РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 439/2010
(2010. gada 19. maijs),
ar ko izveido Eiropas Patvēruma atbalsta biroju
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 74. pantu un 78. panta 1. un 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Savienības politika attiecībā uz kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS) paredz saskaņā ar Hāgas programmu izveidot kopēju patvēruma telpu, izmantojot efektīvu saskaņotu procedūru atbilstīgi Eiropas Savienības vērtībām un humānisma tradīcijām.
(2)
Pateicoties tam, ka ir ieviesti kopējie minimālie standarti, pēdējos gados ir gūti lieli panākumi KEPS izveidošanā. Dalībvalstu starpā tomēr pastāv krasas atšķirības starptautiskās aizsardzības piešķiršanā un šādas starptautiskās aizsardzības īstenošanas veidos. Šīs atšķirības būtu jāmazina.
(3)
Komisija 2008. gada jūnijā pieņemtajā Patvēruma politikas plānā paziņoja par savu nodomu attīstīt KEPS, ierosinot pārskatīt esošos juridiskos instrumentus, lai labāk saskaņotu piemērojamos standartus, un stiprinot atbalstu dalībvalstu praktiskajai sadarbībai, jo īpaši iesniedzot likumdošanas priekšlikumu par Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (Atbalsta birojs) izveidi, lai uzlabotu dalībvalstu operatīvās sadarbības koordināciju nolūkā efektīvi īstenot kopīgos noteikumus.
(4)
Eiropadome 2008. gada septembrī pieņemtajā Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā svinīgi atgādināja, ka visiem vajātiem ārvalstniekiem ir tiesības saņemt palīdzību un aizsardzību Eiropas Savienības teritorijā, piemērojot 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Ņujorkas Protokolu, kā arī ar to saistītos citus līgumus. Tika arī skaidri nolemts 2009. gadā izveidot Eiropas atbalsta biroju.
(5)
Praktiskā sadarbība patvēruma jomā ir paredzēta, lai Eiropas tiesiskajā regulējumā palielinātu dalībvalstu lēmumu pieņemšanas procedūru konverģenci un nodrošinātu to nepārtrauktu kvalitāti šajā jomā atbilstīgi Eiropas tiesiskajam pamatam. Pēdējos gados jau ir uzsākts liels skaits praktiskās sadarbības pasākumu, īpaši pieņemot kopēju pieeju informācijai par izcelsmes valsti un izveidojot kopēju Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā.
(6)
Lai nostiprinātu un attīstītu šos sadarbības pasākumus, būtu jāizveido Atbalsta birojs. Atbalsta birojam būtu pienācīgi jāņem vērā šo sadarbības pasākumu rezultāti un gūtā pieredze.
(7)
Attiecībā uz dalībvalstīm, kurās jo īpaši sakarā ar to ģeogrāfiskajiem vai demogrāfiskajiem apstākļiem patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši un nesamērīgi noslogotas, Atbalsta birojam vajadzētu atbalstīt Savienības savstarpējas solidaritātes veidošanos, lai veicinātu labāku starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanu starp dalībvalstīm, vienlaikus rūpējoties, lai patvēruma un uzņemšanas sistēmas netiktu ļaunprātīgi izmantotas.
(8)
Lai optimāli īstenotu savas pilnvaras, Atbalsta birojam vajadzētu būt neatkarīgam, risinot tehniskos jautājumus, un juridiski, administratīvi un finansiāli autonomam. Tālab Atbalsta birojam vajadzētu būt Savienības struktūrai ar juridiskas personas statusu un izpildes pilnvarām, kuras tam piešķir ar šo regulu.
(9)
Atbalsta birojam būtu arī jārīkojas ciešā sadarbībā ar patvēruma jomā atbildīgajām dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ar valstu imigrācijas un patvēruma dienestiem un citiem dienestiem, izmantojot šo dienestu resursus un īpašās zināšanas, kā arī sadarbībā ar Komisiju. Dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar Atbalsta biroju, lai nodrošinātu, ka tas spēj īstenot savas pilnvaras.
(10)
Atbalsta birojam būtu arī jārīkojas ciešā sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Augsto komisāru bēgļu jautājumos (UNHCR) un, vajadzības gadījumā, attiecīgām starptautiskām organizācijām, lai izmantotu to īpašās zināšanas un atbalstu. Tālab būtu pilnībā jāatzīst UNHCR un citu attiecīgu starptautisku organizāciju loma, un šīs organizācijas būtu pilnībā jāiesaista Atbalsta biroja darbā. Jebkādiem finanšu līdzekļiem, ko Atbalsta birojs dara pieejamus UNHCR saskaņā ar šo regulu, nevajadzētu būt par pamatu dubultai UNCHR darbību finansēšanai, izmantojot citus starptautiskus vai valstu resursus.
(11)
Turklāt, lai sasniegtu savu mērķi un, ciktāl tas nepieciešams tā uzdevumu izpildei, Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas ar citām Savienības struktūrām, jo īpaši ar Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (FRONTEX), kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (2), un ar Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007 (3).
(12)
Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas arī ar Eiropas Migrācijas tīklu, kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2008/381/EK (4), lai novērstu darbību dublēšanos. Atbalsta birojam būtu arī jāuztur ciešs dialogs ar pilsonisko sabiedrību, lai patvēruma jomā apmainītos ar informāciju un dalītos ar zināšanām.
(13)
Atbalsta birojam vajadzētu būt Eiropas zināšanu centram patvēruma jomā, kas ir atbildīgs par to, lai atvieglotu, koordinētu un stiprinātu dalībvalstu praktisko sadarbību daudzajos patvēruma jomas aspektos, lai dalībvalstis varētu nodrošināt labāku starptautisko aizsardzību tiem, kuriem uz to ir tiesības, vienlaikus attiecīgā gadījumā taisnīgi un efektīvi izturoties pret tiem, kuri neatbilst starptautiskās aizsardzības sniegšanas nosacījumiem. Atbalsta biroja pilnvaras būtu jāvērš uz trim galvenajiem uzdevumiem, proti, dot ieguldījumu KEPS īstenošanā, atbalstīt praktisku dalībvalstu sadarbību patvēruma jomā un atbalstīt īpaši noslogotās dalībvalstis.
(14)
Atbalsta birojam nevajadzētu būt nekādai tiešai vai netiešai ietekmei uz dalībvalstu patvēruma iestāžu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz individuāliem starptautiskās aizsardzības pieteikumiem.
(15)
Lai sniegtu un/vai koordinētu ātru un efektīvu atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, Atbalsta birojam pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma būtu jākoordinē darbība, lai atbalstītu šo dalībvalsti, inter alia, izmantojot tādu patvēruma atbalsta grupu norīkošanu uz to teritorijām, kurās piedalās patvēruma eksperti. Šīm grupām jo īpaši būtu jādalās kompetencē par mutiskās tulkošanas pakalpojumiem, jāsniedz informācija par izcelsmes valstīm un zināšanas saistībā ar patvēruma lietu apstrādi un pārvaldību. Šai regulai būtu jāregulē patvēruma atbalsta grupu darbības nosacījumi, lai nodrošinātu to norīkošanas efektivitāti.
(16)
Ņemot vērā Atbalsta biroja neatkarību, sniegtās palīdzības un izplatītās informācijas zinātnisko un tehnisko kvalitāti, tā veikto procedūru un darbības metožu pārredzamību un tā centienus, veicot tam uzticētos uzdevumus, Atbalsta birojam būtu jāveic pasākumi sava mērķa sasniegšanai apstākļos, kas dod tam iespēju būt par atsauces punktu.
(17)
Lai efektīvi kontrolētu Atbalsta biroja darbību, Komisijai un dalībvalstīm vajadzētu būt pārstāvētām tā valdē. Ja iespējams, valdes sastāvā vajadzētu būt to dalībvalstu patvēruma dienestu operatīvajiem vadītājiem, kas ir atbildīgi par patvēruma politiku, vai to pārstāvjiem. Valdei būtu jāuztic vajadzīgās pilnvaras, jo īpaši lai izstrādātu budžetu, pārbaudītu tā izpildi, pieņemtu attiecīgus finanšu noteikumus, noteiktu pārredzamas darba procedūras Atbalsta biroja lēmumu pieņemšanai, pieņemtu gada ziņojumu par patvēruma situāciju Savienībā un tehniskus dokumentus par Savienības patvēruma instrumentu īstenošanu un ieceltu izpilddirektoru un, vajadzības gadījumā - izpildkomiteju. Ņemot vērā UNHCR īpašās zināšanas patvēruma jomā, tam vajadzētu būt pārstāvētam ar valdes locekli bez balsstiesībām, lai tas būtu pilnībā iesaistīts Atbalsta biroja darbā.
(18)
Ņemot vērā Atbalsta biroja uzdevumu būtību un izpilddirektora nozīmi un lai dotu iespēju Eiropas Parlamentam dot atzinumu par izraudzīto kandidātu, pirms viņš ir iecelts amatā, kā arī pirms ir pagarināts viņa pilnvaru termiņš, izpilddirektors būtu jāaicina nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz Eiropas Parlamenta kompetentās komitejas vai komiteju jautājumiem. Izpilddirektoram būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam gada darbības pārskats. Turklāt Eiropas Parlamentam vajadzētu dot iespēju aicināt izpilddirektoru ziņot par savu uzdevumu izpildi.
