РЕШЕНИЕ 2011/210/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 април 2011 година
относно военна операция на Европейския съюз в подкрепа на операциите за хуманитарна помощ, в отговор на кризисното положение в Либия („EUFOR Libya“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
В своята резолюция относно мира и сигурността в Африка, приета на 26 февруари 2011 г. (Резолюция 1970 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност на ООН (Съвета за сигурност) изрази дълбокото си безпокойство от положението в Либия и осъди насилието и употребата на сила срещу граждански лица. Освен това Съветът за сигурност призова всички държави-членки на Организацията на обединените нации да осигурят хуманитарна и друга сродна помощ в Либия.
(2)
В своята резолюция относно положението в Либия, приета на 17 март 2011 г. (Резолюция 1973 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност припомни Резолюция 1970 (2011) на ССООН и изрази решимостта си да гарантира защитата на гражданското население и на населените с граждански лица области, както и бързото и безпрепятствено преминаване на хуманитарната помощ и безопасността на хуманитарните служители. Съветът за сигурност на ООН приветства и реакцията на съседни държави, и по-конкретно Тунис и Египет, в отговор на нуждите на бежанците и чуждестранните работници и призова международната общност да подкрепи тези усилия.
(3)
Освен това Съветът за сигурност оправомощи държави членки, които са нотифицирали генералния секретар на ООН и които действат индивидуално или чрез регионални организации или договорености и в сътрудничество с него и с държавите, членуващи в Лигата на арабските държави, да предприемат всички необходими мерки за защита на гражданското население и населените с граждански лица области в Либия, застрашени от нападение, като същевременно се изключва присъствието на чуждестранна окупационна сила на либийска територия под каквато и да е форма.
(4)
В заключенията си от 21 март 2011 г. Съветът изрази загрижеността си във връзка с положението в Либия и осъди грубото и систематично нарушаване на правата на човека, насилието и бруталните репресии на режима срещу либийския народ. Съветът изрази задоволство от приемането на Резолюция 1973 (2011) на ССООН и подчерта решимостта на Съюза да допринесе за нейното изпълнение и да действа колективно и решително за тази цел заедно с всички международни партньори, по-специално с Лигата на арабските държави и други регионални заинтересовани страни. Съветът потвърди, че основната цел на Съюза е защитата на гражданското население и оказването на подкрепа на либийския народ да осъществи стремежите си към демократично общество.
Съветът изрази също готовността на Съюза да окаже, в рамките на общата политика за сигурност и отбрана, подкрепа за хуманитарната помощ в отговор на искането на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA) и с координационната роля на ООН.
(5)
На 24 март 2011 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи в отговор на кризата в Либия. По-нататъшното планиране следва да се съсредоточи върху подкрепата за предоставянето на хуманитарна помощ. По-специално операцията няма да се отрази върху неутралността или безпристрастността на участващите в хуманитарните дейности. Всяко решение за започване на операцията трябва да бъде предшествано от искане на ОСНА и трябва да бъде взето с оглед на настоящата оценка на риска и на заплахата.
(6)
С правителствата на Египет и Тунис се провеждат дейности за съгласуване и консултиране, за да се осигури тяхното разрешение за възможно военно присъствие на Съюза в техните страни.
(7)
Комитетът по политика и сигурност (КПС) следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (върховният представител), политически контрол върху военната операция на Съюза, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(8)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения за участието на трети държави в операции на Съюза и за статута на силите и личния състав на Съюза.
(9)
Произтичащите от настоящото решение оперативни разходи с военни или отбранителни последици следва да се поемат от държавите-членки в съответствие с член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1).
(10)
Член 28, параграф 1 от ДЕС дава правомощия на Съвета да приема решения за определяне на средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума на общите разходи за военната операция на Европейския съюз за първоначалния четиримесечен срок представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в Athena.
