РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 121/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 февруари 2012 година
за изменение на регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 по отношение на разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42, първа алинея и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3730/87 на Съвета от 10 декември 1987 г. относно определяне на общи правила за снабдяването с храна от интервенционни складове на определени организации и за разпределянето ѝ сред най-нуждаещите се лица в Общността (4), който впоследствие беше отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (5), в продължение на повече от две десетилетия осигуряваше надеждна схема за разпределянето на хранителни продукти на най-нуждаещите се лица в Съюза („схема за разпределяне на храна“) и оказваше положително въздействие за социалното сближаване в Съюза чрез намаляване на икономическите и социалните различия.
(2)
Целите на Общата селскостопанска политика (ОСП), определени в член 39, параграф 1 от Договора, включват стабилизиране на пазарите и гарантиране, че доставяните продукти достигат до потребителите на разумни цени. През годините схемата за разпределяне на храна спомогна за постигане и на двете цели и като намали несигурността на прехраната за най-нуждаещите се лица в Съюза, се оказа основно средство, което допринесе за осигуряване на широк избор от храни в рамките на Съюза, като същевременно доведе до намаляване на интервенционните запаси.
(3)
В резолюцията си от 7 юли 2011 г. Европейският парламент призова Комисията и Съвета да разработят преходно решение за годините, които остават до края на текущата многогодишна финансова рамка, за да се избегне евентуално рязко намаляване на хранителните помощи в резултат от намаляване на финансирането от 500 милиона евро на 113 милиона евро, така че да не се допусне да страдат от недостиг на храна хората, които зависят от хранителните помощи.
(4)
Настоящата схема за разпределяне на храна разчита на разпределянето на продукти от интервенционните складове на Съюза, които временно биват допълвани посредством закупуване на храни на пазара. Последователните реформи на ОСП и благоприятното развитие на производствените цени обаче доведоха до постепенно намаляване на интервенционните запаси и на разнообразието от налични продукти. Настоящият текст на Регламент (ЕО) № 1234/2007 позволява единствено продукти да се закупуват на пазара в случай, когато временно не са налични. С оглед на решението на Общия съд по дело Т-576/08 (6), закупуването на храни на пазара на Съюза не може да замени трайно намалелите интервенционни запаси. При тези обстоятелства изглежда подходящо схемата за разпределяне на храна да бъде преустановена. За да се даде достатъчно време на благотворителните организации в държавите-членки, които ползват настоящата схема за разпределяне на храна, да се приспособят към новото положение, схемата за разпределяне на храна следва да бъде изменена, като се предвиди период за постепенно преустановяване, през който закупуването на пазара следва да стане редовен източник на доставки за схемата за разпределяне на храна с цел попълване на интервенционните складове, когато няма налице подходящи запаси в тях. Периодът на постепенно преустановяване следва да завърши с изпълнението на годишния план за 2013 г.
(5)
Схемата на Съюза за разпределяне на храна следва да се прилага, без да се засяга никоя от националните схеми за разпределяне на храна.
(6)
С цел осигуряване на добро управление на бюджета е необходимо да се определи фиксиран таван за помощта от Съюза. Схемата за разпределяне на храна следва да бъде добавена в списъка на разходи по член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (7), които се финансират от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ).
(7)
Опитът показа, че са необходими някои подобрения в управлението на схемата за разпределяне на храна. Затова Комисията следва да изготви годишни планове за изпълнение на схемата за разпределяне на храна през 2012 г. и 2013 г., основаващи се на исканията на държавите-членки, които са изпратени до Комисията, както и на друга информация, която се счита за уместна. Държавите-членки следва да основат исканията си за хранителни продукти на базата на националните програми за разпределяне на храна, като определят своите цели и приоритети относно разпределянето на храна за най-нуждаещите се лица, които следва да включват в това и хранителни критерии. В този контекст е уместно държавите-членки да могат да отдават предпочитание на продукти с произход от Съюза. И накрая, за да се осигури съответното покриване на разходите, свързани с изпълнението на годишните планове, е необходимо на държавите-членки да бъде предоставена възможността в рамките на ресурсите, предоставени по годишните планове, да възстановяват определени разходи, извършени от посочените организации във връзка с администрацията, транспорта и съхранението.