(19)
Lai nodrošinātu Atbalsta biroja pilnīgu autonomiju un neatkarību, tam būtu jāpiešķir autonoms budžets, kura ieņēmumu būtisko daļu veidos Savienības iemaksas. Atbalsta biroja finansēšanu nosaka ar budžeta lēmējinstitūcijas lēmumu, kā tas izklāstīts 47. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (5). Savienības budžeta procedūra būtu jāpiemēro attiecībā uz Savienības iemaksām un uz visām citām subsīdijām, ko piešķir no Eiropas Savienības vispārējā budžeta. Finanšu pārskatu revīzija būtu jāveic Revīzijas palātai.
(20)
Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas ar trešo valstu iestādēm un starptautiskajām organizācijām, kas ir kompetentas jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, un trešām valstīm saistībā ar sadarbības mehānismiem, ko noslēdz saskaņā ar attiecīgajiem Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) noteikumiem.
(21)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES) un LESD, Apvienotā Karaliste un Īrija ar 2009. gada 18. maija vēstulēm ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.
(22)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tādēļ šī regula Dānijai nav saistoša un nav tai jāpiemēro.
(23)
Ņemot vērā to, ka Dānija, būdama dalībvalsts, līdz šim ir veicinājusi dalībvalstu praktisku sadarbību patvēruma jomā, Atbalsta birojam būtu jāsekmē operatīva sadarbība ar Dāniju. Lai to panāktu, Dānijas pārstāvis būtu jāaicina apmeklēt visas valdes sanāksmes, turklāt valdei attiecīgā gadījumā vajadzētu arī spēt pieņemt lēmumu par uzaicinājumu Dānijas novērotājiem piedalīties darba grupu sanāksmēs.
(24)
Lai sasniegtu tā mērķi, Atbalsta birojam vajadzētu būt atvērtam to valstu līdzdalībai, kuras ir noslēgušas nolīgumus ar Eiropas Savienību, saskaņā ar kuriem tās ir pieņēmušas un piemēro Savienības tiesību aktus jomā, uz kuru attiecas šī regula, konkrēti, Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice. Atbalsta birojam arī vajadzētu, vienojoties ar Komisiju, spēt atbilstīgi LESD noteikumiem izveidot sadarbības mehānismus ar citām valstīm, kuras nav noslēgušas nolīgumus ar Savienību, lai pieņemtu un piemērotu Savienības tiesību aktus. Tomēr Atbalsta birojam nekādā gadījumā nevajadzētu veidot autonomu ārējo politiku.
(25)
Atbalsta birojam būtu jāpiemēro Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6) (Finanšu regulu), un jo īpaši tās 185. pantu.
(26)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (7), būtu bez ierobežojumiem jāattiecina uz Atbalsta biroju, kuram būtu jāpievienojas Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam par iekšējo izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (8).
(27)
Atbalsta birojam būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (9).
(28)
Personas datu apstrādei, ko veic Atbalsta birojs, būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (10).
(29)
Mītnes nolīgumā būtu jānosaka nepieciešamie noteikumi par Atbalsta biroja atrašanās vietu dalībvalstī, kurā jābūt tā mītnei, un visam Atbalsta biroja personālam un viņu ģimenes locekļiem piemērojamie īpašie noteikumi. Turklāt uzņēmējai dalībvalstij būtu jānodrošina labākie iespējamie apstākļi Atbalsta biroja labai darbībai, tostarp skolas bērniem un transports, lai tādējādi varētu piesaistīt augsta līmeņa cilvēkresursus no iespējami plašas ģeogrāfiskās teritorijas.
(30)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, vajadzību uzlabot KEPS īstenošanu, atvieglot, koordinēt un stiprināt dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomā, sniegt un/vai koordinēt operatīvā atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka paredzētās darbības mēroga un seku dēļ tos var labāk sasniegt Savienības mērogā, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
(31)
Šajā regulā ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un tie būtu jāpiemēro saskaņā ar hartas 18. pantā atzītajām patvēruma tiesībām,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. NODAĻA
EIROPAS PATVĒRUMA ATBALSTA BIROJA IZVEIDE UN TĀ MĒRĶIS
1. pants
Eiropas Patvēruma atbalsta biroja izveide
Ar šo ir izveidots Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (Atbalsta birojs), lai sniegtu ieguldījumu kopējās Eiropas patvēruma sistēmas (KEPS) īstenošanā, stiprinātu dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomā un lai sniegtu un/vai koordinētu operatīvā atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas.
2. pants
Atbalsta biroja mērķis
1. Atbalsta birojs atvieglo, koordinē un stiprina dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomas dažādajos aspektos, lai palīdzētu uzlabot KEPS īstenošanu. Šajā sakarā Atbalsta birojs ir pilnībā iesaistīts KEPS ārējā dimensijā.
2. Atbalsta birojs sniedz efektīvu operatīvu atbalstu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, izmantojot visus tā rīcībā esošos noderīgos resursus, kas var ietvert dalībvalstu nodrošināto resursu koordināciju saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem.
3. Atbalsta birojs sniedz zinātnisko un tehnisko palīdzību Savienības politikas veidošanai un likumdošanai visās jomās, kurām ir tieša vai netieša ietekme uz patvērumu, lai tas spētu sniegt pilnīgu atbalstu praktiskajai sadarbībai patvēruma jomā un efektīvi pildīt savus uzdevumus. Tas ir neatkarīgs informācijas avots attiecībā uz visiem jautājumiem šajās jomās.
4. Ņemot vērā Atbalsta biroja neatkarību, sniegtās palīdzības un izplatītās informācijas zinātnisko un tehnisko kvalitāti, tā veikto procedūru un darbības metožu pārredzamību un tā centienus, veicot tam uzticētos uzdevumus, un sniedzot informācijas tehnoloģiju atbalstu, kas nepieciešams tā pilnvaru īstenošanai, Atbalsta birojs veic savus uzdevumus apstākļos, kas dod tam iespēju būt par atsauces punktu.
5. Atbalsta birojs cieši sadarbojas ar dalībvalstu patvēruma iestādēm, ar valstu imigrācijas un patvēruma dienestiem un citiem valsts dienestiem, un ar Komisiju. Atbalsta birojs veic savus uzdevumus, neskarot uzdevumus, kas noteikti citām attiecīgām Savienības struktūrām, un cieši sadarbojas ar šīm struktūrām un UNHCR.
6. Atbalsta birojam nav nekāda ietekme uz dalībvalstu patvēruma iestāžu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz individuāliem starptautiskās aizsardzības pieteikumiem.
2. NODAĻA
ATBALSTA BIROJA UZDEVUMI
1. IEDAĻA
Atbalsts praktiskajai sadarbībai patvēruma jomā
3. pants
Paraugprakse
Atbalsta birojs rīko, veicina un koordinē pasākumus, ar ko dara iespējamu informācijas apmaiņu, kā arī apzina paraugpraksi patvēruma jomā un tās apmaiņu starp dalībvalstīm.
4. pants
Izcelsmes valstu informācija
Atbalsta birojs rīko, veicina un koordinē pasākumus, kas saistīti ar izcelsmes valstu informāciju un jo īpaši:
a)
izmantojot visus būtiskos informācijas avotus, - tostarp no valsts, nevalstiskām un starptautiskām organizācijām un Savienības iestādēm un struktūrām gūtu informāciju, - pārredzami un objektīvi apkopo būtisku, uzticamu, precīzu un aktuālu informāciju par to personu izcelsmes valstīm, kuras lūdz starptautisko aizsardzību;
b)
sagatavo ziņojumus par izcelsmes valstīm, pamatojoties uz informāciju, kas apkopota saskaņā ar a) punktu;
c)
pārvalda un turpmāk pilnveido portālu, kurā iekļauta izcelsmes valstu informācija, un uztur šo portālu, lai nodrošinātu pārredzamību saskaņā ar vajadzīgajiem noteikumiem par piekļuvi šādai informācijai saskaņā ar 42. pantu;
d)
izstrādā kopēju formu un kopīgu metodoloģiju, lai izklāstītu, pārbaudītu un izmantotu izcelsmes valstu informāciju;
e)
pārredzami analizē izcelsmes valstu informāciju, lai stiprinātu izvērtējuma kritēriju konverģenci un vajadzības gadījumā izmantotu vienas vai vairāku darba grupu sanāksmju rezultātus. Minētā analīze nenozīmē, ka ar to dalībvalstīm ir sniegtas norādes par starptautiskas aizsardzības pieteikumu apmierināšanu vai noraidīšanu.