(11)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на настоящата операция,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. С цел укрепване на мандатите, предоставени с резолюции 1970 и 1973 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, Съюзът, при отправено искане от Службата за координация по хуманитарните въпроси на ООН (OCHA), провежда в рамките на общата политика за сигурност и отбрана военна операция, наричана по-долу „EUFOR Libya“, в подкрепа на хуманитарната помощ в региона. Операцията се провежда при пълно зачитане на Насоките относно използването на военни и граждански сили и средства за защита при подкрепа на хуманитарните действия на ООН при сложни извънредни ситуации и Ръководството относно използването на чуждестранни военни средства при подкрепа за хуманитарните операции в контекста на настоящата криза в Северна Африка.
2. В подкрепа на тази политическа цел EUFOR Libya, при отправено искане от OCHA и при пълно зачитане на Ръководството и Насоките, посочени в параграф 1:
-
ще допринася за безопасното движение и евакуиране на разселени лица,
-
ще оказва с конкретни способности подкрепа за дейността на хуманитарните организации.
Член 2
Назначаване на командващ операцията на ЕС
За командващ операцията на Европейския съюз EUROF Libya се назначава контраадмирал Claudio GAUDIOSI.
Член 3
Определяне на щаба на операцията на ЕС
Оперативният щаб на EUFOR Libya се установява в Рим.
Член 4
Планиране и започване на операцията
Решението за започване на военната операция на Европейския съюз се приема от Съвета, с оглед на настоящата оценка на риска и заплахата, след одобрение на оперативния план и правилата за участие.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител КПС упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на EUFOR Libya. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от ДЕС. Това упълномощаване включва правомощия за изменение на документите за планиране, включително оперативния план, командната верига и правилата за участие. То включва и правомощия за вземане на решения относно назначаването на командващ операцията на Европейския съюз и на командващ силите на Европейския съюз. Правото за вземане на решения по отношение на целите и прекратяването на EUFOR Libya остава в компетентност на Съвета.
2. КПС докладва редовно на Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на Европейския съюз (ВКЕС) относно провеждането на EUFOR Libya. КПС може според случая да кани на свои заседания командващия операцията на Европейския съюз или командващия силите на Европейския съюз.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на EUFOR Libya, провеждана под ръководството на командващия операцията на Европейския съюз.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия операцията на Европейския съюз. Комитетът може според случая да кани на свои заседания командващия операцията или командващия силите на Европейския съюз.
3. Председателят на ВКЕС действа като основно лице за контакт с командващия операцията на Европейския съюз.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. Върховният представител осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително дейността на Съюза в областта на хуманитарната помощ.
2. Командващият операцията на Европейския съюз подпомага върховния представител в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Сътрудничество с други участници
1. Планирането и провеждането на операцията се осъществяват в тясно сътрудничество и взаимно допълване с OCHA, която координира цялостно хуманитарната дейност, с Организацията на северноатлантическия договор и с други участници.
2. EUFOR Libya си сътрудничат тясно с определения(те) координатор(и) на ООН и с определения(те) координатор(и) на Лигата на арабските държави и членуващите в нея държави.
3. Провеждат се консултации с Африканския съюз съобразно необходимостта.
Член 9
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта на Съюза при вземането на решения или единната институционална рамка и съгласно съответните насоки на Европейския съвет, трети държави, и по-конкретно членуващите в Лигата на арабските държави, могат да бъдат поканени да участват в операцията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения за принос по препоръка на командващия операцията на Европейския съюз и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от ДФЕС. Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за нейното участие в операции на Съюза за управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат по отношение на настоящата операция.
4. Трети държави със съществен военен принос към EUFOR Libya имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на операцията като държавите-членки, участващи в операцията.
5. Съветът упълномощава КПС да вземе необходимите решения за създаване на Комитет на участващите държави, ако трети държави имат съществен военен принос.
Член 10
Статут на силите на Съюза и личния им състав
Статутът на силите на Съюза и личния им състав, включително привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да бъдат предмет на споразумения, сключени съгласно член 37 от ДЕС, и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 11
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за EUFOR Libya се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС.
