РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 600/2012 НА КОМИСИЯТА
от 21 юни 2012 година
относно проверката на докладите за емисии на парникови газове и на докладите за тонкилометри и относно акредитацията на проверяващи органи съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съществува необходимост от цялостна рамка от правила за акредитирането на проверяващи органи, за да се гарантира, че проверката на докладите на оператори и на оператори на въздухоплавателни средства в рамките на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Съюза, които следва да се предават съгласно Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 г. относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), се извършва от проверяващи органи, които притежават техническа компетентност да извършват възложената им задача по независим и безпристрастен начин и в съответствие с изискванията и принципите, определени в настоящия регламент.
(2)
С Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (3) се установяват общи разпоредби, които улесняват упражняването на свободата на движение на услуги и доставчици на услуги в Съюза, като в същото време се запазва високо ниво на качеството на услугите. Хармонизирането в рамките на Съюза на правилата за акредитиране и проверка, свързани със схемата за търговия с емисии на Съюза, следва да допринесе за създаването на конкурентен пазар за проверяващите органи и да осигури прозрачност и информация за операторите и за операторите на въздухоплавателни средства.
(3)
При прилагането на член 15 от Директива 2003/87/ЕО е необходимо да се осигури засилване на взаимодействието между широкообхватната рамка за акредитиране, установена с Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 339/93 (4) и свързаните с него разпоредби на Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Решение 93/465/ЕИО на Съвета (5), от една страна, и от друга страна, специфичните характеристики на схемата за търговия с емисии на парникови газове на Съюза и изискванията, които са съществени за ефективното прилагане на Директива 2003/87/ЕО. Регламент (ЕО) № 765/2008 следва да продължи да се прилага към тези аспекти на акредитацията на проверяващи органи, които не са разгледани в настоящия регламент. По-специално следва да се гарантира, че когато в своята вътрешна практика дадена държава-членка провежда алтернативна процедура за акредитация, а именно сертифициране на проверяващи органи, които са физически лица, чрез национален орган, определен от нея съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008, съответната държава-членка представя документирани доказателства, че този орган притежава равнище на достоверност, сходно с това на националните органи по акредитация, които успешно са преминали партньорска оценка, организирана от органа, признат съгласно член 14 от посочения регламент.
(4)
Регламент (ЕО) № 1221/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно доброволното участие на организации в схемата на Общността за управление по околна среда и одит (EMAS) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 761/2001 и на решения 2001/681/ЕО и 2006/193/ЕО (6) на Комисията предвижда независима и неутрална система за лицензиране или акредитация на проверяващи органи в областта на околната среда. От съображения за съгласуваност и за да се намали административната тежест на държавите-членки и стопанските оператори, целесъобразно е да се вземат предвид взаимодействията между цитирания и настоящия регламент.
(5)
Системата за проверка и акредитация следва да избягва ненужно дублиране на процедури и организации, установени съгласно други правни инструменти на Съюза, което би довело до повишаване на тежестта върху държавите-членки или стопанските оператори. Ето защо е целесъобразно да се използват най-добрите практики, произлизащи от прилагането на хармонизираните стандарти, приети от Европейския комитет по стандартизация на основата на мандата, предоставен от Комисията съгласно Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и на правилата за услугите в информационното общество (7), например хармонизираният стандарт относно общите изисквания към органи по акредитация, извършващи акредитация на организации за оценка на съответствието, и хармонизираният стандарт относно изискванията към организации, извършващи валидиране и проверка на емисии на парникови газове, във връзка с акредитацията или други форми на признаване на тези организации, чиито справочни данни са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, както и Документ EA-6/03 и други технически документи, разработени от Европейската организация за акредитация или други органи.
(6)
Когато се установяват хармонизирани правила за проверката на докладите на оператор или оператор на въздухоплавателни средства и акредитацията на проверяващите, е необходимо да се гарантира, че тежестта върху операторите, отделящи по-малки годишни количества въглероден диоксид (CO2), върху операторите на въздухоплавателни средства, определени като малки емитенти по смисъла на Регламент (ЕС) № 601/2012, както и върху наличните ресурси на държавите-членки не е несъразмерна с поставените цели.
(7)
Член 27 от Директива 2003/87/ЕО позволява на държавите-членки да изключват малки инсталации, обхванати от еквивалентни мерки, от схемата за търговия с квоти за емисии на Съюза, стига да са изпълнени условията, посочени в цитирания член. Настоящият регламент не следва да се прилага пряко към такива инсталации, изключени съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО, освен ако държавата-членка не реши, че следва да се прилага.
(8)
В съответствие с принципите на приложение V към Директива 2003/87/ЕО проверяващият орган следва да приложи подход, основан на риска, с цел изготвяне на становище от проверката, което осигурява достатъчна увереност, че липсва съществено разминаване между реалното и докладваното общо количество на емисиите или тонкилометрите и че докладът може да бъде верифициран като удовлетворителен. Степента на гарантиране следва да съответства на дълбочината и детайлността на дейностите, извършени по време на проверката, и на текста на декларацията в становището от проверката. Предвид констатациите и получената информация по време на процеса на проверка проверяващият орган следва да е длъжен да приспособи съответно една или няколко дейности в процеса на проверка, за да спази изискванията за осигуряване на достатъчна увереност.
(9)
За да се избегне преплитане на функциите на компетентния орган и на проверяващия орган, отговорностите на проверяващия орган при извършването на проверка следва да бъдат ясно определени. Проверяващият орган следва да използва като отправна основа плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган и да оцени дали този план и описаните в него процедури са приложени правилно. Когато проверяващият орган открие несъответствие с Регламент (ЕС) № 601/2012, той следва да докладва за това несъответствие в доклада от проверката.
(10)
За да се извърши ефективна проверка на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, се изисква пълно разбиране на дейностите на съответния оператор. Проверяващият орган следва да извършва изискваните дейности по проверка само след като в резултат на предварителна оценка се е уверил, че е компетентен да ги извърши. С цел постигането на високо качество на дейностите по проверка следва да се разработят хармонизирани правила за предварителна оценка, с която се определя дали проверяващият орган е достатъчно компетентен, независим и безпристрастен, за да извършва поисканите дейности по проверка съгласно правилата и принципите, установени в настоящия регламент.
(11)
Предоставянето на съответната информация между оператора или оператора на въздухоплавателни средства и проверяващия орган е особено важно във всички етапи от процеса на проверка, по-конкретно в преддоговорната фаза, при извършването на стратегически анализ от страна на проверяващия орган и по време на цялата проверка. Необходимо е да се определи набор от хармонизирани изисквания, които да регулират това предоставяне на информация между оператора или оператора на въздухоплавателни средства и проверяващия орган по всяко време.
(12)
Всички дейности по проверка при процеса на проверка са взаимосвързани и следва да приключват с издаването на доклад на проверяващия орган от проверката, съдържащ становище за проверката, съответстващо на резултата от нейната оценка. Следва да се определят хармонизирани изисквания за докладите от проверката и за извършването на дейностите по проверка, за да се гарантира, че докладите от проверката и дейностите по проверка в държавите-членки отговарят на едни и същи стандарти.
(13)
Анализът на податливостта на докладваните данни към неточности, които могат да са съществени, е основна част от процеса на проверка и определя как дейностите по проверка следва да се извършат от проверяващия орган. Всеки елемент от процеса на проверка е здраво свързан с резултата от анализа на тези рискове от неточности.
(14)
Следва да се предвиди специална разпоредба за проверката на докладите на оператори на въздухоплавателни средства и оператори на обекти за геоложко съхранение на СО2 съгласно Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО и Регламент (ЕО) № 1013/2006 (8).
(15)
Правилното и ефективно докладване на емисиите на парникови газове от оператора или от оператора на въздухоплавателни средства е особено важно за прилагането на Директива 2003/87/ЕО. За да се осигури правилното функциониране на процеса на мониторинг и докладване, непрекъснатото подобряване на работните показатели на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства следва да бъде част от дейностите по проверка, извършвани от проверяващия орган.
(16)
Дейностите по проверка и издаването на доклади от проверката следва да се извършват единствено от проверяващи органи и техен персонал, които притежават необходимата компетентност. Проверяващите органи следва да въведат и непрекъснато да подобряват вътрешни процеси, които да гарантират, че целият персонал, участващ в дейностите по проверка, е компетентен да извършва възложените му задачи. Критериите за определяне на това дали даден проверяващ орган е компетентен следва да бъдат еднакви във всички държави-членки и следва да бъдат проверими, обективни и прозрачни.
(17)
Националният орган по акредитация, установен съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008, следва да има правомощия да акредитира и издава официални удостоверения по отношение на компетентността на даден проверяващ орган да изпълнява дейности по проверка в съответствие с настоящия регламент, да предприема административни мерки и да извършва наблюдение на проверяващи органи.
(18)
Държава-членка, която не счита за икономически уместно или устойчиво да създава национален орган по акредитация или да извършва акредитационни дейности, следва да има право да се обръща към националния орган по акредитация на друга държава-членка. Само национални органи по акредитация, преминали през успешна партньорска проверка, организирана от органа, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, следва да имат право да извършват дейности по акредитиране съгласно настоящия регламент.
(19)
Следва да се счита, че национални органи по акредитация, които докажат съответствие с регламента и които вече са преминали успешно партньорска оценка, организирана от органа, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, отговарят на процедурните изисквания, наложени на националните органи по акредитация, като например изисквания относно структурата на национален орган по акредитация, установяване на процес на осигуряване на компетентност, въвеждане на необходимите процедури и система за управление и механизми за защита на поверителността на получената информация, и следва да се освобождават от преминаване през нова партньорска оценка след влизането в сила на настоящия регламент. В съответствие с Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (9) екологичната информация, включена в проверени доклади на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства, притежавана от обществени органи, следва да бъде направена публично достояние, за да се гарантира прозрачност в зависимост от определени изисквания за поверителност.
(20)
Ефективното сътрудничество между националните органи по акредитация или, според случая, други национални органи и компетентните органи е особено важно за правилното функциониране на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове и за наблюдението на качеството на проверката. По съображения за прозрачност е необходимо да се осигури въвеждането на ефективни методи за обмен на информация между националните органи по акредитация или, според случая, други национални органи и компетентните органи. Обменът на информация между компетентните органи и между компетентните органи и националните органи по акредитация или други национални органи следва да се подчинява на най-строги гаранции за поверителност и професионална тайна и да се управлява в съответствие с приложимото национално законодателство и законодателството на Съюза.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява разпоредби за проверката на доклади, подадени съгласно Директива 2003/87/ЕО, и за акредитирането и надзора на проверяващи органи.
Освен това, без да накърнява разпоредбите на Регламент (ЕО) № 765/2008, настоящият регламент определя разпоредбите за взаимно признаване на проверяващи органи и за партньорска оценка на национални органи по акредитация в съответствие с член 15 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на проверката на данни за емисии на парникови газове и тонкилометри, отнасящи се за периода след 1 януари 2013 г. и докладвани съгласно член 14 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент освен определенията, установени в член 3 от Директива 2003/87/ЕО и член 3 от Регламент (ЕС) № 601/2012, се прилагат следните определения:
1)
„риск на откриването“ означава рискът проверяващият орган да не открие значителна неточност;
2)
„акредитация“ означава удостоверяването от национален орган по акредитация, че даден проверяващ орган отговаря на изискванията съгласно хармонизираните стандарти по смисъла на член 2, точка 9 от Регламент (ЕО) № 765/2008, както и на изискванията в настоящия регламент, да извършва проверка на доклади на оператори или оператори на въздухоплавателни средства в съответствие с настоящия регламент;
3)
„проверяващ орган“ означава юридическо лице или друг правен субект, извършващо дейности по проверка съгласно настоящия регламент, което към момента на издаване на доклад от проверка е акредитирано от национален орган по акредитация по смисъла на Регламент (ЕО) № 765/2008, или упълномощено по друг начин физическо лице, без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 2 от цитирания регламент;
4)
„проверка“ означава дейностите, които се извършват от проверяващ орган с цел издаването на доклад от проверката в съответствие с настоящия регламент;
5)
„съществена неточност“ означава неточност, която по мнението на проверяващия орган, поотделно или заедно с други неточности, надвишава нивото на същественост или би могла да повлияе на обработването на доклада на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства от компетентния орган;
6)
„доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства“ означава годишният доклад за емисиите, който се подава от оператор или оператор на въздухоплавателни средства съгласно член 14, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, или доклад за тонкилометрите, който се подава от оператор на въздухоплавателни средства с цел кандидатстване за разпределение на квоти съгласно член 3, букви д) и е) от цитираната директива;
7)
„обхват на акредитация“ означава дейностите, посочени в приложение I, за които се иска или е дадена акредитация;
8)
„компетентност“ означава способността да се прилагат знания и умения за извършване на дадена дейност;
9)
„ниво на същественост“ означава количественият праг или границата, над които неточностите, поотделно или заедно с други неточности, проверяващият орган счита за съществени;
10)
„система за контрол“ означава оценката на риска на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства и целият набор от контролни дейности, включително тяхното непрекъснато управление, които оператор или оператор на въздухоплавателни средства е установил, документирал, приложил и поддържа съгласно член 58 от Регламент (ЕС) № 601/2012;
11)
„контролни дейности“ означава всички извършвани действия или прилагани мерки от оператора или оператора на въздухоплавателни средства за намаляване на присъщите рискове;
12)
„несъответствие“ има едно от следните значения:
a)
за целите на проверката на доклад за емисиите на оператор - всяко действие или бездействие от страна на оператора, което противоречи на разрешителното за емисии на парникови газове и на изискванията в плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган;
б)
за целите на проверката на доклад за емисиите или тонкилометрите на оператор на въздухоплавателни средства - всяко действие или бездействие на оператор на въздухоплавателни средства, което противоречи на изискванията в плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган;
в)
за целите на акредитацията съгласно глава IV - всяко действие или бездействие на проверяващ орган, което противоречи на изискванията на настоящия регламент;
13)
„обект“ за целите на проверката на доклада за емисиите или тонкилометрите на оператор на въздухоплавателни средства означава местата, където се определя и управлява процесът на мониторинг, включително местата, където се контролират и съхраняват съответните данни и информация;
14)
„контролна среда“ означава средата, в която функционира системата за вътрешен контрол и общите действия на ръководството на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства, за да се осигури осведоменост относно тази система за вътрешен контрол;
15)
„присъщ риск“ означава податливостта на параметър в доклада на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства към неточности, които могат да са съществени, поотделно или заедно с други неточности, преди да се вземе предвид въздействието на всички съответстващи контролни дейности;
16)
„контролен риск“ означава податливостта на параметър в доклада на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства към неточности, които могат да са съществени, поотделно или заедно с други неточности, и които не могат да се предотвратят или открият и коригират своевременно от системата за контрол;
17)
„риск на проверката“ означава риск, който е функция на присъщ риск, контролен риск или риск за откриване, състоящ се във възможността проверяващият орган да изрази неуместно становище по проверката, когато докладът на оператор или оператор на въздухоплавателни средства има съществени неточности;
18)
„достатъчна увереност“ означава висока, но не абсолютна степен на увереност, изразена категорично в становището от проверката, че докладът на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, който подлежи на проверка, не съдържа съществени неточности;
19)
„аналитични процедури“ означава анализът на колебанията и тенденциите в данните, включително анализ на връзките, които противоречат на друга съответна информация или които се отклоняват от прогнозните количества;
20)
„вътрешна документация по проверката“ означава цялата вътрешна документация, която даден проверяващ орган е събрал като документални доказателства и обосновка на дейностите, извършени при проверката на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства;
21)
„водещ одитор по СТЕ на ЕС“ означава лице, което ръководи и наблюдава екипа за проверка и което отговаря за извършването и докладването на проверката на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства;
22)
„одитор по схемата за търговия с емисии на Европейския съюз (СТЕ на ЕС)“ означава лице от екипа за проверка, което отговаря за извършването на проверка на доклад на оператор или на оператор на въздухоплавателни средства и е различно от водещия одитор по СТЕ на ЕС;
23)
„технически експерт“ означава лице, което предоставя задълбочени знания и експертен опит по специфични въпроси, които са необходими за извършването на дейностите по проверка за целите на глава III и за извършването на дейностите по акредитация за целите на глава V;
24)
„степен на увереност“ означава степента на увереност, която проверяващият орган изразява в доклада от проверката въз основа на целта за намаляване на риска на проверката и в зависимост от обстоятелствата на ангажимента за проверка;
25)
„оценител“ означава лице, определено от национален орган по акредитация да извършва, самостоятелно или като част от екип за оценка, оценка на проверяващ орган съгласно настоящия регламент;
26)
„водещ оценител“ означава оценител, на когото е възложена цялата отговорност за оценяването на проверяващ орган съгласно настоящия регламент;
27)
„неточност“ означава пропуск, невярно изложение или грешка в докладваните данни на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, с изключение на допустимата неопределеност съгласно член 12, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 601/2012.
Член 4
Презумпция за съответствие
Когато проверяващият орган докаже своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти по смисъла на член 2, точка 9 от Регламент (ЕО) № 765/2008 или на части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че той отговаря на изискванията, посочени в глави II и III от настоящия регламент, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 5
Обща рамка за акредитиране
Ако настоящият регламент не съдържа специфични разпоредби относно състава на националните органи по акредитация или относно дейностите и изискванията, свързани с акредитацията, се прилагат съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 765/2008.
ГЛАВА II
ПРОВЕРКА
Член 6
Достоверност на проверката
Провереният доклад за емисии е надежден за лицата, които го ползват. Той представя достоверно това, което има за цел да представи или може основателно да се очаква, че представя.
Процесът на проверка на докладите за емисиите е ефективен и надежден инструмент за осигуряване на качество и процедури за качествен контрол, предоставящ информация, която служи на съответния оператор или оператор на въздухоплавателни средства за предприемане на действия за подобряване на мониторинга и докладването на емисиите.
Член 7
Общи задължения на проверяващия орган
1. Проверяващият орган извършва проверката и дейностите, които се изискват по настоящата глава, с цел изготвяне на доклад от проверката, който заключава с достатъчна увереност, че в доклада на оператор или оператор на въздухоплавателни средства няма съществени неточности.
2. Проверяващият орган планира и извършва проверката с отношение на професионален скептицизъм, признавайки, че могат да съществуват обстоятелства, които водят до съществени неточности в информацията от доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
3. Проверяващият орган трябва да извършва проверки в интерес на обществото, независимо от оператора или оператора на въздухоплавателни средства и компетентните органи, отговорни за прилагането на Директива 2003/87/ЕО.
4. По време на проверката проверяващият орган оценява дали:
а)
докладът на оператора или оператора на въздухоплавателни средства е пълен и отговаря на изискванията, определени в приложение X към Регламент (ЕС) № 601/2012;
б)
операторът или операторът на въздухоплавателни средства е действал в съответствие с изискванията на разрешителното за емисии на парникови газове и плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, когато това касае проверката на доклад за емисиите на оператор, и съответно на изискванията на плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, когато това касае проверката на доклад за емисиите или тонкилометрите на оператор на въздухоплавателни средства;
в)
данните в доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства съдържат съществени неточности;
г)
може да се предостави информация, потвърждаваща дейностите, свързани с потока от данни на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, системата за контрол и съответните процедури за подобряване на ефективността на техния мониторинг и докладване.
За целите на буква в) от настоящия параграф проверяващият орган получава ясни и обективни доказателства от оператора или оператора на въздухоплавателни средства, потвърждаващи докладваните обобщени емисии или тонкилометри, като вземе предвид всяка друга информация, предоставена в доклада на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства.
5. Ако проверяващият орган установи, че операторът или операторът на въздухоплавателни средства не спазва Регламент (ЕС) № 601/2012, това нарушение се вписва в доклада от проверката, дори ако съответният план за мониторинг е одобрен от компетентния орган.
6. Ако планът за мониторинг не е одобрен от компетентния орган съгласно член 11 от Регламент (ЕС) № 601/2012, не е пълен или ако по време на периода на докладване са възникнали значителните промени, посочени в член 15, параграф 3 или 4 от цитирания регламент, които не са били съответно одобрени от компетентния орган, проверяващият орган уведомява оператора или оператора на въздухоплавателни средства, че трябва да получи необходимото одобрение от компетентния орган.
След одобрението от компетентния орган проверяващият орган съответно продължава, повтаря или адаптира дейностите по проверката.
Ако до момента на издаването на доклада от проверката такова одобрение не е получено, проверяващият орган отразява това в него.
Член 8
Преддоговорни задължения
1. Преди да поеме ангажимент за проверката, проверяващият орган си съставя адекватна представа за оператора или оператора на въздухоплавателни средства и преценява дали може да поеме проверката. За тази цел проверяващият орган извършва поне следното:
а)
оценява рисковете, свързани с извършването на проверката на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства в съответствие с настоящия регламент;
б)
преглежда информацията, предоставена от оператора или оператора на въздухоплавателни средства, за да определи обхвата на проверката;
в)
преценява дали ангажиментът попада в неговия обхват на акредитация;
г)
преценява дали разполага с компетентността, персонала и ресурсите, които се изискват, за да избере екип за проверка, който може да се справи със сложността на инсталацията или на дейностите и летателния парк на оператора на въздухоплавателни средства, както и дали е в състояние успешно да извърши дейностите по проверката в необходимия срок;
д)
оценява дали е в състояние да гарантира, че евентуалният екип за проверка притежава цялата компетентност и необходимите членове, които да извършат дейностите по проверката за този конкретен оператор или оператор на въздухоплавателни средства;
е)
определя за всеки поискан ангажимент за проверка разпределението на времето, необходимо за адекватното извършване на проверката.
2. Операторът или операторът на въздухоплавателни средства предоставя на проверяващия орган цялата меродавна информация, която му помага да извърши дейностите, посочени в параграф 1.
Член 9
Разпределение на времето
1. При определяне на разпределението на времето за даден ангажимент за проверка, посочено в член 8, параграф 1, буква е), проверяващият орган взема под внимание поне следното:
а)
сложността на инсталацията или дейностите и летателния парк на оператора на въздухоплавателни средства;
б)
нивото на информацията и сложността на плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган;
в)
изискваното ниво на същественост;
г)
сложността и пълнотата на дейностите, свързани с потока на данни, и системата за контрол на оператора или оператора на въздухоплавателни средства;
д)
местонахождението на информацията и данните, свързани с емисиите на парникови газове или тонкилометрите.
2. Проверяващият орган гарантира, че договорът за проверка предвижда възможност за допълнително време извън предвиденото в договора, ако такова време е нужно за стратегически анализ, анализ на риска или други дейности по проверката Случаите, в които допълнителното време може да се използва, включват поне следното:
а)
ако при проверката се окаже, че дейностите, свързани с потока от данни, контролните дейности или логистиката на оператора или оператора на въздухоплавателни средства изглеждат по-сложни от първоначално очакваното;
б)
ако проверяващият орган е установил неточности, несъответствия, недостатъчни данни или грешки в набора от данни по време на проверката.
3. Проверяващият орган документира разпределеното време във вътрешната документация по проверката.
Член 10
Информация от оператора или оператора на въздухоплавателни средства
1. Преди стратегическия анализ и в други етапи по време на проверката операторът или операторът на въздухоплавателни средства предоставя на проверяващия орган всички изброени документи, както следва:
а)
разрешителното за емисии на парникови газове на оператора в случаите на проверка на доклад за емисиите на оператор;
б)
последната версия на плана за мониторинг на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства, както и всички други съответни версии на плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, включително доказателство за одобрението;
в)
описание на дейностите на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, свързани с потока от данни;
г)
оценката на риска на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства, посочена в член 58, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 601/2012, и описание на цялостната система за контрол;
д)
процедурите, посочени в плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, включително процедурите за дейностите, свързани с потока от данни, и контролните дейности;
е)
годишния доклад за емисии или тонкилометри на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, както е целесъобразно;
ж)
когато е приложимо, плана на оператора за вземане на проби, посочен в член 33 от Регламент (ЕС) № 601/2012 и одобрен от компетентния орган;
з)
ако планът за мониторинг е променен по време на периода на докладване, запис на всички промени в съответствие с член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 601/2012;
и)
когато е приложимо, доклада, посочен в член 69, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 601/2012;
й)
доклада за проверка от предходната година, ако проверяващият орган не е извършил проверката за този оператор или оператор на въздухоплавателни средства през предходната година;
к)
пълната кореспонденция с компетентния орган от значение за проверката, особено тази, свързана с уведомяването за промени в плана за мониторинг;
л)
информация за бази данни и източници на данни, използвани за целите на мониторинга и докладването, включително тези от Евроконтрол;
м)
когато проверката касае доклада за емисиите на инсталация за геоложко съхранение на парникови газове в обект за съхранение, разрешен съгласно Директива 2009/31/ЕО, плана за мониторинг, който се изисква съгласно директивата, и докладите, изисквани по член 14 от същата директива, обхващащи поне докладвания период, който е предмет на проверка;
н)
когато е приложимо, одобрението на компетентния орган за отказ от посещения на място във връзка с инсталации съгласно член 31, параграф 1;
о)
всяка друга информация, която е от значение и е необходима за планирането и извършването на проверката.
2. Преди проверяващият орган да издаде доклада от проверката, операторът или операторът на въздухоплавателни средства му предоставя окончателния одобрен и вътрешно утвърден доклад на оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
Член 11
Стратегически анализ
1. В началото на проверката проверяващият орган оценява вероятните естество, мащаб и сложност на задачите по проверката, като извършва стратегически анализ на всички дейности, свързани с инсталацията или с оператора на въздухоплавателни средства.
2. С цел да се запознае с дейностите, извършвани от инсталацията или оператора на въздухоплавателни средства, проверяващият орган събира и преглежда информацията, която е необходима, за да оцени дали екипът за проверка е достатъчно компетентен да извърши проверката, да установи дали посоченото в договора разпределение на времето е правилно и да гарантира, че може да извърши необходимия анализ на риска. Информацията включва поне следното:
а)
информацията, посочена в член 10, параграф 1;
б)
изискваното ниво на същественост;
в)
информацията, получена от проверката през предходни години, ако проверяващият орган я е извършвал за същия оператор или оператор на въздухоплавателни средства.
3. Когато преглежда информацията, посочена в параграф 2, проверяващият орган оценява следното:
а)
за целите на проверката на доклада за емисиите на оператора - категорията на инсталацията, посочена в член 19 от Регламент (ЕС) № 601/2012, и извършваните в инсталацията дейности;
б)
за целите на проверката на доклада за емисиите или доклада за тонкилометрите на оператора на въздухоплавателни средства - размера и вида на оператора на въздухоплавателни средства, разпределението на информацията по различни места, както и номера и вида на полетите;
в)
плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, както и подробности за посочената в него методика на мониторинга;
г)
естеството, мащаба и сложността на източниците на емисии и на потоците на пораждащите емисии горива и материали, както и оборудването и процесите, които са довели до данните за емисиите или тонкилометрите, включително измервателното оборудване, описано в плана за мониторинг, произхода и прилагането на коефициентите на изчисление и други първични източници на данни;
д)
дейностите, свързани с потока от данни, системата за контрол и контролната среда;
4. Когато извършва стратегическия анализ, проверяващият орган проверява следното:
а)
дали представеният му план за мониторинг е най-новата версия, одобрена от компетентния орган;
б)
дали през периода на докладване са били направени промени в плана за мониторинг;
в)
дали тези промени са били съобщени на компетентния орган съгласно член 15, параграф 1 или член 23 от Регламент (ЕС) № 601/2012 и одобрени от компетентния орган съгласно член 15, параграф 2 от посочения регламент.