(8)
Държавите-членки следва да предприемат подходящи административни и физически проверки и да предвидят санкции в случай на нередности, така че да се гарантира изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила.
(9)
За да се гарантира безпрепятственото функциониране на настоящата схема за разпределяне на храна, така че да се позволи постепенното ѝ преустановяване да бъде приложено ефикасно, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
(10)
Поради това регламенти (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 1234/2007 следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 се добавя следната буква:
„ж)
схемата за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза, предвидена в член 27 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.“
Член 2
Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изменя, както следва:
1)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Схема за разпределяне на храна на най-нуждаещите се лица в Съюза
1. Създава се схема за 2012 г. и 2013 г., в чиито рамки може да се разпределя храна на най-нуждаещите се лица в Съюза чрез организации, определени от държавите-членки, които не могат да бъдат търговски предприятия. За целите на тази схема за разпределяне на храна се предоставят продукти от интервенционните складове или, ако не са налице интервенционни запаси, подходящи за схемата за разпределяне на храна, се закупуват хранителни продукти на пазара.
За целите на схемата за разпределяне на храна, посочена в първа алинея, „най-нуждаещи се лица“ означава физически лица, включително семейства или групи, съставени от такива лица, които са регистрирани или признати като социално и финансово зависими въз основа на критериите за допустимост, приети от националните компетентни органи, или за които е преценено, че са в такава зависимост, въз основа на критериите, използвани от определените организации и одобрени от посочените национални компетентни органи.
2. Държавите-членки, които желаят да участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, изпращат на Комисията програми за разпределяне на храна, които съдържат следното:
а)
подробни данни за главните характеристики и цели на тези програми;
б)
списък на определените организации;
в)
искания за количествата хранителни продукти за ежегодно разпределяне, както и друга подходяща информация.
Държавите-членки избират хранителните продукти въз основа на обективни критерии, включително хранителните стойности и годността им да бъдат разпределени. За тази цел държавите-членки могат да отдават предпочитание на хранителни продукти с произход от Съюза.
3. Комисията приема годишни планове въз основа на исканията и другата уместна информация, посочена в параграф 2, първа алинея, буква в), които са подадени от държавите-членки като част от техните програми за разпределяне на храна.
Всеки годишен план включва годишното финансово разпределяне от страна на Съюза по държави-членки.
Ако хранителни продукти, включени в годишния план, не са на разположение в интервенционните складове в държавите-членки, в които са необходими, Комисията предвижда в годишния план тези продукти да бъдат прехвърлени в такива държави-членки от държавите-членки, където са на разположение в интервенционните складове.
Комисията може да преразглежда годишния план с оглед на всички съответни промени, които се отразяват на изпълнението му.
4. Хранителните продукти се предоставят безплатно на определените организации.
Разпределянето на хранителните продукти на най-нуждаещите се лица е:
а)
безплатно, или
б)
на цена, която в никакъв случай не превишава цената, покриваща разходите, поети от определените организации при разпределянето на продуктите и които разходи не са допустими по параграф 7, втора алинея, букви а) и б).
5. Държавите-членки, които участват в схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1:
а)
изпращат до Комисията годишен доклад за изпълнението на програмите за разпределяне на храна;
б)
редовно и своевременно информират Комисията относно промени, които оказват въздействие върху изпълнението на програмите за разпределяне на храна.
6. Съюзът финансира допустимите разходи по схемата. Финансирането не надхвърля 500 милиона евро за бюджетна година.
7. Допустими разходи по схемата са:
а)
разходите за хранителните продукти, освободени от интервенционните складове;
б)
разходите за хранителните продукти, закупени на пазара; и
в)
разходите за транспорт на хранителните продукти от интервенционните складове между държавите-членки.
В рамките на финансовите средства, които са на разположение във всяка държава-членка за изпълнение на годишните планове, националните компетентни органи могат да считат за допустими следните разходи:
а)
разходите за транспорт на хранителни продукти до складовете за съхранение на определените организации;
б)
следните разходи, поети от определените организации, доколкото те са пряко свързани с изпълнението на годишните планове:
i)
административни разходи;
ii)
разходи за транспорт между складовете за съхранение на определените организации и крайните пунктове за разпределение; и
iii)
разходи по съхранението.