5. pants
Atbalsts starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanai Savienības iekšienē
Attiecībā uz dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši un nesamērīgi noslogotas, ko jo īpaši radījusi to ģeogrāfiskā un demogrāfiskā situācija, Atbalsta birojs veicina, atvieglo un koordinē informācijas apmaiņu un citus pasākumus, kas saistīti ar starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanu Savienības iekšienē. Pārvietošanu Savienības iekšienē veic tikai, pamatojoties uz vienošanos starp dalībvalstīm un ar attiecīgā starptautiskās aizsardzības saņēmēja piekrišanu un, vajadzības gadījumā, apspriežoties ar UNHCR.
6. pants
Atbalsts apmācībām
1. Atbalsta birojs izveido un izstrādā apmācības, kas pieejamas visu valstu pārvaldes iestāžu un tiesu un tribunālu pārstāvjiem, kā arī patvēruma jomā atbildīgajiem dalībvalstu dienestiem. Dalība apmācībās neskar valsts sistēmas un procedūras.
Atbalsta birojs veido šādas apmācības ciešā sadarbībā ar dalībvalstu patvēruma iestādēm un, attiecīgā gadījumā, izmantojot akadēmisko iestāžu un citu attiecīgu organizāciju pieredzi.
2. Atbalsta birojs pārvalda un pilnveido Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā, ņemot vērā pastāvošo Savienības sadarbību minētajā jomā.
3. Atbalsta biroja piedāvātās apmācības var būt vispārīgas, specifiskas vai tematiskas, un tās var ietvert instruktoru apmācības metodoloģiju.
4. Specifiskās vai tematiskās mācības par zināšanām un prasmēm attiecībā uz patvēruma jautājumiem ietver, bet neaprobežojas ar:
a)
starptautiskajām cilvēktiesībām un Savienības tiesību kopumu patvēruma jomā, tostarp specifiskiem juridiskiem un judikatūras jautājumiem;
b)
jautājumiem, kas saistīti ar to patvēruma pieteikumu izskatīšanu, ko iesniegušas nepilngadīgas personas un neaizsargātas personas ar īpašām vajadzībām;
c)
intervēšanas tehnikām;
d)
medicīnas un tiesību ekspertu ziņojumu izmantošanu patvēruma procedūrās;
e)
jautājumiem, kas saistīti ar izcelsmes valstu informācijas sagatavošanu un izmantošanu;
f)
uzņemšanas apstākļiem, tostarp īpašu uzmanību pievēršot neaizsargātām grupām un spīdzināšanas upuriem.
5. Piedāvātās apmācības ir augstā līmenī, un tajās ir apzināti galvenie principi un labas prakses piemēri, lai palielinātu administratīvo metožu un lēmumu un valstu judikatūru konverģenci, pilnībā ievērojot valsts tiesu un tribunālu neatkarību.
6. Atbalsta birojs rīko 15. pantā minētajā patvēruma reakcijas rezerves sarakstā iekļautajiem ekspertiem īpašas mācības saistībā ar veicamajiem pienākumiem un uzdevumiem, kā arī regulāras praktiskās nodarbības minētajiem ekspertiem saskaņā ar padziļinātas apmācības un praktisko nodarbību grafiku, kas noteikts gada darba programmā.
7. Atbalsta birojs var organizēt mācības sadarbībā ar dalībvalstīm to teritorijā.
7. pants
Atbalsts KEPS ārējiem aspektiem
Vienojoties ar Komisiju, Atbalsta birojs koordinē informācijas apmaiņu un citas veiktās darbības, kas saistītas ar jautājumiem par instrumentu un mehānismu īstenošanu saistībā ar KEPS ārējo dimensiju.
Atbalsta birojs koordinē informācijas apmaiņu un citas pārvietošanas darbības, ko dalībvalstis veikušas, lai apmierinātu bēgļu starptautiskās aizsardzības vajadzības trešās valstīs un paustu solidaritāti ar to uzņēmējām valstīm.
Atbalsta birojs saskaņā ar savām pilnvarām un saskaņā ar 49. pantu var tehniskos jautājumos sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, jo īpaši lai sekmētu un atbalstītu to, ka trešās valstis stiprina pašas savu patvērumu un uzņemšanas sistēmu resursus, un lai īstenotu reģionālās aizsardzības programmas un citas attiecīgas darbības, ar ko panākt noturīgus risinājumus.
2. IEDAĻA
Atbalsts dalībvalstīm, kuru patvēruma sistēmas ir īpaši noslogotas
8. pants
Patvēruma un uzņemšanas sistēmu īpaša noslogotība
Atbalsta birojs koordinē un atbalsta kopēju darbību, lai palīdzētu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, kas to uzņemšanas iestādēm un patvēruma sistēmām uzliek ārkārtīgi smagu slogu un prasa steidzamus risinājumus. Šāda noslogojuma pazīme var būt pēkšņa liela skaita tādu trešo valstu valstspiederīgo ierašanās, kuriem var būt vajadzīga starptautiska aizsardzība, un tā iemesls var būt attiecīgās dalībvalsts ģeogrāfiskā vai demogrāfiskā situācija.
9. pants
Informācijas vākšana un analīze
1. Lai varētu izvērtēt īpaši noslogoto dalībvalstu vajadzības, Atbalsta birojs, jo īpaši pamatojoties uz dalībvalstu, UNHCR un, vajadzības gadījumā, citu attiecīgu organizāciju sniegto informāciju, vāc visu atbilstīgo informāciju, kas ļauj identificēt, sagatavot un noteikt 10. pantā minētos ārkārtas pasākumus, lai rastu risinājumu īpašajam noslogojumam.
2. Atbalsta birojs, pamatojoties uz to īpaši noslogoto dalībvalstu sniegtajiem datiem, sistemātiski identificē, vāc un analizē informāciju par struktūrām un pieejamiem cilvēkresursiem, jo īpaši rakstiskās un mutiskās tulkošanas jomā, informāciju par izcelsmes valstīm un palīdzību, ko sniedz, lai šajās īpaši noslogotajās dalībvalstīs risinātu un pārvaldītu patvēruma lietas, un par to uzņemšanas iespējām, lai veicinātu, ka dažādo dalībvalstu patvēruma iestāžu starpā varētu notikt ātra un uzticama savstarpēja informācijas apmaiņa.
3. Atbalsta birojs analizē datus par pēkšņu trešo valstu valstspiederīgo masveida ierašanos, kas var izraisīt īpašu patvēruma un uzņemšanas sistēmu noslogojumu, un nodrošina ātru attiecīgās informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju. Atbalsta birojs izmanto pastāvošās agrīnās brīdināšanas sistēmas un mehānismus un, vajadzības gadījumā, pats savām vajadzībām izveido agrīnās brīdināšanas sistēmu.
10. pants
Atbalsta darbības dalībvalstīm
Pēc attiecīgo dalībvalstu pieprasījuma Atbalsta birojs koordinē darbības, lai atbalstītu dalībvalstis, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, tostarp koordinē:
a)
darbības īpaši noslogoto dalībvalstu atbalstam, lai atvieglotu kompetento valsts iestāžu izskatāmo patvēruma pieteikumu sākotnējo analīzi;
b)
darbības, kas īpaši noslogotajām dalībvalstīm ļauj īstenot piemērotus uzņemšanas mehānismus, jo īpaši ārkārtas izmitināšanu, transportu un medicīnisko palīdzību;
c)
patvēruma atbalsta grupas, kuru darbības kārtība ir noteikta 3. nodaļā.
3. IEDAĻA
Ieguldījums KEPS īstenošanā
11. pants
Informācijas vākšana un apmaiņa
1. Atbalsta birojs rīko, koordinē un veicina informācijas apmaiņu starp patvēruma jautājumos kompetentajām dalībvalstu iestādēm, kā arī starp Komisiju un patvēruma jautājumos kompetentajām dalībvalstu iestādēm, par to, kā tiek īstenoti visi instrumenti, kas izriet no Savienības acquis patvēruma jomā. Tālab Atbalsta birojs var veidot faktu, juridisko un judikatūras datu bāzes attiecībā uz valsts, Eiropas un starptautiskā mēroga patvēruma jomas instrumentiem, inter alia, izmantojot esošās sistēmas. Neskarot Atbalsta biroja darbību saskaņā ar 15. un 16. pantu, šādās datu bāzēs neuzglabā personas datus, ja vien šos datus Atbalsta birojs nav ieguvis no publiski pieejamiem dokumentiem.
2. Jo īpaši Atbalsta birojs apkopo šādu informāciju:
a)
par starptautiskās aizsardzības pieteikumu izskatīšanu valsts pārvaldes struktūrās un iestādēs;
b)
par valstu tiesību aktiem un tiesisko attīstību patvēruma jomā, tostarp par judikatūru.
12. pants
Ziņojumi un citi Atbalsta biroja dokumenti
1. Atbalsta birojs sagatavo gada ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā, attiecīgi ņemot vērā informāciju, kas jau pieejama no citiem attiecīgiem avotiem. Šajā ziņojumā Atbalsta birojs izvērtē saskaņā ar šo regulu veikto pasākumu rezultātus un veic vispārēju salīdzinošu šo rezultātu analīzi, lai uzlabotu KEPS kvalitāti, konsekvenci un efektivitāti.