Член 12
Анализ на риска
1. Проверяващият орган определя и анализира следните елементи, за да изготви, планира и извърши ефективна проверка:
а)
присъщите рискове;
б)
контролните дейности;
в)
когато са осъществени посочените в буква б) контролни дейности, контролните рискове относно ефективността на тези дейности.
2. При определянето и анализирането на посочените в параграф 1 елементи проверяващият орган взема под внимание поне следното:
а)
заключенията от посочения в член 11, параграф 1 стратегически анализ;
б)
информацията, посочена в член 10, параграф 1 и член 11, параграф 2, буква в);
в)
нивото на същественост, посочено в член 11, параграф 2, буква б).
3. Ако проверяващият орган установи, че операторът или операторът на въздухоплавателни средства не е определил съответните присъщи рискове и контролни рискове в своята оценка на риска, той информира за това оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
4. Ако е уместно, в зависимост от получената по време на проверката информация, проверяващият орган преразглежда анализа на риска и изменя или повтаря дейностите по проверката, които трябва да се изпълнят.
Член 13
План за проверка
1. Проверяващият орган изготвя план за проверка съобразно получената информация и рисковете, определени в стратегическия анализ и анализа на риска, който включва поне следното:
а)
програма на проверката, описваща вида и обхвата на дейностите по проверката, както и времето и начина, по който трябва да се извършат тези дейности;
б)
план за изпитване, определящ обхвата и методите за изпитване на контролните дейности, както и процедурите за контролните дейности;
в)
план за изготвяне на извадка от данни, определящ обхвата и методите на изготвяне на извадка от данни, свързани с информационните точки, които лежат в основата на обобщените емисии в доклада за емисиите на оператора или оператора на въздухоплавателни средства или обобщените данни за тонкилометрите в доклада за тонкилометрите на оператора на въздухоплавателни средства.
2. Проверяващият орган изготвя плана за изпитване, посочен в параграф 1, точка б) така че да му позволява да определи степента, до която може да се разчита на съответните контролни дейности с оглед оценяване на съответствието с изискванията, посочени в член 7, параграф 4, буква б).
При определяне на размера на извадките и дейностите по изготвяне на извадките за изпитване на контролните дейности проверяващият орган взема предвид следните елементи:
а)
присъщите рискове;
б)
контролната среда;
в)
съответните контролни дейности;
г)
изискването за предоставяне на становище по проверката с достатъчна увереност.
3. При определяне на размера на извадките и дейностите по изготвяне на извадки от данните, посочени в параграф 1, буква в), проверяващият орган взема предвид следните елементи:
а)
присъщите рискове и контролните рискове;
б)
резултатите от аналитичните процедури;
в)
изискването за предоставяне на становище по проверката с достатъчна увереност;
г)
нивото на същественост;
д)
съществеността на приноса на отделен информационен елемент към целия набор данни.
4. Проверяващият орган изготвя и прилага плана за проверката, така че рискът на проверката да е намален до приемливо ниво, за да се получи достатъчна увереност, че докладът на оператора или оператора на въздухоплавателни средства не съдържа съществени неточности.
5. Проверяващият орган актуализира анализа на риска и плана на проверката и адаптира дейностите по проверката, когато по време на провеждането ѝ установи допълнителни рискове, които трябва да бъдат намалени, или когато има по-малък реален риск от първоначално очаквания.
Член 14
Дейности по проверката
Проверяващият орган изпълнява плана за проверката и въз основа на анализа на риска проверява изпълнението на плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган.
За тази цел проверяващият орган провежда поне проверка при възприетото на ниво на същественост, състояща се от аналитични процедури, проверка на данни и преглед на методиката на мониторинга и проверява следното:
а)
дейностите, свързани с потока от данни, и системите, използвани в потока от данни, включително информационните технологични системи;
б)
дали контролните дейности на оператора или оператора на въздухоплавателни средства са правилно документирани, приложени, поддържани и ефективни за намаляването на присъщите рискове;
в)
дали процедурите, изброени в плана за мониторинг, ефективно намаляват присъщите рискове и контролните рискове и дали процедурите са изпълнени, достатъчно документирани и правилно поддържани.
За целите на втора алинея, буква а) проверяващият орган проследява потока от данни, като спазва реда и взаимодействието на дейностите, свързани с потока от данни от данните от първични източници до изготвянето на доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
Член 15
Аналитични процедури
1. Проверяващият орган използва аналитични процедури, за да оцени достоверността и пълнотата на данните, когато присъщият риск, контролният риск и уместността на контролните дейности на оператора или оператора на въздухоплавателни средства показват необходимост от такива аналитични процедури.
2. При извършването на посочените в параграф 1 аналитични процедури проверяващият орган оценява докладваните данни с цел определяне на потенциални рискови области и впоследствие утвърждава и адаптира планираните дейности по проверката. Проверяващият орган прави поне следното:
а)
оценява достоверността на колебанията и тенденциите във времето или между сравними елементи;
б)
установява непосредствените абнормални стойности, неочакваните данни и пропуските в данните.
3. При прилагане на посочените в параграф 1 аналитични процедури проверяващият орган извършва следните процедури:
а)
предварителни аналитични процедури върху обобщените данни, преди да извърши дейностите при анализа на процеса, посочени в член 14, за да разбере вида, сложността и значението на докладваните данни;
б)
съществени аналитични процедури върху обобщените данни и резултатите от обработването на данните, които лежат в основата на тези данни, с цел определяне на потенциални структурни грешки и непосредствени абнормални стойности;
в)
окончателни аналитични процедури върху обобщените данни с цел да се гарантира, че всички грешки, установени в процеса на проверката, са правилно коригирани.
4. Ако проверяващият орган установи стойности, силно различаващи се от нормалните, колебания, пропуски в данните за тенденциите или данни, които противоречат на друга съответна информация или които значително се отклоняват от очакваните количества или съотношения, той получава обяснения от оператора или оператора на въздухоплавателни средства, потвърдени от съответни допълнителни доказателства.
Въз основа на дадените обяснения и допълнителни доказателства проверяващият орган оценява въздействието на анализа върху плана за проверка и дейностите по проверката, които предстои да бъдат извършени.
Член 16
Проверка на данните
1. Проверяващият орган проверява данните в доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, като извършва обстойна проверка на данните, включително проследяването им до първичния източник, съпоставяне на данните с външни информационни източници, изравняване, проверка на гранични стойности по отношение на съответните данни и извършване на повторни изчисления.
2. Като част от посочената в параграф 1 проверка на данните и вземайки предвид одобрения план за мониторинг, включително описаните в плана процедури, проверяващият орган проверява:
а)
за целите на проверката на доклада за емисиите на оператора - границите на дадена инсталация;
б)
за целите на проверката на доклада за емисиите на оператора - пълнотата на данните за пораждащите емисии потоци на горива и материали и за източниците на емисии, описани в одобрения от компетентния орган план за мониторинг;
в)
за целите на проверката на доклада за емисиите и доклада за тонкилометрите на оператора на въздухоплавателни средства - пълнотата на данните за полетите, попадащи в рамките на авиационна дейност, посочена в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, за която отговаря операторът на въздухоплавателни средства, както и пълнотата съответно на данните за емисиите и тонкилометрите;
г)
за целите на проверката на доклада за емисиите и доклада за тонкилометрите на оператор на въздухоплавателно средство - съответствието между докладваните данни и документацията за масата и центровката на въздухоплавателните средства;
д)
за целите на проверката на доклада за емисиите на оператор на въздухоплавателни средства - съответствието между общия разход на гориво и данните за горивото, което е закупено или доставено до въздухоплавателните средства, осъществяващи авиационната дейност;
е)
съответствието на обобщените докладвани данни в доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства с първичните данни;
ж)
ако операторът прилага базирана на измервания методика, посочена в член 21, параграф 1, от Регламент (ЕС) № 601/2012 - измерените стойности, с използване на резултатите от извършените от оператора изчисления в съответствие с член 46 от същия регламент;
з)
надеждността и точността на данните.
3. За целите на проверката на пълнотата на данните за полетите, посочени в параграф 2, буква в), проверяващият орган използва данните за въздушния трафик на оператора на въздухоплавателни средства, включително данните, събрани от Евроконтрол или други съответни организации, които могат да обработват информация за въздушния трафик, подобна на тази, с която разполага Евроконтрол.
Член 17
Проверка на точното прилагане на методиката за мониторинг
1. Проверяващият орган проверява точното прилагане и изпълнение на одобрената от компетентния орган методика за мониторинг в плана за мониторинг, включително специфични подробности за тази методика.
2. За целите на проверката на доклада за емисиите на оператора проверяващият орган проверява точното прилагане и изпълнение на одобрения от компетентния орган план за вземане на проби, посочен в член 33 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
3. Когато има пренос на CO2 в съответствие с членове 48 и 49 от Регламент (ЕС) № 601/2012 и пренесеното количество СО2 се измерва едновременно от подаващата и получаващата инсталация, проверяващият орган проверява дали разликите между измерените стойности при двете инсталации не могат да се обяснят с неопределеността на измервателните системи и дали в докладите за емисиите на двете инсталации е използвана правилната средноаритметична стойност.
Ако разликите между измерените стойности при двете инсталации не могат да се обяснят с неопределеността на измервателните системи, проверяващият орган проверява дали са направени корекции за изравняване на разликите между измерените стойности, дали тези корекции са консервативни и дали компетентният орган е дал одобрение за тези корекции.
4. Когато съгласно член 12, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 601/2012 от операторите се изисква да включат допълнителни елементи в плана за мониторинг, които имат отношение към спазването на изискванията на член 24, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС на Комисията (10), проверяващият орган проверява точното прилагане и изпълнение на процедурите, посочени в член 12, параграф 3 от същия регламент. Заедно с това проверяващият орган проверява също дали операторът е подал до компетентния орган информация за планирани или фактически промени в капацитета, нивото на активност и експлоатацията на инсталацията до 31 декември на периода на докладване.
Член 18
Проверка на методи, прилагани за липсващи данни
1. Когато за попълване на липсващи данни съгласно член 65 от Регламент (ЕС) № 601/2012 са използвани методи, определени в одобрения от компетентния орган план за мониторинг, проверяващият орган проверява дали те са подходящи за конкретната ситуация и дали са правилно приложени.
Когато операторът или операторът на въздухоплавателни средства е получил одобрение от компетентния орган да използва други методи освен посочените в първата алинея, в съответствие с член 65 от Регламент (ЕС) № 601/2012, проверяващият орган проверява дали одобреният подход е приложен правилно и съответно документиран.
Когато оператор или оператор на въздухоплавателни средства не е в състояние да получи такова одобрение своевременно, проверяващият орган проверява дали използваният от оператора или оператора на въздухоплавателни средства подход за попълване на липсващите данни гарантира, че емисиите не са със стойност, по-ниска от реалната и че този подход не води до съществени неточности.
2. Проверяващият орган проверява дали са ефективни контролните дейности, извършени от оператора или оператора на въздухоплавателни средства с цел предотвратяване на липсващи данни, както е посочено в член 65, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
Член 19
Оценка на неопределеността
1. Когато Регламент (ЕС) № 601/2012 изисква от оператора да докаже съответствие с праговете на неопределеност за данните за активността и коефициентите на изчисление, проверяващият орган потвърждава валидността на информацията, използвана за изчисляване на нивата на неопределеност, посочени в одобрения план за мониторинг.
2. Когато оператор прилага непряка методика за мониторинг на емисиите, която не е базирана на подреждания, съгласно определението в член 22 от Регламент (ЕС) № 601/2012, проверяващият орган проверява следното:
а)
дали операторът е извършил оценка и количествено изчисление на неопределеността, доказващи, че е спазен необходимият общ праг на неопределеност за годишното ниво на емисии на парникови газове съгласно член 22, буква в) от посочения регламент;
б)
валидността на информацията, използвана за оценката и количественото изчисление на неопределеността;
в)
дали общият подход, използван за оценката и количественото изчисление на неопределеността е в съответствие с член 22, буква б) от цитирания регламент;
г)
дали е предоставено доказателство, че са спазени условията на методиката за мониторинг, посочени в член 22, буква а) от цитирания регламент.
3. Когато съгласно Регламент (ЕС) № 601/2012 операторът на въздухоплавателни средства трябва да докаже, че необходимите нива на неопределеност не са надвишени, проверяващият орган проверява валидността на информацията, използвана като доказателство, че приложимите нива на неопределеност, посочени в одобрения от компетентния орган план за мониторинг не са надвишени.
Член 20
Изготвяне на извадки
1. При проверката на съответствието на контролните дейности и процедурите, посочени в член 14, букви б) и в), или при извършването на проверките, посочени в членове 15 и 16, проверяващият орган може да използва методи за изготвяне на извадки, специфични за дадена инсталация или оператор на въздухоплавателни средства, когато изготвянето на извадки се счита за обосновано предвид анализа на риска.
2. Ако проверяващият орган установи несъответствие или неточност при изготвянето на извадки, той иска от оператора или оператора на въздухоплавателни средства обяснение за основните причини за несъответствието или неточността, за да оцени въздействието на несъответствието или неточността върху докладваните данни. Въз основа на резултата от тази оценка проверяващият орган определя дали са необходими допълнителни дейности по проверката, дали размерът на извадките трябва да се увеличи и коя част от набора от данни трябва да се коригира от оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
3. Проверяващият орган документира резултата от проверките, посочени в членове 14, 15, 16 и 17, включително данните за допълнителните извадки, във вътрешната документация по проверката.
Член 21
Посещения на място
1. Един или няколко пъти по време на процеса на проверка проверяващият орган прави посещение на място, за да оцени работата на измервателните уреди и системи за мониторинг, да проведе срещи, да извърши дейностите, които се изискват съгласно тази глава, както и да събере достатъчно информация и доказателства, които да му позволят да направи заключение дали докладът на оператора или оператора на въздухоплавателни средства съдържа съществени неточности.
2. Операторът или операторът на въздухоплавателни средства предоставя на проверяващия орган достъп до своите обекти.
3. За целите на проверката на доклада за емисиите на оператор проверяващият орган извършва също посещение на място, за да оцени границите на инсталацията, както и пълнотата на потоците от горива и материали и източниците на емисии.
4. За целите на проверката на доклада за емисиите на оператора проверяващият орган решава въз основа на анализа на риска дали са необходими посещения на други места, включително когато съответните части от дейностите, свързани с потока на данните и контролните дейности се извършват на други места, като например седалището на дружеството и други офиси извън дадения обект.
Член 22
Отстраняване на неточности и несъответствия
1. Когато проверяващият орган установи неточности или несъответствия по време на проверката, той информира своевременно оператора или оператора на въздухоплавателни средства и изисква подходящи мерки за отстраняване.
Операторът или операторът на въздухоплавателни средства коригира всички съобщени неточности и несъответствия.
2. Проверяващият орган документира и отбелязва като разрешени във вътрешната документация по проверката всички неточности и несъответствия, които са били отстранени от оператора или оператора на въздухоплавателни средства по време на проверката.
3. Ако операторът или операторът на въздухоплавателни средства не отстрани неточностите или несъответствията, посочени от проверяващия орган съгласно параграф 1, преди той да изготви доклада от проверката, проверяващият орган изисква от оператора или оператора на въздухоплавателни средства да обясни основните причини за несъответствието или неточността, за да оцени въздействието им върху докладваните данни.
Проверяващият орган определя дали некоригираните неточности, поотделно или заедно с други неточности, имат съществено въздействие върху общите докладвани данни за емисиите или тонкилометрите. При оценяване на съществеността на неточностите проверяващият орган взема под внимание размера и вида на неточностите, както и конкретните обстоятелства на тяхната поява.
Проверяващият орган оценява дали некоригираните несъответствия, поотделно или заедно с други несъответствия, имат въздействие върху докладваните данни и дали това води до съществени неточности.
Проверяващият орган може да счете дадени неточности за съществени, дори ако тези неточности, поотделно или заедно с други неточности, са под нивото на същественост, посочено в член 23, ако такова становище е оправдано от размера и естеството на неточностите и специфичните обстоятелства на възникването им.
Член 23
Ниво на същественост
1. Нивото на същественост е 5 % от общите докладвани емисии в периода на докладване, който подлежи на проверка за:
а)
инсталации от категория А, посочени в член 19, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 601/2012, и инсталации от категория Б, посочени в член 19, параграф 2, буква б) от същия регламент;
б)
оператори на въздухоплавателни средства с годишни емисии, равни или по-малки от 500 хиляди тона CO2 от изкопаеми горива.
2. Нивото на същественост е 2 % от общите докладвани емисии в периода на докладване, който подлежи на проверка за:
а)
инсталации от категория В, посочени в член 19, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 601/2012;
б)
оператори на въздухоплавателни средства с годишни емисии, по-големи от 500 хиляди тона CO2 с произход от фосилни горива.
3. За целите на проверката на докладите за тонкилометрите на оператори на въздухоплавателни средства нивото на същественост е 5 % от общите докладвани данни за тонкилометри в периода на докладване, който подлежи на проверка.
Член 24
Изводи от констатациите на проверката
При приключване на проверката и вземайки предвид получената по време на проверката информация, проверяващият орган:
а)
проверява окончателните данни от оператора или оператора на въздухоплавателни средства, включително данни, които са коригирани въз основа на информация, получена по време на проверката;
б)
разглежда обосновката на оператора или оператора на въздухоплавателни средства за разликите между окончателните данни и предоставените преди това данни;
в)
преглежда резултата от оценката, за да определи дали одобреният от компетентния орган план за мониторинг, включително описаните в този план процедури, е правилно изпълнен;
г)
оценява дали рискът от проверката е с приемливо ниско ниво, осигуряващо достатъчна увереност;
д)
гарантира, че са събрани достатъчно доказателства, за да може да се даде становище по проверката с достатъчна увереност, че докладът не съдържа съществени неточности;
е)
гарантира, че процесът на проверката е напълно документиран във вътрешната документация по проверката и че може да бъде дадено окончателно решение в доклада от проверката.
Член 25
Независим преглед
1. Преди да издаде доклада от проверката, проверяващият орган го представя заедно с вътрешната документация по проверката на независим проверител.
2. Независимият проверител, който извършва прегледа, не трябва да е извършвал дейности по проверка, които подлежат на преглед от негова страна.
3. Обхватът на независимия преглед включва целия процес на проверката, описан в настоящата глава, и се записва във вътрешната документация по проверката.
Независимият проверител извършва прегледа по начин, който гарантира, че процесът на проверката е проведен в съответствие с настоящия регламент, че процедурите за дейностите по проверката, посочени в член 40, са правилно извършени и че е приложена надлежна професионална грижа и преценка.
Независимият проверител също така преценява дали събраните данни са достатъчни, за да позволят на проверяващия орган да издаде доклад от проверката с достатъчна увереност.
4. Ако възникнат обстоятелства, които биха могли да доведат до промени в доклада от проверката след прегледа, независимият проверител преглежда също така тези промени и данните за тях.
5. Проверяващият орган надлежно упълномощава лице, което удостоверява автентичността на доклада от проверката въз основа на заключенията на независимия проверител и доказателствата във вътрешната документация по проверката.
Член 26
Вътрешна документация по проверката
1. Проверяващият орган подготвя и съставя вътрешна документация по проверката, която съдържа най-малко следното:
а)
резултатите от извършените дейности по проверката;
б)
стратегическия анализ, анализа на риска и плана за проверката;
в)
достатъчна информация в подкрепа на становището от проверката, включително обосновки на решенията относно това дали установените неточности имат или нямат съществено въздействие върху докладваните емисии или данните за тонкилометрите.
2. Вътрешната документация по проверката, посочена в параграф 1, се съставя по такъв начин, че независимият проверител, посочен в член 25, и националният орган да могат да оценят дали проверката е извършена в съответствие с настоящия регламент.
След удостоверяване на автентичността на доклада от проверката съгласно член 25, параграф 5 проверяващият орган включва резултатите от независимия преглед във вътрешната документация по проверката.
3. При поискване проверяващият орган предоставя на компетентния орган достъп до вътрешната документация по проверката, за да улесни оценката на проверката от компетентния орган.
Член 27
Доклад от проверката
1. Въз основа на събраната по време на проверката информация проверяващият орган издава доклад от проверката на оператора или оператора на въздухоплавателни средства във връзка с всеки доклад за емисиите или тонкилометрите, който е бил подложен на проверка. Докладът от проверката съдържа поне една от следните констатации:
а)
докладът се верифицира като удовлетворителен;
б)
докладът на оператора или оператора на въздухоплавателни средства съдържа съществени неточности, които не са коригирани преди издаването на доклада от проверката;
в)
обхватът на проверката е твърде ограничен по смисъла на член 28 и проверяващият орган не може да получи достатъчно данни, за да издаде становище по проверката с достатъчна увереност, че докладът не съдържа съществени неточности;
г)
несъответствията, поотделно или заедно с други несъответствия, не дават достатъчна яснота и пречат на проверяващия орган да декларира с достатъчна увереност, че докладът на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства не съдържа съществени неточности.
За целите на буква а) от първата алинея докладът на оператора или оператора на въздухоплавателни средства може да бъде верифициран като удовлетворителен само когато в него няма съществени неточности.
2. Операторът или операторът на въздухоплавателни средства изпраща доклада от проверката до компетентния орган заедно с доклада, за който той се отнася.
3. Докладът от проверката съдържа поне следните елементи:
а)
името на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства, който е бил обект на проверката;
б)
целите на проверката;
в)
обхвата на проверката;
г)
препратка към доклада на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства, който е бил проверен;
д)
критериите, използвани за проверка на доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, включително разрешителното, когато е приложимо, и версиите на плана за мониторинг, одобрен от компетентния орган, както и периода на валидност за всеки план за мониторинг;
е)
общите емисии или тонкилометри по видовете дейности, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, и съответно за инсталация или оператор на въздухоплавателни средства;
ж)
периода на докладване, който е бил обект на проверка;
з)
отговорностите на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, компетентния орган и проверяващия орган;
и)
декларацията за становището по проверката;
й)
описание на всички установени неточности и несъответствия, които не са коригирани преди издаването на доклада от проверката;
к)
датите, когато са направени посещения на място, и от кого са направени;
л)
информация дали е правена отмяна на посещения на място, както и причините за това;
м)
всички случаи на неспазване на Регламент (ЕС) № 601/2012, които са станали известни по време на проверката;
н)
когато одобрението на компетентния орган за използвания за попълване на пропуските в данните съгласно член 18, параграф 1 метод не може да се получи навреме - потвърждение дали използваният подход е консервативен и дали може или не може да доведе до съществени неточности;
о)
когато проверяващият орган е забелязал промени в капацитета, нивото на активност и работата на инсталацията, които могат да имат въздействие върху разпределението на квотите за емисии и които не са докладвани на компетентния орган до 31 декември на периода на докладване в съответствие с член 24, параграф 1 от Решение 2011/278/ЕС, описание на тези промени и свързаните с тях забележки;
п)
когато е приложимо, препоръки за подобрения;
р)
имената на водещия одитор по СТЕ на ЕС, независимия проверител и, когато е приложимо, одитора по СТЕ на ЕС и техническия експерт, които са участвали в проверката на доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства;
с)
датата и подписа на упълномощено лице от името на проверяващия орган, включително неговото име.
4. Проверяващият орган описва неточностите и несъответствията с достатъчно подробности в доклада от проверката, за да позволи на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, както и на компетентния орган да разберат следното:
а)
размера и вида на неточностите или несъответствията;
б)
защо неточностите имат или нямат съществено въздействие;
в)
за кой елемент от доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства се отнасят неточностите или за кой елемент от плана за мониторинг се отнасят несъответствията.
5. Когато държава-членка изисква от проверяващия орган да изпрати информация за процеса на проверката в допълнение към описаните в параграф 3 елементи и тази информация не е необходима, за да се разбере становището по проверката, операторът или операторът на въздухоплавателни средства може от съображения за ефикасност да изпрати тази допълнителна информация на компетентния орган отделно от доклада от проверката на друга дата, но не по-късно от 15 май същата година.
Член 28
Ограничение на обхвата
Проверяващият орган може да заключи, че обхватът на проверката, посочен в член 27, параграф 1, буква в), е твърде ограничен в някоя от следните ситуации:
а)
липсват данни, което не позволява на проверяващия орган да получи доказателствата, необходими за намаляване на риска от проверката до постигане на разумно ниво на гаранции;
б)
планът за мониторинг не е одобрен от компетентния орган;
в)
няма достатъчен обхват или яснота, за да може да се направи заключение относно проверката;
г)
операторът или операторът на въздухоплавателни средства не е предоставил достатъчна информация, която да позволи на проверяващия орган да извърши проверката.
Член 29
Отстраняване на некоригирани несъществени несъответствия
1. Проверяващият орган оценява дали операторът или операторът на въздухоплавателни средства е отстранил несъответствията, посочени в доклада от проверката на предишния период на мониторинг, съгласно изискванията към оператора, посочени в член 69, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 601/2012, когато е уместно.
Когато операторът или операторът на въздухоплавателни средства не е отстранил тези несъответствия съгласно член 69, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 601/2012, проверяващият орган преценява дали този пропуск повишава или би могъл да повиши риска от неточности.
Проверяващият орган отразява в доклада от проверката дали тези несъответствия са отстранени от оператора или оператора на въздухоплавателни средства.
2. Проверяващият орган записва във вътрешната документация по проверката данни за времето и начина на отстраняване на несъответствията от оператора или оператора на въздухоплавателни средства по време на проверката.
Член 30
Подобряване на процеса на мониторинг и докладване
1. Когато проверяващият орган е определил области за подобряване на ефективността на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, свързани с букви а)-г) от настоящия параграф, проверяващият орган включва в доклада от проверката препоръки за подобряване, свързани с ефективността на оператора или оператора на въздухоплавателни средства, по следните точки:
а)
оценката на риска на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства;
б)
разработването, документирането, прилагането и поддържането на дейностите, свързани с потока от данни и контролните дейности, както и оценката на системата за контрол;
в)
разработването, документирането, прилагането и поддържането на процедури за дейностите, свързани с потока от данни и контролните дейности, както и другите процедури, които оператор или оператор на въздухоплавателни средства трябва да въведе съгласно Регламент (ЕС) № 601/2012;
г)
мониторинга и докладването на емисии и тонкилометри, включително във връзка с постигането на по-високо подреждане, намаляване на рисковете и подобряване на ефективността при мониторинга и докладването.
2. По време на проверката след годината, когато са направени препоръките за подобряване в доклада от проверката, проверяващият орган проверява дали и как операторът или операторът на въздухоплавателни средства е приложил препоръките за подобряване.
Ако операторът не е изпълнил тези препоръки или не ги е изпълнил правилно, проверяващият орган оценява въздействието, което това оказва върху риска от неточности и несъответствия.
Член 31
Опростена проверка на инсталации
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 и след одобрение от компетентен орган съгласно втората алинея от настоящия член проверяващият орган може да реши да не извършва посещения на място на инсталации въз основа на анализа на риска и след като установи, че всички необходими данни могат да се оценят от разстояние и че условията за отказ от проверки на място, установени от Комисията, са изпълнени. Проверяващият орган незабавно информира оператора за това.
