pieaugošā izplatība atsevišķās Eiropas daļās savvaļā un paralēli arī cilvēkiem rada nopietnas bažas sabiedrības veselības iestādēm daudzās dalībvalstīs.
(6)
Lai gan Echinococcus multilocularis infekcija dzīvniekiem raksturīga Ziemeļu puslodē, tostarp Eiropas centrālajā un ziemeļu daļā, Āzijā un Ziemeļamerikā, tā nekad nav tikusi konstatēta mājas un savvaļas definitīvajiem saimniekiem dažās Eiropas Savienības teritorijās, neraugoties uz to, ka tiek veikta nepārtraukta savvaļas dzīvnieku kontrole un suņiem nepastāv ievešanas ierobežojumi.
(7)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) tās zinātniskajā atzinumā par riska novērtējumu attiecībā uz ehinokokozes ievazāšanu Apvienotajā Karalistē, Īrijā, Zviedrijā, Maltā un Somijā valstu noteikumu atcelšanas rezultātā (2) ir atzinusi inficētu savvaļas dzīvnieku pārrobežu pārvietošanos kā galveno potenciālo parazīta Echinococcus multilocularis ievazāšanas ceļu, jo īpaši vietās, kur trūkst efektīvu fizisku šķēršļu, piemēram, atklāta jūra. EFSA uzskata, ka suņu epidemioloģiskā loma parazīta dzīves ciklā endēmiskos apstākļos ir ierobežota.
(8)
Tomēr EFSA uzskata, ka risks, ka parazīta Echinococcus multilocularis izplatīšanās cikls varētu izveidoties piemērotos savvaļas starpsaimniekos un definitīvos saimniekos vietās, kas līdz šim bijušas brīvas no parazīta, ir lielāks nekā nenozīmīgs, ja parazītu ievazā inficēti suņi, kas pārvietojoties izplata lenteņa olas.
(9)
Saskaņā ar EFSA atzinumu parazīta Echinococcus multilocularis ievazāšanas risku teritorijās, kas līdz šim bijušas brīvas no parazīta, varētu mazināt, ja suņi no endēmiskajām teritorijām tiktu ārstēti. Lai novērstu atkārtotu inficēšanos, šāda terapija būtu jāpiemēro pēc iespējas drīz pirms ierašanās no šā parazīta brīvās teritorijās. Tomēr ir nepieciešams minimālais pēcterapijas periods 24 stundu garumā, lai novērstu infekcijas olu atlikumu izplatīšanu no parazīta brīvo teritoriju vidē.
(10)
Lai nodrošinātu Echinococcus multilocularis infekcijas kontroles efektivitāti suņiem, zālēm būtu jāpiešķir tirdzniecības atļauja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (3), vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (4), vai tām jābūt dzīvnieka izcelsmes trešās valsts kompetentās iestādes apstiprinātām vai licencētām.
(11)
Regulas (EK) Nr. 998/2003 16. pantā paredzēts, ka Somija, Īrija, Malta, Zviedrija un Apvienotā Karaliste attiecībā uz ehinokokozes kontroli lolojumdzīvnieku ievešanai to teritorijās var piemērot īpašus noteikumus, kas tām ir minētās regulas spēkā stāšanās dienā. Tā kā minētās regulas 16. pantu piemēro tikai līdz 2011. gada 31. decembrim, līdz šim datumam ir jāpieņem pasākumi, lai nodrošinātu nepārtrauktu aizsardzību konkrētajā pantā minētajām dalībvalstīm, kuras paziņojušas, ka ir brīvas no parazīta valsts noteikumu piemērošanas rezultātā.
(12)
Pieredze rāda, ka 24-48 stundu ārstēšanas logs, ko valstu noteikumos pieprasa dažas dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 998/2003 16. pantu, var būt ļoti apgrūtinoša vai pat neiespējama prasība lolojumdzīvnieku īpašniekiem, īpaši tajos gadījumos, kad terapija jāveic nedēļas nogalē vai valsts svētkos vai kad aizbraukšana pēc terapijas aizkavējas tādu iemeslu dēļ, ko īpašnieks nespēj ietekmēt.