2. Atbalsta birojs saskaņā ar tā darba programmu vai pēc valdes vai Komisijas pieprasījuma, attiecīgi ņemot vērā dalībvalstu vai Eiropas Parlamenta paustos viedokļus, ciešā sadarbībā ar savām darba grupām un Komisiju var sagatavot tehniskus dokumentus par to, kā īsteno patvēruma jomas Savienības instrumentus, tostarp pamatnostādnes un darbības rokasgrāmatu. Ja šādos tehniskos dokumentos atsaucas uz starptautiskajām bēgļu tiesībām, pienācīgi ņem vērā attiecīgās UNHCR pamatnostādnes. Šie dokumenti nenozīmē, ka ar tiem dalībvalstīm sniedz norādes par starptautiskās aizsardzības pieteikumu apmierināšanu vai noraidīšanu.
3. NODAĻA
PATVĒRUMA ATBALSTA GRUPAS
13. pants
Koordinēšana
1. Īpaši noslogota dalībvalsts vai dalībvalstis var Atbalsta birojam iesniegt pieprasījumu norīkot patvēruma atbalsta grupu. Pieprasītāja dalībvalsts vai dalībvalstis saskaņā ar 18. panta 1. punktu jo īpaši sniedz situācijas raksturojumu, norāda norīkošanas pieprasījuma mērķus un paredzamās norīkošanas prasības.
2. Atbildot uz šādu pieprasījumu, Atbalsta birojs, pamatojoties uz 18. pantā minēto darbības plānu, var koordinēt nepieciešamo tehnisko un operatīvo palīdzību pieprasītājai dalībvalstij vai dalībvalstīm un to, ka uz ierobežotu laiku uz šīs dalībvalsts vai šo dalībvalstu teritoriju norīko patvēruma atbalsta grupu.
14. pants
Tehniskā palīdzība
Patvēruma atbalsta grupas sniedz 18. pantā minētajā darbības plānā paredzētās specializētās zināšanas, jo īpaši saistībā ar tulkošanas pakalpojumiem, izcelsmes valstu informāciju un zināšanām par patvēruma lietu apstrādi un pārvaldību saskaņā ar 10. pantā noteiktajiem atbalsta pasākumiem dalībvalstīm.
15. pants
Patvēruma reakcijas rezerves saraksts
1. Pēc izpilddirektora priekšlikuma valde ar trīs ceturtdaļu balsstiesīgo locekļu balsu vairākumu lemj par to ekspertu specializāciju un kopējo skaitu, kas ir iekļaujami patvēruma atbalsta grupās (patvēruma reakcijas rezerves sarakstā). Kā patvēruma reakcijas rezerves saraksta daļu Atbalsta birojs izveido tulku sarakstu. Tāda pati procedūra attiecas uz jebkurām turpmākām izmaiņām patvēruma reakcijas rezerves sarakstā iekļauto ekspertu specializācijā un kopējā skaitā.
2. Dalībvalstis piedalās patvēruma reakcijas rezerves saraksta izstrādē, izmantojot savas valsts ekspertu rezerves sarakstu, kas izveidots, pamatojoties uz noteiktu specializāciju, un izvirza ekspertus ar nepieciešamo specializāciju.
Dalībvalstis palīdz Atbalsta birojam noteikt tulku sarakstā iekļaujamos tulkus.
Dalībvalsts var izvēlēties norīkot tulkus vai var darīt tos pieejamus, izmantojot videokonferences.
16. pants
Norīkošana
1. Netiek skarta piederības dalībvalsts autonomija attiecībā uz ekspertu (valsts rezerve) skaita un specializācijas izvēli un to norīkojuma ilgumu. Dalībvalstis izpilda Atbalsta biroja lūgumu nodrošināt šo ekspertu pieejamību norīkošanai, izņemot gadījumu, ja tajās ir situācija, kas būtiski ietekmē valsts uzdevumu izpildi, piemēram, nepietiekams personāla daudzums, lai izpildītu to personu statusa noteikšanas procedūras, kas iesniegušas pieteikumu starptautiskajai aizsardzībai. Dalībvalstis pēc Atbalsta biroja lūguma pēc iespējas drīz paziņo to valsts rezervē iekļauto ekspertu skaitu, vārdus un specializāciju, kurus tās var pēc iespējas drīz iekļaut patvēruma atbalsta grupas sastāvā.
2. Nosakot patvēruma atbalsta grupas sastāvu, izpilddirektors ņem vērā īpašos apstākļus, kas radušies pieprasītājai dalībvalstij. Patvēruma atbalsta grupu komplektē saskaņā ar darbības plānu, kas minēts 18. pantā.
17. pants
Norīkošanas lēmuma pieņemšanas kārtība
1. Vajadzības gadījumā izpilddirektors var nosūtīt Atbalsta biroja ekspertus, lai novērtētu situāciju pieprasītājā dalībvalstī.
2. Izpilddirektors nekavējoties informē valdi par jebkuru pieprasījumu norīkot patvēruma atbalsta grupu.
3. Izpilddirektors attiecībā uz pieprasījumu norīkot patvēruma atbalstu grupu pieņem lēmumu pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā piecas darba dienas pēc minētā pieprasījuma saņemšanas dienas. Izpilddirektors vienlaicīgi rakstveidā paziņo par lēmumu pieprasītājai dalībvalstij un valdei, norādot galvenos lēmuma apsvērumus.
4. Ja izpilddirektors pieņem lēmumu norīkot vienu vai vairākas patvēruma atbalsta grupas, Atbalsta birojam un pieprasītājai dalībvalstij ir nekavējoties jāizveido darbības plāns saskaņā ar 18. pantu.
5. Tiklīdz ir panākta vienošanās par minēto plānu, izpilddirektors par vajadzīgo ekspertu skaitu un to specializāciju informē dalībvalstis, kuras norīkošanai nodrošina ekspertus. Minēto informāciju rakstveidā sniedz valstu kontaktpunktiem, kas minēti 19. pantā, un tajā norāda dienu, kad paredzēts sākt norīkošanu. Kontaktpunktiem iesniedz arī darbības plāna eksemplāru.
6. Izpilddirektora prombūtnes vai slimības laikā lēmumus saistībā ar patvēruma atbalsta grupu norīkošanu pieņem struktūrvienības vadītājs, kas uzņēmies viņa uzdevumus.
18. pants
Darbības plāns
1. Izpilddirektors un pieprasītāja dalībvalsts vienojas par darbības plānu, kurā precīzi noteikti nosacījumi patvēruma atbalsta grupu norīkošanai. Darbības plānā iekļauj šādas ziņas:
a)
situācijas apraksts, ietverot darbības veidu un norīkošanas mērķus, tostarp operatīvo mērķi;
b)
paredzamais patvēruma atbalsta grupu norīkošanas ilgums;
c)
ģeogrāfiskā atbildības teritorija pieprasītājā dalībvalstī, kur tiks norīkotas patvēruma atbalsta grupas;
d)
uzdevumu apraksts un īpaši norādījumi patvēruma atbalsta grupas dalībniekiem, tostarp par pieļaujamo piekļuvi datu bāzēm un par aprīkojumu, ko tie drīkst izmantot pieprasītājā dalībvalstī; un
e)
patvēruma atbalsta grupu sastāvs.
2. Izpilddirektoram un pieprasītājai dalībvalstij ir jāvienojas par visiem grozījumiem vai pielāgojumiem darbības plānā. Grozītā vai pieņemtā darbības plāna kopiju Atbalsta birojs nekavējoties nosūta iesaistītajām dalībvalstīm.
19. pants
Valsts kontaktpunkts
Katra dalībvalstis norīko valsts kontaktpunktu saziņai ar Atbalsta biroju par visiem jautājumiem, kas attiecas uz patvēruma atbalsta grupām.
20. pants
Savienības kontaktpunkts
1. Izpilddirektors ieceļ vienu vai vairākus Atbalsta biroja ekspertus, kuri darbojas kā Savienības kontaktpunkts, kurš ir atbildīgs par koordinēšanu. Par šādu iecelšanu izpilddirektors paziņo uzņēmējai dalībvalstij.
2. Savienības kontaktpunkts rīkojas Atbalsta biroja vārdā saistībā ar visiem patvēruma atbalsta grupu norīkošanas aspektiem. Savienības kontaktpunkts jo īpaši:
a)
pilda saziņas funkciju starp Atbalsta biroju un uzņēmēju dalībvalsti;
b)
pilda saziņas funkciju starp Atbalsta biroju un patvēruma atbalsta grupām, sniedzot palīdzību Atbalsta biroja vārdā visos jautājumos, kas saistīti ar nosacījumiem šo grupu norīkošanai;
c)
uzrauga darbības plāna atbilstīgu īstenošanu; un
d)
sniedz atskaites Atbalsta birojam par visiem patvēruma atbalsta grupu norīkošanas aspektiem.
3. Izpilddirektors var pilnvarot Savienības kontaktpunktu iesaistīties domstarpību atrisināšanā saistībā ar darbības plāna izpildi un patvēruma atbalsta grupu norīkošanu.