2. Референтната сума за общите разходи на EUFOR Libya възлиза на 7 900 000 евро. Процентът от референтната сума, посочена в член 25, параграф 1 от Решение 2008/975/ОВППС, е 30 %.
Член 12
Предоставяне на информация на трети страни
1. Върховният представител се упълномощава да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, Организацията на обединените нации, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на Съюза, изготвени за целите на EUFOR Libya, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Върховният представител е упълномощен да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, ООН, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на Съюза, свързани с разискванията на Съвета относно EUFOR Libya, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (3).
Член 13
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в деня на приемането му.
2. EUFOR Libya се прекратява най-късно четири месеца след достигане на първоначална оперативна готовност, освен ако Съветът не реши друго.
3. Настоящото решение се отменя на по-късната от двете дати - датата на закриване на щаба на операцията на Европейския съюз или на щаба на въоръжените сили, в съответствие с одобрените планове за прекратяване на EUFOR Libya и без да се засягат съответните процедури по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети за нея, установени в Решение 2008/975/ОВППС.
Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
PADOMES LĒMUMS 2011/210/KĀDP
(2011. gada 1. aprīlis)
par Eiropas Savienības militāro operāciju, lai atbalstītu humānās palīdzības operācijas, reaģējot uz krīzes situāciju Lībijā (“EUFOR Libya”)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu un 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (Drošības padome) 2011. gada 26. februārī pieņemtajā Rezolūcijā par mieru un drošību Āfrikā (ANODPR 1970 (2011)) pauda dziļas bažas par situāciju Lībijā un nosodīja vardarbību un spēka pielietošanu pret civiliedzīvotājiem. Turklāt Drošības padome aicināja visas Apvienoto Nāciju Organizācijas dalībvalstis darīt pieejamu humāno palīdzību un ar to saistītu palīdzību Lībijā.
(2)
Drošības padome 2011. gada 17. martā pieņemtajā Rezolūcijā par situāciju Lībijā (ANODPR 1973 (2011)) atgādināja par ANODPR 1970 (2011) un pauda apņēmību nodrošināt gan civiliedzīvotāju, gan civiliedzīvotāju apdzīvoto apgabalu aizsardzību, kā arī ātru un netraucētu humānās palīdzības pieejamību un humānās palīdzības personāla drošību. Tā arī pauda gandarījumu par kaimiņvalstu, it īpaši Tunisijas un Ēģiptes, atsaucību, lai ņemtu vērā bēgļu un ārvalstu darba ņēmēju vajadzības, un aicināja starptautisko sabiedrību šos centienus atbalstīt.
(3)
Turklāt Drošības padome pilnvaroja dalībvalstis, kas ir attiecīgi informējušas Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru un rīkojas valsts vārdā vai izmantojot reģionālas organizācijas vai mehānismus, kā arī sadarbībā ar ANO ģenerālsekretāru un ar Arābu līgas dalībvalstīm, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu civiliedzīvotājus un civiliedzīvotāju apdzīvotos apgabalus, kuri ir pakļauti uzbrukumu briesmām Lībijā, vienlaikus nepieļaujot nekāda ārvalstu okupācijas spēka pielietojumu nevienā Lībijas teritorijas daļā.
(4)
Padome savos 2011. gada 21. marta secinājumos pauda bažas par stāvokli Lībijā un nosodīja rupjos un sistemātiskos cilvēktiesību pārkāpumus, vardarbību un nežēlīgo apspiešanu, ko režīms vērš pret Lībijas tautu. Padome pauda gandarījumu par to, ka ir pieņemta ANODPR 1973 (2011), un uzsvēra Savienības apņēmību veicināt tās īstenošanu un šajā ziņā rīkoties apvienoti un izlēmīgi kopā ar visiem starptautiskajiem partneriem, it īpaši Arābu valstu līgu un citiem reģionāliem dalībniekiem. Padome apstiprināja, ka Savienības galvenais mērķis ir civiliedzīvotāju aizsardzība un atbalsts tam, lai Lībijas tauta varētu īstenot centienus pēc demokrātiskas sabiedrības.