(13)
Ņemot vērā dažu citu dalībvalstu pieredzi, kuras saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 998/2003 16. pantu valstu noteikumos pieļauj garāku ārstēšanas logu un joprojām ir brīvas no šī parazīta, pamatots ārstēšanas loga pagarinājums līdz 24-120 stundām ievērojami nepalielinās risku ārstētajiem suņiem no endēmiskajām teritorijām no jauna inficēties ar parazītu Echinococcus multilocularis.
(14)
Tādēļ profilaktiskiem veselības aizsardzības pasākumiem infekcijas Echinococcus multilocularis kontrolei suņiem būtu jāparedz, ka veterinārārsts veic efektīvu atļautu vai licencētu tādu zāļu dokumentētu ievadi, kas garantē parazīta Echinococcus multilocularis zarnu formu savlaicīgu elimināciju.
(15)
Ārstēšana būtu jādokumentē attiecīgajā iedaļā pasē, kā noteikts Komisijas 2003. gada 26. novembra Lēmumā 2003/803/EK, ar ko ievieš pases paraugu suņu, kaķu un balto sesku pārvadāšanai Kopienā (5), vai veselības sertifikātā, kā noteikts Komisijas 2004. gada 1. decembra Lēmumā 2004/824/EK par standarta veselības sertifikāta izveidošanu suņu, kaķu un balto sesku nekomerciālai pārvietošanai no trešām valstīm Kopienas valstīs (6).
(16)
Ņemot vērā, ka profilaktiskie veselības aizsardzības pasākumi ir apgrūtinoši, tie būtu jāpiemēro samērīgi Echinococcus multilocularis infekcijas izplatīšanās riskam, nekomerciāli pārvietojot suņus. Tādēļ ir lietderīgi mazināt šādus riskus, piemērojot šajā regulā noteiktos profilaktiskos veselības aizsardzības pasākumus nekomerciālai suņu pārvietošanai, ievedot tos dalībvalstu teritorijā vai to daļās, kurās infekcija nav reģistrēta, proti, tajās dalībvalstīs, kas uzskaitītas šīs regulas I pielikuma A daļā.
(17)
Turklāt stingri noteiktā laika posmā šīs regulas I pielikuma B daļā uzskaitītajās dalībvalstīs būtu jāveic arī profilaktiskie veselības aizsardzības pasākumi, lai novērstu parazīta Echinococcus multilocularis atkārtotu ievešanu dalībvalstīs vai to daļās, kur parazīta izplatība ir neliela un tiek īstenota obligāta programma parazīta izskaušanai savvaļas definitīvajos saimniekos.
(18)
Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīva 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK (7) A(I) pielikumā, cita starpā nosaka dzīvnieku veselības noteikumus suņu tirdzniecībai un importam no trešām valstīm. Veselības prasības minētās direktīvas 10. un 16. pantā attiecas uz Regulu (EK) Nr. 998/2003. Tādēļ Savienības tiesību aktu konsekvences interesēs ir lietderīgi sastādīt un iesniegt Komisijai programmas infekcijas Echinococcus multilocularis izskaušanai savvaļas definitīvajos saimniekos, jo īpaši izceļot Direktīvas 92/65/EEK 14. panta 1. punkta elementus.
(19)
Tā kā suņu pārvietošana no teritorijām, kas ir brīvas no parazīta Echinoccocus multilocularis, rada nenozīmīgu slimības izplatības risku, nebūtu jāpieprasa profilaktisku veselības aizsardzības pasākumu veikšana attiecībā uz suņiem, kas ierodas no dalībvalstīm vai to daļām, kuras ir uzskaitītas šīs regulas I pielikuma A daļā.
(20)
Zviedrija ir ziņojusi par Echinococcus multilocularis infekcijas gadījumiem savvaļas dzīvniekiem kopš 2011. gada janvāra, bet Īrija, Somija un Apvienotā Karaliste ir iesniegušas Komisijai rezultātus par parazīta Echinococcus multilocularis kontroli savvaļas definitīvajiem saimniekiem, un šie rezultāti apstiprina šo valstu paziņojumus, ka to attiecīgās ekosistēmas ir brīvas no šā parazīta.