В такива случаи операторът подава заявление до компетентния орган с искането той да одобри решението на проверяващия орган да не провежда посещение на място.
По заявление на съответния оператор компетентният орган се произнася по решението на проверяващия орган да не проведе проверка на място, като взема предвид следните елементи:
а)
информацията, предоставена от проверяващия орган относно резултата от анализа на риска;
б)
информацията, че може да се осъществи достъп от разстояние до съответните данни;
в)
доказателства, че определените в параграф 3 изисквания не са приложими за инсталацията;
г)
доказателства, че определените от Комисията условия за отказ от посещения на място са изпълнени.
2. Посоченото в параграф 1 одобрение на компетентния орган не се изисква за неизвършването на посещение на място за инсталациите с ниски емисии, посочени в член 47, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
3. Проверяващия орган задължително извършва посещения на място в който и да е от следните случаи:
а)
когато докладът за емисиите на оператора се проверява за първи път от проверяващия орган;
б)
когато проверяващият орган не е провеждал посещения на място в двата периода на докладване непосредствено преди актуалния период на докладване;
в)
когато по време на периода на докладване са направени значителни промени в плана за мониторинг, включително посочените в член 15, параграф 3 или 4 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
Член 32
Опростена проверка на оператори на въздухоплавателни средства
1. Чрез дерогация от член 21, параграф 1 от настоящия регламент проверяващият орган може да реши да не извършва посещение на място на малък емитент съгласно определението в член 54, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 601/2012, ако въз основа на анализа на риска проверяващият орган сметне, че може да оцени всички необходими данни от разстояние.
2. Когато оператор на въздухоплавателни средства използва опростените инструменти, посочени в член 54, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 601/2012 за определяне на разхода на гориво и докладваните данни са генерирани чрез тези инструменти, независимо от другите входни данни от оператора на въздухоплавателни средства, проверяващият орган може въз основа на своя анализ на риска да реши да не извърши проверките, посочени в членове 14 и 16, член 17, параграфи 1 и 2 и член 18 от настоящия регламент.
Член 33
Планове за опростена проверка
Ако проверяващият орган използва опростен план за проверка, той документира обосновките за използване на такива планове във вътрешната документация по проверката, включително и доказателствата, че условията за използване на опростени планове за проверка са изпълнени.
ГЛАВА III
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ПРОВЕРЯВАЩИТЕ ОРГАНИ
Член 34
Секторни обхвати на акредитацията
Проверяващият орган издава доклад от проверката единствено на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, който извършва дейност в обхвата на дейността по приложение I, за която проверяващият орган е получил акредитация в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008 и настоящия регламент.
Член 35
Процес на постоянна компетентност
1. Проверяващият орган установява, документира, прилага и поддържа процес на поддържане на компетентност, за да гарантира, че всички служители, натоварени с дейностите по проверката, са компетентни да изпълнят възложените им задачи.
2. Като част от посочения в параграф 1 процес на поддържане на компетентност проверяващият орган определя, документира, прилага и поддържа следното:
а)
общи критерии за компетентност за целия персонал, който извършва дейности по проверката;
б)
конкретни критерии за компетентност за всяка длъжност в организацията на проверяващия орган, която включва извършване на дейности по проверката, и по-конкретно за одитор по СТЕ на ЕС, водещ одитор по СТЕ на ЕС, независим проверител и технически експерт;
в)
метод за осигуряване на постоянната компетентност и редовната оценка на ефективността на целия персонал, който извършва дейности по проверката;
г)
процес на осигуряване на текущо обучение на персонала, който извършва дейностите по проверката;
д)
процес на оценяване дали ангажиментът за проверка попада в обхвата на акредитацията на проверяващия орган и дали проверяващият орган разполага с компетентността, персонала и ресурсите, които са необходими да избере екип за проверка и успешно да извърши дейностите по проверката в необходимия срок.
Критериите за компетентност, посочени в буква б) от първата алинея, са специфични за всяка област на акредитация, в която тези лица извършват дейности по проверката.
При оценяване на компетентността на персонала съгласно буква в) от първата алинея проверяващият орган прави преценка въз основа на критериите за компетентност, посочени в букви а) и б).
Процесът, посочен в буква д) от първата алинея, също включва оценка дали екипът за проверка притежава цялата компетентност и лицата, необходими за извършване на дейности по проверка за даден оператор или оператор на въздухоплавателни средства.
Проверяващият орган разработва общи и специфични критерии за компетентност, които съответстват на критериите, установени в член 36, параграф 4 и членове 37, 38 и 39.
3. Проверяващият орган наблюдава през редовни интервали ефективността на целия персонал, който извършва дейности по проверката, с цел потвърждаване на постоянната компетентност на този персонал.
4. Проверяващият орган през редовни интервали преглежда посочения в параграф 1 процес на компетентност, за да гарантира, че:
а)
критериите за компетентност, посочени в параграф 2, първа алинея, букви а) и б), са разработени в съответствие с изискванията за компетентност съгласно настоящия регламент;
б)
всички проблеми, които могат да бъдат установени във връзка с определянето на общите и специфичните критерии за компетентност съгласно параграф 2, първа алинея, букви а) и б), са разрешени;
в)
всички изисквания в процеса на компетентност се актуализират и поддържат, както е целесъобразно.
5. Проверяващият орган установява система за записване на резултатите от дейностите, извършени в процеса на компетентност, посочен в параграф 1.
6. За оценка на компетентността и ефективността на одитора по СТЕ на ЕС и на водещия одитор по СТЕ на ЕС се използва достатъчно компетентен оценител.
За тази цел компетентният оценител наблюдава одиторите по време на проверката на доклада на оператора или оператора на въздухоплавателни средства на мястото на инсталацията, или оператора на въздухоплавателни средства, според случая, за да определи дали те отговарят на критериите за компетентност.
7. Когато член на персонала не успее да докаже, че напълно е спазил критериите за компетентност за конкретна задача, която му е възложена, проверяващият орган определя и организира допълнително обучение или работа под надзор и наблюдава това лице, докато то докаже по удовлетворителен за проверяващия орган начин, че отговаря на критериите за компетентност.
Член 36
Екипи за проверка
1. За всеки конкретен ангажимент за проверка проверяващият орган събира екип за проверка, който е в състояние да извърши дейностите по проверката, посочени в глава II.
2. Екипът за проверка включва най-малко водещ одитор по СТЕ на ЕС и когато заключенията на проверяващия орган по време на оценката, посочена в член 8, параграф 1, буква д), и стратегическият анализ изискват това, подходящ брой одитори по СТЕ на ЕС и технически експерти.
3. За независимия преглед на дейностите по проверката, свързани с конкретен ангажимент за проверка, проверяващият орган назначава независим проверител, който не трябва да бъде част от екипа за проверка.
4. Всеки член на екипа:
а)
разбира ясно своята индивидуална роля в процеса на проверката;
б)
може да общува ефективно на езика, който е необходим за изпълнение на конкретните му задачи.
5. Екипът за проверка включва поне едно лице с техническата компетентност и разбиране, необходими за оценка на специфичните технически аспекти на мониторинга и докладването, свързани с дейностите, посочени в приложение I и извършвани от инсталацията или оператора на въздухоплавателни средства, както и едно лице, което е в състояние да общува на езика, необходим за проверката на доклада на оператор или оператор на въздухоплавателни средства в държавата-членка, където проверяващият орган извършва проверката.
6. Когато екипът за проверка се състои от едно лице, това лице отговаря на всички изисквания за компетентност за одитор по СТЕ на ЕС и водещ одитор по СТЕ на ЕС и на изискванията по параграфи 4 и 5.
Член 37
Изисквания за компетентност на одиторите по СТЕ на ЕС и водещите одитори по СТЕ на ЕС
1. Одиторът по СТЕ на ЕС притежава необходимата компетентност за извършване на проверката. За тази цел одиторът по СТЕ на ЕС притежава най-малкото следните познания и опит:
а)
познания за Директива 2003/87/ЕО, Регламент (ЕС) № 601/2012, за настоящия регламент, за съответните стандарти и друго съответно законодателство, за приложими указания, както и за съответните указания и законодателство на държавата-членка, в която проверяващият орган извършва проверка;
б)
знания и опит относно одита на данни и информация, включително:
i)
методиките за одитиране на данни и информация, включително прилагането на нивото на същественост и оценяване на съществеността на неточностите;
ii)
анализиране на присъщите рискове и контролните рискове;
iii)
техниките за изготвяне на извадки във връзка с изготвянето на извадки от данни и проверяване на контролните дейности;
iv)
оценяване на системите за данни и информация, информационните системи, дейностите, свързани с потока от данни, контролните дейности, системите за контрол и процедурите за контролни дейности;
в)
способността да извърши дейностите, свързани с проверката на доклада на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, както се изисква от глава II;
г)
знания за и опит в специфичните за сектора технически аспекти на мониторинга и докладването, които са от значение за обхвата на дейностите, посочени в приложение I, в който одиторът по СТЕ на ЕС извършва проверка.
2. Всеки водещ одитор по СТЕ на ЕС отговаря на изискванията за компетентност за одитор по СТЕ на ЕС и има доказана компетентност да ръководи екип за проверка и да отговаря за извършването на дейностите по проверката в съответствие с настоящия регламент.
Член 38
Изисквания за компетентност на независимите проверители
1. Независимият проверител притежава съответните правомощия да преглежда проектодоклада от проверката и вътрешната документация по проверката съгласно член 25.
2. Независимият проверител отговаря на изискванията за компетентност на водещ одитор по СТЕ на ЕС, посочени в член 37, параграф 2.
3. Независимият проверител притежава необходимата компетентност да анализира предоставената информация, за да потвърди пълнотата и целостта ѝ, да оспори липсваща или противоречива информация, както и да провери проследяванията на данните, за да оцени дали вътрешната документация по проверката е пълна и дали предоставя достатъчно информация в подкрепа на проектодоклада от проверката.
Член 39
Използване на технически експерти
1. При извършването на дейности по проверката проверяващият орган може да използва технически експерти, които да предоставят задълбочени знания и експертен опит по конкретни въпроси, необходими за подпомагане на одитора по СТЕ на ЕС и водещия одитор по СТЕ на ЕС при извършването на техните дейности по проверката.
2. Когато независимият проверител не притежава компетентността да оцени конкретен проблем в процеса на прегледа, проверяващият орган търси съдействието на технически експерт.
3. Техническият експерт притежава компетентността и експертния опит, необходими за ефективно съдействие на одитора по СТЕ на ЕС и водещия одитор по СТЕ на ЕС или независимия проверител, когато е необходимо, по въпроса, за който се изискват неговите знания и експертен опит. Също така техническият експерт има достатъчно разбиране по въпросите, които се изискват съгласно член 37, параграф 1, букви а), б) и в).
4. Техническият експерт изпълнява специфични задачи под ръководството и пълната отговорност на водещия одитор по СТЕ на ЕС от екипа за проверка, в който той работи, или на независимия проверител.
Член 40
Процедури за дейности по проверката
1. Проверяващият орган въвежда, документира, прилага и поддържа една или повече процедури за дейности по проверката, описани в глава II, и процедурите и процесите, които се изискват съгласно приложение II. При въвеждането и прилагането на тези процедури и процеси проверяващият орган извършва дейностите съгласно хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
2. Проверяващият орган проектира, документира, прилага и поддържа система за управление на качеството, за да гарантира непрекъснато развитие, прилагане, подобряване и преглед на процедурите и процесите, посочени в параграф 1, съгласно хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
Член 41
Документация и комуникация
1. Проверяващият орган поддържа документация, включително за компетентността и безпристрастността на персонала, за да докаже спазването на настоящия регламент.
2. Проверяващият орган редовно предоставя информация на оператора или оператора на въздухоплавателни средства и други заинтересовани страни в съответствие с хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
3. Проверяващият орган гарантира поверителността на информацията, получена по време на проверката съгласно хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
Член 42
Безпристрастност и независимост
1. Проверяващият орган е независим от оператора или оператора на въздухоплавателни средства и безпристрастен при извършването на своите дейности по проверката.
За тази цел проверяващият орган и която и да било част от същото юридическо лице не може да бъде оператор или оператор на въздухоплавателни средства, собственик на оператор или оператор на въздухоплавателни средства или да бъде притежаван от тях и също така не трябва да има връзки с оператор или оператор на въздухоплавателни средства, които биха могли да засегнат неговата независимост и безпристрастност. Проверяващият орган е независим от органите, които търгуват с квоти за емисии по схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове, установена съгласно член 19 от Директива 2003/87/ЕО.
2. Проверяващият орган е организиран по начин, който защитава неговата обективност, независимост и безпристрастност. За целите на настоящия регламент се прилагат съответните изисквания, установени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
3. Проверяващият орган не извършва дейности по проверка за оператор или оператор на въздухоплавателни средства, който представлява неприемлив риск за безпристрастността му или който поражда конфликт на интереси при него. Проверяващият орган не използва персонал или лица, с които е сключен договор, при проверката на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, който представлява реален или потенциален конфликт на интереси. Проверяващият орган също така гарантира, че дейностите на персонала или организациите не засягат поверителността, обективността, независимостта и безпристрастността на проверката.
Счита се, че е възникнал неприемлив риск за безпристрастността или конфликт на интереси по смисъла на първото изречение от първата алинея, когато възникне някой от следните случаи (без това изброяване да изчерпва всички възможни случаи):
а)
проверяващият орган или която и да било част от същото юридическо лице предоставя консултантски услуги за разработване на част от процеса на мониторинг и докладване, описан в одобрения от компетентния орган план за мониторинг, включително разработването на методика за мониторинг, изготвянето на доклада на оператор или оператор на въздухоплавателни средства и изготвянето на плана за мониторинг;
б)
проверяващият орган или част от същото юридическо лице предоставя техническа помощ за разработването или поддържането на системата, въведена за мониторинг и отчитане на данните за емисиите или тонкилометрите.
4. Счита се, че между проверяващия орган и оператора или оператора на въздухоплавателни средства е възникнал конфликт на интереси, когато възникне някой от следните случаи (без това изброяване да изчерпва всички възможни случаи):
а)
когато взаимоотношението между проверяващия орган и оператора или оператора на въздухоплавателни средства се основава на обща собственост, общо управление, общо ръководство или персонал, споделени ресурси, общи финанси и общи договори или маркетинг;
б)
когато операторът или операторът на въздухоплавателни средства е получил консултантски услуги, посочени в параграф 3, буква а) или техническа помощ, посочена в буква б) от същия параграф, от консултантска организация, организация за техническа помощ или друга организация, които имат връзки с проверяващия орган и застрашават безпристрастността му.
За целите на буква б) от първата алинея безпристрастността на проверяващия орган се счита за компрометирана, ако връзките между него и консултантската организация, организацията за техническа помощ или другата организация се основават на обща собственост, общо управление, общо ръководство или персонал, споделени ресурси, общи финанси, общи договори или маркетинг и общо плащане на комисиони от продажби или други стимули за препоръчването на нови клиенти.
5. Проверяващият орган не възлага на външни подизпълнители независимия преглед и издаването на доклада от проверката. За целите на настоящия регламент при възлагането на други дейности по проверка на външни подизпълнители проверяващият орган спазва изискванията, установени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
Сключени договори с физически лица за извършване на дейности по проверка не се разглеждат като случаи на възлагане на външни подизпълнители по смисъла на първата алинея, ако при сключването на договора с тях проверяващият орган отговаря на изискванията на хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
6. Проверяващият орган въвежда, документира, прилага и поддържа процес за гарантиране на постоянна безпристрастност и независимост на проверяващия орган, частите на същото юридическо лице като проверяващия орган, другите организации, посочени в параграф 4, както и на целия персонал и лицата, с които е сключен договор и които участват в проверката. Този процес включва механизъм за гарантиране безпристрастността и независимостта на проверяващия орган и отговаря на съответните изисквания, определени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение II.
ГЛАВА IV
АКРЕДИТАЦИЯ
Член 43
Акредитация
Проверяващият орган, издаващ доклад от проверката на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, се акредитира от националния орган по акредитация за обхвата на дейностите, посочени в приложение I, за които проверяващият орган извършва проверка на доклад на оператор или оператор на въздухоплавателни средства.
Член 44
Цели на акредитацията
По време на процеса на акредитация и мониторинг на акредитирани проверяващи органи всеки национален орган по акредитация оценява дали проверяващият орган и неговият персонал, който извършва дейности по проверката:
а)
притежават компетентността да извършват проверката на доклади на оператор или оператор на въздухоплавателни средства в съответствие с настоящия регламент;
б)
извършват проверката на доклади на оператор или оператор на въздухоплавателни средства в съответствие с настоящия регламент;
в)
отговарят на изискванията, посочени в глава III.
Член 45
Искане за акредитация
1. Всяко юридическо лице или друг правен субект може да поиска акредитация съгласно член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008 и разпоредбите на настоящата глава.
Искането съдържа информацията, необходима въз основа на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
2. В допълнение към информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, преди началото на оценката по член 44 заявителят също така предоставя на националния орган по акредитация следното:
а)
цялата информация, която е поискана от националния орган по акредитация;
б)
процедурите и информацията относно процесите, посочени в член 40, параграф 1, и информацията относно системата за управление на качеството, посочена в член 40, параграф 2;
в)
критериите за компетентност, посочени в член 35, параграф 2, букви а) и б), резултатите от процеса на компетентност, посочен в член 35, както и друга документация относно компетентността на целия персонал, който участва в дейности по проверката;
г)
информация относно процеса за гарантиране на постоянна безпристрастност и независимост, посочен в член 42, параграф 6, включително съответните досиета за безпристрастността и независимостта на заявителя и неговия персонал;
д)
информация относно техническите експерти и ключовия персонал, които участват в проверката на докладите на оператор или оператор на въздухоплавателни средства;
е)
системата и процеса за осигуряване на подходяща вътрешна документация по проверката;
ж)
друга документация от значение, посочена в член 41, параграф 1.
Член 46
Подготовка за оценяване
1. При подготовката и извършването на оценката, посочена в член 44, всеки национален орган по акредитация взема под внимание сложността на обхвата, за който заявителят иска акредитация, както и сложността на системата за управление на качеството, посочена в член 40, параграф 2, процедурите и информацията за процесите, посочени в член 40, параграф 1, и географските области, в които заявителят извършва или планира да извършва проверка.
2. За целите на настоящия регламент националният орган по акредитация изпълнява минималните изисквания, установени от хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Член 47
Оценка
1. Екипът за оценка, посочен в член 57, извършва поне следните дейности с цел изготвянето на оценката, посочена в член 44:
а)
преглед на всички съответни документи и архиви, посочени в член 45;
б)
посещение на помещенията на заявителя за преглед на представителна извадка от вътрешната документация по проверката и за оценка на прилагането на системата за управление на качеството на заявителя и процедурите или процесите, посочени в член 40;
в)
проверка на място на представителна част от искания обхват за акредитация и ефективността и компетентността на представителен брой от персонала на заявителя, който участва в проверката на доклада на оператор или оператор на въздухоплавателни средства, за да се гарантира, че персоналът работи в съответствие с настоящия регламент.
При извършването на тези дейности екипът за оценка отговаря на изискванията на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
2. Екипът за оценка докладва констатациите си и установените несъответствия на заявителя съгласно изискванията на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III, и изисква от заявителя да отговори на докладваните констатации и несъответствия съгласно тези разпоредби.
3. Заявителят предприема коригиращи действия, за да отстрани всички докладвани съгласно параграф 2 несъответствия и посочва в своя отговор до екипа за оценка относно заключенията и несъответствията какви действия са предприети или се планира да се предприемат в срок, определен от националния орган по акредитация, за да се отстранят всички установени несъответствия.
4. Националният орган по акредитация преглежда отговорите на заявителя относно констатациите и несъответствията, докладвани съгласно параграф 3.
Когато националният орган по акредитация счете отговора на заявителя за недостатъчен или неефективен, той изисква допълнителна информация или действия от него. Националният орган по акредитация може също така да поиска доказателство за ефективното изпълнение на предприетите действия или да извърши последваща оценка за оценяване на ефективното изпълнение на коригиращите действия.
Член 48
Решение относно акредитацията и сертификат за акредитация
1. Националният орган по акредитация взема предвид изискванията, определени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение III, когато подготвя и взема решението дали да предостави, разшири или поднови акредитацията на заявител.
2. Когато националният орган по акредитация реши да предостави, разшири или поднови акредитацията на заявител, той издава сертификат за акредитация в този смисъл.
Сертификатът за акредитация съдържа информацията, необходима въз основа на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Сертификатът за акредитация е валиден за период, не по-дълъг от пет години след датата, на която националният орган по акредитация го е издал.
Член 49
Наблюдение
1. Националният орган по акредитация провежда годишно наблюдение на всеки проверяващ орган, на който е издал сертификат за акредитация.
Наблюдението се състои поне от:
а)
посещение на помещенията на проверяващия орган с цел извършване на дейностите, посочени в член 47, параграф 1, буква б);
б)
проверка на място на ефективността и компетентността на представителен брой от персонала на проверяващия орган в съответствие с член 47, параграф 1, буква в).
2. Националният орган по акредитация извършва първото наблюдение на проверяващ орган съгласно параграф 1 не по-късно от 12 месеца след датата, на която е издаден неговият сертификат за акредитация.
3. Националният орган по акредитация подготвя своя план за наблюдение на всеки проверяващ орган по начин, който позволява да се оценят представителни извадки на обхвата на акредитацията съгласно изискванията на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
4. Въз основа на резултатите от наблюдението, посочено в параграф 1, националният орган по акредитация решава дали да потвърди продължаването на акредитацията.
5. Когато проверяващ орган извършва проверка в друга държава-членка, националният орган по акредитация, който е акредитирал проверяващия орган, може да поиска от националния орган по акредитация на държавата-членка, където се извършва проверката, да извърши дейности по наблюдението от негово име и на негова отговорност.
Член 50
Повторна оценка
1. Преди изтичането на валидността на сертификата за акредитация националният орган по акредитация провежда повторна оценка на проверяващия орган, на който е издал сертификат за акредитация, за да определи дали валидността на сертификата за акредитация може да бъде удължена.
2. Националният орган по акредитация подготвя своя план за повторната оценка на всеки проверяващ орган по начин, който позволява да се оценят представителни извадки на обхвата на акредитацията. При планирането и извършването на наблюдението националният орган по акредитация спазва изискванията, определени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Член 51
Извънредна оценка
1. Националният орган по акредитация може да провежда извънредна оценка на проверяващия орган във всеки момент, за да гарантира, че проверяващият орган отговаря на изискванията, определени в настоящия регламент.
2. С цел да позволи на националния орган по акредитация да оцени необходимостта от извънредна оценка, проверяващият орган незабавно го информира за всички значителни промени, свързани с неговата акредитация, относно всеки аспект от неговия статут или работа. Значителните промени включват промените, упоменати в хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Член 52
Разширяване на обхвата
Националният орган по акредитация извършва необходимите действия в отговор на заявление от проверяващ орган за разширяване на обхвата на вече предоставена акредитация, за да установи дали проверяващият орган отговаря на изискванията в член 44 за исканото разширяване на обхвата на неговата акредитация.
Член 53
Административни мерки
1. Националният орган по акредитация може да прекрати временно, да отнеме или да намали обхвата на акредитацията на проверяващ орган, който не изпълнява изискванията на настоящия регламент.
Националният орган по акредитация може да прекрати временно, да отнеме или да намали обхвата на акредитацията на проверяващ орган по искане на същия.
Националният орган по акредитация установява, документира, прилага и поддържа процедура за временно прекратяване на акредитацията, отнемане на акредитацията и намаляване на обхвата на акредитацията.
2. Националният орган по акредитация временно прекратява или ограничава обхвата на акредитация в следните случаи:
а)
проверяващият орган е извършил сериозно нарушение на настоящия регламент;
б)
проверяващият орган трайно и многократно не спазва изискванията на настоящия регламент;
в)
проверяващият орган е нарушил други конкретни правила и условия на националния орган по акредитация.
3. Националният орган по акредитация отнема акредитацията, когато:
а)
проверяващият орган не е отстранил причините, въз основа на които е взето решение за временно прекратяване на сертификата за акредитация;
б)
член на висшето ръководство на проверяващия орган е признат за виновен в извършването на измама;
в)
проверяващият орган умишлено е предоставил невярна информация.
4. Решението на национален орган по акредитация да прекрати временно, отмени или намали обхвата на акредитацията в съответствие с параграфи 2 и 3 подлежи на обжалване.
Държавите-членки установяват процедури за разглеждане на такива жалби.
5. Решението на национален орган по акредитация да прекрати временно, отмени или намали обхвата на акредитацията поражда действие веднага след като проверяващият орган бъде уведомен за него.
Националният орган по акредитация преустановява незабавно временното прекратяване на сертификата за акредитация, когато получи удовлетворителна информация и е убеден, че проверяващият орган спазва изискванията на настоящия регламент.
ГЛАВА V
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ОРГАНИТЕ ПО АКРЕДИТАЦИЯ ОТНОСНО АКРЕДИТИРАНЕТО НА ПРОВЕРЯВАЩИ ОРГАНИ ПО СТЕ
Член 54
Национален орган по акредитация
1. Дейностите, свързани с акредитацията съгласно настоящия регламент, се извършват от националните органи по акредитация, учредени съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Ако държава-членка реши да предвиди възможност за акредитация по смисъла на настоящия регламент на проверяващи органи, които са физически лица, дейностите по сертифицирането на тези проверяващи органи се поверяват на национален орган, различен от националния орган по акредитация, учреден съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
3. Ако държава-членка реши да се възползва от възможността, посочена в параграф 2, тя гарантира, че упоменатият държавен орган отговаря на изискванията по настоящия регламент, включително тези, посочени в член 70, и предоставя необходимите документални доказателства съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
4. Националният орган по акредитация е член на органа, признат съгласно член 14 от цитирания регламент.
5. Националният орган по акредитация е натоварен с извършването на акредитация като дейност на публичен орган и е признат официално от държавата-членка, където акредитацията не се управлява директно от публични органи.
6. За целите на настоящия регламент националният орган по акредитация изпълнява задълженията си съгласно изискванията, установени в хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Член 55
Трансгранична акредитация
Ако държава-членка прецени, че е икономически неизгодно или неустойчиво да учредява национален орган по акредитация или да предоставя услуги по акредитация по смисъла на член 15 от Директива 2003/87/ЕО, тази държава-членка има достъп до националния орган по акредитация на друга държава-членка.
Съответната държавата-членка информира Комисията и другите държави-членки.
Член 56
Независимост и обективност
1. Националният орган по акредитация е организиран по начин, който гарантира пълната му независимост от проверяващи органи, които оценява, и безпристрастността му при изпълнение на акредитационните дейности.
2. За тази цел той не предлага и не предоставя дейности или услуги, които проверяващите органи предоставят, нито предоставя консултантски услуги, не притежава дялове във и няма друг финансов или управленски интерес към проверяващ орган.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 54, параграф 2, структурата, отговорностите и задачите на националния орган по акредитация са ясно разграничени от тези на компетентния орган и на други национални органи.
4. Националният орган по акредитация взема всички окончателни решения относно акредитацията на проверяващи органи.
Националният орган по акредитация може обаче да възложи определени дейности на подизпълнител, като това възлагане е предмет на разпоредбите на хармонизирания стандарт, посочен в приложение III.