4. Veicot savus pienākumus, Savienības kontaktpunkts pilda tikai Atbalsta biroja norādījumus.
21. pants
Civiltiesiskā atbildība
1. Ja patvēruma atbalsta grupas dalībnieki darbojas uzņēmējā dalībvalstī, šī dalībvalsts atbilstīgi valsts tiesību aktiem ir atbildīga par kaitējumu, ko grupa radījusi, pildot savus pienākumus.
2. Ja kaitējums radies rupjas nolaidības dēļ vai ar iepriekšēju nodomu, uzņēmēja dalībvalsts var vērsties pie piederības dalībvalsts, lai piederības valsts atlīdzina līdzekļus, ko uzņēmēja dalībvalsts ir izmaksājusi cietušajiem vai viņu likumīgajiem pārstāvjiem.
3. Neskarot dalībvalstu tiesību īstenošanu attiecībā uz trešām personām, dalībvalstis atsakās no visām prasībām pret uzņēmēju dalībvalsti vai jebkuru citu dalībvalsti par radītajiem zaudējumiem, izņemot zaudējumus, kas radušies rupjas nolaidības dēļ vai ar iepriekšēju nodomu.
4. Par jebkurām domstarpībām starp dalībvalstīm saistībā ar šā panta 2. un 3. punkta piemērošanu, kuras nevar atrisināt savstarpēju sarunu ceļā, dalībvalstis iesniedz prasību Tiesā saskaņā ar LESD 273. pantu.
5. Neskarot dalībvalstu tiesību īstenošanu attiecībā uz trešām personām, izmaksas, kuras radušās tāpēc, ka norīkojuma laikā bojāts Atbalsta biroja aprīkojums, sedz Atbalsta birojs, izņemot gadījumus, kad tie radušies rupjas neuzmanības vai tīšas nevērības dēļ.
22. pants
Kriminālatbildība
Patvēruma atbalsta grupas norīkojuma laikā šīs grupas dalībniekiem piemēro tādus pašus noteikumus kā uzņēmējas dalībvalsts amatpersonām gadījumā, ja pret grupas dalībniekiem izdarīts kriminālpārkāpums vai arī ja tādu izdarījuši viņi paši.
23. pants
Izmaksas
Atbalsta birojs sedz visas turpmāk minētās izmaksas, kas radušās dalībvalstīm, kad tās dara pieejamus savus ekspertus, lai tie tiktu norīkoti patvēruma atbalsta grupās:
a)
ceļa izdevumus no piederības dalībvalsts uz uzņēmēju dalībvalsti un no uzņēmējas dalībvalsts uz piederības dalībvalsti;
b)
ar vakcināciju saistītās izmaksas;
c)
ar īpašām apdrošināšanas vajadzībām saistītās izmaksas;
d)
ar veselības aprūpi saistītās izmaksas;
e)
dienas naudu, tostarp mājokļa izdevumus;
f)
Atbalsta biroja tehnisko iekārtu izmaksas; un
g)
izmaksas par ekspertu pakalpojumu izmantošanu.
4. NODAĻA
ATBALSTA BIROJA ORGANIZĀCIJA
24. pants
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūra
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūru veido:
a)
valde;
b)
izpilddirektors un Atbalsta biroja personāls,
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūrā var ietilpt izpildkomiteja, ja tādu izveido saskaņā ar 29. panta 2. punktu.
25. pants
Valdes sastāvs
1. Katra dalībvalsts, uz kuru attiecas šī regula, valdē ieceļ vienu locekli, un Komisija ieceļ divus locekļus.
2. Katru valdes locekli var pārstāvēt vai pavadīt vietnieks. Pavadot valdes locekli, vietnieks piedalās bez balsstiesībām.
3. Valdes locekļus ieceļ, ņemot vērā to pieredzi, profesionālo atbildību un augsta līmeņa kompetenci patvēruma jomā.
4. UNHCR pārstāvis ir valdes loceklis bez balsstiesībām.
5. Valdes locekļu pilnvaru termiņš ir trīs gadi. Šo termiņu var atjaunot. Pēc pilnvaru termiņa beigām vai atkāpšanās gadījumā locekļi paliek amatā, līdz viņu pilnvaras tiek atjaunotas vai viņus aizvieto.
26. pants
Valdes vadība
1. Valde ievēl priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no tās balsstiesīgo locekļu vidus. Priekšsēdētāja vietnieks automātiski aizstāj priekšsēdētāju, kad viņš nevar pildīt savus pienākumus.
2. Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru ilgums ir trīs gadi, un to var atjaunot tikai vienu reizi. Tomēr, ja viņi zaudē valdes locekļa statusu jebkurā viņu priekšsēdētāja vai priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru brīdī, viņu pilnvaras automātiski beidzas tajā pašā dienā.
27. pants
Valdes sanāksmes
1. Valdes sanāksmes sasauc tās priekšsēdētājs. Izpilddirektors piedalās sanāksmēs. UNCHR pārstāvis nepiedalās sanāksmēs, ja valde veic 29. panta 1. punkta b), h), i), j) un m) apakšpunktos un 29. panta 2. punktā norādītos uzdevumus un ja valde lemj par to, vai darīt pieejamus finanšu resursus, lai finansētu darbības, kas dotu iespēju Atbalsta birojam izmantot UNHCR īpašās zināšanas par patvēruma jautājumiem, kā minēts 50. pantā.
2. Valde regulārajās sanāksmēs pulcējas vismaz divreiz gadā. Valde sanāk papildus pēc priekšsēdētāja vai pēc vienas trešdaļas locekļu pieprasījuma.
3. Valde var uzaicināt sanāksmēs kā novērotāju piedalīties jebkuru personu, kuras atzinums var būt svarīgs.
Dāniju uzaicina piedalīties valdes sanāksmēs.
4. Valdes locekļiem saskaņā ar reglamenta noteikumiem var palīdzēt padomdevēji vai eksperti.
5. Atbalsta birojs valdei sniedz sekretariāta pakalpojumus.
28. pants
Balsošanas kārtība
1. Ja vien nav paredzēts citādāk, valde pieņem lēmumus ar tās balsstiesīgo locekļu absolūtu balsu vairākumu. Katram loceklim, kuram ir balsošanas tiesības, ir viena balss. Ja kāds valdes loceklis sanāksmē nepiedalās, viņa balsstiesības ir tiesīgs izmantot šā locekļa vietnieks.
2. Izpilddirektors nebalso.
3. Priekšsēdētājs piedalās balsošanā.
4. Dalībvalstis, kuras pilnībā nepiedalās Savienības acquis patvēruma jomā, nepiedalās balsošanā, ja valde ir aicināta pieņemt lēmumu, kas ir 29. panta 1. punkta e) apakšpunkta darbības jomā, un ja attiecīgais tehniskais dokuments attiecas tikai uz Kopienas patvēruma instrumentu, kurš šīm valstīm nav saistošs.
5. Valdes reglamentā nosaka sīki izklāstītu balsošanas kārtību, jo īpaši nosacījumus, saskaņā ar kuriem kāds no locekļiem var darboties cita locekļa vārdā, un vajadzības gadījumā - visas prasības, kas saistītas ar kvorumu.
29. pants
Valdes funkcijas
1. Valde rūpējas par to, lai Atbalsta birojs pildītu tam uzticētos uzdevumus. Tā ir Atbalsta biroja plānošanas un uzraudzības struktūra. Tā jo īpaši:
a)
pieņem Atbalsta biroja reglamentu ar trīs ceturtdaļu tā balsstiesīgo locekļu balsu vairākumu un pēc tam, kad Komisija ir sniegusi savu atzinumu;
b)
ieceļ izpilddirektoru saskaņā ar 30. pantu, īsteno izpilddirektora disciplināras uzraudzības tiesības un vajadzības gadījumā aptur viņa darbību vai viņu atbrīvo;
c)
pieņem gada pārskata ziņojumu par Atbalsta biroja darbībām un līdz nākamā gada 15. jūnijam to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai. Gada pārskata ziņojumu publisko;
d)
saskaņā ar 12. panta 1. punktu pieņem gada ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā. Minēto ziņojumu iesniedz Eiropas Parlamentam. Padome un Komisija var lūgt, lai arī tām iesniedz šo ziņojumu;
e)
pieņem 12. panta 2. punktā minētos tehniskos dokumentus;
f)
katru gadu līdz 30. septembrim, saņēmusi Komisijas atzinumu, pamatojoties uz izpilddirektora iesniegtu projektu, ar balsstiesīgo locekļu trīs ceturtdaļu balsu vairākumu pieņem Atbalsta biroja nākamā gada darba programmu un to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai. Minēto darba programmu pieņem saskaņā ar ikgadējo Savienības budžeta procedūru un Savienības tiesību aktu izstrādes programmu, kas saistīta ar attiecīgo patvēruma jomu;
g)
veic savas funkcijas saistībā ar Atbalsta biroja budžetu, kā noteikts 5. nodaļā;
h)
pieņem sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanai saskaņā ar šīs regulas 42. pantu;
i)
nosaka Atbalsta biroja personāla politiku saskaņā ar šīs regulas 38. pantu;
j)
pēc Komisijas atzinuma pieprasīšanas pieņem daudzgadu plānu personāla politikas jomā;
k)
pieņem visus vajadzīgos lēmumus, lai īstenotu šajā regulā noteiktās Atbalsta biroja pilnvaras;
l)
pieņem lēmumus attiecībā uz šajā regulā paredzēto informācijas sistēmu un jo īpaši attiecībā uz 4. panta c) apakšpunktā minētā informatīvā portāla izveidi un vajadzības gadījumā - tā papildināšanu; un
m)
pieņem lēmumus par Atbalsta biroja darba iekšējo struktūru izveidi un vajadzības gadījumā - par to modificēšanu.