Padome arī apliecināja Savienības gatavību sniegt kopējās drošības un aizsardzības politikas atbalstu humānajai palīdzībai, atsaucoties uz Apvienoto Nāciju Organizācijas Humānās palīdzības koordinācijas biroja (OCHA) lūgumu un saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas veikto koordināciju.
(5)
Padome 2011. gada 24. martā apstiprināja krīzes pārvarēšanas koncepciju, reaģējot uz krīzi Lībijā. Turpmākajos plānos uzmanība būtu jāpievērš humānās palīdzības atbalstam. Jo īpaši operācija neietekmēs humānās palīdzības sniedzēju neitralitāti un objektivitāti. Pirms katra lēmuma par operācijas sākšanu ir jābūt OCHA lūgumam un lēmums ir jāpieņem, ņemot vērā esošā riska un draudu novērtējumu.
(6)
Notiek cieša sadarbība ar Ēģiptes un Tunisijas valdībām, lai nodrošinātu to atļauju iespējamai Savienības militārai klātbūtnei attiecīgajās valstīs.
(7)
Politikas un drošības komitejai (PDK) Padomes un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (Augstais pārstāvis) uzdevumā būtu jāveic Savienības militārās operācijas politiskā kontrole, jānodrošina tai stratēģiskā vadība un jāpieņem attiecīgi lēmumi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 38. panta trešo daļu.
(8)
Ir jāpanāk vienošanās un jānoslēdz starptautiski nolīgumi par trešo valstu dalību Savienības operācijās un par Savienības spēku un to personāla statusu.
(9)
Darbības izdevumi, kas izriet no šā lēmuma un attiecas uz militāro vai aizsardzības jomu, būtu jāsedz dalībvalstīm saskaņā ar LES 41. panta 2. punktu un atbilstīgi Padomes Lēmumam 2008/975/KĀDP (2008. gada 18. decembris), ar ko izveido mehānismu tādu Eiropas Savienības operāciju kopējo izmaksu finansēšanas pārvaldībai, kuras skar militārus vai aizsardzības aspektus (“ATHENA”) (1).
(10)
LES 28. panta 1. punkts pilnvaro Padomi pieņemt lēmumus, nosakot līdzekļus, ko Savienība var izmantot. Eiropas Savienības militārās operācijas kopējo izmaksu finanšu atsauces summa sākotnējam četru mēnešu laikposmam ir labākā pašreizējā aplēse, un tā neskar galīgās summas, ko iekļaus budžetā, kuru apstiprina saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti ATHENA.
(11)
Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD), Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un ieviešanā. Tādēļ Dānija nepiedalās šīs operācijas finansēšanā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Misija
1. Lai īstenotu pilnvaras, kas piešķirtas ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijām 1970 un 1973 (2011), Savienība, ja tiks saņemts Apvienoto Nāciju Organizācijas Humānās palīdzības koordinācijas biroja (OCHA) lūgums, veiks uz kopējās drošības un aizsardzības politikas pamatotu militāru operāciju, turpmāk “EUFOR Libya”, lai atbalstītu humāno palīdzību reģionā. Operācijā pilnībā ievēro Pamatnostādnes par militāro un civilās aizsardzības līdzekļu izmantošanu, lai atbalstītu Apvienoto Nāciju Organizācijas humānās palīdzības darbības sarežģītās ārkārtas situācijās, un Ieteikumus ārzemju bruņoto līdzekļu izmantošanai, lai atbalstītu humānās palīdzības operācijas, ņemot vērā esošo krīzi Ziemeļāfrikā.