Член 57
Екип за оценяване
1. Националният орган по акредитация назначава екип за оценяване за всяко отделно оценяване.
2. Екипът за оценяване включва водещ оценител и, където е необходимо, подходящ брой оценители или технически експерти за конкретния обхват на акредитация.
Екипът за оценяване включва поне един член с познания за мониторинга и докладването на емисии на парникови газове съгласно Регламент (ЕС) № 601/2012, които са от значение за обхвата на акредитацията, и компетентността и разбирането, нужни за оценяване на дейностите по проверка на съответната инсталация или оператор на въздухоплавателни средства в този обхват, и поне един член с познания за съответните национални закони и насоки.
Член 58
Изисквания за компетентността на оценителите
1. Оценителят е компетентен да извършва дейностите, изисквани в глава IV при оценяването на проверяващия орган. За целта оценителят:
а)
отговаря на изискванията на хармонизирания стандарт съгласно Регламент (ЕО) № 765/2008, посочен в приложение III;
б)
има знания за Директива 2003/87/ЕО, Регламент (ЕС) № 601/2012, настоящия регламент, съответните стандарти и друго съответно законодателство, както и приложимите насоки;
в)
има познания за одита на данни и информация, посочен в член 37, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, придобити чрез обучение или достъп до лице, имащо познания и опит с такива данни и информация.
2. Водещият оценител отговаря на изискванията за компетентност, посочени в параграф 1, има доказани умения да ръководи екип за оценяване и отговаря за извършването на оценка в съответствие с настоящия регламент.
3. В допълнение към изискванията за компетентност в параграф 1 вътрешните проверители и лицата, които вземат решенията за предоставяне, разширяване или подновяване на акредитацията, разполагат с достатъчно знания и опит, за да оценят акредитацията.
Член 59
Технически експерти
1. Националният орган по акредитация може да включи в екипа за оценяване технически експерти, които да предоставят задълбочени знания и експертен опит по конкретни въпроси, необходими, за да се съдейства на водещия оценител или на друг оценител при извършването на дейностите по оценяване.
2. Техническият експерт притежава компетентността, необходима за ефективно съдействие на водещия оценител и на друг оценител по въпроса, за който се изискват неговите знания и експертен опит. В допълнение техническият експерт:
а)
има знания за Директива 2003/87/ЕО, Регламент (ЕС) № 601/2012, настоящия регламент, съответните стандарти и друго съответно законодателство, както и приложимите насоки;
б)
познава достатъчно добре дейностите по проверката.
3. Техническият експерт извършва специфични задачи под ръководството и пълната отговорност на водещия оценител от съответния екип за оценяване.
Член 60
Процедури
Националният орган по акредитация спазва изискванията, установени съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 61
Оплаквания
Когато националният орган по акредитация получи оплакване относно проверяващия орган от компетентния орган, от оператора или от оператора на въздухоплавателни средства, или от други заинтересовани страни, в приемливи срокове той:
а)
взема решение относно обосноваността на оплакването;
б)
гарантира, че на съответния проверяващ орган е предоставена възможност да внесе коментари;
в)
предприема подходящи действия за разглеждане на оплакването;
г)
регистрира оплакването и предприетите действия; както и
д)
отговаря на оплакването.
Член 62
Архиви и документация
Националният орган по акредитация съхранява документация за всяко лице, свързано с процеса на акредитация. Тази документация включва удостоверения за съответната квалификация, обучение, опит, безпристрастност и компетентност, необходими като доказателство за спазването на настоящия регламент.
Член 63
Достъп до информация и поверителност
1. Националният орган по акредитация редовно предоставя на обществеността и актуализира информацията, събрана в процеса на акредитационната си дейност.
2. Съгласно член 8, точка 4 от Регламент (ЕО) № 765/2008 националният орган по акредитация предприема адекватни мерки за опазване поверителността на придобитата информация.
Член 64
Партньорска оценка
1. Националните органи по акредитация са предмет на редовна партньорска оценка.
Партньорската оценка се организира от органа, признат в член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. Органът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, изготвя подходящи критерии за партньорска оценка и за ефективен и независим процес на партньорска оценка, за да оцени дали:
а)
националният орган по акредитация, който е обект на партньорската оценка, е извършил дейностите по акредитация в съответствие с глава IV;
б)
националният орган по акредитация, който е обект на партньорската оценка, е спазил изискванията, определени в настоящата глава.
Критериите за партньорска оценка включват изисквания за компетентност за партньорите - оценители, и за екипите за партньорска оценка, които са специфични за схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове, въведена с Директива 2003/87/ЕО.
3. Органът, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, публикува резултата от партньорската оценка на националния орган по акредитация и го съобщава на Комисията, на националните власти, отговарящи за националните органи по акредитация в държавите-членки, и на компетентния орган на държавата-членка или на координационния орган, посочен в член 69, параграф 2.
4. Без да се засяга параграф 1, когато национален орган по акредитация е преминал успешно партньорска оценка, организирана от орган, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008 преди влизането в сила на настоящия регламент, този национален орган се освобождава от преминаването през нова партньорска оценка след влизането в сила на настоящия регламент, ако може да докаже спазването му.
За целта съответният национален орган по акредитация внася искане и необходимата документация пред органа, признат по член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Органът, признат по член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, решава дали са изпълнени условията за освобождаване от партньорска оценка.
Освобождаването се прилага за период, непревишаващ три години от датата на нотифициране на решението до националния орган по акредитация.
5. Националният орган, натоварен съгласно член 54, параграф 2 със задачите по сертифицирането на проверяващи органи, които са физически лица, съгласно настоящия регламент поддържа ниво на надеждност, равно на това на националните органи по акредитация, успешно преминали през партньорска оценка.
За целта съответната държава-членка представя на Комисията и на другите държави-членки всички документални доказателства за случая веднага след вземането на решение да разреши на националния орган да извърши сертифициране. Никой национален орган не сертифицира проверяващи органи за целите на настоящия регламент, преди съответната държава-членка да е представила тези документални доказателства.
Съответната държава-членка прави периодични прегледи на работата на националния орган, за да гарантира, че той продължава да поддържа гореспоменатото ниво на надеждност, и информира Комисията за това.
Член 65
Коригиращи действия
1. Държавите-членки упражняват редовен надзор над националните си органи по акредитация, за да гарантират, че те постоянно отговарят на изискванията на настоящия регламент, като вземат предвид резултатите от партньорската оценка, проведена съгласно член 64.
2. Когато даден национален орган по акредитация не отговаря на изискванията на настоящия регламент или не изпълни задълженията, посочени в него, съответната държава-членка предприема нужните коригиращи действия или гарантира, че такива коригиращи действия ще бъдат предприети, и уведомява Комисията за това.
Член 66
Взаимно признаване на проверяващи органи
1. Държавите-членки признават равностойността на услугите, предоставяни от национални органи по акредитация, които са преминали успешно партньорска оценка. Държавите-членки признават сертификатите за акредитация на проверяващи органи, акредитирани от тези национални органи по акредитация, и зачитат правото им да извършват проверки в обхвата на тяхната акредитация.
2. Когато даден национален орган по акредитация не е преминал целия процес на партньорска оценка преди 31 декември 2014 г., държавите-членки признават сертификатите за акредитация на акредитираните от него проверяващи органи, при условие че органът, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, е започнал партньорска оценка за този национален орган по акредитация и не е открил никакво несъответствие съгласно настоящия регламент.
3. Когато сертифицирането на проверяващите органи се извършва от национален орган, посочен в член 54, параграф 2, държавите-членки приемат сертификата, издаден от такъв орган, и зачитат правото на сертифицирани проверяващи органи да извършват проверки в обхвата на сертифицирането си.
Член 67
Мониторинг на предоставяните услуги
Когато в хода на инспекция по член 31, параграф 4 от Директива 2006/123/ЕО държава-членка установи, че проверяващ орган не спазва настоящия регламент, компетентният орган или националният орган по акредитация на тази държава-членка информира националния орган по акредитация, който е акредитирал този проверяващ орган.
Националният орган по акредитация, акредитирал този проверяващ орган, разглежда съобщената информация като оплакване по смисъла на член 61 от настоящия регламент и предприема подходящи действия в отговор на компетентния орган или националния орган по акредитация съгласно член 72, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент.
Член 68
Електронен обмен на данни и използване на автоматизирани системи
1. Държавите-членки могат да изискат от проверяващите органи да използват електронни образци или специфични файлови формати за докладите от проверката в съответствие с член 74, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
2. Стандартизираните електронни образци или спецификациите на файловите формати могат да бъдат предоставени с цел внасяне на доклад от проверката и за други видове комуникация между оператора, оператора на въздухоплавателни средства, проверяващия орган, компетентния орган и националния орган по акредитация в съответствие с член 74, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 601/2012.
ГЛАВА VI
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 69
Обмен на информация и координационни органи
1. Държавата-членка установява ефективен обмен на подходяща информация и ефективно сътрудничество между своя национален орган по акредитация или, според случая, националния орган, натоварен със сертифицирането на проверяващи органи, и компетентния орган.
2. Ако в дадена държава-членка е учреден повече от един компетентен орган съгласно член 18 от Директива 2003/87/ЕО, тази държава-членка оправомощава един от тези компетентни органи да служи като координационен орган за обмен на информация, координиране на сътрудничеството, посочено в параграф 1, и за дейностите, посочени в настоящата глава.
Член 70
Работна програма за акредитация и доклад за управлението
1. До 31 декември всяка година националният орган по акредитация предоставя работна програма за акредитация на компетентния орган на всяка държава-членка, съдържаща списък на акредитирани от него проверяващи органи, които съгласно член 76 са заявили намерение да извършват проверки в тези държави-членки. Работната програма за акредитация съдържа най-малко следната информация за всеки проверяващ орган:
а)
предвидено време и място на проверката;
б)
информация за дейностите, които националният орган по акредитация е планирал за този проверяващ орган, по-специално дейностите по наблюдение и повторна оценка;
в)
дати на очакваните одити за удостоверяване, които се извършват от националния орган по акредитация за оценяване на проверяващия орган, включително адреса и данните за връзка с операторите или операторите на въздухоплавателни средства, които ще бъдат посетени по време на одита за удостоверяване;
г)
информация за това дали националният орган по акредитация е изискал от националния орган по акредитация на държавата-членка, където проверяващият орган извършва проверката, да извърши дейности по наблюдение.
2. След предаването на работната програма за акредитация съгласно параграф 1 компетентният орган предоставя на националния орган по акредитация съответната информация, включително национални закони и насоки, които могат да бъдат от значение.
3. До 1 юни всяка година националният орган по акредитация предоставя на компетентния орган доклад за управлението. Докладът за управлението съдържа поне следната информация за всеки проверяващ орган, който е бил акредитиран от този национален орган по акредитация:
а)
подробна информация за акредитацията на новоакредитирани проверяващи органи, включително обхвата на акредитацията им;
б)
всички промени в обхвата на акредитацията за тези проверяващи органи;
в)
обобщени резултати от дейностите по наблюдение и повторна оценка, извършени от националния орган по акредитация;
г)
обобщени резултати от извършени извънредни оценки, включително причини за предприемането на такива извънредни оценки;
д)
всички оплаквания, подадени срещу проверяващия орган след последния доклад за управлението, както и действията, предприети от националния орган по акредитация.
Член 71
Обмен на информация относно административните мерки
Когато националният орган по акредитация е наложил административни мерки на проверяващия орган съгласно член 53 или когато е отменено временно прекратяване на акредитацията, или когато решение по обжалване е отменило решението на национален орган по акредитация да наложи административни мерки съгласно член 53, националният орган по акредитация информира следните страни:
а)
компетентния орган на държавата-членка, където проверяващият орган е акредитиран;
б)
компетентния орган и националния орган по акредитация на държавата-членка, където проверяващият орган извършва проверките.
Член 72
Обмен на информация от компетентния орган
1. Компетентният орган на държавата-членка, където проверяващият орган извършва проверката, ежегодно съобщава на националния орган по акредитация, който е акредитирал този проверяващ орган, поне следното:
а)
съответните резултати от проверката на доклада на оператора и на оператора на въздухоплавателни средства и от докладите от проверката, по-специално за всички открити несъответствия на този проверяващ орган с настоящия регламент;
б)
резултатите от инспекцията на оператора или на оператора на въздухоплавателни средства, когато тези резултати са от значение за националния орган по акредитация по отношение на акредитацията и наблюдението на проверяващия орган или когато тези резултати включват някакво открито несъответствие на този проверяващ орган с настоящия регламент;
в)
резултати от оценяването на вътрешната документация по проверката на този проверяващ орган, когато компетентният орган е оценил вътрешната документация по проверката съгласно член 26, параграф 3;
г)
оплаквания, получени от компетентния орган във връзка с този проверяващ орган.
2. Когато информацията, посочена в параграф 1, съдържа доказателство, че компетентният орган е открил несъответствие на проверяващия орган с настоящия регламент, националният орган по акредитация счита съобщаването на тази информация за оплакване от страна на компетентния орган по отношение на проверяващия орган по смисъла на член 61.
Националният орган по акредитация предприема подходящи действия за разглеждане на такава информация и отговаря на компетентния орган до три месеца след получаване на информацията. В отговора си националният орган по акредитация информира компетентния орган за предприетите действия и, според случая, за наложените на проверяващия орган административни мерки.
Член 73
Обмен на информация относно наблюдението
1. Когато от националния орган по акредитация на държавата-членка, в която даден проверяващ орган извършва проверка, се изиска съгласно член 49, параграф 5 да извърши дейности по наблюдение, той докладва своите констатации на националния орган по акредитация, който е акредитирал проверяващия орган, освен ако двата национални органа по акредитация не са се споразумели за друго.
2. Националният орган по акредитация, който е акредитирал проверяващия орган, взема предвид констатациите, посочени в параграф 1, при извършването на оценка на това дали проверяващият орган отговаря на изискванията, определени в настоящия регламент.
3. Когато заключенията, посочени в параграф 1, доказват, че проверяващият орган не спазва настоящия регламент, националният орган по акредитация, който го е акредитирал, предприема съответни действия съгласно настоящия регламент и информира националния орган по акредитация, който е извършил дейностите по наблюдение:
а)
какви действия са предприети от националния орган по акредитация, който е акредитирал проверяващия орган;
б)
където е уместно, как несъответствията от заключенията са отстранени от проверяващия орган;
в)
където е уместно, какви административни мерки са наложени на проверяващия орган.
Член 74
Обмен на информация с държавата-членка, където е установен проверяващият орган
Когато даден проверяващ орган получи акредитация от национален орган по акредитация на държава-членка, различна от тази, в която той е установен, работната програма за акредитация, докладът за управление, посочени в член 70, както и информацията, посочена в член 71, се предоставят също на компетентния орган на държавата-членка, в която проверяващият орган е установен.
Член 75
База данни за акредитирани проверяващи органи
1. Националните органи по акредитация или, според случая, националните органи, посочени в член 54, параграф 2, създават и управляват база данни, като предоставят достъп до нея на други национални органи по акредитация, национални власти, проверяващи органи, оператори, оператори на въздухоплавателни средства и компетентни органи.
Органът, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 765/2008, улеснява и хармонизира достъпа до базите данни с оглед ефективната и икономична комуникация между националните органи по акредитация, националните власти, проверяващите органи, операторите, операторите на въздухоплавателни средства и компетентните органи и може да слее тези бази данни в единна централизирана база данни.
2. Предложението по параграф 1 съдържа най-малко следната информация:
а)
име и адрес на всеки проверяващ орган, акредитиран от националния орган по акредитация;
б)
държавата-членка, в която проверяващият орган извършва проверки;
в)
обхвата на акредитация на всеки проверяващ орган;
г)
датата на предоставяне на акредитацията и датата на изтичане на валидността на акредитацията;
д)
информация относно административни мерки, наложени на проверяващия орган.
Информацията е общественодостъпна.
Член 76
Съобщаване на информация от проверяващи органи
1. За да може националният орган по акредитация да изготви работната програма за акредитация и доклада за управление, посочен в член 70, до 15 ноември всяка година проверяващият орган изпраща следната информация на националния орган по акредитация, който го е акредитирал:
а)
планираното време и място на проверките, които проверяващият орган е насрочил;
б)
адрес и данни за връзка с операторите или с операторите на въздухоплавателни средства, чиито доклади за емисии или доклади за тонкилометри са обект на неговата проверка.
2. Когато в посочената в параграф 1 информация бъдат внесени промени, проверяващият орган съобщава тези промени на органа по акредитация в сроковете, договорени с него.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 77
Преходни разпоредби
Емисиите и, където е приложимо, данните за дейността преди 1 януари 2013 г. се проверяват съгласно изискванията, определени в Решение 2007/589/ЕО (11).
Член 78
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 юни 2012 година.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 600/2012
(2012. gada 21. jūnijs)
par siltumnīcefekta gāzu ziņojumu un tonnkilometru ziņojumu verifikāciju un par verificētāju akreditāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (1), un jo īpaši tās 15. panta ceturto daļu,
tā kā:
(1)
Ir nepieciešama vispārēja verificētāju akreditācijas noteikumu sistēma, lai nodrošinātu, ka Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas ietvaros operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta saskaņā ar Komisijas 2012. gada 21. jūnija Regulu (ES) Nr. 601/2012 par siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringu un ziņošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (2) iesniedzamo ziņojumu pārbaudi veic verificētāji, kuriem ir tehniskā kompetence uzticētā uzdevuma neatkarīgai un taisnīgai veikšanai atbilstoši šajā regulā izklāstītajām prasībām un principiem.
(2)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvu 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (3) tika izveidota vispārēja sistēma, kuras uzdevums bija sekmēt pakalpojumu brīvu apriti un pakalpojumu sniedzēju brīvu pārvietošanos Savienībā, vienlaikus saglabājot augstu pakalpojumu kvalitāti. Savienības mērogā harmonizēti akreditācijas un verifikācijas noteikumi attiecībā uz Savienības emisiju tirdzniecības sistēmu palīdzēs izveidot konkurētspējīgu tirgu verificētājiem, tajā pašā laikā nodrošinot pārskatāmību un informāciju operatoriem un gaisa kuģu ekspluatantiem.
(3)
Īstenojot Direktīvas 2003/87/EK 15. pantu, jāpanāk sinerģija starp plašu akreditācijas sistēmu, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regulu (EK) Nr. 765/2008, ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93 (4), un attiecīgajiem noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Lēmumā Nr. 768/2008/EK par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 93/465/EEK (5) no vienas puses un Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas īpatnībām un prasībām, kas ir būtiskas Direktīvas 2003/87/EK efektīvai īstenošanai, no otras puses. Tiem verificētāju akreditācijas aspektiem, kas nav ietverti šajā regulā, jāturpina piemērot Regulu (EK) Nr. 765/2008. Jo īpaši jānodrošina, lai gadījumos, kad dalībvalsts iekšējās prakses dēļ tiek izmantota alternatīva akreditācijas procedūra, proti, tiek sertificēti verificētāji, kas ir fiziskas personas, un to veic šīs dalībvalsts izraudzīta valsts iestāde saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008, attiecīgā dalībvalsts sniedz dokumentāru apliecinājumu, ka šāda iestāde atbilst uzticamības līmenim, kas ir līdzvērtīgs valsts akreditācijas struktūrām, kurās sekmīgi veikta salīdzinošā pārskatīšana, kuru organizējusi atbilstoši minētās regulas 14. pantam atzītā struktūra.
(4)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Regula (EK) Nr. 1221/2009 par organizāciju brīvprātīgu dalību Kopienas vides vadības un audita sistēmā (EMAS), kā arī par Regulas (EK) Nr. 761/2001 un Komisijas Lēmumu 2001/681/EK un 2006/193/EK atcelšanu (6) paredz neatkarīgu un neitrālu akreditācijas vai licencēšanas sistēmu vides verificētājiem. Lai nodrošinātu saskaņotību un samazinātu dalībvalstu un ekonomikas operatoru administratīvo slogu, jāņem vērā sinerģija starp šo regulu un minēto regulu.
(5)
Verifikācijas un akreditācijas sistēmā jāizvairās no nevajadzīgas procedūru un organizāciju dublēšanās ar tām, kas izveidotas ar citiem Savienības juridiskajiem instrumentiem, lai tādējādi neuzliktu lielāku slogu dalībvalstīm vai ekonomikas operatoriem. Tāpēc vajadzētu izmantot paraugpraksi, kas izriet no to harmonizēto standartu piemērošanas, kurus pieņēmusi Eiropas Standartizācijas komiteja, pamatojoties uz Komisijas doto uzdevumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvu 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (7), piemēram, harmonizētais standarts par vispārējām prasībām akreditācijas institūcijām, kuras akreditē atbilstības novērtēšanas institūcijas, un harmonizētais standarts par prasībām siltumnīcefekta gāzu validācijas un verifikācijas iestādēm izmantošanā akreditācijā vai citos atzīšanas veidos, un atsauces uz šiem standartiem ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, kā arī Dokuments EA-6/03 un citi tehniskie dokumenti, ko izstrādājusi Eiropas Sadarbība akreditācijai vai citas struktūras.
(6)
Izveidojot harmonizētus noteikumus operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu verifikācijai un verificētāju akreditācijai, jānodrošina, lai slogs, kas tiek uzlikts operatoriem, kuri gadā emitē mazāku oglekļa dioksīda (CO2) daudzumu, un gaisa kuģu operatoriem, kurus uzskata par mazajiem emitētājiem Regulas (ES) Nr. 601/2012 nozīmē, kā arī dalībvalstu rīcībā esošajiem resursiem nav nesamērīgs ar attiecīgajiem mērķiem.
(7)
Ar Direktīvas 2003/87/EK 27. pantu dalībvalstīm gadījumos, kad ir izpildīti minētajā pantā paredzētie nosacījumi, ir ļauts neiekļaut Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā mazas iekārtas, ja uz tām tiek attiecināti līdzvērtīgi pasākumi. Šo regulu nevajadzētu tieši piemērot iekārtām, kas izslēgtas no sistēmas atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 27. pantam, izņemot gadījumu, kad dalībvalsts nolemj, ka šī regula ir jāpiemēro.
(8)
Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK V pielikuma principiem verificētājam jāpiemēro uz risku balstīta pieeja, lai sagatavotu verifikācijas atzinumu, kur ar pamatotu pārliecību secināts, ka kopējais emisiju daudzums vai tonnkilometru skaits nav būtiski nepatiess un ka ziņojumu var verificēt kā apmierinošu. Pārliecības līmeni jāsaista ar verifikācijas laikā veiktās pārbaudes apjomu un detalizācijas pakāpi un verifikācijas atzinuma formulējumu. Jānosaka verificētājam pienākums pielāgot, balstoties uz verifikācijas laikā iegūtajiem datiem un informāciju, vienu vai vairākas verifikācijas procesā veicamās darbības, lai izpildītu prasības, kas nepieciešamas pamatotas pārliecības iegūšanai.
(9)
Lai izvairītos no sajukuma starp kompetentās iestādes un verificētāja lomām, verificētāja pienākumiem verifikācijas veikšanā ir jābūt skaidri definētiem. Verificētājam jāņem par pamatu kompetentās iestādes apstiprinātais monitoringa plāns un jānovērtē, vai šis plāns un tajā aprakstītās procedūras ir pareizi īstenotas. Ja verificētājs konstatē neatbilstību Regulai (ES) Nr. 601/2012, viņa pienākumam jābūt norādīt šo neatbilstību verifikācijas ziņojumā.
(10)
Lai veiktu efektīvu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma pārbaudi, pilnībā jāizprot operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta darbības. Verificētājam jāveic pieprasītās verifikācijas darbības tikai pēc tam, kad viņš pēc sākotnējā novērtējuma ir pārliecinājies, ka ir kompetents to darīt. Cenšoties panākt pēc iespējas augstāku verifikācijas darbību kvalitāti, būtu jāizstrādā harmonizēti noteikumi sākotnējam novērtējumam, lai noteiktu, vai verificētājs ir kompetents, neatkarīgs un objektīvs un var veikt pieprasītās verifikācijas darbības saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem un principiem.
(11)
Apmaiņa ar attiecīgo informāciju starp operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu un verificētāju ir būtiska visā verifikācijas procesa gaitā, jo īpaši pirmslīguma posmā, laikā, kad verificētājs veic stratēģisko analīzi, un visā verifikācijas veikšanas laikā. Ir jāizstrādā harmonizētu prasību kopums, kas reglamentētu šādu informācijas apmaiņu starp operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu un verificētāju visā procesā.
(12)
Visas verifikācijas darbības verifikācijas procesā ir savstarpēji saistītas un ir jāpabeidz, verificētājam izsniedzot verifikācijas ziņojumu, kurā ir iekļauts verifikācijas atzinums, kas atbilst verifikācijas novērtējuma rezultātiem. Ir jānosaka harmonizētas prasības attiecībā uz verifikācijas ziņojumiem un verifikācijas darbību veikšanu, lai nodrošinātu, ka verifikācijas ziņojumi un verifikācijas darbības dalībvalstīs atbilst vienādiem standartiem.
(13)
Analīze par paziņoto datu atkarību no nepatiesiem apgalvojumiem, kas varētu būt būtiski, ir svarīga verifikācijas procesa daļa, kura nosaka, kā verificētājam jāveic verifikācijas darbības. Tāpēc katrs verifikācijas procesa elements ir cieši saistīts ar analīzes rezultātiem attiecībā uz šo nepatieso apgalvojumu risku.
(14)
Jāparedz īpaši noteikumi gaisa kuģu operatoru ziņojumu verifikācijai un to objektu operatoru ziņojumu verifikācijai, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/31/EK par oglekļa dioksīda ģeoloģisko uzglabāšanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 85/337/EEK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 2000/60/EK, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK, 2008/1/EK un Regulā (EK) Nr. 1013/2006 (8).
(15)
Pareiza un efektīva operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņošana par siltumnīcefekta gāzu emisijām ir būtiska Direktīvas 2003/87/EK īstenošanai. Lai nodrošinātu, ka monitoringa un ziņošanas process notiek pienācīgi, verifikācijas darbību ietvaros verificētājam ir jāsekmē operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta darbības nepārtraukta pilnveidošana.
(16)
Veikt verifikācijas darbības un izsniegt verifikācijas ziņojumus drīkst vienīgi verificētāji un to personāls, kuri ir kompetenti to darīt. Verificētājiem jāievieš un pastāvīgi jāuzlabo iekšējie procesi, kas nodrošina, ka viss verifikācijas darbībās iesaistītais personāls ir kompetents veikt tiem uzticētos uzdevumus. Visās dalībvalstīs jābūt vienādiem pārbaudāmiem, objektīviem un pārredzamiem kritērijiem, kurus piemēro, lai noteiktu, vai verificētājs ir kompetents.
(17)
Valsts akreditācijas struktūrai, kuru izveido atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 765/2008, jābūt pilnvarotai akreditēt un izsniegt autoritatīvu apliecinājumu par verificētāja kompetenci verifikācijas darbību veikšanai saskaņā ar šo regulu, pieņemt administratīvus pasākumus un uzraudzīt verificētājus.
(18)
Dalībvalstij, kura uzskata, ka nav ekonomiski izdevīgi vai ilgtspējīgi izveidot valsts akreditācijas struktūru vai veikt akreditāciju, jāļauj izmantot citas dalībvalsts valsts akreditācijas struktūru. Veikt akreditācijas darbības atbilstoši šai regulai jāļauj tikai valsts akreditācijas struktūrām, kurās sekmīgi veikta salīdzinošā pārskatīšana, kuru organizējusi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu atzītā struktūra.