8. Държавите-членки извършват административни и физически проверки, за да гарантират изпълнението на годишните планове в съответствие с приложимите правила, и определят санкциите, приложими в случаи на нередности.
9. Върху опаковката на храните, разпределяни чрез годишните планове, както и в пунктовете за разпределение, ясно се посочва „Помощ от Европейския съюз“, заедно с емблемата на Европейския съюз.
10. Схемата за разпределяне на храна, предвидена в параграф 1, не засяга националните схеми, с които се разпределят хранителни продукти за най-нуждаещите се лица, и които са в съответствие с правото на Съюза.“
2)
В член 204 се добавя следният параграф:
„6. Член 27 се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2012 г. до окончателното изпълнение на годишния план за 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 15 февруари 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 121/2012
(2012. gada 15. februāris),
ar ko Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 1234/2007 groza attiecībā uz pārtikas izdalīšanu vistrūcīgākajām personām Savienībā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. panta pirmo daļu un 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumus (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Padomes Regula (EEK) Nr. 3730/87 (1987. gada 10. decembris), ar ko nosaka vispārīgos noteikumus pārtikas piegādei no intervences uzkrājumiem izraudzītām organizācijām izdalīšanai Kopienas vistrūcīgākajām personām (4), kas pēc tam tika atcelta un iestrādāta Padomes Regulā (EK) Nr. 1234/2007 (2007. gada 22. oktobris), ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (5), vairāk nekā divdesmit gadus ir nodrošinājusi uzticamu shēmu pārtikas produktu izdalīšanai vistrūcīgākajām personām Savienībā (pārtikas izdalīšanas shēma) un ir pozitīvi ietekmējusi Savienības sociālo kohēziju, samazinot ekonomiskās un sociālās atšķirības.
(2)
Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) mērķos, kas definēti Līguma 39. panta 1. punktā, paredzēts stabilizēt tirgus un nodrošināt, lai patērētāji piedāvātos produktus saņemtu par samērīgām cenām. Gadu gaitā pārtikas izdalīšanas shēma ir palīdzējusi sasniegt abus mērķus un, samazinot Savienības vistrūcīgāko personu nenodrošinātību ar pārtiku, ir izrādījusies svarīgs līdzeklis, kas garantē, lai pārtika Savienībā ir plaši pieejama, un vienlaikus samazina intervences uzkrājumus.
(3)
Eiropas Parlaments 2011. gada 7. jūlija rezolūcijā aicināja Komisiju un Padomi rast pagaidu risinājumu pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas atlikušajiem gadiem, lai nepieļautu krasu pārtikas atbalsta samazināšanu, ko izraisīs finansējuma samazinājums no EUR 500 miljoniem uz EUR 113 miljoniem, un lai nodrošinātu, ka no pārtikas atbalsta atkarīgie cilvēki necieš no pārtikas trūkuma.
(4)
Pašreizējā pārtikas izdalīšanas shēma balstās uz produktu izdalīšanu no Eiropas Savienības intervences uzkrājumiem, ko pagaidām papildina, izdarot iepirkumus tirgū. Taču KLP secīgu reformu un labvēlīgas ražotāju cenu attīstības rezultātā ir pakāpeniski samazinājušies intervences uzkrājumi un pieejamo produktu klāsts. Pašlaik spēkā esošā Regulas (EK) Nr. 1234/2007 redakcijā tirgus iepirkumus ir atļauts veikt, ja produkti nav pieejami īslaicīgi. Ņemot vērā Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-576/08 (6), ar pārtikas iepirkumiem Savienības tirgū nevar regulāri aizstāt samazinātos intervences uzkrājumus. Šādos apstākļos šķiet piemēroti izbeigt pārtikas izdalīšanas shēmas darbību. Lai dalībvalstu labdarības organizācijām, kas izmanto pašreizējo pārtikas izdalīšanas shēmu, dotu pietiekami daudz laika pielāgoties jaunajai situācijai, pārtikas izdalīšanas shēma būtu jāgroza, lai paredzētu pakāpenisku pārejas periodu, kura laikā tirgus iepirkumiem būtu jākļūst par regulāru pārtikas izdalīšanas shēmas piegādes avotu, lai papildinātu intervences uzkrājumus, ja piemēroti intervences uzkrājumi nav pieejami. Pārejas periodam būtu jābeidzas līdz ar 2013. gada plāna pabeigšanu.