2. Lai atbalstītu šo politisko mērķi, ja tiks saņemts OCHA lūgums, EUFOR Libya, pilnībā ievērojot 1. punktā minētās pamatnostādnes un ieteikumus:
-
veicina pārvietoto personu drošu pārvietošanos un evakuāciju,
-
ar īpašām spējām atbalsta humānās palīdzības aģentūras to darbībā.
2. pants
ES operācijas komandiera iecelšana
Viceadmirāli Claudio GAUDIOSI ar šo ieceļ par Eiropas Savienības operācijas EUFOR Libya komandieri.
3. pants
ES operācijas štāba izraudzīšanās
EUFOR Libya operācijas štābs atrodas Romā.
4. pants
Operācijas plānošana un sākšana
Lēmumu par Eiropas Savienības militārās operācijas sākšanu pieņem Padome, ņemot vērā esošā riska un draudu novērtējumu, pēc tam, kad apstiprināts operācijas plāns un noteikumi par spēka pielietošanu.
5. pants
Politiskā kontrole un stratēģiskā vadība
1. Padomes un Augstā pārstāvja uzdevumā PDK veic EUFOR Libya politisko kontroli un stratēģisko vadību. Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt atbilstīgus lēmumus saskaņā ar LES 38. panta trešo daļu. Šis pilnvarojums ietver tiesības grozīt plānošanas dokumentus, tostarp operācijas plānu, komandķēdi un noteikumus par spēka pielietošanu. Tas ietver arī tiesības pieņemt lēmumus par Eiropas Savienības operācijas komandiera vai Eiropas Savienības spēku komandiera iecelšanu. Tiesības pieņemt lēmumus par EUFOR Libya mērķiem un izbeigšanu saglabā Padome.
2. PDK regulāri sniedz ziņojumus Padomei.
3. PDK regulāri saņem ziņojumus no Eiropas Savienības Militārās komitejas (ESMK) priekšsēdētāja par EUFOR Libya norisi. Vajadzības gadījumā PDK var uzaicināt Eiropas Savienības operācijas komandieri vai Eiropas Savienības spēku komandieri uz savām sanāksmēm.
6. pants
Militārā vadība
1. ESMK uzrauga EUFOR Libya pareizu gaitu, kas norit Eiropas Savienības operācijas komandiera pārraudzībā.
2. ESMK regulāri saņem ziņojumus no Eiropas Savienības operācijas komandiera. Tā vajadzības gadījumā var uzaicināt viņu vai Eiropas Savienības spēku komandieri uz savām sanāksmēm.
3. ESMK priekšsēdētājs darbojas kā galvenais kontaktpunkts sakariem ar Eiropas Savienības operācijas komandieri.
7. pants
Savienības rīcības īstenošana un konsekvence
1. Augstais pārstāvis nodrošina šā lēmuma īstenošanu un tā saskaņotību ar Savienības ārējo darbību kopumā, tostarp ar Savienības humānās palīdzības pasākumiem.
2. Eiropas Savienības operācijas komandieris palīdz Augstajam pārstāvim šā lēmuma īstenošanā.
8. pants
Sadarbība ar pārējiem dalībniekiem
1. Operācijas plānošanu un vadīšanu veic ciešā sadarbībā un kopdarbībā ar OCHA, kurš koordinē vispārējās humānās palīdzības sniegšanu, ar Ziemeļatlantijas līguma organizāciju un pārējiem dalībniekiem.
2. EUFOR Libya cieši sadarbojas ar norīkoto(-ajiem) Apvienoto Nāciju Organizācijas koordinatoru(-iem), kā arī ar Arābu valstu līgas norīkoto(-ajiem) koordinatoru(-iem) un tās dalībvalstīm.
3. Vajadzības gadījumā notiek apspriedes ar Āfrikas Savienību.
9. pants
Trešo valstu dalība
1. Neskarot Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju un vienoto iestāžu sistēmu, kā arī saskaņā ar attiecīgajām Eiropadomes pamatnostādnēm, operācijā var aicināt piedalīties trešās valstis, jo īpaši Arābu valstu līgas dalībvalstis.