(19)
Ir jāpieņem, ka valsts akreditācijas struktūras, kuras pierāda atbilstību šai regulai un kurās sekmīgi veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu atzītās struktūras organizētā salīdzinošā pārskatīšana, izpilda valsts akreditācijas struktūrām izvirzītās procedūras prasības, piemēram, prasības par valsts akreditācijas struktūras struktūru, kompetences novērtēšanas procesa izveidi, vajadzīgo procedūru un vadības sistēmas ieviešanu un pasākumu noteikšanu iegūtās informācijas konfidencialitātes nodrošināšanai, un tās jāatbrīvo no jaunas salīdzinošās pārskatīšanas pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu (9) vides informācija, kas iekļauta pārvaldes iestāžu rīcībā esošajos verificētajos operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumos, ir jāpublisko pārredzamības nodrošināšanas nolūkos, ievērojot noteiktas konfidencialitātes prasības.
(20)
Efektīva valsts akreditācijas struktūru vai attiecīgā gadījumā citu valsts iestāžu un kompetento iestāžu sadarbība ir būtiska pareizai siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas darbībai un verifikācijas kvalitātes uzraudzībai. Pārredzamības labad jāpanāk, lai valsts akreditācijas struktūras vai attiecīgā gadījumā citas valsts iestādes un kompetentās iestādes izveido efektīvus informācijas apmaiņas paņēmienus. Informācijas apmaiņa kompetento iestāžu starpā, kā arī starp kompetentajām iestādēm un valsts akreditācijas struktūrām ir jāreglamentē ar visstingrākajām konfidencialitātes un profesionālā noslēpuma garantijām un jāveic atbilstoši piemērojamiem valsts un Savienības tiesību aktiem.
(21)
Šajā regulā noteiktie pasākumi atbilst Klimata pārmaiņu komitejas atzinumam,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Šī regula paredz noteikumus atbilstīgi Direktīvai 2003/87/EK iesniegto ziņojumu verifikācijai un verificētāju akreditācijai un uzraudzībai.
Neskarot Regulu (EK) Nr. 765/2008, šī regula paredz arī noteikumus verificētāju savstarpējai atzīšanai un valsts akreditācijas struktūru salīdzinošajai pārskatīšanai (vienādranga izvērtēšanai) saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 15. pantu.
2. pants
Darbības joma
Šo regulu piemēro to siltumnīcefekta gāzu emisiju un tonnkilometru datu verifikācijai, kas attiecas uz laiku no 2013. gada 1. janvāra un paziņoti saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 14. pantu.
3. pants
Definīcijas
Papildus definīcijām, kas noteiktas Direktīvas 2003/87/EK 3. pantā un Regulas (ES) Nr. 601/2012 3. pantā, šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“nekonstatēšanas risks” ir risks, ka verificētājs nekonstatēs būtiski nepatiesus apgalvojumus;
2)
“akreditācija” ir valsts akreditācijas struktūras apliecinājums, ka verificētājs atbilst harmonizēto standartu prasībām Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 9. punkta nozīmē un šajā regulā noteiktajām prasībām, lai varētu veikt operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu verifikāciju atbilstīgi šai regulai;
3)
“verificētājs” ir juridiska persona vai cita juridiska vienība, kas veic verifikācijas darbības saskaņā ar šo regulu un ko akreditējusi valsts akreditācijas struktūra saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 un šo regulu, vai citādi pilnvarota fiziska persona, neskarot minētās regulas 5. panta 2. punktu, laikā, kad tiek izdots verifikācijas ziņojums;
4)
“verifikācija” ir darbības, ko veic verificētājs, lai izsniegtu verifikācijas ziņojumu saskaņā ar šo regulu;
5)
“būtiski nepatiess apgalvojums” ir nepatiess apgalvojums, kas pēc verificētāja atzinuma atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem pārsniedz būtiskuma līmeni vai varētu ietekmēt kompetentās iestādes attieksmi pret operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu;
6)
“operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums” ir gada emisiju ziņojums, ko iesniedz operators vai gaisa kuģa ekspluatants saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 14. panta 3. punktu, vai tonnkilometru ziņojums, ko iesniedz gaisa kuģa ekspluatants, lai pieteiktos uz kvotu sadali atbilstoši minētās direktīvas 3.e un 3.f pantam;
7)
“akreditācijas joma” ir I pielikumā minētās darbības, kuru akreditācija tiek lūgta vai kuras jau ir akreditētas;
8)
“kompetence” ir spēja izmantot zināšanas un prasmes, lai veiktu kādu darbību;
9)
“būtiskuma līmenis” ir kvantitatīvs slieksnis vai robežvērtība, kuru pārsniedzot, nepatiesus apgalvojumus atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem verificētājs uzskata par būtiskiem;
10)
“kontroles sistēma” ir operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta riska novērtējums un visu kontroles darbību kopums, ieskaitot to nepārtrauktu pārvaldību, kuru operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir izveidojis, dokumentējis, ieviesis un uzturējis saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 58. pantu;
11)
“kontroles darbības” ir jebkura rīcība vai pasākumi, kurus operators vai gaisa kuģa ekspluatants veicis, lai mazinātu raksturīgos riskus;
12)
“neatbilstība” nozīmē vienu no turpmāk minētā:
(a)
operatora emisiju ziņojuma verificēšanas nolūkā - operatora darbība vai bezdarbība, kas ir pretrunā siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujai un kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna prasībām;
(b)
gaisa kuģa ekspluatanta emisiju ziņojuma vai tonnkilometru ziņojuma verificēšanas nolūkā - gaisa kuģa ekspluatanta darbība vai bezdarbība, kas ir pretrunā kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna prasībām;
(c)
akreditācijas nolūkā atbilstīgi IV nodaļai - verificētāja darbība vai bezdarbība, kas ir pretrunā šīs regulas prasībām;
13)
“objekts” gaisa kuģa ekspluatanta emisiju vai tonnkilometru ziņojuma verifikācijas nolūkā ir vietas, kur tiek noteikts un pārvaldīts monitoringa process, ieskaitot vietas, kur tiek kontrolēti un uzglabāti attiecīgie dati un informācija;
14)
“kontroles vide” ir vide, kurā darbojas iekšējās kontroles sistēma un tiek veikta vispārējā operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta pārvaldes darbība, lai nodrošinātu informētību par šo iekšējās kontroles sistēmu;
15)
“raksturīgais risks” ir operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma parametra atkarība no nepatiesiem apgalvojumiem, kas varētu būt būtiski atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem, pirms tiek ņemta vērā attiecīgo kontroles darbību ietekme;
16)
“kontroles risks” ir operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma parametra atkarība no nepatiesiem apgalvojumiem, kas varētu būt būtiski atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem, ko kontroles sistēma laikus nenovērš vai nekonstatē un neizlabo;
17)
“verifikācijas risks” ir risks, ko nosaka raksturīgais, kontroles risks un nekonstatēšanas risks, ka verificētājs sniedz neatbilstošu verifikācijas atzinumu, ja operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā ir būtiski nepatiesi apgalvojumi;
18)
“pamatota pārliecība” ir augsta, bet ne absolūta pārliecība, kas apstiprinoši izteikta verifikācijas atzinumā par to, ka verificējamais operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums nesatur būtiski nepatiesus apgalvojumus;
19)
“analītiskas procedūras” ir analīze, kurā tiek novērtētas svārstības un tendences datos, ieskaitot sakarības datos, kas ir pretrunā ar citu attiecīgo informāciju vai atšķiras no prognozētajiem lielumiem;
20)
“iekšējā verifikācijas dokumentācija” ir visa iekšējā dokumentācija, ko verificētājs ir savācis, lai reģistrētu visus apliecinošos dokumentus un pamatotu darbības, kas tiek veiktas, lai verificētu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu;
21)
“ES ETS galvenais auditors” ir ES ETS auditors, kura uzdevums ir vadīt un pārraudzīt verifikācijas komandu un kurš atbild par operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikācijas veikšanu un ziņojuma sagatavošanu;
22)
“ES ETS auditors” ir atsevišķs verifikācijas komandas loceklis, kurš atbild par operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju un kurš nav ES ETS galvenais auditors;
23)
“tehniskais eksperts” ir persona, kurai ir padziļinātas zināšanas un specializācija konkrētā jomā, kas nepieciešama verifikācijas darbību veikšanai III nodaļas nolūkā un akreditācijas darbību veikšanai V nodaļas nolūkā;
24)
“pārliecības līmenis” ir verificētāja verifikācijas ziņojumā paustā pārliecības pakāpe, pamatojoties uz mērķi samazināt verifikācijas risku saskaņā ar verifikācijas uzdevuma apstākļiem;
25)
“vērtētājs” ir persona, kuru valsts akreditācijas struktūra ieceļ, lai individuāli vai vērtēšanas komandas sastāvā novērtētu verificētāju atbilstoši šai regulai;
26)
“galvenais vērtētājs” ir vērtētājs, kas kopumā atbild par verificētāja novērtējumu saskaņā ar šo regulu;
27)
“nepatiess paziņojums” ir nepilnīgi, sagrozīti vai kļūdaini operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta sniegtie dati, neņemot vērā pieļaujamās nenoteiktības saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 12. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
4. pants
Atbilstības prezumpcija
Ja verificētājs pierāda tā atbilstību kritērijiem, kas noteikti attiecīgajos harmonizētajos standartos Regulas (EK) Nr. 765/2008 2. panta 9. punkta nozīmē vai to daļās, uz kuriem atsauces publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, to uzskata par atbilstīgu šīs regulas II un III nodaļas prasībām, ciktāl piemērojamie harmonizētie standarti attiecas uz šīm prasībām.
5. pants
Vispārējā akreditācijas sistēma
Ja šajā regulā nav noteikti īpaši noteikumi par valsts akreditācijas struktūru sastāvu vai par darbībām un prasībām, kas saistītas ar akreditāciju, piemēro attiecīgos Regulas (EK) Nr. 765/2008 noteikumus.
II NODAĻA
VERIFIKĀCIJA
6. pants
Verifikācijas uzticamība
Verificēts emisiju ziņojums lietotājiem ir uzticams. Tas patiesi atspoguļo to, kas tajā jāuzrāda vai kā uzrādīšanu var pamatoti sagaidīt.
Emisijas ziņojumu verifikācijas process ir efektīvs un drošs līdzeklis, kas papildina kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles procedūras, sniedzot informāciju, ko operators vai gaisa kuģa ekspluatants var izmantot emisiju monitoringa un ziņošanas pilnveidošanai.
7. pants
Verificētāja vispārīgie pienākumi
1. Verificētājs veic šajā nodaļā paredzēto verifikāciju un darbības, lai sagatavotu verifikācijas ziņojumu, ar pamatotu pārliecību secinot, ka operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā nav būtiski nepatiesu apgalvojumu.
2. Verificētājs plāno un veic verifikāciju ar profesionālu piesardzību, atzīstot, ka var pastāvēt apstākļi, kuru dēļ operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā ietvertā informācija var saturēt būtiski nepatiesus apgalvojumus.
3. Verificētājam verifikācija jāveic sabiedrības interesēs, neatkarīgi no operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta un kompetentajām iestādēm, kas atbild par Direktīvu 2003/87/EK.
4. Verificētājs verifikācijas laikā novērtē, vai
a)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums ir pilnīgs un atbilst Regulas (ES) Nr. 601/2012 X pielikumā noteiktajām prasībām;
b)
operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir rīkojies saskaņā ar siltumnīcefekta gāzu emisijas atļaujas un kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna prasībām, ja tiek veikta operatora emisiju ziņojuma verifikācija, un saskaņā ar kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna prasībām, ja tiek veikta gaisa kuģa ekspluatanta emisiju vai tonnkilometru ziņojuma verifikācija;
c)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma dati nesatur būtiski nepatiesus apgalvojumus;
d)
var sniegt informāciju, kas pamato operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta datu plūsmas darbības, kontroles sistēmu un saistītās procedūras monitoringa un ziņojumu sagatavošanas uzlabošanai.
Šī punkta c) apakšpunkta nolūkā verificētājs iegūst skaidrus un objektīvus pierādījumus no operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta, kas pamato paziņotās kopējās emisijas vai tonnkilometrus, ņemot vērā visu pārējo informāciju, kas sniegta operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā.
5. Ja verificētājs konstatē, ka operators vai gaisa kuģa ekspluatants neievēro Regulu (ES) Nr. 601/2012, verificētājs iekļauj šo neatbilstību verifikācijas ziņojumā arī tad, ja kompetentā iestāde ir apstiprinājusi attiecīgo monitoringa plānu.
6. Ja kompetentā iestāde nav apstiprinājusi monitoringa plānu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 601/2012 11. pantam, ja tas ir nepilnīgs vai pārskata perioda laikā ir notikušas Regulas (ES) Nr. 601/2012 15. panta 3. vai 4. punktā minētās nozīmīgas izmaiņas, kuras kompetentā iestāde nav atbilstoši apstiprinājusi, verificētājs iesaka operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam iegūt nepieciešamo apstiprinājumu no kompetentās iestādes.
Pēc apstiprinājuma saņemšanas no kompetentās iestādes verificētājs turpina, atkārto vai attiecīgi pielāgo verifikācijas darbības.
Ja apstiprinājums nav saņemts pirms verifikācijas ziņojuma izsniegšanas, verificētājs to norāda verifikācijas ziņojumā.
8. pants
Pirmslīguma posma pienākumi
1. Pirms iesaistīšanās verifikācijas darbā verificētājs iegūst pienācīgu izpratni par operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu un novērtē savas spējas veikt verifikāciju. Šajā nolūkā verificētājs vismaz
a)
novērtē riskus, kas saistīti ar operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju saskaņā ar šo regulu;
b)
izskata operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta sniegto informāciju, lai noteiktu verifikācijas apjomu;
c)
novērtē, vai verifikācijas darbs ietilpst verificētāja akreditācijas jomā;
d)
novērtē, vai verificētājam ir nepieciešamā kompetence, personāls un resursi tādas verifikācijas komandas izveidei, kas spētu izprast attiecīgās sarežģītības iekārtu vai gaisa kuģa ekspluatanta un flotes darbību, kā arī to, vai verificētājs spēj sekmīgi pabeigt verifikācijas darbības noteiktajā laikā;
e)
novērtē, vai verificētājs spēj nodrošināt, ka potenciālajai verifikācijas komandai ir konkrētā operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta verifikācijas veikšanai nepieciešamā kompetence un personas;
f)
katram pieprasītajam verifikācijas darbam nosaka laiku, kas vajadzīgs pienācīgai verifikācijas veikšanai.
2. Operators vai gaisa kuģa ekspluatants sniedz verificētājam visu attiecīgo informāciju, kas ļauj verificētājam veikt 1. punktā minētās darbības.
9. pants
Vajadzīgais laiks
1. Nosakot vajadzīgo laiku 8. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētajam verifikācijas darbam, verificētājs ņem vērā vismaz
a)
iekārtas vai gaisa kuģa ekspluatanta darbību un flotes sarežģītību;
b)
informācijas līmeni un kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna sarežģītību;
c)
nepieciešamo būtiskuma līmeni;
d)
datu plūsmas darbību sarežģītību un pilnīgumu un operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta kontroles sistēmu;
e)
ar siltumnīcefekta gāzu emisiju vai tonnkilometru datiem saistītās informācijas un datu atrašanās vietu.
2. Verificētājs nodrošina, ka verifikācijas līgumā tiek paredzēta iespēja papildus līgumā paredzētajam laikam rēķinā iekļaut papildu laiku, ja tiek konstatēts, ka stratēģiskajai analīzei, riska analīzei vai verifikācijas darbībām šāds papildu laiks ir vajadzīgs. Situācijas, kur var izmantot papildu laiku, ir vismaz šādas:
a)
verifikācijas laikā, ja atklājas, ka operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta datu plūsmas darbības, kontroles darbības vai loģistika ir sarežģītāka, nekā sākotnēji paredzēts;
b)
ja verifikācijas laikā verificētājs datu kopās atklāj nepatiesus apgalvojumus, neatbilstības, nepietiekamus datus vai kļūdas.
3. Verificētājs norāda atvēlēto laiku iekšējā verifikācijas dokumentācijā.
10. pants
Informācija no operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta
1. Pirms stratēģiskās analīzes un citā verifikācijas veikšanas laikā operators vai gaisa kuģa ekspluatants verificētājam uzrāda visus šādus dokumentus:
a)
operatora siltumnīcefekta gāzu emisijas atļauju, ja tiek veikta operatora emisiju ziņojuma verifikācija;
b)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta monitoringa plāna jaunāko versiju, kā arī citas attiecīgās kompetentās iestādes apstiprinātās monitoringa plāna versijas un apstiprinājuma pierādījumu;
c)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta datu plūsmas darbību aprakstu;
d)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta riska novērtējumu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 601/2012 58. panta 2. punkta a) apakšpunktā, un vispārējās kontroles sistēmas pārskatu;
e)
kompetentās iestādes apstiprinātajā monitoringa plānā minētās procedūras, ieskaitot datu plūsmas darbību un kontroles darbību procedūras;
f)
attiecīgi operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta gada emisiju vai tonnkilometru ziņojumu;
g)
attiecīgā gadījumā Regulas (ES) Nr. 601/2012 33. pantā minēto operatora paraugu ņemšanas plānu, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde;
h)
ja pārskata periodā monitoringa plāns ir grozīts, dokumentu, kurā reģistrētas visas šīs izmaiņas atbilstoši Regulas (ES) Nr. 601/2012 16. panta 3. punktam;
i)
attiecīgā gadījumā Regulas (ES) Nr. 601/2012 69. panta 4. punktā minēto ziņojumu;
j)
iepriekšējā gada verifikācijas ziņojumu, ja verificētājs iepriekšējā gadā neveica konkrētā operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta verifikāciju;
k)
visu attiecīgo saraksti ar kompetento iestādi, jo īpaši informāciju, kas attiecas uz paziņojumiem par izmaiņām monitoringa plānā;
l)
informāciju par datubāzēm un datu avotiem, kurus izmanto monitoringa un ziņojumu sagatavošanas nolūkos, tostarp Eirokontroles datiem;
m)
ja verifikācija attiecas uz emisiju ziņojumu par iekārtu, kas veic ģeoloģisko siltumnīcefekta gāzu uzglabāšanu atļautā uzglabāšanas vietā saskaņā ar Direktīvu 2009/31/EK, minētajā direktīvā paredzēto monitoringa plānu un minētās direktīvas 14. pantā pieprasītos ziņojumus, kas aptver vismaz verificējamā emisiju ziņojuma pārskata periodu;
n)
attiecīgā gadījumā kompetentās iestādes apstiprinājumu neveikt iekārtu apmeklējumus uz vietas atbilstīgi 31. panta 1. punktam;
o)
jebkuru citu būtisku informāciju, kas nepieciešama verifikācijas plānošanai un veikšanai.
2. Pirms verificētājs izsniedz verifikācijas ziņojumu, operators vai gaisa kuģa ekspluatants iesniedz verificētājam galīgu, apstiprinātu un iekšējā līmenī validētu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu.
11. pants
Stratēģiskā analīze
1. Verifikācijas sākumā verificētājs novērtē verifikācijas uzdevumu paredzamo raksturu, apjomu un sarežģītību, veicot visu to darbību stratēģisko analīzi, kuras attiecas uz iekārtu vai gaisa kuģa ekspluatantu.
2. Lai izprastu darbības, ko veic iekārta vai gaisa kuģa ekspluatants, verificētājs apkopo un izskata informāciju, kas nepieciešama, lai novērtētu, vai verifikācijas komanda ir pietiekami kompetenta verifikācijas veikšanai, noteiktu, vai līgumā norādītais vajadzīgais laiks ir pareizi noteikts, un nodrošinātu, ka verificētājs spēj veikt nepieciešamo riska analīzi. Šajā informācijā iekļauj vismaz
a)
informāciju, kas minēta 10. panta 1. punktā;
b)
nepieciešamo būtiskuma līmeni;
c)
iepriekšējos gados veiktajā verifikācijā iegūto informāciju, ja verificētājs veic verifikāciju tam pašam operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam.
3. Izskatot 2. punktā minēto informāciju, verificētājs novērtē vismaz šādus aspektus:
a)
operatora emisiju ziņojuma verifikācijas nolūkā - iekārtu kategoriju atbilstoši Regulas (ES) Nr. 601/2012 19. pantam un iekārtā veiktās darbības;
b)
gaisa kuģa ekspluatanta emisiju vai tonnkilometru ziņojuma verifikācijas nolūkā - gaisa kuģa ekspluatanta lielumu un veidu, informācijas atrašanos dažādās vietās, kā arī lidojumu skaitu un veidu;
c)
kompetentās iestādes apstiprināto monitoringa plānu, kā arī šajā monitoringa plānā izklāstīto monitoringa metodoloģiju;
d)
emisijas avotu un avotu plūsmu raksturu, apjomu un sarežģītību, kā arī aprīkojumu un procesus, ar kuru palīdzību iegūti dati par emisijām un tonnkilometriem, ieskaitot monitoringa plānā aprakstītās mērierīces, aprēķina koeficientu izcelsmi un pielietojumu, kā arī citus primāros datu avotus;
e)
datu plūsmas darbības, kontroles sistēmu un kontroles vidi.
4. Veicot stratēģisko analīzi, verificētājs pārbauda vismaz šādus aspektus:
a)
vai uzrādītais monitoringa plāns ir pēdējā kompetentās iestādes apstiprinātā versija;
b)
vai pārskata periodā monitoringa plānā ir notikušas izmaiņas;
c)
vai šīs izmaiņas ir paziņotas kompetentajai iestādei saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 15. panta 1. punktu vai 23. pantu, vai tos kompetentā iestāde ir apstiprinājusi saskaņā ar minētās regulas 15. panta 2. punktu.
12. pants
Riska analīze
1. Lai izveidotu, plānotu un īstenotu efektīvu verifikāciju, verificētājs nosaka un analizē šādus elementus:
a)
raksturīgos riskus;
b)
kontroles darbības;
c)
ja ir īstenotas b) apakšpunktā minētās kontroles darbības, kontroles riskus attiecībā uz šo kontroles darbību efektivitāti.
2. Nosakot un analizējot 1. punktā minētos elementus, verificētājs ņem vērā vismaz
a)
11. panta 1. punktā minētās stratēģiskās analīzes konstatējumus;
b)
informāciju, kas minēta 10. panta 1. punktā un 11. panta 2. punkta c) apakšpunktā;
c)
būtiskuma līmeni, kas minēts 11. panta 2. punkta b) apakšpunktā.
3. Ja verificētājs ir atzinis, ka operators vai gaisa kuģa ekspluatants nav savā riska novērtējumā noteicis attiecīgos raksturīgos riskus un kontroles riskus, verificētājs par to informē operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu.
4. Attiecīgā gadījumā atbilstoši verifikācijas laikā iegūtajai informācijai verificētājs pārskata riska analīzi un maina vai atkārto veicamās verifikācijas darbības.
13. pants
Verifikācijas plāns
1. Verificētājs sastāda verifikācijas plānu atbilstoši stratēģiskās analīzes un riska analīzes laikā iegūtajai informācijai un noteiktajiem riskiem, un tas ietver vismaz
a)
verifikācijas programmu, kur aprakstīts verifikācijas darbību raksturs un apjoms, kā arī laiks un veids, kādā šīs darbības veicamas;
b)
testēšanas plānu, kas nosaka kontroles darbību, kā arī kontroles darbību procedūru testēšanas apjomu un metodes;
c)
datu paraugu ņemšanas plānu, kas nosaka datu paraugu ņemšanas apjomu un metodes saistībā ar datu punktiem, kas pamato kopējās emisijas operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta emisiju ziņojumā vai kopējos tonnkilometrus gaisa kuģa ekspluatanta tonnkilometru ziņojumā.
2. Verificētājs sastāda 1. punkta b) apakšpunktā minēto testēšanas plānu tā, lai verificētājs varētu noteikt, cik lielā mērā uz attiecīgajām kontroles darbībām var paļauties, novērtējot atbilstību 7. panta 4. punkta b) apakšpunktā minētajām prasībām.
Nosakot paraugu lielumu un paraugu ņemšanas darbības kontroles darbību testēšanai, verificētājs ņem vērā šādus elementus:
a)
raksturīgos riskus;
b)
kontroles vidi;
c)
attiecīgās kontroles darbības;
d)
nepieciešamību sniegt verifikācijas atzinumu ar pamatotu pārliecību.
3. Nosakot paraugu lielumu un paraugu ņemšanas darbības datu paraugu ņemšanai, kas minēta 1. punkta c) apakšpunktā, verificētājs ņem vērā šādus elementus:
a)
raksturīgos riskus un kontroles riskus;
b)
analītisko procedūru rezultātus;
c)
nepieciešamību sniegt verifikācijas atzinumu ar pamatotu pārliecību;
d)
būtiskuma līmeni;
e)
atsevišķa datu elementa devuma būtiskumu vispārējā datu kopā.
4. Verificētājs sastāda un īsteno verifikācijas plānu, tādējādi samazinot verifikācijas risku līdz pieņemamam līmenim, lai iegūtu pamatotu pārliecību, ka operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums neietver būtiski nepatiesus apgalvojumus.
5. Verificētājs atjaunina riska analīzi un verifikācijas plānu un pielāgo verifikācijas darbības verifikācijas laikā, ja tiek konstatēti papildu riski, kas jāsamazina, vai ja faktiskais risks ir mazāks par sākotnēji prognozēto.
14. pants
Verifikācijas darbības
Verificētājs īsteno verifikācijas plānu un, balstoties uz riska analīzi, pārbauda kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna īstenošanu.
Šajā nolūkā verificētājs veic vismaz substantīvo testēšanu, ko veido analītiskās procedūras, datu verifikācija un monitoringa metodikas pārbaude, un pārbauda
a)
datu plūsmas darbības un datu plūsmā izmantotās sistēmas, ieskaitot informācijas tehnoloģiju sistēmas;
b)
vai operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta kontroles darbības ir atbilstoši dokumentētas, īstenotas, uzturētas un spēj mazināt raksturīgos riskus;
c)
vai monitoringa plānā izklāstītās procedūras spēj mazināt raksturīgos riskus un kontroles riskus un vai procedūras ir īstenotas, pietiekami dokumentētas un pienācīgi uzturētas.
Otrās daļas a) punkta nolūkā verificētājs izseko datu plūsmai atbilstoši datu plūsmas darbību secībai un mijiedarbībai no primārā datu avota līdz operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma sastādīšanai.
15. pants
Analītiskās procedūras
1. Verificētājs izmanto analītiskās procedūras, lai novērtētu datu ticamību un pilnīgumu, ja raksturīgie riski, kontroles riski un operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta kontroles darbību piemērotība norāda uz nepieciešamību izmantot šādas analītiskās procedūras.