(5)
Savienības pārtikas izdalīšanas shēma būtu jāpiemēro, neskarot valstu pārtikas izdalīšanas shēmas.
(6)
Lai nodrošinātu pareizu budžeta pārvaldību, ir jānosaka fiksēta Savienības atbalsta maksimālā summa. Pārtikas izdalīšanas shēma būtu jāiekļauj no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) finansējamo izdevumu sarakstā, kas paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 (2005. gada 21. jūnijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (7) 3. panta 1. punktā.
(7)
Pieredze liecina, ka ir nepieciešami daži uzlabojumi pārtikas izdalīšanas shēmas pārvaldībā. Tāpēc Komisijai būtu jāizveido gada plāni pārtikas izdalīšanas shēmas īstenošanai 2012. un 2013. gadā, pamatojoties uz dalībvalstu pieprasījumiem, kuri paziņoti Komisijai, un citu informāciju, kuru uzskata par būtisku. Dalībvalstīm savi pārtikas produktu pieprasījumi būtu jāpamato ar valstu pārtikas izdalīšanas programmām, kurās noteikti dalībvalstu mērķi un prioritātes attiecībā uz pārtikas izdalīšanu vistrūcīgākajām personām, kurās būtu jāiekļauj ar uzturu saistītie apsvērumi. Šajā sakarā ir lietderīgi, ka dalībvalstīm ir izvēle piešķirt priekšrocību produktiem, kuru izcelsme ir Savienībā. Visbeidzot, lai nodrošinātu pienācīgu ar gada plānu īstenošanu saistīto izmaksu segšanu, dalībvalstīm gada plānos pieejamo resursu robežās ir jābūt izvēlei atlīdzināt konkrētas izmaksas, kas izraudzītajām organizācijām radušās saistībā ar pārvaldību, transportēšanu un glabāšanu.
(8)
Dalībvalstīm būtu jāuzņemas veikt pienācīgas administratīvās un fiziskās pārbaudes un jāparedz sankcijas pārkāpumu gadījumos, lai nodrošinātu, ka gada plāni tiek īstenoti saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem.
(9)
Lai nodrošinātu pašlaik spēkā esošās pārtikas izdalīšanas shēmas netraucētu darbību, veicinot efektīvu pakāpenisko pāreju, šī regula būtu jāpiemēro no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada plāna pabeigšanai.
(10)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1290/2005 un Regula (EK) Nr. 1234/2007,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1290/2005 3. panta 1. punktam pievieno šādu apakšpunktu:
“g)
pārtikas izdalīšanas shēma Savienības vistrūcīgākajām personām, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 1234/2007 27. pantā.”
2. pants
Regulu (EK) Nr. 1234/2007 groza šādi:
1)
regulas 27. pantu aizstāj ar šādu:
“27. pants
Pārtikas izdalīšanas shēma vistrūcīgākajām personām Savienībā
1. 2012. un 2013. gadam tiek izveidota shēma pārtikas produktu izdalīšanai vistrūcīgākajām personām Savienībā ar dalībvalstu izraudzīto iestāžu, kas nav komercuzņēmumi, starpniecību. Šīs pārtikas izdalīšanas shēmas nolūkam dara pieejamus intervences uzkrājumos esošos produktus vai, ja nav pārtikas izdalīšanas shēmai piemērotu intervences uzkrājumu, pārtikas produktus iepērk tirgū.
Pirmajā daļā minētās pārtikas izdalīšanas shēmas nolūkā “vistrūcīgākās personas” ir fiziskas personas, tostarp ģimenes vai šādu personu grupas, kuras ir reģistrētas vai atzītas par sociāli un finansiāli atkarīgām, pamatojoties uz atbilstības kritērijiem, ko pieņēmušas valsts kompetentās iestādes, vai kuras tiek uzskatītas par tādām, pamatojoties uz izraudzīto iestāžu izmantotajiem kritērijiem, ko ir apstiprinājušas minētās valsts kompetentās iestādes.