(21)
Malta ir iesniegusi pierādījumus, ka salā nav piemērotu definitīvu savvaļas saimniekdzīvnieku, ka parazīts Echinococcus multilocularis nekad nav konstatēts mājas definitīvajiem pamata saimniekdzīvniekiem un vide nav piemērota ievērojamai potenciālo starpsaimniekdzīvnieku populācijai.
(22)
Ņemot vērā Īrijas, Maltas, Somijas un Apvienotās Karalistes iesniegto informāciju, ir skaidrs, ka šīs dalībvalstis atbilst vienam no nosacījumiem, lai to teritorijas pilnībā iekļautu šīs regulas I pielikuma A daļas sarakstā. Līdz ar to tām būtu jāatļauj piemērot šajā regulā noteiktos profilaktiskos veselības aizsardzības pasākumus no 2012. gada 1. janvāra, kad spēku zaudē Regulas (EK) Nr. 998/2003 16. pantā ietvertais pārejas pasākums.
(23)
Saskaņā ar EFSA 2006. gada atzinumu parazīta Echinococcus multilocularis infekcijas olu izplatīšana nesākas agrāk kā 28 dienas pēc inficētā starpsaimnieka apēšanas. Tādēļ šai regulai būtu jānosaka nosacījumi atkāpju piešķiršanai gadījumos, ja suņi šīs regulas I pielikumā uzskaitīto dalībvalstu teritorijā vai to daļās uzturas mazāk nekā 28 dienas pēc profilaktisko veselības aizsardzības pasākumu piemērošanas, jo šie suņi nerada risku šī parazīta ievazāšanai,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Šajā regulā noteikti profilaktiskie veselības aizsardzības pasākumi Echinococcus multilocularis infekcijas kontrolei suņiem, kurus paredzēts nekomerciāli pārvietot dalībvalstu teritorijās vai to daļās, kuras nosaka, pamatojoties uz šādiem nosacījumiem:
a)
parazīta Echinococcus multilocularis neesamība definitīvajos saimniekdzīvniekos; vai
b)
parazīta Echinococcus multilocularis izskaušanas programmas īstenošana savvaļas definitīvajos saimniekdzīvniekos noteiktā laika periodā.
2. pants
Profilaktisko veselības aizsardzības pasākumu ģeogrāfiskā piemērošana
1. Regulas I pielikumā uzskaitītās dalībvalstis piemēro 7. pantā (“profilaktiskie veselības aizsardzības pasākumi”) noteiktos profilaktiskos veselības aizsardzības pasākumus suņiem, kurus paredzēts nekomerciāli ievest dalībvalstu teritorijā vai to daļās, kas uzskaitītas minētajā pielikumā.
2. Regulas I pielikuma A daļā uzskaitītās dalībvalstis nepiemēro profilaktiskos veselības aizsardzības pasākumus suņiem, ko paredzēts nekomerciāli pārvietot tieši no citām dalībvalstīm vai to daļām, kas uzskaitītas minētajā daļā.
3. Regulas I pielikuma B daļā uzskaitītās dalībvalstis nepiemēro profilaktiskos veselības aizsardzības pasākumus suņiem, ko paredzēts nekomerciāli pārvietot tieši no citām dalībvalstīm vai to daļām, kas uzskaitītas A daļā.