2. Veicot 1. punktā minētās analītiskās procedūras, verificētājs novērtē ziņojumā iekļautos datus, lai noteiktu potenciālās riska jomas un pēc tam validētu un pielāgotu plānotās verifikācijas darbības. Verificētājs veic vismaz šo:
a)
novērtē svārstību un tendenču ticamību laika gaitā vai starp salīdzināmām vienībām;
b)
nosaka izlecošas vērtības, negaidītus datus un datu trūkumu.
3. Piemērojot 1. punktā minētās analītiskās procedūras, verificētājs veic šādas procedūras:
a)
sākotnējās analītiskās procedūras ar apkopotajiem datiem, pirms tiek veiktas 14. pantā minētās darbības, lai izprastu ziņojumā ietverto datu raksturu, sarežģītību un atbilstību;
b)
substantīvas analītiskas procedūras ar apkopotajiem datiem un šos datus pamatojošiem datu punktiem, lai noteiktu potenciālas strukturālas kļūdas un izlecošas vērtības;
c)
noslēguma analītiskās procedūras ar apkopotajiem datiem, lai nodrošinātu, ka visas verifikācijas procesā atklātās kļūdas ir pareizi novērstas.
4. Ja verificētājs atklāj izlecošas vērtības, svārstības, tendences, trūkstošus datus vai datus, kas neatbilst citai attiecīgajai informācijai vai ievērojami atšķiras no prognozētajiem lielumiem vai attiecībām, verificētājs prasa paskaidrojumus no operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta, ko pamato ar attiecīgiem papildu pierādījumiem.
Balstoties uz sniegtajiem paskaidrojumiem un papildu pierādījumiem, verificētājs novērtē ietekmi uz verifikācijas plānu un veicamajām verifikācijas darbībām.
16. pants
Datu verifikācija
1. Verificētājs verificē operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā sniegtos datus, veicot detalizētu datu testēšanu, tostarp izsekojot datus līdz primārajam datu avotam, salīdzinot datus ar ārējiem datu avotiem, veicot to saskaņošanu, pārbaudot attiecīgo datu robežvērtības un veicot pārrēķinus.
2. Datu verifikācijas ietvaros, kas minēta 1. punktā, un ņemot vērā apstiprināto monitoringa plānu, tostarp šajā plānā aprakstītās procedūras, verificētājs pārbauda:
a)
operatora emisiju ziņojuma verifikācijas nolūkā - iekārtas robežas;
b)
operatora emisiju ziņojuma verifikācijas nolūkā - avota plūsmu un emisiju avotu pilnīgumu, kā aprakstīts kompetentās iestādes apstiprinātajā monitoringa plānā;
c)
gaisa kuģa ekspluatanta emisiju ziņojuma un tonnkilometru ziņojuma verifikācijas nolūkā - Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā uzskaitītajās aviācijas darbībās ietilpstošo lidojumu pilnīgumu, par kuriem gaisa kuģa ekspluatants atbild, un attiecīgi emisiju datu un tonnkilometru datu pilnīgumu;
d)
gaisa kuģa ekspluatanta emisiju ziņojuma un tonnkilometru ziņojuma verifikācijas nolūkā - konsekvenci starp paziņotajiem datiem un masas un līdzsvara dokumentāciju;
e)
gaisa kuģa ekspluatanta emisiju ziņojuma verifikācijas nolūkā - konsekvenci starp kopējā degvielas patēriņa datiem un datiem par aviācijas darbības veicošajam gaisa kuģim iegādāto vai kā citādi piegādāto degvielu;
f)
konsekvenci starp apkopotajiem paziņotajiem datiem operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā un primārā avota datiem;
g)
ja operators izmanto uz mērījumiem balstītu metodiku, kas minēta Regulas (ES) Nr. 601/2012 21. panta 1. punktā, izmērītos lielumus, izmantojot aprēķinu rezultātus, ko operators veicis saskaņā ar minētās regulas 46. pantu;
h)
datu ticamību un pareizību.
3. Lai pārbaudītu 2. punkta c) apakšpunktā minēto lidojumu pilnīgumu, verificētājs izmanto gaisa kuģa ekspluatanta gaisa satiksmes datus, tostarp datus, ko apkopojusi Eirokontrole vai citas attiecīgas iestādes, kuras var apstrādāt gaisa satiksmes informāciju, piemēram, to, kas pieejama Eirokontrolei.
17. pants
Monitoringa metodoloģijas pareiza pielietojuma verifikācija
1. Verificētājs pārbauda monitoringa metodoloģijas pareizu pielietojumu un īstenošanu saskaņā ar kompetentās iestādes apstiprināto monitoringa plānu, tostarp šīs monitoringa metodoloģijas konkrētus elementus.
2. Operatora emisiju ziņojuma verificēšanas vajadzībām verificētājs pārbauda Regulas (ES) Nr. 601/2012 33. pantā minētā un kompetentās iestādes apstiprinātā paraugu ņemšanas plāna pareizu pielietojumu un īstenošanu.
3. Ja CO2 tiek pārvietots saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 48. un 49. pantu un pārvietoto CO2 mēra gan ar izdevēju, gan ar saņēmēju iekārtu, verificētājs pārbauda, vai atšķirības starp mērījumu vērtībām abās iekārtās var izskaidrot ar mērīšanas sistēmu nenoteiktību un vai abu iekārtu emisiju ziņojumos ir izmantota pareiza mērījumu vērtību vidējā aritmētiskā vērtība;
Ja atšķirības starp mērījumu vērtībām abās iekārtās nevar izskaidrot ar mērīšanas sistēmu nenoteiktību, verificētājs pārbauda, vai ir veiktas korekcijas, lai izlīdzinātu atšķirības starp mērījumu vērtībām, vai šīs korekcijas bijuši konservatīvas un vai kompetentā iestāde ir šādas korekcijas apstiprinājusi.
4. Ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 12. panta 3. punktu operatoriem ir jāiekļauj papildu elementi monitoringa plānā, lai izpildītu Komisijas Lēmuma 2011/278/ES (10) 24. panta 1. punkta prasības, verificētājs pārbauda, vai minētās regulas 12. panta 3. punktā noteiktās procedūras tiek pareizi pielietotas un īstenotas. Tādējādi verificētājs arī pārbauda, vai operators līdz pārskata perioda 31. decembrim ir kompetentajai iestādei iesniedzis informāciju par visām plānotajām izmaiņām vai veiktajām izmaiņām iekārtas jaudā, darbības līmenī un darbībā.
18. pants
Trūkstošiem datiem pielietoto metožu verifikācija
1. Ja ir izmantotas kompetentās iestādes apstiprinātajā monitoringa plānā izklāstītās metodes, lai papildinātu trūkstošos datus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 65. pantu, verificētājs pārbauda, vai izmantotās metodes bija atbilstošas konkrētajai situācijai un vai tās tika pareizi pielietotas.
Ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir saņēmis kompetentās iestādes apstiprinājumu citu metožu izmantošanai, nevis to, kas minētas pirmajā daļā, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 65. pantu, verificētājs pārbauda, vai apstiprinātā pieeja ir pareizi piemērota un atbilstoši dokumentēta.
Ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants nevar laikus saņemt šādu apstiprinājumu, verificētājs pārbauda, vai pieeja, ko operators vai gaisa kuģa ekspluatants izmanto, lai iegūtu trūkstošos datus, nodrošina to, ka netiek aprēķinātas pārāk mazas emisijas un ka šī pieeja nerada būtiski nepatiesus apgalvojumus.
2. Verificētājs pārbauda, vai operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta īstenotās kontroles darbības, lai nepieļautu datu trūkuma rašanos, kā minēts Regulas (ES) Nr. 601/2012 65. panta 1. punktā, ir efektīvas.
19. pants
Nenoteiktības novērtējums
1. Ja atbilstoši Regulai (ES) Nr. 601/2012 operatoram ir jāparāda atbilstība darbības datu un aprēķina koeficientu nenoteiktības robežvērtībām, verificētājs apstiprina nenoteiktības līmeņa aprēķināšanai izmantotās informācijas derīgumu saskaņā ar apstiprināto monitoringa plānu.
2. Ja operators pielieto monitoringa metodoloģiju, kuras pamatā netiek izmantoti līmeņi, kā minēts Regulas (ES) Nr. 601/2012 22. pantā, verificētājs pārbauda šādus visus aspektus:
a)
vai operators ir veicis nenoteiktības novērtējumu un kvantitatīvo noteikšanu, parādot, ka ir ievērota siltumnīcefekta gāzu emisijas gada līmenim noteiktā vispārējā nenoteiktības robežvērtība saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 22. panta c) punktu;
b)
nenoteiktības novērtējumam un kvantitatīvajai noteikšanai izmantotās informācijas derīgumu;
c)
vai nenoteiktības novērtējumam un kvantitatīvajai noteikšanai izmantotā vispārējā pieeja atbilst minētās regulas 22. panta b) punktam;
d)
vai ir sniegti pierādījumi tam, ka ir ievēroti minētās regulas 22. panta a) apakšpunktā izklāstītie monitoringa metodoloģijas nosacījumi.
3. Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 601/2012 gaisa kuģa ekspluatantam ir jāparāda, ka prasītās nenoteiktības robežvērtības nav pārsniegta, verificētājs pārbauda, vai ir derīga informācija, kas izmantota, lai parādītu, ka kompetentās iestādes apstiprinātajā monitoringa plānā noteiktās piemērojamās nenoteiktības robežvērtības nav pārsniegtas.
20. pants
Paraugu ņemšana
1. Pārbaudot 14. panta b) un c) punktā minēto kontroles darbību un procedūru atbilstību vai veicot 15. un 16. pantā minētās pārbaudes, verificētājs var izmantot paraugu ņemšanas metodes, kas ir piemērotas iekārtai vai gaisa kuģa ekspluatantam, ja, ņemot vērā riska analīzi, paraugu ņemšana ir pamatota.
2. Ja verificētājs paraugu ņemšanas laikā konstatē neatbilstību vai nepatiesu apgalvojumu, verificētājs pieprasa operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam izskaidrot neatbilstības vai nepatieso apgalvojumu galvenos cēloņus, lai novērtētu neatbilstības vai nepatiesā apgalvojuma ietekmi uz paziņotajiem datiem. Balstoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, verificētājs nosaka, vai ir nepieciešamas papildu verifikācijas darbības, vai ir jāpalielina paraugu ņemšanas apjoms un kura datu kopuma daļa operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam ir jāizlabo.
3. Verificētājs atspoguļo 14., 15., 16. un 17. pantā minēto pārbaužu rezultātus, ieskaitot informāciju par papildu paraugiem, iekšējā verifikācijas dokumentācijā.
21. pants
Pārbaudes objektā
1. Verifikācijas procesa gaitā verificētājs piemērotā laikā vienreiz vai vairākkārt apmeklē objektu, lai novērtētu mēraparātu un monitoringa sistēmu darbību, veiktu pārrunas, īstenotu šajā nodaļā pieprasītās darbības, kā arī apkopotu pietiekami daudz informācijas un pierādījumu, kas verificētājam ļautu noteikt, vai operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā nav būtiski nepatiesu apgalvojumu.
2. Operators vai gaisa kuģa ekspluatants nodrošina verificētājam pieeju saviem objektiem.
3. Operatora emisiju ziņojuma verifikācijas vajadzībām verificētājs izmanto pārbaudi objektā arī tādēļ, lai novērtētu iekārtu robežas, kā arī avotu plūsmu un emisijas avotu pilnīgumu.
4. Operatora emisiju ziņojuma verifikācijas vajadzībām verificētājs, pamatojoties uz riska analīzi, pieņem lēmumu, vai nepieciešams apmeklēt papildu objektus, tostarp gadījumos, ja dažas attiecīgās datu plūsmas darbības un kontroles darbības tiek veiktas citur, piemēram, uzņēmuma galvenajā mītnē un citos birojos ārpus objekta teritorijas.
22. pants
Nepatiesu apgalvojumu un neatbilstību novēršana
1. Ja verificētājs verifikācijas laikā ir konstatējis nepatiesus apgalvojumus vai neatbilstības, verificētājs par tiem laikus informē operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu un pieprasa attiecīgas korekcijas.
Operators vai gaisa kuģa ekspluatants izlabo visus tam paziņotos nepatiesos apgalvojumus vai neatbilstības.
2. Verificētājs iekšējā verifikācijas dokumentācijā dokumentē un atzīmē kā atrisinātus visus nepatiesos apgalvojumus vai neatbilstības, ko operators vai gaisa kuģa ekspluatants verifikācijas laikā ir izlabojis.
3. Ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants neizlabo nepatiesos apgalvojumus vai neatbilstības, ko tiem paziņojis verificētājs saskaņā ar 1. punktu, pirms verificētājs izdevis verifikācijas ziņojumu, verificētājs pieprasa operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam izskaidrot galvenos neatbilstības vai nepatiesa apgalvojuma cēloņus, lai novērtētu neatbilstību vai nepatiesu apgalvojumu ietekmi uz paziņotajiem datiem.
Verificētājs nosaka, vai neizlabotie nepatiesie apgalvojumi atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem būtiski ietekmē kopējos paziņotos emisiju vai tonnkilometru datus. Novērtējot nepatieso apgalvojumu būtiskumu, verificētājs ņem vērā nepatieso apgalvojumu apjomu un būtību, kā arī konkrētos to rašanās apstākļus.
Verificētājs novērtē, vai neizlabotās neatbilstības atsevišķi vai kopā ar citām neatbilstībām ietekmē paziņotos datus un vai tās rada būtiski nepatiesus apgalvojumus.
Verificētājs var uzskatīt nepatiesus apgalvojumus par būtiskiem pat tad, ja šie nepatiesie apgalvojumi, atsevišķi vai kopā ar citiem nepatiesiem apgalvojumiem, nesasniedz 23. pantā minēto būtiskuma robežvērtību, ja šādi apsvērumi ir pamatoti ar nepatieso apgalvojumu apjomu vai būtību un ar to konkrētajiem rašanās apstākļiem.
23. pants
Būtiskuma līmenis
1. Būtiskuma līmenis ir 5 % no kopējā paziņotā emisiju apjoma verifikācijas atbilstīgajā pārskata periodā attiecībā uz jebkuru no turpmāk minētā:
a)
Regulas (ES) Nr. 601/2012 19. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajām A kategorijas iekārtām un minētās regulas 19. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām B kategorijas iekārtām;
b)
gaisa kuģa ekspluatantiem, kuru gada emisijas ir vienādas vai mazākas par 500 kilotonnām fosilā CO2.
2. Būtiskuma līmenis ir 2 % no kopējā paziņotā emisiju apjoma verifikācijas atbilstīgajā pārskata periodā attiecībā uz jebkuru no turpmāk minētā:
a)
Regulas (ES) Nr. 601/2012 19. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajām C kategorijas iekārtām;
b)
gaisa kuģa ekspluatantiem, kuru gada emisijas ir lielākas par 500 kilotonnām fosilā CO2.
3. Gaisa kuģu ekspluatantu tonnkilometru ziņojumu verifikācijas vajadzībām būtiskuma līmenis ir 5 % no kopējā paziņotā tonnkilometru skaita pārskata periodā, uz kuru attiecas verifikācija.
24. pants
Verifikācijas konstatējumu sagatavošana
Pabeidzot verifikāciju un izvērtējot verifikācijas laikā iegūto informāciju, verificētājs:
a)
pārbauda operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta galīgos datus, tostarp datus, kas tika koriģēti, balstoties uz verifikācijas laikā iegūto informāciju;
b)
izskata operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta iemeslus, kāpēc pastāv atšķirības starp galīgajiem datiem un iepriekš sniegtajiem datiem;
c)
izskata iznākumu novērtēšanai, kas veikta, lai noteiktu, vai kompetentās iestādes apstiprinātais monitoringa plāns, tostarp šajā plānā aprakstītās procedūras, ir pareizi īstenots;
d)
novērtē, vai verifikācijas risks ir pieņemami neliels, lai iegūtu pamatotu pārliecību;
e)
nodrošina, ka ir savākti pietiekami pierādījumi, lai varētu sniegt verifikācijas atzinumu ar pamatotu pārliecību, ka ziņojums nesatur būtiski nepatiesus apgalvojumus;
f)
nodrošina, ka verifikācijas process ir pilnībā dokumentēts iekšējā verifikācijas dokumentācijā un ka verifikācijas ziņojumā var sniegt galīgo atzinumu.
25. pants
Neatkarīga pārskatīšana
1. Pirms verifikācijas ziņojuma izsniegšanas verificētājs iesniedz iekšējo verifikācijas dokumentāciju un verifikācijas ziņojumu neatkarīgam pārskatītājam.
2. Neatkarīgais pārskatītājs nedrīkst būt veicis nekādas verifikācijas darbības, kuras viņam jāpārskata.
3. Neatkarīgā pārskatīšana aptver visu šajā nodaļā aprakstīto un iekšējā verifikācijas dokumentācijā dokumentēto verifikācijas procesu.
Neatkarīgais pārskatītājs pārskatīšanu veic tā, lai nodrošinātu, ka verifikācijas process ir īstenots atbilstoši šai regulai, ka 40. pantā minētās verifikācijas darbību procedūras ir pareizi veiktas un ka ir piemērota pienācīga profesionālā rūpība un vērtējums.
Neatkarīgais pārskatītājs arī novērtē, vai savāktie pierādījumi ir pietiekami, lai verificētājs varētu izsniegt verifikācijas ziņojumu ar pamatotu pārliecību.
4. Ja rodas apstākļi, kuru rezultātā pēc pārskatīšanas verifikācijas ziņojumā vajadzīgas izmaiņas, neatkarīgais pārskatītājs pārskata arī šādas izmaiņas un pierādījumus.
5. Verificētājs pienācīgi pilnvaro personu verifikācijas ziņojuma autentiskuma apliecināšanai, balstoties uz neatkarīgā pārskatītāja secinājumiem un iekšējā verifikācijas dokumentācijā sniegtajiem pierādījumiem.
26. pants
Iekšējā verifikācijas dokumentācija
1. Verificētājs sagatavo un apkopo iekšējo verifikācijas dokumentāciju, kura ietver vismaz:
a)
veikto verifikāciju darbību rezultātus;
b)
stratēģisko analīzi, riska analīzi un verifikācijas plānu;
c)
pietiekamu informāciju, lai pamatotu verifikācijas atzinumu, tostarp spriedumu pamatojumus par to, vai konstatētie nepatiesie apgalvojumi būtiski ietekmē paziņotos emisiju vai tonnkilometru datus vai ne.
2. 1. punktā minēto iekšējo verifikācijas dokumentāciju sagatavo tā, lai 25. pantā minētais neatkarīgais pārskatītājs un valsts akreditācijas struktūra var novērtēt, vai verifikācija ir veikta saskaņā ar šo regulu.
Pēc verifikācijas ziņojuma autentiskuma apliecināšanas saskaņā ar 25. panta 5. punktu verificētājs ietver neatkarīgās pārskatīšanas rezultātus iekšējā verifikācijas dokumentācijā.
3. Verificētājs pēc pieprasījuma nodrošina kompetentajai iestādei piekļuvi iekšējai verifikācijas dokumentācijai, tādējādi dodot tai iespēju novērtēt verifikāciju.
27. pants
Verifikācijas ziņojums
1. Pamatojoties uz verifikācijas laikā savākto informāciju, verificētājs izsniedz operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam verifikācijas ziņojumu par katru verifikācijā ietverto emisiju ziņojumu vai tonnkilometru ziņojumu. Verifikācijas ziņojumā iekļauj vismaz vienu šādiem konstatējumiem:
a)
ziņojums ir verificēts kā apmierinošs;
b)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums satur būtiski nepatiesus apgalvojumus, kas netika izlaboti pirms verifikācijas ziņojuma izsniegšanas;
c)
verifikācijas apjoms ir pārāk ierobežots saskaņā ar 28. pantu, un verificētājs nevarēja iegūt pietiekamus pierādījumus, lai sniegtu verifikācijas atzinumu ar pamatotu pārliecību, ka ziņojumā nav būtiski nepatiesu apgalvojumu;
d)
neatbilstības atsevišķi vai kopā ar citām neatbilstībām nesniedz pietiekamu skaidrību un neļauj verificētājam secināt ar pamatotu pārliecību, ka operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumā nav būtiski nepatiesu apgalvojumu.
Pirmās daļas a) punkta nolūkā operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu var verificēt kā apmierinošu tikai tad, ja operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojums nesatur būtiski nepatiesus apgalvojumus.
2. Operators vai gaisa kuģa ekspluatants iesniedz verifikācijas ziņojumu kompetentajai iestādei kopā ar attiecīgo operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu.
3. Verifikācijas ziņojumā ir iekļauti vismaz šādi elementi:
a)
verificētā operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta nosaukums;
b)
verifikācijas mērķi;
c)
verifikācijas apjoms;
d)
norāde uz verificēto operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu;
e)
kritēriji, kas izmantoti, lai verificētu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu, tostarp vajadzības gadījumā atļauja un kompetentās iestādes apstiprinātā monitoringa plāna versijas, kā arī katra monitoringa plāna derīguma termiņš;
f)
emisiju vai tonnkilometru kopējais daudzums atbilstoši katrai Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā minētajai darbībai un katrai iekārtai vai gaisa kuģa ekspluatantam;
g)
pārskata periods, uz kuru attiecās verifikācija;
h)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta, kompetentās iestādes un verificētāja atbildība;
i)
verifikācijas atzinums;
j)
visu to konstatēto nepatieso apgalvojumu un neatbilstību apraksts, kas netika izlaboti pirms verifikācijas ziņojuma izsniegšanas;
k)
datumi, kad objekti tika apmeklēti, un apmeklējušo verificētāju vārdi;
l)
informācija par to, vai kādi objekta apmeklējumi tika atcelti, un šādas atcelšanas iemesli;
m)
visas neatbilstības Regulai (ES) Nr. 601/2012, kas konstatētas verifikācijas laikā;
n)
ja nevar laikus saņemt apstiprinājumu no kompetentās iestādes par metodi, ko izmanto, lai iegūtu trūkstošos datus atbilstoši 18. panta 1. punkta pēdējai daļai, apliecinājums, vai izmantotā metode ir konservatīva un vai tā var radīt būtiski nepatiesus apgalvojumus vai ne;
o)
ja verificētājs ir ievērojis izmaiņas jaudā, darbības līmenī un iekārtas darbībā, kas varētu ietekmēt emisiju kvotu sadali iekārtai un par kurām kompetentā iestāde nav informēta līdz pārskata perioda 31. decembrim atbilstoši Lēmuma 2011/278/ES 24. panta 1. punktam, šādu izmaiņu apraksts un attiecīgas piezīmes;
p)
vajadzības gadījumā ieteikumi uzlabojumiem;
q)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikācijā iesaistītā ES ETS galvenā auditora, neatkarīgā pārskatītāja un attiecīgā gadījumā ES ETS auditora un tehniskā eksperta vārds un uzvārds;
r)
verificētāja vārdā pilnvarotās personas vārds, uzvārds, paraksts un datums.
4. Verifikācijas ziņojumā verificētājs pietiekami sīki apraksta nepatiesus apgalvojumus un neatbilstības, lai ļautu operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam, kā arī kompetentajai iestādei izprast:
a)
nepatiesu apgalvojumu vai neatbilstību apjomu un būtību;
b)
kāpēc nepatiesam apgalvojumam ir vai nav būtiska ietekme;
c)
uz kuru operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma elementu attiecas nepatiesais apgalvojums vai uz kuru monitoringa plāna elementu attiecas neatbilstība.
5. Ja dalībvalsts pieprasa verificētājam iesniegt informāciju par verifikācijas procesu, kas ir papildus 3. punktā aprakstītajiem elementiem un nav nepieciešama, lai izprastu verifikācijas atzinumu, efektivitātes apsvērumu dēļ operators vai gaisa kuģa ekspluatants var iesniegt šo papildu informāciju kompetentajai iestādei atsevišķi no verifikācijas ziņojuma citā dienā, bet ne vēlāk kā tā paša gada 15. maijā.
28. pants
Apjoma ierobežojums
Verificētājs var secināt, ka 27. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētais verifikācijas apjoms ir pārāk ierobežots jebkurā no šādām situācijām:
a)
datu trūkums neļauj verificētājam iegūt nepieciešamos pierādījumus, lai samazinātu verifikācijas risku līdz līmenim, kāds vajadzīgs pamatotas pārliecības iegūšanai;
b)
kompetentā iestāde nav apstiprinājusi monitoringa plānu;
c)
monitoringa plāns nav pietiekami plaši aptverošs vai skaidrs, lai varētu pieņemt verifikācijas secinājumus;
d)
operators vai gaisa kuģa ekspluatants nav sniedzis pietiekamu informāciju, lai verificētājs varētu veikt verifikāciju.
29. pants
Rīcība nenovērstu nebūtisku neatbilstību gadījumā
1. Verificētājs attiecīgā gadījumā novērtē, vai operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir izlabojis verifikācijas ziņojumā aprakstītās neatbilstības, kas attiecas uz iepriekšējo monitoringa periodu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 69. panta 4. punktā izklāstītajām prasībām operatoram.
Ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants nav izlabojis šīs neatbilstības atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 601/2012 69. panta 4. punktam, verificētājs apsver, vai šī bezdarbība palielina vai var palielināt nepatiesu apgalvojumu risku.
Verificētājs norāda verifikācijas ziņojumā, vai operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir novērsis šīs neatbilstības.
2. Verificētājs norāda iekšējā verifikācijas dokumentācijā, kad un kā operators vai gaisa kuģa ekspluatants verifikācijas laikā ir novērsis konstatētās neatbilstības.
30. pants
Monitoringa un ziņošanas procesa pilnveidošana
1. Ja verificētājs ir konstatējis jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta darbībā saistībā ar šī punkta a) līdz d) apakšpunktu, verificētājs iekļauj verifikācijas ziņojumā ieteikumus, kā uzlabot operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta darbību attiecībā uz:
a)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta riska novērtējumu;
b)
datu plūsmas darbību un kontroles darbību izstrādi, dokumentēšanu, ieviešanu un uzturēšanu, kā arī kontroles sistēmas novērtēšanu;
c)
datu plūsmas darbībām un kontroles darbībām paredzēto procedūru, kā arī citu procedūru, kuras operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam ir jāizveido saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 601/2012, izstrādi, dokumentēšanu, ieviešanu un uzturēšanu;
d)
emisiju vai tonnkilometru monitoringu un ziņošanu, tostarp lai sasniegtu augstāku līmeni, samazinātu risku un palielinātu monitoringa un ziņošanas efektivitāti.
2. Verifikācijas laikā, kas tiek veikta nākamajā gadā pēc uzlabojumu ieteikumu iekļaušanas verifikācijas ziņojumā, verificētājs pārbauda, vai un kādā veidā operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir ieviesis uzlabojumu ieteikumus.
Ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants nav ieviesis šos ieteikumus vai nav tos ieviesis pareizi, verificētājs izvērtē, kā tas ietekmē nepatiesu apgalvojumu un neatbilstību rašanās risku.
31. pants
Vienkāršota iekārtu verifikācija
1. Atkāpjoties no 21. panta 1. punkta, verificētājs - ja to apstiprina kompetentā iestāde saskaņā ar šī panta otro daļu - var izlemt neveikt iekārtu apmeklējumus, pamatojoties uz riska analīzes rezultātiem un secinot, ka verificētājs var piekļūt visiem attiecīgajiem datiem attālināti un ka ir izpildīti Komisijas noteiktie nosacījumi par objektu apmeklējumu neveikšanu. Verificētājs par to bez liekas kavēšanās informē operatoru.