2. Dalībvalstis, kas vēlas piedalīties 1. punktā paredzētajā pārtikas izdalīšanas shēmā, iesniedz Komisijai pārtikas izdalīšanas programmas, kurās ir ietvertas:
a)
šādu programmu galvenās iezīmes un mērķi;
b)
izraudzītās iestādes;
c)
pieprasītie pārtikas produktu daudzumi, kas jāizdala katru gadu, un cita būtiska informācija.
Dalībvalstis izvēlas pārtikas produktus, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, tostarp uzturvērtību un piemērotību izdalīšanai. Šim nolūkam dalībvalstis var piešķirt priekšrocību pārtikas produktiem, kuru izcelsme ir Savienībā.
3. Komisija pieņem gada plānus, pamatojoties uz 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētajiem pieprasījumiem un citu būtisku informāciju, ko dalībvalstis iesniegušas savu pārtikas izdalīšanas programmu ietvaros.
Katrā gada plānā nosaka Savienības ikgadējos finanšu piešķīrumus katrai dalībvalstij.
Ja gada plānā iekļautie pārtikas produkti nav pieejami intervences uzkrājumos dalībvalstī, kurā šādi produkti ir vajadzīgi, Komisija gada plānā paredz šādu produktu pārvešanu uz minēto dalībvalsti no dalībvalstīm, kuru intervences uzkrājumos tie ir pieejami.
Komisija gada plānu var pārskatīt, ņemot vērā visas attiecīgās izmaiņas, kas ietekmē tā izpildi.
4. Pārtikas produktus izraudzītajām iestādēm izsniedz bez maksas.
Pārtikas produktu izdalīšana vistrūcīgākajām personām ir:
a)
bezmaksas; vai
b)
par cenu, kas nekādā gadījumā nav lielāka par izmaksām, kas to izdalīšanai radušās izraudzītajām iestādēm un kas nav attiecināmās izmaksas saskaņā ar 7. punkta otrās daļas a) un b) apakšpunktu.
5. Dalībvalstis, kas piedalās 1. punktā paredzētajā pārtikas izdalīšanas shēmā:
a)
iesniedz Komisijai gada pārskatu par pārtikas izdalīšanas programmu īstenošanu;
b)
laikus informē Komisiju par notikumiem, kas ietekmē pārtikas izdalīšanas programmu īstenošanu.
6. Savienība finansē attiecināmās izmaksas saskaņā ar shēmu. Šis finansējums nepārsniedz EUR 500 miljonus katrā budžeta gadā.
7. Attiecināmās izmaksas saskaņā ar shēmu ir:
a)
no intervences uzkrājumiem izņemto pārtikas produktu izmaksas;
b)
to pārtikas produktu izmaksas, kas iepirkti tirgū; un
c)
no intervences uzkrājumiem izņemto pārtikas produktu transportēšanas izmaksas no vienas dalībvalsts uz otru.
Gada plānu īstenošanai katrā dalībvalstī pieejamo finanšu resursu robežās, valsts kompetentās iestādes var uzskatīt par attiecināmām šādas izmaksas:
a)
izmaksas, kuras radušās, transportējot pārtikas produktus uz izraudzīto iestāžu noliktavām;
b)
šādas izraudzītajām iestādēm radušās izmaksas, ciktāl tās ir tieši saistītas ar gada plānu īstenošanu:
i)
administratīvās izmaksas;
ii)
transportēšanas izmaksas no izraudzīto iestāžu noliktavām uz pēdējo izdalīšanas punktu; un
iii)
glabāšanas izmaksas.
8. Dalībvalstis veic administratīvās un fiziskās pārbaudes, lai nodrošinātu, ka gada plāni tiek īstenoti saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem, un nosaka sankcijas, kas piemērojamas pārkāpumu gadījumos.
9. Uz pārtikas, kuru paredzēts izdalīt saskaņā ar gada plāniem, iepakojuma, kā arī izdalīšanas punktos skaidri norāda formulējumu “Eiropas Savienības atbalsts”, kas papildināts ar Eiropas Savienības emblēmu.
10. Šā panta 1. punktā paredzētā pārtikas izdalīšanas shēma neskar valstu shēmas, ar kurām tiek izdalīti produkti vistrūcīgākajām personām, kas ir saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.”;
2)
regulas 204. pantam pievieno šādu punktu:
“6. Regulas 27. pantu piemēro no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada plāna pabeigšanai.”
3. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada plāna pabeigšanai.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 15. februārī