2. Valde var izveidot izpildkomiteju, lai tā palīdzētu valdei un izpilddirektoram attiecībā uz valdes apspriežamo lēmumu, darba programmu un darbību sagatavošanu un, ja vajadzīgs steidzamības dēļ, pieņemtu noteiktus pagaidu lēmumus valdes vārdā.
Šādas izpildkomitejas sastāvā ir no valdes locekļu vidus iecelti astoņi locekļi, no kuriem viens ir no Komisijas ieceltais valdes loceklis. Izpildkomitejas locekļu pilnvaru termiņš ir tāds pats kā valdes locekļiem.
Pēc izpildkomitejas lūguma tās darbā bez balsstiesībām var piedalīties UNHCR pārstāvji vai jebkura cita persona, kuras atzinums var būt svarīgs.
Atbalsta birojs tā reglamentā izklāsta izpildkomitejas darbības procedūras un dara šīs procedūras publiski pieejamas.
30. pants
Izpilddirektora iecelšana
1. Valde ieceļ izpilddirektoru uz pieciem gadiem, izvēloties no piemērotiem kandidātiem, kuri apzināti atklātā Komisijas rīkotā konkursā. Veicot minēto atlases procedūru, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un citur publicēs uzaicinājumu paust ieinteresētību. Valde var prasīt jaunu procedūru, ja tā nav apmierināta ar pirmajā sarakstā uzņemto kandidātu piemērotību. Izpilddirektoru ieceļ, pamatojoties uz viņa personiskajiem nopelniem, pieredzi patvēruma jomā un administratīvajām un vadības iemaņām. Pirms iecelšanas amatā Eiropas Parlamenta kompetentā(-s) komiteja(-s) uzaicina valdes izvēlēto kandidātu nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz komitejas(-u) locekļu jautājumiem.
Pēc minētā paziņojuma sniegšanas Eiropas Parlaments var pieņemt atzinumu, kurā izklāstīts tā viedoklis saistībā ar izvēlēto kandidātu. Valde informē Eiropas Parlamentu par to, kā šis atzinums ir ņemts vērā. Atzinumu uzskata par personisku un konfidenciālu, līdz kandidāta iecelšanai amatā.
Deviņu pēdējo mēnešu laikā pirms izpilddirektora piecu gadu termiņa beigām Komisija veic izvērtējumu, jo īpaši izvērtējot:
-
izpilddirektora darbību, un
-
Atbalsta biroja uzdevumus un vajadzības nākamajos gados.
2. Tikai tad, kad to attaisno Atbalsta biroja mērķis un vajadzības, valde, ņemot vērā novērtējumu, var vienreiz pagarināt izpilddirektora amata pilnvaru termiņu, bet ne ilgāk par trim gadiem.
3. Valde informē Eiropas Parlamentu par nodomu pagarināt izpilddirektora pilnvaru termiņu. Mēneša laikā pirms izpilddirektora amata termiņa pagarināšanas Eiropas Parlamenta kompetentā(-s) komiteja(-s) uzaicina izpilddirektoru nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz komitejas(-u) locekļu jautājumiem.
31. pants
Izpilddirektora uzdevumi
1. Atbalsta biroju pārvalda tā izpilddirektors, kas savus pienākumus pilda neatkarīgi. Izpilddirektors par savu darbību atskaitās valdei.
2. Neskarot Komisijas, valdes vai, ja tāda ir izveidota - izpildkomitejas kompetenci, izpilddirektors nedz lūdz, nedz pieņem kādas valdības vai citas struktūras norādījumus.
3. Ja aicināts to darīt, izpilddirektors Eiropas Parlamentam ziņo par savu uzdevumu izpildi. Padome var aicināt izpilddirektoru ziņot par savu uzdevumu izpildi.
4. Izpilddirektors ir Atbalsta biroja juridiskais pārstāvis.
5. Izpilddirektoram var palīdzēt viens vai vairāki struktūrvienību vadītāji. Izpilddirektora prombūtnes vai slimības laikā viņa pienākumu veic kādas struktūrvienības vadītājs.
6. Izpilddirektors ir atbildīgs par administratīvu Atbalsta biroja darba vadīšanu un par to Atbalsta biroja uzdevumu īstenošanu, kas paredzēti saskaņā ar šo regulu. Jo īpaši izpilddirektors atbild par:
a)
Atbalsta biroja ikdienas pārvaldību;
b)
Atbalsta biroja darba programmu priekšlikumu izstrādi pēc Komisijas atzinuma saņemšanas;
c)
valdes pieņemto darba programmu un lēmumu īstenošanu;
d)
šīs regulas 4. panta b) apakšpunktā paredzēto ziņojumu par izcelsmes valstīm sagatavošanu;
e)
Atbalsta biroja finanšu regulas projekta sagatavošanu pieņemšanai valdē saskaņā ar 37. pantu, kā arī minētās regulas īstenošanas noteikumu sagatavošanu;
f)
Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāmes projekta sagatavošanu un tā budžeta izpildi;
g)
šīs regulas 38. pantā noteikto pilnvaru izmantošanu attiecībā uz Atbalsta biroja personālu;
h)
visu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz šajā regulā paredzēto informācijas sistēmu, tostarp 4. panta c) apakšpunktā minētā informatīvā portāla, pārvaldību;
i)
visu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz Atbalsta biroja darba iekšējo struktūru pārvaldību; un
j)
regulas 51. pantā minētā konsultatīvā foruma darba koordināciju un darbību. Šajā sakarā izpilddirektors, apspriežoties ar attiecīgām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, vispirms pieņem konsultatīvā foruma izveides plānu. Pēc tam, kad konsultatīvais forums ir oficiāli izveidots, izpilddirektors, ar to apspriežoties, pieņem darbības plānu, kurā iekļauti noteikumi par apspriežu biežumu un būtību un organizācijas mehānismiem, lai īstenotu 51. pantu. Tāpat vienojas par pārredzamiem kritērijiem pastāvīgai dalībai konsultatīvajā forumā.
32. pants
Darba grupas
1. Atbalsta birojs saskaņā ar šajā regulā noteiktajām pilnvarām var izveidot darba grupas, kuru sastāvā ir eksperti no dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras darbojas patvēruma jomā, tostarp tiesneši. Atbalsta birojs 4. panta e) apakšpunkta un 12. panta 2. punkta vajadzībām izveido darba grupas Ekspertus var aizstāt to vietnieki, ko ieceļ tajā pašā laikā.
2. Komisija pilntiesīgi piedalās darba grupās. UNHCR pārstāvji var piedalīties visās Atbalsta biroja darba grupu sanāksmēs vai daļā no tām, atkarībā no apspriestajiem jautājumiem.
3. Darba grupas uz savām sanāksmēm var uzaicināt jebkuru personu, kuras viedoklis varētu to interesēt, tostarp pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus, kas darbojas patvēruma jomā.
5. NODAĻA
FINANŠU NOTEIKUMI
33. pants
Budžets
1. Katram finanšu gadam, kas atbilst kalendārajam gadam, tiek sastādīta Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāme, un tā tiek iekļauta Atbalsta biroja budžetā.
2. Atbalsta biroja budžeta ieņēmumiem un izdevumiem jābūt līdzsvarā.
3. Neskarot citus līdzekļus, Atbalsta biroja ieņēmumi ietver:
a)
Savienības ieguldījumu, kas ir ietverts Eiropas Savienības vispārējā budžetā;
b)
dalībvalstu brīvprātīgu devumu;
c)
atlīdzinājumu, kas saņemts par publikācijām un par jebkuru Atbalsta biroja sniegto pakalpojumu;
d)
asociēto valstu iemaksas.
4. Atbalsta biroja izdevumi ietver personāla algas, administratīvos un infrastruktūras izdevumus, darbības izmaksas.
34. pants
Budžeta izveide
1. Izpilddirektors katru gadu sagatavo Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāmes projektu nākamajam finanšu gadam, ietverot štatu sarakstu, un iesniedz valdei.
2. Valde, pamatojoties uz minēto projektu, sagatavo provizorisku Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu aplēšu projektu nākamajam finanšu gadam.
3. Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu provizorisko aplēšu projektu katru gadu nosūta Komisijai līdz 10. februārim. Šo aplēšu projekta galīgo redakciju, kurā ietilpst štatu saraksta projekts, valde līdz 31. martam nosūta Komisijai.
4. Komisija tāmi līdz ar Eiropas Savienības vispārējā budžeta projektu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei (budžeta lēmējinstitūcijai).
5. Ņemot vērā tāmi, Komisija Eiropas Savienības vispārējā budžeta projektā iekļauj aplēses, ko tā uzskata par vajadzīgām attiecībā uz štatu sarakstu, un tās subsīdijas apjomu, kas attiecināma uz vispārējo budžetu, un iesniedz tās budžeta lēmējinstitūcijai saskaņā ar LESD 313. un 314. pantu.
6. Budžeta lēmējinstitūcija apstiprina apropriāciju piešķiršanu Atbalsta biroja subsidēšanai.
7. Budžeta lēmējinstitūcija pieņem Atbalsta biroja štatu sarakstu.
8. Atbalsta biroja budžetu pieņem valde. Tas kļūst par galīgo variantu pēc Eiropas Savienības vispārējā budžeta pieņemšanas galīgā variantā. Vajadzības gadījumā to attiecīgi koriģē.
9. Valde iespējami drīz informē budžeta lēmējinstitūciju par nodomu īstenot jebkuru projektu, kurš varētu būtiski ietekmēt budžeta finansējumu, jo īpaši par projektiem, kuri attiecas uz nekustamo īpašumu, piemēram, par nomu un ēku iegādi. Tā attiecīgi informē Komisiju.
10. Ja viena no budžeta lēmējinstitūcijas iestādēm ir informējusi, ka tā gatavojas sniegt atzinumu, tā nosūta savu atzinumu valdei sešu nedēļu laikā kopš paziņojuma par projektu.
35. pants
Budžeta izpilde
1. Atbalsta biroja budžeta izpildi nodrošina izpilddirektors.
2. Izpilddirektors ik gadu nosūta budžeta lēmējinstitūcijai visu informāciju, kas attiecas uz novērtēšanas procedūru rezultātu.
36. pants
Pārskata sniegšana un budžeta izpildes apstiprināšana
1. Līdz 1. martam pēc katra finanšu gada Atbalsta biroja grāmatvedis Komisijas grāmatvedim dara zināmus provizoriskos pārskatus, kā arī pārskatu par tā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību. Komisijas grāmatvedis konsolidē iestāžu un decentralizēto struktūru provizoriskos pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 128. pantu.
2. Pēc katra finanšu gada Komisijas grāmatvedis līdz 31. martam nosūta Atbalsta biroja pagaidu pārskatus Revīzijas palātai kopā ar pārskatu par šā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību. Pārskatu par attiecīgā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību nosūta arī Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Saņemot Revīzijas palātas atzinumu par Atbalsta biroja provizoriskajiem pārskatiem, saskaņā ar 129. pantu Finanšu regulā izpilddirektors ar savu atbildību sagatavo Atbalsta biroja galīgo pārskatu un iesniedz to valdei atzinuma sniegšanai.
4. Valde sniedz atzinumu par Atbalsta biroja galīgajiem pārskatiem.
5. Pēc katra finanšu gada beigām izpilddirektors līdz 1. jūlijam galīgo pārskatu un valdes atzinumu nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai.
6. Galīgo pārskatu publicē.
7. Līdz 30. septembrim izpilddirektors Revīzijas palātai nosūta atbildi par tās apsvērumiem. Viņš šo atbildi nosūta arī valdei.
8. Izpilddirektors iesniedz Eiropas Parlamentam pēc tā pieprasījuma visu informāciju, kas vajadzīga netraucētai attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras piemērošanai saskaņā ar Finanšu regulas 146. panta 3. punktu.
9. Pēc Padomes ieteikuma, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu, Eiropas Parlaments līdz N + 2 gada 15. maijam sniedz izpilddirektoram apstiprinājumu par N gada budžeta izpildi.
37. pants
Finanšu noteikumi
Atbalsta birojam piemērojamos finanšu noteikumus pieņem valde pēc apspriešanās ar Komisiju. Tajos neatkāpjas no Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 (2002. gada 19. novembris) par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (11), ja vien šādas atkāpes nav īpaši nepieciešamas Atbalsta biroja darbības vajadzībām, un ja iepriekš ir saņemta Komisijas piekrišana.
6. NODAĻA
NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PERSONĀLU
38. pants
Personāls
1. Uz Atbalsta biroja darbiniekiem, tostarp arī uz izpilddirektoru, attiecas Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumi un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība, kas noteikti ar Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (12) (Civildienesta noteikumi) un noteikumi, kurus Savienības iestādes ir kopīgi pieņēmušas, lai piemērotu šos civildienesta noteikumus un nodarbināšanas kārtību.
2. Valde, vienojoties ar Komisiju, pieņem vajadzīgos īstenošanas noteikumus, kas minēti Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 110. pantā.
3. Attiecībā uz savu personālu Atbalsta birojs izmanto pilnvaras, ko ar civildienesta noteikumiem un ar pārējo darbinieku līgumu nosacījumiem piešķir iestādēm, kas veic darbinieku iecelšanu.
4. Valde pieņem noteikumus, kas ļauj Atbalsta birojā izmantot dalībvalstu norīkotos valsts ekspertus.
39. pants
Privilēģijas un imunitāte
Uz Atbalsta biroju attiecas Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā.
7. NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
40. pants
Juridiskais statuss
1. Atbalsta birojs ir Savienības struktūra. Tam ir juridiskas personas statuss.
2. Ikvienā dalībvalstī Atbalsta birojam ir visplašākā tiesībspēja, kāda juridiskām personām iespējama saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem. Jo īpaši tas var pirkt un pārdot kustamu un nekustamu īpašumu un var ierosināt lietas izskatīšanu tiesā.
3. Atbalsta biroju pārstāv tā izpilddirektors.
41. pants
Valodu lietojums
1. Atbalsta birojam piemēro noteikumus, kas paredzēti Regulā Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (13).
2. Neskarot lēmumus, ko pieņem saskaņā ar LESD 342. pantu, 29. panta 1. punkta c) un f) apakšpunktā minēto gada pārskata ziņojumu par Atbalsta biroja darbībām un Atbalsta biroja gada darba programmu sagatavo visās Eiropas Savienības iestāžu oficiālajās valodās.
3. Atbalsta biroja darbam vajadzīgos tulkošanas pakalpojumus sniedz Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs.
42. pants
Piekļuve dokumentiem
1. Uz Atbalsta biroja rīcībā esošajiem dokumentiem attiecas Regula (EK) Nr. 1049/2001.
2. Sešu mēnešu laikā pēc pirmās sapulces valde pieņem sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanu.
3. Atbalsta biroja pieņemtie lēmumi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1049/2001 8. pantu, var būt ombudam iesniegtas sūdzības vai Eiropas Savienības Tiesā iesniegtas prasības priekšmets saskaņā ar nosacījumiem, kas attiecīgi noteikti LESD 228. un 263. pantā.
4. Uz Atbalsta biroja veikto personas datu apstrādi attiecas Regula (EK) Nr. 45/2001.
43. pants
Klasificētas informācijas un konfidenciālas neklasificētas informācijas aizsardzības drošības noteikumi
1. Atbalsta birojs piemēro drošības principus, kas ietverti Komisijas Lēmumā 2001/844/EK, EOTK, Euratom (2001. gada 29. novembris), ar ko groza tās iekšējo reglamentu (14), inter alia, noteikumus par klasificētas informācijas izplatīšanu, apstrādi un uzglabāšanu.
2. Atbalsta birojs piemēro drošības principus arī attiecībā uz konfidenciālu neklasificētu informāciju, kā tas pieņemts un īstenots Komisijā.
44. pants
Krāpšanas apkarošana
1. Lai apkarotu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, bez ierobežojumiem piemēro Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
2. Atbalsta birojs pievienojas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam un nekavējoties izstrādā attiecīgus noteikumus, kas piemērojami visiem Atbalsta biroja darbiniekiem.
3. Lēmumos par finansēšanu un no tiem izrietošos īstenošanas nolīgumos un instrumentos skaidri nosaka to, ka vajadzības gadījumā Revīzijas palāta un Eiropas birojs krāpšanas apkarošanai var uz vietas pārbaudīt Atbalsta biroja finansējuma saņēmējus un par tā piešķiršanu atbildīgos aģentus.
45. pants
Atbildības režīms
1. Atbalsta biroja atbildību par līgumsaistību izpildi reglamentē tiesību akti, ko piemēro attiecīgiem līgumiem.
2. Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir pieņemt spriedumu, ievērojot jebkuru šķīrējtiesas klauzulu, kas ietverta Atbalsta biroja noslēgtā līgumā.
3. Ja pastāv tādas saistības, kas nav līgumsaistības, Atbalsta birojs saskaņā ar vispārējiem principiem, kas ir kopīgi visu dalībvalstu tiesību sistēmām, novērš jebkādu kaitējumu, ko, pildot savus pienākumus, radījušas Atbalsta biroja struktūrvienības vai tā darbinieki.
4. Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir strīdi, kas saistīti ar jebkuru zaudējumu atlīdzināšanu, kā minēts 3. punktā.
5. Darbinieku personisko atbildību pret Atbalsta biroju reglamentē viņiem piemērojami Civildienesta noteikumi.
46. pants
Novērtējums un pārskats
1. Ne vēlāk kā 2014. gada 19. jūnijs Atbalsta birojs pasūta neatkarīgu ārējo novērtējumu par sasniegto, pamatojoties uz darba uzdevumu, ko, vienojoties ar Komisiju, izdevusi valde. Minētajā novērtējumā izvērtē Atbalsta biroja ietekmi uz praktisko sadarbību patvēruma jomā un uz KEPS. Novērtējumā pienācīgi ņem vērā saskaņā ar pilnvarām gūtos panākumus, tostarp izvērtē, vai ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai nodrošinātu efektīvu solidaritāti un atbildības sadali ar īpaši noslogotām dalībvalstīm. Tajā jo īpaši apskata iespējamo vajadzību mainīt Atbalsta biroja pilnvaras, tostarp šādas maiņas finansiālās sekas, un tajā izskata arī vadības struktūras piemērotību, lai veiktu Atbalsta biroja uzdevumus. Novērtējumā ņem vērā ieinteresēto personu viedokli gan Savienības, gan valstu līmenī.
2. Valde, vienojoties ar Komisiju, lemj par turpmāko izvērtējumu grafiku, ņemot vērā 1. punktā minētā izvērtējuma rezultātus.
47. pants
Administratīvā kontrole
Uz Atbalsta biroja darbībām saskaņā ar LESD 228. pantu attiecas ombuda uzraudzība.
48. pants
Sadarbība ar Dāniju
Atbalsta birojs sekmē operatīvu sadarbību ar Dāniju, tostarp informācijas un paraugprakses apmaiņu jautājumos, kas ir tā darbības jomā.
49. pants
Sadarbība ar trešām valstīm un asociētajām valstīm
1. Atbalsta birojs ir pieejams Islandes, Lihtenšteinas, Norvēģijas un Šveices dalībai novērotāja statusā. Tiek izstrādāti mehānismi, kuros jo īpaši precizē būtību, apjomu un veidu šo valstu līdzdalībai Atbalsta biroja darbā. Šī kārtība ietver noteikumus par līdzdalību Atbalsta biroja pieņemtajās iniciatīvās, noteikumus par finansiālo ieguldījumu un personālu. Attiecībā uz personāla jautājumiem minētie mehānismi visos gadījumos ir saskaņā ar Civildienesta noteikumiem.
2. Attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar Atbalsta biroja darbībām, ciktāl tas nepieciešams tā uzdevumu pildīšanai, un vienojoties ar Komisiju, Atbalsta birojs savas kompetences robežās atvieglo dalībvalstu un trešo valstu, kas nav 1. punktā minētās valstis, operatīvo sadarbību saistībā ar Savienības ārējo attiecību politiku un var arī sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm par tehniskiem aspektiem jomās, ko reglamentē ar šo regulu, saskaņā ar sadarbības mehānismiem, kas noslēgti ar šīm iestādēm, un atbilstīgi LESD attiecīgajiem noteikumiem.
50. pants
Sadarbība ar UNHCR
Atbalsta birojs sadarbojas ar UNHCR tajās jomās, ko reglamentē šī regula, saskaņā ar sadarbības noteikumiem, par kuriem ar to notikusi vienošanās. No Atbalsta biroja puses, lēmumu par sadarbības mehānismiem pieņem valde, tostarp ņemot vērā to ietekmi uz budžetu.
Turklāt valde var nolemt, ka Atbalsta birojs var darīt pieejamus finanšu resursus, lai segtu UNHCR izdevumus, kas radušies veicot darbības, kuras nav paredzētas minētajos sadarbības mehānismos. Šīs darbības ir daļa no īpašajām sadarbības attiecībām, kas izveidotas starp Atbalsta biroju un UNHCR, kā tas noteikts šajā pantā, kā arī 2. panta 5. punktā, 5. pantā, 9. panta 1. punktā, 25. panta 4. punktā un 32. panta 2. punktā. Saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 75. pantu uz Atbalsta biroju attiecina attiecīgos Finanšu regulas un tās īstenošanas noteikumus.
51. pants
Konsultatīvais forums
1. Atbalsta birojs uztur ciešu dialogu ar attiecīgām pilsoniskās sabiedrības iestādēm un attiecīgām kompetentām struktūrām, kas darbojas patvēruma politikas jomā vietējā, reģionālā, valsts, Eiropas vai starptautiskā līmenī, un tālab izveido Konsultatīvo forumu.
2. Konsultatīvais forums veido mehānismu informācijas apmaiņai un zināšanu apkopošanai. Tas nodrošina ciešu dialogu starp Atbalsta biroju un attiecīgajām ieinteresētajām personām.
3. Konsultatīvajā forumā var piedalīties visas attiecīgās ieinteresētās personas atbilstīgi 1. punktam. Atbalsta birojs var vērsties pie Konsultatīvā foruma dalībniekiem atbilstīgi konkrētām vajadzībām, kas saistītas ar jomām, kuras noteiktas par Atbalsta biroja darba prioritātēm.
UNHCR ir Konsultatīvā foruma loceklis ex officio.
4. Atbalsta birojs vēršas pie Konsultatīvā foruma dalībniekiem, jo īpaši lai:
a)
iesniegtu ierosinājumus valdei par gada darba programmu, kas jāpieņem saskaņā ar 29. panta 1. punkta f) apakšpunktu;
b)
sniegtu komentārus valdei un ierosinātu turpmākus pasākumus attiecībā uz 29. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto gada pārskata ziņojumu, kā arī attiecībā uz 12. panta 1. punktā minēto ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā, un
c)
izpilddirektoru un valdi informētu par tādiem konferenču, semināru un sanāksmju secinājumiem un ierosinājumiem, kas saistīti ar Atbalsta biroja darbu.
5. Konsultatīvais forums sanāk vismaz reizi gadā.
52. pants
Sadarbība ar FRONTEX, FRA, citām Savienības struktūrām un ar starptautiskajām organizācijām
Atbalsta birojs sadarbojas ar Savienības struktūrām, kuru darbība ir saistīta ar Atbalsta biroja darbības jomu, un jo īpaši ar Frontex un FRA, un ar starptautiskajām organizācijām, kas ir kompetentas jomās, kuras reglamentē šī regula, saskaņā ar sadarbības noteikumiem, par kuriem notikusi vienošanās ar šīm struktūrām atbilstīgi LESD un noteikumiem par šo struktūru kompetenci.
Sadarbība ļaut izveidot sinerģiju starp attiecīgajām struktūrām un izvairīties no centienu un darbu dublēšanās, kas veikti saskaņā ar dažādu struktūru pilnvarām.
53. pants
Mītnes nolīgums un darbības nosacījumi
Nepieciešamie noteikumi attiecībā uz Atbalsta biroja izmitināšanu uzņēmējā dalībvalstī un aprīkojumu, ko šī dalībvalsts ir nodevusi Atbalsta biroja rīcībā, kā arī īpašie noteikumi, ko Atbalsta biroja uzņēmējā dalībvalstī piemēro izpilddirektoram, valdes locekļiem, Atbalsta biroja personālam un viņu ģimenes locekļiem, ir noteikti mītnes nolīgumā starp Atbalsta biroju un uzņēmēju dalībvalsti, kas noslēgts pēc tam, kad saņemts valdes apstiprinājums. Uzņēmēja dalībvalsts nodrošina labākos iespējamos apstākļus Atbalsta biroja labai darbībai, tostarp uz Eiropu vērstu daudzvalodu izglītību un piemērotus transporta savienojumus.
54. pants
Atbalsta biroja darbības sākšana
Atbalsta birojs darbību pilnībā sāk līdz 2011. gada 19. jūnijs.
Komisija uzņemas atbildību par Atbalsta biroja izveidošanu un sākotnējo darbību, līdz tas ir pietiekami darbotiesspējīgs, lai pats izpildītu savu budžetu.
Šajā nolūkā:
-
līdz brīdim, kad izpilddirektors uzsāk savu funkciju pildīšanu pēc tam, kad to iecēlusi valde atbilstīgi 30. pantā paredzētajiem noteikumiem, Komisijas ierēdnis kā pagaidu direktors var pildīt izpilddirektoram noteiktos uzdevumus,
-
Komisijas ierēdņi pagaidu direktora vai izpilddirektora atbildībā var pildīt Atbalsta birojam noteiktos uzdevumus.
Pagaidu direktors var atļaut veikt visus maksājumus, ko sedz ar apropriācijām, kuras iekļautas Atbalsta biroja budžetā, ja to ir apstiprinājusi valde, un pēc Atbalsta biroja štatu saraksta pieņemšanas var slēgt līgumus, tostarp darba līgumus.
55. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2010. gada 19. maijs