Operators iesniedz pieteikumu kompetentajai iestādei, lūdzot kompetento iestādi apstiprināt verificētāja lēmumu neapmeklēt objektu.
Kad kompetentā iestāde saņem attiecīgā operatora pieteikumu, tā lemj par verificētāja lēmuma neveikt objekta apmeklējumu apstiprināšanu, ņemot vērā visus šādus elementus:
a)
verificētāja iesniegto informāciju par riska analīzes rezultātiem;
b)
informāciju, ka attiecīgajiem datiem var piekļūt attālināti;
c)
pierādījumus, ka uz šo iekārtu neattiecas 3. punktā izklāstītās prasības;
d)
pierādījumus, ka ir izpildīti Komisijas noteiktie nosacījumi par objektu apmeklējumu neveikšanu.
2. 1. punktā minētais kompetentās iestādes apstiprinājums nav nepieciešams, lai neapmeklētu iekārtas ar mazām emisijām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 601/2012 47. panta 2. punktā.
3. Verificētājs noteikti apmeklē objektus šādās situācijās:
a)
ja verificētājs verificē operatora emisiju ziņojumu pirmo reizi;
b)
ja verificētājs nav apmeklējis objektu divos pārskata periodos tieši pirms attiecīgā pārskata perioda;
c)
ja pārskata periodā ir ieviestas būtiskas izmaiņas monitoringa plānā, tostarp tās, kas minētas Regulas (ES) Nr. 601/2012 15. panta 3. vai 4. punktā.
32. pants
Vienkāršota gaisa kuģa ekspluatantu verifikācija
1. Atkāpjoties no šīs regulas 21. panta 1. punkta, verificētājs var izlemt apmeklējumu attiecībā uz mazu emitētāju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 601/2012 54. panta 1. punktā, ja verificētājs, pamatojoties uz riska analīzi, secinājis, ka verificētājs var piekļūt visiem attiecīgajiem datiem attālināti.
2. Ja gaisa kuģa ekspluatants izmanto vienkāršotos instrumentus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 601/2012 54. panta 2. punktā, lai noteiktu degvielas patēriņu, un ja paziņotie dati ir iegūti, izmantojot šos instrumentus neatkarīgi no gaisa kuģa ekspluatanta ievadītajiem datiem, verificētājs, pamatojoties uz riska analīzi, var nolemt neveikt pārbaudes, kas minētas šīs regulas 14. un 16. pantā, 17. panta 1. punktā, 17. panta 2. punktā un 18. pantā.
33. pants
Vienkāršoti verifikācijas plāni
Ja verificētājs izmanto vienkāršotu verifikācijas plānu, tas reģistrē pamatojumu šādu plānu izmantošanai iekšējā verifikācijas dokumentācijā, tostarp pierādījumus, ka ir izpildīti vienkāršota verifikācijas plāna izmantošanas nosacījumi.
III NODAĻA
PRASĪBAS VERIFICĒTĀJIEM
34. pants
Akreditācijas nozaru tvērums
Verificētājs izsniedz verifikācijas ziņojumu tikai tam operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam, kas veic darbību, kura ietilpst I pielikumā minēto darbību jomā, attiecībā uz kuru verificētājam ir piešķirta akreditācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 un šīs regulas noteikumiem.
35. pants
Nepārtrauktās kompetences process
1. Verificētājs izstrādā, dokumentē, īsteno un uztur kompetences procesu, lai nodrošinātu to, ka viss personāls, kam uzticēts veikt verifikācijas darbības, ir kompetents veikt viņiem uzticētos uzdevumus.
2. 1. punktā izklāstītā kompetences procesa ietvaros verificētājs nosaka, dokumentē, īsteno un uztur vismaz
a)
vispārējus kompetences kritērijus visam verifikācijas darbības veicošajam personālam;
b)
konkrētus kompetences kritērijus katrai verifikācijas darbības veicošā verificētāja funkcijai, jo īpaši ES ETS auditoram, ES ETS galvenajam auditoram, neatkarīgajam pārskatītājam un tehniskajam ekspertam;
c)
metodi nepārtrauktas kompetences un visa verifikācijas darbības veicošā personāla snieguma regulāra novērtējuma nodrošināšanai;
d)
procesu verifikācijas darbības veicošā personāla nepārtrauktu mācību nodrošināšanai;
e)
procesu, ar kura palīdzību novērtē, vai verifikācijas darbs ietilpst verificētāja akreditācijas jomā un vai verificētājam ir kompetence, personāls un resursi, kas vajadzīgi, lai izveidotu verifikācijas komandu un noteiktajā laikā sekmīgi izpildītu verifikācijas darbības.
Pirmās daļas b) punktā minētie kompetences kritēriji atbilst katrai akreditācijas jomai, kuras ietvaros šīs personas veic verifikācijas darbības.
Novērtējot personāla kompetenci atbilstoši pirmās daļas c) punktam, verificētājs vērtē viņu kompetenci pēc a) un b) apakšpunktā norādītajiem kompetences kritērijiem;
Pirmās daļas e) punktā minētais process arī iekļauj procesu, ar ko novērtē, vai verifikācijas komandai ir visa nepieciešamā kompetence un personāls, lai veiktu konkrēta operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta verifikācijas darbības.
Verificētājs izstrādā vispārējus un konkrētus kompetences kritērijus, kas atbilst 36. panta 4. punktā, 37., 38. un 39. pantā noteiktajiem kritērijiem.
3. Verificētājs regulāri uzrauga visu verifikācijas darbības veicošā personāla sniegumu, lai pārliecinātos par viņu nepārtraukto kompetenci.
4. Verificētājs regulāri pārskata 1. punktā minēto kompetences procesu, lai nodrošinātu, ka:
a)
2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētie kompetences kritēriji ir izstrādāti saskaņā ar šajā regulā izklāstītajām kompetences prasībām;
b)
ir aptverti visi jautājumi saistībā ar vispārējo un konkrēto kompetences kritēriju noteikšanu saskaņā ar 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktu;
c)
visas prasības kompetences procesa gaitā ir atbilstīgi aktualizētas un uzturētas.
5. Verificētājam ir sistēma, ar ko dokumentē 1. punktā minētā kompetences procesa ietvaros veikto darbību rezultātus.
6. Pietiekami kompetents vērtētājs novērtē ES ETS auditora un ES ETS galvenā auditora kompetenci un sniegumu.
Šajā nolūkā kompetents vērtētājs uzrauga šos auditorus operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikācijas laikā attiecīgi iekārtas vai gaisa kuģa operatora objektā, lai noteiktu, vai tie ievēro kompetences kritērijus.
7. Ja kāds personāla loceklis nespēj apliecināt, ka pilnībā atbilst viņam vai viņai uzticētā konkrētā uzdevuma kompetences kritērijiem, verificētājs nosaka un organizē papildu mācības vai darba uzraudzības pasākumus, kā arī uzrauga šo personu, līdz viņš vai viņa spēj verificētāju apmierinošā līmenī apliecināt atbilstību kompetences kritērijiem.
36. pants
Verifikācijas komandas
1. Katram konkrētam verifikācijas darbam verificētājs izveido verifikācijas komandu, kas ir spējīga veikt II nodaļā minētās verifikācijas darbības.
2. Verifikācijas komandā ietilpst vismaz ES ETS galvenais auditors, kā arī piemērots skaits ES ETS auditoru un tehnisko ekspertu, ja tas vajadzīgs atbilstoši verificētāja secinājumiem pēc 8. panta 1. punkta e) apakšpunktā minētā vērtējuma un stratēģiskās analīzes.
3. Lai veiktu ar konkrētu verifikācijas darbu saistīto verifikācijas darbību neatkarīgu pārskatīšanu, verificētājs ieceļ neatkarīgu pārskatītāju, kurš nav iekļauts verifikācijas komandas sastāvā.
4. Katram komandas loceklim:
a)
ir skaidra izpratne par savu individuālo lomu verifikācijas procesā;
b)
ir jāspēj efektīvi sazināties valodā, kas nepieciešama viņam uzticēto konkrēto uzdevumu veikšanai.
5. Verifikācijas komandā ietver vismaz vienu personu ar tehnisko kompetenci un izpratni, kas vajadzīga, lai novērtētu konkrētos tehniskā monitoringa un ziņošanas aspektus, saistītus ar I pielikumā minētajām darbībām, ko veic iekārta vai gaisa kuģa ekspluatants, un vienu personu, kas spēj sazināties valodā, kura nepieciešama, lai verificētu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu dalībvalstī, kur verificētājs veic attiecīgo verifikāciju.
6. Ja verifikācijas komandu veido viena persona, šī persona atbilst visām kompetences prasībām, kas noteiktas ES ETS auditoram un ES ETS galvenajam auditoram, kā arī 4. un 5. punktā izklāstītajām prasībām.
37. pants
Kompetences prasības ES ETS auditoriem un ES ETS galvenajiem auditoriem
1. ES ETS auditoram ir jābūt kompetentam veikt verifikāciju. Šajā nolūkā ES ETS auditoram vismaz
a)
jāpārzina Direktīva 2003/87/EK, Regula (ES) Nr. 601/2012, šī regula, attiecīgie standarti, citi attiecīgie tiesību akti, atbilstīgās vadlīnijas, kā arī tās dalībvalsts izdotās attiecīgās vadlīnijas un tiesību akti, kurā verificētājs veic verifikāciju;
b)
jābūt zināšanām un pieredzei datu un informācijas auditēšanas jomā, tostarp attiecībā uz
i)
datu un informācijas auditēšanas metodoloģijām, tostarp būtiskuma līmeņa piemērošanu un nepatiesu apgalvojumu būtiskuma novērtēšanu;
ii)
raksturīgo risku un kontroles risku analizēšanu;
iii)
paraugu ņemšanas metodēm saistībā ar datu paraugu ņemšanu un kontroles darbību pārbaudi;
iv)
datu un informācijas sistēmu, IT sistēmu, datu plūsmas darbību, kontroles darbību, ar kontroles darbībām saistīto kontroles sistēmu un procedūru novērtēšanu;
c)
spēju veikt ar operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju saistītās darbības, kā prasīts II nodaļā;
d)
zināšanām un pieredzei nozarei raksturīgā tehniskā monitoringa un ziņošanas aspektos, kas attiecas uz I pielikumā minēto darbību jomu, kurā ES ETS auditors veic verifikāciju.
2. ES ETS galvenais auditors atbilst ES ETS auditoram noteiktajām kompetences prasībām un ir pierādījis, ka ir kompetents vadīt verifikācijas komandu un atbildēt par verifikācijas darbību veikšanu saskaņā ar šo regulu.
38. pants
Kompetences prasības neatkarīgiem pārskatītājiem
1. Neatkarīgajam pārskatītājam ir attiecīgas pilnvaras pārskatīt verifikācijas ziņojuma projektu un iekšējo verifikācijas dokumentāciju atbilstoši 25. pantam.
2. Neatkarīgais pārskatītājs atbilst ES ETS galvenajam auditoram noteiktajām kompetences prasībām, kas izklāstītas 37. panta 2. punktā.
3. Neatkarīgajam pārbaudītājam ir vajadzīgā kompetence, lai analizētu informāciju, kas iesniegta informācijas pilnīguma un integritātes apliecināšanai, lai atklātu trūkstošu vai pretrunīgu informāciju, kā arī lai izsekotu datu izcelsmei un novērtētu, vai iekšējā pārbaudes dokumentācija ir pilnīga un sniedz pietiekamu informāciju verifikācijas ziņojuma projekta sagatavošanai.
39. pants
Tehnisko ekspertu piesaistīšana
1. Veicot verifikācijas darbības, verificētājs var piesaistīt tehniskos ekspertus, lai tie sniegtu detalizētu informāciju un specializētas zināšanas kādā konkrētā jautājumā, kas nepieciešams, lai atbalstītu ES ETS auditoru un ES ETS galveno auditoru verifikācijas darbību veikšanā.
2. Ja neatkarīgam pārskatītājam trūkst kompetences, lai novērtētu konkrētu jautājumu pārskatīšanas procesā, verificētājs prasa tehniskā eksperta palīdzību.
3. Tehniskajam ekspertam ir kompetence un specializētas zināšanas, kas vajadzīgas, lai efektīvi palīdzētu ES ETS auditoram un ES ETS galvenajam auditoram, vai neatkarīgajam pārskatītājam, kad tas nepieciešams, jautājumā, kurā nepieciešamas viņa zināšanas un specializācija. Turklāt tehniskais eksperts pietiekami labi pārzina 37. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā prasītos jautājumus.
4. Tehniskais eksperts veic noteiktus uzdevumus tās verifikācijas komandas ES ETS galvenā auditora vadībā un tam uzņemoties pilnu atbildību, kurā tehniskais eksperts darbojas, vai attiecīgā neatkarīgā pārskatītāja vadībā un tam uzņemoties pilnu atbildību.
40. pants
Verifikācijas darbībām piemērojamās procedūras
1. Verificētājs izstrādā, dokumentē, ievieš un piemēro vienu vai vairākas procedūras verifikācijas darbībām, kā aprakstīts II nodaļā, kā arī II pielikumā prasītās procedūras un procesus. Izveidojot un īstenojot šīs procedūras un procesus, verificētājs veic darbības saskaņā ar II pielikumā minēto harmonizēto standartu.
2. Verificētājs izstrādā, dokumentē, īsteno un uztur kvalitātes vadības sistēmu, lai nodrošinātu 1. punktā minēto procedūru un procesu konsekventu izstrādi, īstenošanu, pilnveidi un pārskatīšanu atbilstīgi II pielikumā minētajam harmonizētajam standartam.
41. pants
Dokumentācija un komunikācija
1. Verificētājs saglabā dokumentus, ieskaitot tos, kas apliecina personāla kompetenci un taisnīgumu, lai pierādītu atbilstību šai regulai.
2. Verificētājs regulāri nodrošina pieeju informācijai operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam, ka arī citām attiecīgām personām saskaņā ar II pielikumā minēto harmonizēto standartu.
3. Verificētājs ievēro verifikācijas laikā iegūtās informācijas konfidencialitāti saskaņā ar II pielikumā minēto harmonizēto standartu.
42. pants
Taisnīgums un neatkarība
1. Verificētājs nav atkarīgs no operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta un ir taisnīgs, veicot verifikācijas darbības.
Šajā nolūkā verificētājs un tās pašas juridiskās vienības daļa nedrīkst būt operators vai gaisa kuģa ekspluatants, operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta īpašnieks vai tiem piederēt, tāpat verificētājam nav tādas attiecības ar operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu, kas varētu ietekmēt viņa neatkarību un taisnīgumu. Verificētājs ir neatkarīgs arī no struktūrām, kas pārdod emisijas kvotas saskaņā ar siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 19. pantam.
2. Verificētājs ir organizēts tā, lai garantētu tā objektivitāti, neatkarību un taisnīgumu. Šīs regulas nolūkā piemēro II pielikumā minētā harmonizētā standarta attiecīgos noteikumus.
3. Verificētājs neveic tādas verifikācijas darbības attiecībā uz operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu, kas nepieļaujami apdraud verificētāja taisnīgumu vai rada verificētājam interešu konfliktu. Verificētājs neizmanto operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma pārbaudei tādu personālu vai nolīgtas personas, kas rada faktisku vai potenciālu interešu konfliktu. Verificētājs arī nodrošina, ka personāla vai organizāciju darbības neietekmē verifikācijas konfidencialitāti, objektivitāti neatkarību un taisnīgumu.
Tiek uzskatīts, ka ir radies nepieļaujams taisnīguma apdraudējums vai interešu konflikts, kas minēts pirmās daļas pirmajā teikumā, tostarp jebkurā no šādām situācijām:
a)
ja verificētājs vai tās pašas juridiskās vienības daļa sniedz konsultāciju pakalpojumus, lai izstrādātu daļu no monitoringa un ziņošanas procesa, kas aprakstīts kompetentās iestādes apstiprinātajā monitoringa plānā, tostarp lai sagatavotu monitoringa metodoloģiju, operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu un monitoringa plānu,
b)
ja verificētājs vai tās pašas juridiskās vienības daļa sniedz tehnisku palīdzību tās sistēmas izstrādei vai uzturēšanai, kas ieviesta, lai veiktu monitoringu un ziņotu par emisiju vai tonnkilometru datiem.
4. Tiek uzskatīts, ka ir radies verificētāja interešu konflikts starp verificētāju un operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu, tostarp jebkurā no šādām situācijām:
a)
ja verificētāja un operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta attiecību pamatā ir kopīgas īpašumtiesības, kopīga pārvaldība, kopīga vadība vai personāls, kopīgi resursi, kopīgas finanses un kopīgi līgumi vai tirgvedība;
b)
ja operators vai gaisa kuģa ekspluatants ir saņēmis 3. punkta a) apakšpunktā minēto konsultāciju vai minētā punkta b) apakšpunktā minēto tehnisko palīdzību, ko sniedz konsultāciju struktūra, tehniskās palīdzības struktūra vai cita organizācija, kurai ir saistība ar verificētāju un kura apdraud verificētāja taisnīgumu.
Pirmās daļas b) apakšpunkta nolūkā verificētāja taisnīgums tiek uzskatīts par apdraudētu, ja verificētāja un konsultāciju struktūras, tehniskās palīdzības struktūras vai citas organizācijas attiecības ir balstītas uz kopīgām īpašumtiesībām, kopīgu pārvaldību, kopīgu vadību vai personālu, kopīgiem resursiem, kopīgām finansēm, kopīgiem līgumiem vai tirgvedību, kopīgiem pārdošanas komisijas maksājumiem vai citiem pamudinājumiem jaunu klientu piesaistei.
5. Verificētājs neuztic neatkarīgās pārskatīšanas veikšanu un verifikācijas ziņojuma izsniegšanu ārpakalpojumu sniedzējiem. Šīs regulas nolūkā, uzticot verifikācijas darbības ārpakalpojumu sniedzējiem, verificētājs ievēro II pielikumā minētā harmonizētā standarta attiecīgos noteikumus.
Taču fizisku personu nolīgšana verifikācijas darbību veikšanai nav uzticēšana ārpakalpojumu sniedzējam pirmās daļas nolūkā, ja verificētājs šo personu nolīgšanā ievēro II pielikumā minētā harmonizētā standarta attiecīgos noteikumus.
6. Verificētājs izstrādā, dokumentē, īsteno un uztur procesu, lai nodrošinātu nepārtrauktu verificētāja, tās pašas juridiskās vienības daļu, kas ir verificētājs, citu 4. punktā minēto organizāciju un visa verifikācijā iesaistītā personāla un nolīgto darbinieku taisnīgumu un neatkarību. Šis process ietver mehānismu, kas aizsargā verificētāja taisnīgumu un neatkarību, un atbilst II pielikumā minētā harmonizētā standarta attiecīgajiem noteikumiem.
IV NODAĻA
AKREDITĀCIJA
43. pants
Akreditācija
Verificētājam, kas operatoram vai gaisa kuģa ekspluatantam izsniedz verifikācijas ziņojumu, jābūt akreditētam attiecībā uz I pielikumā minēto darbību jomu, kurā verificētājs veic operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju.
44. pants
Akreditācijas mērķi
Akreditācijas procesa laikā un uzraugot akreditētos verificētājus, katra valsts akreditācijas struktūra novērtē, vai verificētājs un tā personāls, kas veic verifikācijas darbības,
a)
ir kompetents veikt operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju saskaņā ar šo regulu;
b)
veic operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verifikāciju saskaņā ar šo regulu;
c)
atbilst III nodaļā izklāstītajām prasībām.
45. pants
Akreditācijas pieprasījums
1. Jebkura juridiska persona vai cita juridiska vienība var pieprasīt akreditāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 5. panta 1. punktu un šīs nodaļas noteikumiem.
Pieprasījumā ietver vajadzīgo informāciju, pamatojoties uz III pielikumā minēto harmonizēto standartu.
2. Papildus informācijai, kas minēta šī panta 1. punktā, pieteikuma iesniedzējs pirms 44. pantā minētā novērtējuma sākuma valsts akreditācijas struktūras rīcībā nodod arī
a)
visu informāciju, ko pieprasa valsts akreditācijas struktūra;
b)
procedūras un informāciju par 40. panta 1. punktā minētajiem procesiem un informāciju par kvalitātes vadības sistēmu, kas minēta 40. panta 2. punktā;
c)
35. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētos kompetences kritērijus, 35. pantā aprakstītos kompetences procesa rezultātus, kā arī citu attiecīgo dokumentāciju attiecībā uz visa verifikācijas darbībās iesaistītā personāla kompetenci;
d)
informāciju par procesu, kura mērķis ir pastāvīgi nodrošināt taisnīgumu un neatkarību, kā minēts 42. panta 6. punktā, tostarp attiecīgos dokumentus saistībā ar pieteikuma iesniedzēja un tā darbinieku taisnīgumu un neatkarību;
e)
informāciju par operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojumu verifikācijā iesaistītajiem tehniskajiem ekspertiem un galveno personālu;
f)
sistēmu un procesu, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstošu iekšējo verifikācijas dokumentāciju;
g)
citus attiecīgos dokumentus, kas minēti 41. panta 1. punktā.
46. pants
Sagatavošanās novērtējumam
1. Sagatavojoties 44. pantā minētajam novērtējumam, katra valsts akreditācijas struktūra ņem vērā jomas sarežģītību, attiecībā uz kuru pieteikuma iesniedzējs pieprasa akreditāciju, kā arī 40. panta 2. punktā minētās kvalitātes vadības sistēmas sarežģītību, 40. panta 1. punktā minētās procedūras un informāciju par procesiem un ģeogrāfisko teritoriju, kurā pieteikuma iesniedzējs veic vai plāno veikt verifikāciju.
2. Šīs regulas nolūkā valsts akreditācijas struktūra ievēro minimālās prasības, kas noteiktas III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā.
47. pants
Novērtējums
1. Novērtēšanas komanda, kas minēta 57. pantā, veic vismaz šādas darbības, lai veiktu 44. pantā minēto novērtējumu:
a)
pārskata visus attiecīgos 45. pantā minētos dokumentus un ierakstus;
b)
apmeklē pieteikuma iesniedzēja telpas, lai izskatītu iekšējās verifikācijas dokumentācijas reprezentatīvu paraugu, novērtētu pieteikuma iesniedzēja kvalitātes vadības sistēmas ieviešanu un 40. pantā minētās procedūras vai procesus;
c)
novēro pieprasītās akreditācijas jomas reprezentatīvu daļu un novērtē reprezentatīvu skaitu operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma verificēšanā iesaistītā personāla, pārbaudot viņu sniegumu un kompetenci, lai nodrošinātu, ka darbinieki rīkojas saskaņā ar šo regulu.
Veicot šīs darbības, novērtēšanas komanda ievēro prasības, kas noteiktas III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā.
2. Novērtēšanas komanda ziņo pieteikuma iesniedzējam par konstatējumiem un neatbilstībām saskaņā ar III pielikumā minētā harmonizētā standarta prasībām un prasa pieteikuma iesniedzējam atbildēt uz paziņotajiem konstatējumiem un neatbilstībām atbilstoši minētajiem noteikumiem.
3. Pieteikuma iesniedzējs veic korektīvus pasākumus, lai novērstu visas paziņotās neatbilstības atbilstoši 2. punktam, un savā atbildē uz novērtēšanas komandas konstatējumiem un neatbilstībām paziņo, kādi pasākumi ir veikti vai tiek plānoti termiņā, ko valsts akreditācijas struktūra noteikusi atklāto neatbilstību novēršanai.
4. Valsts akreditācijas struktūra pārskata pieteikuma iesniedzēja saskaņā ar 3. punktu iesniegtās atbildes saistībā ar konstatējumiem un neatbilstībām.
Ja valsts akreditācijas struktūra atzīst pieteikuma iesniedzēja atbildi par nepietiekamu vai neefektīvu, tā pieprasa no pieteikuma iesniedzēja papildu informāciju vai rīcību. Turklāt valsts akreditācijas struktūra var pieprasīt pierādījumus par veikto pasākumu efektīvu īstenošanu vai veikt papildu novērtējumu, lai novērtētu korektīvo pasākumu efektīvu īstenošanu.
48. pants
Akreditācijas lēmums un akreditācijas sertifikāts
1. Valsts akreditācijas struktūra ņem vērā III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā izklāstītās prasības, sagatavojot un pieņemot lēmumu par to, vai piešķirt, pagarināt vai atjaunot pieteikuma iesniedzēja akreditāciju.
2. Ja valsts akreditācijas struktūra ir pieņēmusi lēmumu piešķirt, pagarināt vai atjaunot pieteikuma iesniedzēja akreditāciju, tā izsniedz akreditācijas sertifikātu.
Akreditācijas sertifikātā ietver vismaz to informāciju, kas vajadzīga, pamatojoties uz III pielikumā minēto harmonizēto standartu.
Akreditācijas sertifikāta derīguma termiņš nepārsniedz piecus gadus no dienas, kad valsts akreditācijas struktūra izsniegusi attiecīgo sertifikātu.
49. pants
Uzraudzība
1. Valsts akreditācijas struktūra veic katra verificētāja, kuram tā ir izsniegusi akreditācijas sertifikātu, ikgadējo uzraudzību.
Uzraudzība ietver vismaz:
a)
verificētāja telpu apmeklējumu, lai veiktu 47. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās darbības;
b)
reprezentatīva verificētāja darbinieku skaita snieguma un kompetences novērošanu saskaņā ar 47. panta 1. punkta c) apakšpunktu.
2. Valsts akreditācijas struktūra veic pirmo verificētāja uzraudzību saskaņā ar 1. punktu ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc tam, kad šim verificētājam izsniegts akreditācijas sertifikāts.
3. Valsts akreditācijas struktūra sagatavo katra verificētāja uzraudzības plānu tā, lai varētu novērtēt vērtējamā akreditācijas jomas reprezentatīvus paraugus, saskaņā ar III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā noteiktajām prasībām.
4. Balstoties uz 1. punktā minētās uzraudzības rezultātiem, valsts akreditācijas struktūra pieņem lēmumu, vai apstiprināt akreditācijas turpināšanu.
5. Ja verificētājs veic verifikāciju citā dalībvalstī, verificētāju akreditējusī valsts akreditācijas struktūra var prasīt tās dalībvalsts valsts akreditācijas struktūrai, kurā veikta verifikācija, īstenot uzraudzības darbības tās uzdevumā un tai uzņemoties atbildību.
50. pants
Atkārtota novērtēšana
1. Pirms akreditācijas sertifikāta termiņa beigām valsts akreditācijas struktūra atkārtoti novērtē verificētāju, kuram tā izsniegusi akreditācijas sertifikātu, lai noteiktu, vai var pagarināt akreditācijas sertifikāta termiņu.
2. Valsts akreditācijas struktūra sagatavo katra verificētāja atkārtotas novērtēšanas plānu tā, lai varētu novērtēt vērtējamās akreditācijas jomas reprezentatīvus paraugus. Plānojot un veicot uzraudzību, valsts akreditācijas struktūra ievēro III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā noteiktās prasības.
51. pants
Ārkārtas novērtēšana
1. Valsts akreditācijas struktūra var jebkurā laikā veikt verificētāja ārkārtas novērtēšanu, lai nodrošinātu, ka verificētājs ievēro šīs regulas prasības.