3. pants
Nosacījumi dalībvalstu vai to daļu iekļaušanai I pielikuma A daļas sarakstā
Dalībvalstu teritorijas kopumā vai to daļas iekļauj I pielikuma A daļas sarakstā, ja tās iesniegušas Komisijai pieteikumu, kurā dokumentēta atbilstība vismaz vienam no šādiem nosacījumiem:
a)
tās saskaņā ar Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksa 2010. gada izdevuma 1. sējuma 1.4. nodaļas 1.4.6. panta 3. punktā ieteikto procedūru ir paziņojušas, ka visa to teritorija vai teritorijas daļa ir brīva no parazīta Echinococcus multilocularis definitīvajos saimniekdzīvniekos, un ir pieņēmušas noteikumus, kas paredz, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir obligāti jāziņo par Echinococcus multilocularis infekciju saimniekdzīvniekos;
b)
piecpadsmit gadu laikā pirms šā pieteikuma iesniegšanas datuma un nepiemērojot patogēna specifiskas uzraudzības programmu, tās nav reģistrējušas nevienu Echinococcus multilocularis infekcijas gadījumu saimniekdzīvniekos, ar nosacījumu, ka desmit gadu laikā pirms minētā datuma ir izpildīti šādi nosacījumi:
i)
ir bijuši spēkā noteikumi, kas paredz, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir obligāti jāpaziņo par Echinococcus multilocularis infekciju saimniekdzīvniekos;
ii)
ir pastāvējusi Echinococcus multilocularis infekcijas saimniekdzīvniekos agrīnās noteikšanas sistēma;
iii)
ir īstenoti pienācīgi pasākumi, lai novērstu parazīta Echinococcus multilocularis ievazāšanu ar mājas definitīvajiem saimniekdzīvniekiem;
iv)
nav zināms, ka to teritorijā būtu ieviesusies parazīta Echinococcus multilocularis infekcija savvaļas saimniekdzīvniekiem;
c)
trīs divpadsmit mēnešu periodus pirms šā pieteikuma iesniegšanas datuma dalībvalstis ir īstenojušas patogēna specifisku uzraudzības programmu, kura atbilst II pielikuma prasībām, un savvaļas definitīvajiem saimniekdzīvniekiem nav reģistrēts neviens Echinococcus multilocularis infekcijas gadījums, un par šādiem gadījumiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir obligāti jāziņo.
4. pants
Nosacījumi dalībvalstu vai to daļu iekļaušanai I pielikuma B daļas sarakstā
Dalībvalstis iekļauj I pielikuma B daļas sarakstā uz laiku, kas nav ilgāks par pieciem divpadsmit mēnešu uzraudzības periodiem, ja tās iesniegušas Komisijai pieteikumu, dokumentējot, ka:
a)
to teritorijā vai tās daļā, kas jāietver minētās B daļas sarakstā, saskaņā ar Direktīvas 92/65/EEK 14. panta 1. punkta ievilkumiem ir īstenota obligāta programma Echinococcus multilocularis infekcijas izskaušanai savvaļas definitīvajos saimniekdzīvniekos;
b)
ir spēkā noteikumi, kas paredz, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir obligāti jāziņo par Echinococcus multilocularis infekciju saimniekdzīvniekos.
5. pants
I pielikumā uzskaitīto dalībvalstu pienākumi
1. Regulas I pielikumā uzskaitītās dalībvalstis ievieš:
a)
noteikumus, kas paredz, ka saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir obligāti jāziņo par Echinococcus multilocularis infekciju saimniekdzīvniekos;
b)
Echinococcus multilocularis infekcijas saimniekdzīvniekos agrīnās noteikšanas sistēmu.
2. Regulas I pielikumā uzskaitītās dalībvalstis īsteno patogēna specifisku uzraudzības programmu, kas tiek sastādīta un veikta saskaņā ar II pielikumu.
3. Regulas I pielikumā uzskaitītās dalībvalstis nekavējoši ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par Echinococcus multilocularis infekcijas atklāšanu paraugos, kas ņemti no savvaļas definitīvajiem saimniekdzīvniekiem:
a)
regulas I pielikuma A daļā uzskaitītās dalībvalstis vai to daļas - iepriekšējā divpadsmit mēnešu uzraudzības periodā; vai
b)
pēc pirmā 24 mēnešu perioda, kas seko 4. pantā noteiktās obligātās programmas sākumam Echinococcus multilocularis infekcijas izskaušanai savvaļas definitīvajos saimniekdzīvniekos I pielikuma B daļā uzskaitītajās dalībvalstīs vai to daļās.
4. Regulas I pielikumā uzskaitītās dalībvalstis ziņo Komisijai par 2. punktā minētās patogēna specifiskas uzraudzības programmas rezultātiem līdz 31. maijam pēc katra divpadsmit mēnešu uzraudzības perioda beigām.
6. pants
Nosacījumi dalībvalstu vai to daļu izslēgšanai no I pielikuma saraksta
Komisija izslēdz dalībvalsti vai tās daļu no I pielikuma attiecīgā saraksta, ja:
a)
vairs netiek piemēroti 5. panta 1. punkta nosacījumi; vai
b)
kādā no 5. panta 3. punktā minētajiem uzraudzības periodiem konstatēts Echinococcus multilocularis infekcijas gadījums definitīvajos saimniekdzīvniekos; vai
c)
regulas 5. panta 4. punktā noteiktajā termiņā Komisijai nav iesniegts 5. panta 4. punktā minētais ziņojums; vai
d)
regulas 4. pantā paredzētā izskaušanas programma ir tikusi pabeigta.