2. Ar šo Padome pilnvaro PDK aicināt trešās valstis sniegt palīdzību un pēc Eiropas Savienības operācijas komandiera un ESMK ieteikuma pieņemt attiecīgos lēmumus par piedāvātās palīdzības pieņemšanu.
3. Sīki izstrādātu kārtību trešo valstu dalībai nosaka, pamatojoties uz nolīgumiem, ko noslēdz saskaņā ar LES 37. pantu un atbilstīgi LESD 218. pantā paredzētajai kārtībai. Ja Savienība un trešā valsts ir noslēgušas nolīgumu, ar ko paredz kārtību attiecīgās trešās valsts dalībai Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās, šāda nolīguma noteikumus piemēro saistībā ar šo operāciju.
4. Trešām valstīm, kas sniedz būtisku militāro palīdzību EUFOR Libya, ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz operācijas ikdienas vadību kā dalībvalstīm, kuras piedalās operācijā.
5. Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgus lēmumus attiecībā uz Palīdzības sniedzēju komitejas izveidi gadījumā, ja trešās valstis sniedz būtisku militāro palīdzību.
10. pants
Savienības vadīto spēku un personāla statuss
Savienības vadīto spēku un to personāla statusu, tostarp privilēģijas, imunitātes un citas garantijas, kas nepieciešamas to misijas īstenošanai un netraucētai darbībai, var paredzēt nolīgumos, ko noslēdz saskaņā ar LES 37. pantu un atbilstīgi LESD 218. panta 3. punktā paredzētajai kārtībai.
11. pants
Finanšu noteikumi
1. EUFOR Libya kopējās izmaksas pārvalda saskaņā ar Lēmumu 2008/975/KĀDP.
2. EUFOR Libya kopējo izmaksu finanšu atsauces summa ir EUR 7 900 000. Lēmuma 2008/975/KĀDP 25. panta 1. punktā minētais finanšu atsauces summas koeficients ir noteikts 30 % apmērā.
12. pants
Informācijas izpaušana trešām pusēm
1. Ar šo Augstais pārstāvis tiek pilnvarots nodot Apvienoto Nāciju Organizācijai, Arābu līgai, Āfrikas Savienībai, Ēģiptei, Tunisijai un citām trešām pusēm, kas saistītas ar minēto lēmumu, klasificētu Savienības informāciju un dokumentus, kuri izstrādāti EUFOR Libya vajadzībām, atbilstīgi katrai pusei piemērojamam klasifikācijas līmenim un saskaņā ar Padomes drošības reglamentu (2).
2. Ar šo Augstais pārstāvis ir pilnvarots nodot Apvienoto Nāciju Organizācijai, Arābu līgai, Āfrikas Savienībai, Ēģiptei, Tunisijai un citām trešām pusēm, kas saistītas ar minēto lēmumu, tādus Savienības dokumentus par Padomes apspriedēm saistībā ar ES militāro operāciju, kuri nav klasificēti un uz kuriem attiecas dienesta noslēpums saskaņā ar Padomes reglamenta (3) 6. panta 1. punktu.
13. pants
Stāšanās spēkā un izbeigšanās
1. Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
2. Ja vien Padome nenolemj savādāk, EUFOR Libya beidzas ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc sākotnējās operatīvās spējas sasniegšanas.
3. Saskaņā ar apstiprinātiem EUFOR Libya izbeigšanas plāniem un neskarot attiecīgo EUFOR Libya revīzijas un pārskatu iesniegšanas kārtību, kā noteikts Lēmumā 2008/975/KĀDP, šo lēmumu atceļ dienā, kad slēdz Eiropas Savienības operācijas galveno mītni vai bruņoto spēku štābu - atkarībā no tā, kura ir vēlāk.
Briselē, 2011. gada 1. aprīlī