2. Lai valsts akreditācijas iestāde struktūra varētu novērtēt ārkārtas novērtēšanas nepieciešamību, verificētājs nekavējoties informē valsts akreditācijas struktūru par jebkādām būtiskām izmaiņām, kas skar viņa akreditāciju saistībā ar jebkādu viņa statusa vai darbības aspektu. Būtiskas izmaiņas ietver izmaiņas, kas minētas III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā.
52. pants
Akreditācijas jomas paplašināšana
Reaģējot uz verificētāja iesniegumu par piešķirtas akreditācijas jomas paplašināšanu, valsts akreditācijas struktūra veic nepieciešamās darbības, lai noteiktu, vai verificētājs atbilst 44. panta prasībām attiecībā uz pieprasīto akreditācijas jomas paplašināšanu.
53. pants
Administratīvi pasākumi
1. Valsts akreditācijas struktūra var apturēt, atsaukt vai samazināt akreditācija verifikāciju, ja verificētājs neievēro šīs regulas prasības.
Valsts akreditācijas struktūra aptur, atsauc vai samazina akreditācija verifikāciju, ja verificētājs iesniedz attiecīgu pieprasījumu.
Valsts akreditācijas struktūra izstrādā, dokumentē, īsteno un uztur akreditācijas apturēšanas, akreditācijas atsaukšanas un akreditācijas jomas samazināšanas procedūru.
2. Valsts akreditācijas struktūra aptur akreditāciju vai samazina akreditācijas jomu jebkurā no šādām situācijām:
a)
verificētājs ir nopietni pārkāpis šīs regulas prasības;
b)
verificētājs pastāvīgi un atkārtoti nav ievērojis šīs regulas prasības;
c)
verificētājs ir pārkāpis citus valsts akreditācijas struktūras noteikumus.
3. Valsts akreditācijas struktūra atsauc akreditāciju, ja
a)
verificētājs nav novērsis iemeslus, kas bija pamatā lēmumam apturēt akreditācijas sertifikātu;
b)
verificētāja augstākā līmeņa vadības loceklis ir atzīts par vainīgu krāpšanā;
c)
verificētājs apzināti sniedzis nepatiesu informāciju.
4. Valsts akreditācijas struktūras lēmumu apturēt, atsaukt akreditāciju vai samazināt tās jomu saskaņā ar 2. un 3. punktu var pārsūdzēt.
Dalībvalstis izveido procedūras šo pārsūdzību izskatīšanai.
5. Valsts akreditācijas struktūras lēmums apturēt, atsaukt akreditāciju vai samazināt tās jomu stājas spēkā ar tā paziņošanu verificētājam.
Valsts akreditācijas struktūra izbeidz akreditācijas sertifikāta apturēšanu, ja tā ir saņēmusi apmierinošu informāciju un ir pārliecināta, ka verificētājs ievēro šīs regulas prasības.
V NODAĻA
PRASĪBAS AKREDITĀCIJAS STRUKTŪRĀM ATTIECĪBĀ UZ ETS VERIFICĒTĀJU AKREDITĒŠANU
54. pants
Valsts akreditācijas struktūra
1. Uzdevumus, kas attiecas uz akreditēšanu saskaņā ar šo regulu, veic valsts akreditācijas struktūras, kuras izraudzītas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 4. panta 1. punktu.
2. Ja dalībvalsts nolemj ļaut sertificēt verificētājus, kas ir fiziskas personas, saskaņā ar šo regulu, uzdevumus, kas attiecas uz šo verificētāju sertifikāciju, uztic citai valsts iestādei, nevis valsts akreditācijas struktūrai, kas izraudzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 4. panta 1. punktu.
3. Ja dalībvalsts nolemj izmantot iespēju, kas paredzēta 2. punktā, tā nodrošina, ka attiecīgā valsts iestāde atbilst šīs regulas noteikumiem, tostarp tiem, kas noteikti 70. pantā, un iesniedz vajadzīgos dokumentāros pierādījumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 5. panta 2. punktu.
4. Valsts akreditācijas struktūra ir locekle struktūrā, kas atzīta saskaņā ar minētās regulas 14. pantu.
5. Valsts akreditācijas struktūra ir pilnvarota īstenot akreditāciju kā publiskās pārvaldes darbību un ir dalībvalsts formāli atzīta, ja akreditāciju tieši neveic pārvaldes iestādes.
6. Šīs regulas nolūkā valsts akreditācijas struktūra veic savas funkcijas saskaņā ar prasībām, kas noteiktas III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā.
55. pants
Pārrobežu akreditācija
Ja dalībvalsts uzskata, ka nav ekonomiski izdevīgi vai ilgtspējīgi izraudzīt valsts akreditācijas struktūru vai sniegt akreditācijas pakalpojumus Direktīvas 2003/87/EK 15. panta nozīmē, šī dalībvalsts izmanto citas dalībvalsts valsts akreditācijas struktūru.
Attiecīgā dalībvalsts informē Komisiju un citas dalībvalstis.
56. pants
Neatkarība un taisnīgums
1. Valsts akreditācijas struktūra ir organizēta tā, lai garantētu tās pilnīgu neatkarību no verificētājiem, ko tā vērtē, un taisnīgumu akreditācijas darbību veikšanā.
2. Lai to nodrošinātu, valsts akreditācijas struktūra nepiedāvā un nesniedz nekādas darbības vai pakalpojumus, ko sniedz verificētāji, kā arī nesniedz konsultāciju pakalpojumus, tai nepieder verificētāja akcijas un to ar verificētāju nesaista citādas finansiālas vai administratīvas intereses.
3. Neskarot 54. panta 2. punktu, valsts akreditācijas struktūras struktūra, pienākumi un uzdevumi ir skaidri nošķirti no kompetentās iestādes un citu valsts iestāžu struktūras, pienākumiem un uzdevumiem.
4. Valsts akreditācija struktūra pieņem visus galīgos lēmumus par verificētāju akreditāciju.
Taču valsts akreditācijas struktūra var uzticēt dažas darbības apakšuzņēmējiem, ievērojot III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā noteiktās prasības.
57. pants
Novērtēšanas komanda
1. Valsts akreditācijas struktūra katram konkrētam novērtējumam izraugās novērtēšanas komandu.
2. Novērtēšanas komandā ietilpst galvenais vērtētājs un, ja nepieciešams, piemērots skaits vērtētāju vai tehnisko ekspertu kādā īpašā akreditācijas jomā.
Novērtēšanas komandā ietver vismaz vienu personu, kas pārzina siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringu un ziņošanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 601/2012 saistībā ar akreditācijas jomu un kam ir vajadzīgā kompetence un izpratne, lai novērtētu verifikācijas darbības iekārtā vai pie gaisa kuģa ekspluatanta attiecīgajā jomā, un vismaz vienu personu, kas pārzina attiecīgos tiesību aktus un vadlīnijas.
58. pants
Kompetences prasības vērtētājiem
1. Vērtētājs ir kompetents veikt IV nodaļā prasītās darbības, novērtējot verificētāju. Šajā nolūkā vērtētājs:
a)
atbilst prasībām, kas noteiktas III pielikumā minētajā harmonizētajā standartā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008;
b)
pārzina Direktīvu 2003/87/EK, Regulu (ES) Nr. 601/2012, šo regulu, attiecīgos standartus un citus attiecīgos tiesību aktus, kā arī atbilstīgās vadlīnijas;
c)
mācībās ieguvis datu un informācijas auditēšanas zināšanas, kā minēts šīs regulas 37. panta 1. punkta b) apakšpunktā, vai var piekļūt personai, kam ir zināšanas un pieredze saistībā ar šādiem datiem un informāciju.
2. Galvenais vērtētājs atbilst 1. punktā noteiktajām kompetences prasībām, ir pierādījis, ka ir kompetents vadīt novērtēšanas komandu, un atbild par novērtēšanas veikšanu saskaņā ar šo regulu.
3. Iekšējiem pārbaudītājiem un personām, kuras pieņem lēmumus par akreditācijas piešķiršanu, paplašināšanu vai atjaunošanu, papildus 1. punktā minētajām kompetences prasībām ir pietiekamas zināšanas un pieredze, lai novērtētu akreditāciju.
59. pants
Tehniskie eksperti
1. Valsts akreditācijas iestāde var iekļaut novērtēšanas komandā tehniskos ekspertus, lai iegūtu padziļinātas zināšanas un specializētas zināšanas kādā īpašā jautājumā, kas vajadzīgs, lai sniegtu atbalstu galvenajam vērtētājam vai vērtētājam novērtēšanas darbību veikšanā.
2. Tehniskajam ekspertam ir nepieciešamā kompetence, lai efektīvi atbalstītu galveno vērtētāju un vērtētāju jautājumā, kurā vajadzīgas viņa zināšanas un specializācija. Papildus tehniskais eksperts:
a)
pārzina Direktīvu 2003/87/EK, Regulu (ES) Nr. 601/2012, šo regulu, attiecīgos standartus un citus attiecīgos tiesību aktus, kā arī atbilstīgās vadlīnijas;
b)
pietiekami labi izprot verifikācijas darbības.
3. Tehniskais eksperts veic noteiktus uzdevumus attiecīgās novērtēšanas komandas galvenā vērtētāja vadībā un tam uzņemoties pilnu atbildību.
60. pants
Procedūras
Valsts akreditācijas struktūra ievēro prasības, kas paredzētas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 8. pantu.
61. pants
Sūdzības
Ja valsts akreditācijas struktūra ir saņēmusi no kompetentās iestādes, operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta, vai citas ieinteresētās puses sūdzību par verificētāju, valsts akreditācijas struktūra saprātīgā termiņā
a)
pieņem lēmumu par sūdzības pamatotību;
b)
nodrošina, ka attiecīgajam verificētājam tiek dota iespēja iesniegt savus novērojumus;
c)
veic atbilstīgus pasākumus, lai atrisinātu sūdzību;
d)
reģistrē sūdzību un veiktos pasākumus; un
e)
atbild sūdzības iesniedzējam.
62. pants
Ieraksti un dokumentācija
Valsts akreditācijas struktūra saglabā ierakstus par katru personu, kas iesaistīta akreditācijas procesā. Starp šiem ierakstiem ir dokumenti, kas attiecas uz atbilstīgo kvalifikāciju, mācībām, pieredzi, taisnīgumu un kompetenci, kas vajadzīga, lai apliecinātu atbilstību šai regulai.
63. pants
Piekļuve informācijai un konfidencialitāte
1. Valsts akreditācijas struktūra regulāri publisko un atjaunina informāciju, kas iegūta akreditācijas darbību gaitā.
2. Valsts akreditācijas struktūra saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 8. panta 4. punktu veic atbilstīgus pasākumus, lai attiecīgā gadījumā aizsargātu iegūtās informācijas konfidencialitāti.
64. pants
Salīdzinošā pārskatīšana
1. Valsts akreditācijas struktūras regulāri iziet salīdzinošo pārskatīšanu.
Salīdzinošo pārskatīšanu organizē struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu.
2. Struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu, ievieš atbilstošus salīdzinošās pārskatīšanas kritērijus un efektīvu un neatkarīgu salīdzinošās pārskatīšanas procesu, lai novērtētu, vai:
a)
valsts akreditācijas struktūrai, kurai tiek veikta salīdzinošā pārskatīšana, ir veikusi akreditācijas darbības saskaņā ar IV nodaļu;
b)
valsts akreditācijas struktūrai, kurai tiek veikta salīdzinošā pārskatīšana, atbilst šajā nodaļā noteiktajām prasībām.
Kritēriji ietver kompetences prasības salīdzinošās pārskatīšanas vērtētājiem un salīdzinošās pārskatīšanas komandām, kuras ir konkrēti paredzētas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmai, kas izveidota ar Direktīvu 2003/87/EK.
3. Struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu, publisko valsts akreditācijas struktūras salīdzinošās pārskatīšanas rezultātus un paziņo tos Komisijai, valsts iestādēm, kas atbild par valsts akreditācijas struktūrām dalībvalstīs un dalībvalstu kompetentajai iestādei vai 69. panta 2. punktā minētajam kontaktpunktam.
4. Neierobežojot 1. punktu, ja valsts akreditācijas struktūra ir sekmīgi izturējusi salīdzinošo pārskatīšanu, ko organizējusi struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu, pirms šīs regulas stāšanās spēkā, tad šai valsts akreditācijas struktūrai vairs nav jāveic jauna salīdzinošā pārskatīšana pēc šīs regulas stāšanās spējā, ja tā spēj demonstrēt atbilstību šai regulai.
Šajā nolūkā attiecīgā valsts akreditācijas struktūra iesniedz pieprasījumu un vajadzīgos dokumentus struktūrai, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu.
Struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 14. pantu, pieņem lēmumu, vai ir izpildīti nosacījumi atbrīvojuma piešķiršanai.
Atbrīvojums ir spēkā ne ilgāk kā trīs gadus no lēmuma paziņošanas dienas valsts akreditācijas struktūrai.
5. Valsts iestāde, kas saskaņā ar 54. panta 2. punktu ir pilnvarota veikt uzdevumus saistībā ar tādu verificētāju sertifikāciju, kas ir fiziskas personas, atbilstīgi šai regulai ievēro uzticamības līmeni, kurš ir līdzvērtīgs valsts akreditācijas struktūrām, kas sekmīgi izgājušas salīdzinošo pārskatīšanu.
Šajā nolūkā attiecīgā dalībvalsts uzreiz pēc lēmumiem, ar ko pilnvaro valsts iestādi veikt sertifikāciju, sniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm visus dokumentāros pierādījumus. Neviena valsts iestāde nesertificē verificētājus šīs regulas nolūkā, pirms attiecīgā dalībvalsts ir sniegusi šos dokumentāros pierādījumus.
Attiecīgā dalībvalsts periodiski pārskata valsts iestādes darbību, lai nodrošinātu, ka tā turpina uzturēt iepriekš minēto uzticamības līmeni, un informē par to Komisiju.
65. pants
Korektīvi pasākumi
1. Dalībvalstis regulāri uzrauga savas valsts akreditācijas struktūras, lai nodrošinātu, ka tās pastāvīgi izpilda šīs regulas prasības, ņemot vērā rezultātus salīdzinošajai pārskatīšanai, kas veikta saskaņā ar 64. pantu.
2. Ja valsts akreditācijas struktūra neatbilst prasībām vai nespēj izpildīt savus pienākumus, kā noteikts šajā regulā, attiecīgā dalībvalsts veic atbilstošus korektīvus pasākumus vai nodrošina šādu korektīvu pasākumu veikšanu un informē par to Komisiju.
66. pants
Verificētāju savstarpējā atzīšana
1. Dalībvalstis atzīst to pakalpojumu līdzvērtību, kurus sniedz valsts akreditācijas struktūras, kas sekmīgi izgājušas salīdzinošo pārskatīšanu. Dalībvalstis akceptē to verificētāju akreditācijas sertifikātus, kurus akreditējušas šīs valsts akreditācijas struktūras, un ievēro šo verificētāju tiesības veikt verifikāciju savas akreditācijas jomas ietvaros.
2. Ja valsts akreditācijas struktūra nav izgājusi pilnu salīdzinošās pārskatīšanas procesu līdz 2014. gada 31. decembrim, dalībvalstis akceptē to verificētāju akreditācijas sertifikātus, kurus akreditējusi šī valsts akreditācijas struktūra, ar nosacījumu, ka struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas Nr. (EK) 765/2008 14. pantu, ir uzsākusi šīs valsts akreditācijas struktūras salīdzinošo pārskatīšanu un nav konstatējusi nevienu šīs valsts akreditācijas struktūras neatbilstību šai regulai.
3. Ja verificētāju sertifikāciju veic valsts iestāde, kas minēta 54. panta 2. punktā, dalībvalstis akceptē šīs iestādes izdoto sertifikātu un ievēro sertificēto verificētāju tiesības veikt verifikāciju savas sertifikācijas jomas ietvaros.
67. pants
Sniegto pakalpojumu monitorings
Ja dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 2006/123/EK 31. panta 4. punktu veiktās inspekcijas gaitā ir konstatējusi, ka verificētājs neatbilst šai regulai, minētās dalībvalsts kompetentā iestāde vai valsts akreditācijas struktūra informē valsts akreditācijas struktūru, kura verificētāju ir akreditējusi.
Valsts akreditācijas struktūra, kas akreditējusi verificētāju, uzskata šīs informācijas paziņošanu par sūdzību šīs regulas 61. panta nozīmē un attiecīgi rīkojas un atbild kompetentajai iestādei vai valsts akreditācijas struktūrai saskaņā ar šīs regulas 72. panta 2. punkta otro daļu.
68. pants
Elektroniska datu apmaiņa un automatizēto sistēmu izmantošana
1. Dalībvalstis var pieprasīt verificētājiem verifikācijas ziņojumiem izmantot elektroniskas veidnes vai speciālus datņu formātus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 74. panta 1. punktu.
2. Var darīt pieejamas standarta elektroniskās veidnes vai datņu formāta specifikācijas verifikācijas ziņojuma iesniegšanas vajadzībām un citiem saziņas veidiem starp operatoru, gaisa kuģa ekspluatantu, verificētāju, kompetento iestādi un valsts akreditācijas struktūru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 601/2012 74. panta 2. punktu.
VI NODAĻA
INFORMĀCIJAS APMAIŅA
69. pants
Informācijas apmaiņa un kontaktpunkti
1. Dalībvalstis izveido efektīvu atbilstīgas informācijas apmaiņu un efektīvu sadarbību starp to valsts akreditācijas struktūru, vai, attiecīgā gadījumā, valsts iestādi, kas ir pilnvarota veikt verificētāju sertifikāciju, un kompetento iestādi.
2. Ja dalībvalstī ir izraudzīta vairāk nekā viena kompetentā iestāde saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 18. pantu, dalībvalsts vienu no šīm kompetentajām iestādēm pilnvaro par informācijas apmaiņas kontaktpunktu, kas koordinē 1. punktā minēto sadarbību un veic šajā nodaļā minētās darbības.
70. pants
Akreditācijas darba programma un vadības ziņojums
1. Katru gadu līdz 31. decembrim valsts akreditācijas struktūra iesniedz akreditācijas darba programmu katras dalībvalsts kompetentajai iestādei, ietverot sarakstu ar verificētājiem, ko šī valsts akreditācijas struktūra ir akreditējusi un kas tai saskaņā ar 76. pantu ir paziņojuši, ka paredz veikt verifikāciju šajās dalībvalstīs. Akreditācijas darba programmā ietver vismaz šādu informāciju par katru verificētāju:
a)
paredzamais verifikācijas laiks un vieta;
b)
informācija par darbībām, ko valsts akreditācijas struktūra plānojusi veikt saistībā ar šo verificētāju, jo īpaši uzraudzības un atkārtotas novērtēšanas darbībām;
c)
datumi, kad valsts akreditācijas struktūra paredz veikt novērošanas pārbaudes, lai novērtētu verificētāju, tostarp to operatoru vai gaisa kuģu ekspluatantu adreses un kontaktinformācija, kurus plānots apmeklēt novērošanas pārbaudes laikā;
d)
informācija par to, vai valsts akreditācijas struktūra ir pieprasījusi tās dalībvalsts, kurā verificētājs īsteno verifikāciju, valsts akreditācijas struktūru veikt uzraudzības pasākumus.
2. Pēc akreditācijas darba programmas iesniegšanas saskaņā ar 1. pantu kompetentā iestāde sniedz valsts akreditācijas struktūrai visu atbilstīgo informāciju, tostarp par atbilstīgajiem tiesību aktiem un vadlīnijām.
3. Katru gadu līdz 1. jūnijam valsts akreditācijas struktūra iesniedz kompetentajai iestādei vadības ziņojumu. Vadības ziņojumā iekļauj vismaz šādu informāciju par katru verificētāju, kuru akreditējusi šī valsts akreditācijas struktūra:
a)
šīs valsts akreditācijas iestādes jauno attiecīgajā periodā akreditēto verificētāju akreditācijas dati, tostarp šo verificētāju akreditācijas joma;
b)
visas izmaiņas šo verificētāju akreditācijas jomā;
c)
kopsavilkums par valsts akreditācijas iestādes veikto uzraudzības un atkārtotas novērtēšanas darbību rezultātiem;
d)
kopsavilkums par veikto ārkārtas novērtējumu rezultātiem, tostarp šādu ārkārtas novērtējumu uzsākšanas iemesli;
e)
visas kopš pēdējā vadības ziņojuma par verificētāju iesniegtās sūdzības un valsts akreditācijas struktūras veiktās darbības.
71. pants
Informācijas apmaiņa par administratīviem pasākumiem
Ja valsts akreditācijas struktūra ir verificētājam piemērojusi administratīvus pasākumus saskaņā ar 53. pantu vai ja akreditācijas apturēšana ir izbeigta, vai ja lēmums par pārsūdzību ir atcēlis valsts akreditācijas struktūras lēmumu piemērot 53. pantā minētos administratīvos pasākumus, valsts akreditācijas struktūra informē
a)
kompetento iestādi tajā dalībvalstī, kurā verificētājs ir akreditēts;
b)
kompetento iestādi un valsts akreditācijas struktūru katrā dalībvalstī, kurā verificētājs veic verifikāciju.
72. pants
Informācijas apmaiņa, ko veic kompetentā iestāde
1. Tās dalībvalsts, kurā verificētājs veic verifikāciju, kompetentā iestāde ik gadu sniedz valsts akreditācijas struktūrai, kas akreditējusi verificētāju, vismaz šādu informāciju:
a)
operatora un gaisa kuģa ekspluatanta ziņojuma un verifikācijas ziņojumu pārbaudes atbilstīgos rezultātus, jo īpaši par visām konstatētajām verificētāja neatbilstībām šai regulai;
b)
operatora vai gaisa kuģa ekspluatanta inspekcijas rezultātus, ja šie rezultāti ir būtiski valsts akreditācijas struktūrai saistībā ar verificētāja akreditāciju un uzraudzību vai ja šie rezultāti ietver konstatētas verificētāja neatbilstības šai regulai;
c)
tā verificētāja iekšējās verifikācijas dokumentācijas izvērtējuma rezultātus, kura iekšējās verifikācijas dokumentāciju kompetentā iestāde izvērtējusi saskaņā ar 26. panta 3. punktu;
d)
kompetentās iestādes saņemtās sūdzības par verificētāju.
2. Ja 1. punktā minētā informācija liecina par to, ka kompetentā iestāde ir konstatējusi verificētāja neatbilstību šai regulai, valsts akreditācijas struktūra uzskata šīs informācijas paziņojumu par kompetentās iestādes sūdzību par šo verificētāju 61. panta nozīmē.
Valsts akreditācijas struktūra attiecīgi rīkojas, lai izskatītu šādu informāciju, un trīs mēnešu laikā pēc tās saņemšanas sniedz atbildi kompetentajai iestādei. Valsts akreditācijas struktūra savā atbildē informē kompetento iestādi par veiktajiem pasākumiem un attiecīgā gadījumā par verificētājam piemērotajiem administratīvajiem pasākumiem.
73. pants
Informācijas apmaiņa par uzraudzību
1. Ja valsts akreditācijas struktūrai dalībvalstī, kurā verificētājs veic verifikāciju, tiek prasīts veikt uzraudzības darbības saskaņā ar 49. panta 5. punktu, šī valsts akreditācijas struktūra ziņo par tās konstatējumiem tai valsts akreditācijas struktūrai, kura akreditējusi verificētāju, izņemot gadījumus, kad abas valsts akreditācijas struktūras nolēmušas citādi.
2. Verificētāju akreditējusī valsts akreditācijas struktūra ņem vērā 1. punktā minētos konstatējumus, novērtējot, vai verificētājs atbilst šajā regulā noteiktajām prasībām.
3. Ja 1. punktā minētie konstatējumi liecina par to, ka verificētājs neievēro šo regulu, verificētāju akreditējusī valsts akreditācijas struktūra veic attiecīgus pasākumus saskaņā ar šo regulu un informē valsts akreditācijas struktūru, kas veikusi uzraudzības pasākumus
a)
par tās valsts akreditācijas struktūras veiktajiem pasākumiem, kura verificētāju akreditējusi;
b)
attiecīgā gadījumā par to, kā verificētājs atrisinājis konstatētās problēmas;
c)
vajadzības gadījumā par administratīviem pasākumiem, kādi piemēroti verificētājam.
74. pants
Informācijas apmaiņa ar dalībvalsti, kurā verificētājs reģistrēts
Ja verificētāju ir akreditējusi valsts akreditācijas struktūra citā dalībvalstī, nevis tajā, kur verificētājs ir reģistrēts, tad tās dalībvalsts, kurā verificētājs ir reģistrēts, verificētāja reģistrācijas dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniedz arī akreditācijas darba programmu un vadības ziņojumu, kas minēti 70. pantā, kā arī 71. pantā minēto informāciju.
75. pants
Akreditētu verificētāju datubāzes
1. Valsts akreditācijas struktūras un attiecīgā gadījumā 54. panta 2. punktā minētās valsts iestādes izveido un uztur datubāzi un ļauj piekļūt šai datubāzei citām valsts akreditācijas struktūrām, valsts iestādēm, verificētājiem, operatoriem, gaisa kuģa ekspluatantiem un kompetentajām iestādēm.
Struktūra, kas atzīta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 765/2008 14. pantu, sekmē un harmonizē piekļuvi datubāzēm, lai nodrošinātu efektīvas un izmaksu ziņā izdevīgas saziņas iespēju starp valsts akreditācijas struktūrām, verificētājiem, operatoriem, gaisa kuģa ekspluatantiem un kompetentajām iestādēm, un var salāgot šīs datubāzes vienotā un centralizētā datubāzē.
2. 1. punktā minētā datubāze ietver vismaz šādu informāciju:
a)
katra valsts akreditācijas struktūras akreditētā verificētāja nosaukums un adrese;
b)
dalībvalstis, kurās verificētājs veic verifikāciju;
c)
katra verificētāja akreditācijas joma;
d)
datums, kad akreditācija piešķirta, un akreditācijas termiņa beigu datums;
e)
informācija par visiem administratīviem pasākumiem, kas piemēroti verificētājam.
Informācija ir publiski pieejama.
76. pants
Verificētāju paziņojumi
1. Lai valsts akreditācijas struktūra varētu sagatavot 70. pantā minēto akreditācijas darba programmu un vadības ziņojumu, verificētājs līdz katra gada 15. novembrim valsts akreditācijas struktūrai, kas akreditējusi verificētāju, nosūta šādu informāciju:
a)
verificētāja plānoto verifikāciju laiks un vieta;
b)
to operatoru vai gaisa kuģa ekspluatantu adreses un kontaktinformācija, kuru emisiju vai tonnkilometru ziņojums tiks izskatīts šajā verifikācijā.
2. Ja 1. punktā minētajā informācijā rodas izmaiņas, verificētājs paziņo šīs izmaiņas akreditācijas struktūrai termiņā, par kuru vienojas ar šo valsts akreditācijas struktūru.
VII NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
77. pants
Pārejas noteikumi
Emisijas un attiecīgā gadījumā darbības datus, kas iegūti pirms 2013. gada 1. janvāra, verificē saskaņā ar Lēmumā 2007/589/EK noteiktajām prasībām (11).
78. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 21. jūnijā