7. pants
Profilaktiskie veselības aizsardzības pasākumi
1. Suņus, ko plāno nekomerciālos nolūkos ievest kādā no I pielikumā uzskaitītajām dalībvalstīm vai dalībvalsts daļā, pakļauj terapijai, lai iznīcinātu parazīta Echinococcus multilocularis nobriedušās un nenobriedušās zarnu formas; terapiju veic laika periodā ne agrāk par 120 stundām un ne vēlāk par 24 stundām pirms plānotās ievešanas šādā dalībvalstī vai dalībvalsts daļā.
2. Šā panta 1. punktā minēto terapiju veic veterinārārsts, un tajā izmanto šādas zāles:
a)
zāles, kas satur atbilstošu devu:
i)
prazikvantela; vai
ii)
farmakoloģiski aktīvas vielas, kas saskaņā ar iegūtajiem pierādījumiem vienas pašas vai kombinācijā attiecīgajām saimnieksugām samazina parazīta Echinococcus multilocularis nobriedušo un nenobriedušo zarnu formu slodzi;
b)
kam piešķirta:
i)
tirdzniecības atļauja saskaņā ar Direktīvas 2001/82/EK 5. pantu vai Regulas (EK) Nr. 726/2004 3. pantu; vai
ii)
apstiprinājums vai licence, ko izdevusi kompetentā iestāde trešā valstī, kas ir suņa, ko paredzēts nekomerciāli pārvietot, izcelsmes valsts.
3. Šā panta 1. punktā noteikto terapiju apliecina:
a)
suņu nekomerciālai pārvietošanai Savienības iekšienē - vakcinējošais veterinārārsts Lēmuma 2003/803/EK noteiktā pases parauga attiecīgajā iedaļā; vai
b)
suņu nekomerciālai pārvietošanai no trešām valstīm - pilnvarots veterinārārsts Lēmuma 2004/824/EK noteiktā standarta dzīvnieku veselības sertifikāta attiecīgajā iedaļā.
8. pants
Atkāpe no profilaktisko veselības aizsardzības pasākumu piemērošanas
1. Atkāpjoties no 7. panta 1. punkta, nekomerciālā pārvietošana I pielikumā uzskaitītajās dalībvalstīs vai to daļās ir atļauta attiecībā uz suņiem, kuri ir bijuši pakļauti profilaktiskajiem veselības aizsardzības pasākumiem, kas noteikti:
a)
regulas 7. panta 2. punktā un 3. punkta a) apakšpunktā, vismaz divreiz ar intervālu, kas ilgst maksimāli 28 dienas, un ja pēc tam terapija tiek atkārtota regulāros intervālos, kas nepārsniedz 28 dienas;
b)
regulas 7. panta 2. un 3. punktā, ne mazāk kā 24 stundas pirms ievešanas un ne vairāk kā 28 dienas pirms tranzīta pabeigšanas; šajā gadījumā šiem suņiem jāierodas kādā no ceļotāju iebraukšanas vietām, ko šī dalībvalsts iekļāvusi sarakstā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 998/2003 13. pantu.
2. Šā panta 1. punktā noteikto atkāpi piemēro tikai tādai suņu pārvietošanai, ja tie ierodas I pielikumā uzskaitītajās dalībvalstīs vai to daļās, kuras ir:
a)
paziņojušas Komisijai par šādas pārvietošanas kontroles nosacījumiem; un
b)
šos nosacījumus izziņojušas publiski.
9. pants
Pārskatīšana
Komisija:
a)
pārskata šo regulu vēlākais piecus gadus pēc tās stāšanās spēkā, ņemot vērā zinātnes attīstību attiecībā uz Echinococcus multilocularis infekciju dzīvniekiem;
b)
pārskata rezultātus iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei.
Pārskatā jo īpaši izvērtē profilaktisko veselības aizsardzības pasākumu proporcionalitāti un zinātnisko pamatotību.
10. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 14. jūlijā