РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 500/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 юни 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „Конвенцията“).
(2)
На своята 16-та специална среща през 2008 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (наричана по-долу „ICCAT“) прие Препоръка 08-05 за установяване на нов план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, който заменя предишния план за възстановяване, приет през 2006 г. Преди Препоръка 08-05 да породи действие, беше приет Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (3).
(3)
На своята 17-та специална среща през 2010 г. ICCAT прие Препоръка 10-04 за изменение на многогодишния план за възстановяване на ресурсите от червен тон. С оглед възстановяване на запасите Препоръка 10-04 предвижда допълнително намаляване на общия допустим улов и засилване на мерките за понижаване на риболовния капацитет и за засилване на мерките за контрол, най-вече по отношение на операциите по прехвърляне и поставяне в клетки, както и предвижда през 2012 г. от страна на Постоянния комитет за изследвания и статистика (SCRS) да бъдат разработени допълнителни консултации за установяване на местата за размножаване и за създаване на резервати.
(4)
Препоръка 10-04 е задължителна за Съюза.
(5)
В допълнение към това, някои разпоредби от Регламент (ЕО) № 302/2009 вече не са актуални и следва да бъде заличени. Други разпоредби следва да бъдат осъвременени, за да отразяват промените в законодателството, и по-специално тези, които произтичат от приемането на Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (4).
(6)
За да бъдат осигурени еднакви условия за операциите по прехвърляне, операциите по поставяне в клетки и за записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (5).
(7)
Понятието „Общност“, използвано в постановителната част на Регламент (ЕО) № 302/2009, следва да бъдат променено с оглед отчитането на влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г.
(8)
Препоръка 10-04 породи действие на 13 август 2011 г. При все това всички договарящи страни по конвенцията, включително Съюзът, се споразумяха да прилагат разпоредбите относно обезпечаването с наблюдатели, което в случая със Съюза се гарантира от държавите-членки, считано от 1 януари 2011 г. Следователно уместно е съответстващите разпоредби от настоящия регламент да се прилагат с обратно действие, считано от 1 януари 2011 г.
(9)
С оглед на гореизложеното Регламент (ЕО) № 302/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 302/2009 се изменя, както следва:
(1)
В член 1, член 4, параграф 13, член 9, параграфи 3, 4, 5, 8, 9 и 10, член 11, параграф 1, член 14, параграф 4, член 15, параграф 3, член 18, параграф 2, член 21, параграфи 1 и 4, член 23, параграф 6, член 29, параграфи 1, 3, 4 и 5, член 31, параграф 4 и член 34, параграфи 2 и 3, съществителното име „Общност“ или съответното прилагателно се заменят със съществителното име „Съюз“ или със съответното прилагателно и се извършват всички необходими и произтичащи от тази замяна граматични корекции.
(2)
В член 1 третият параграф се заменя със следното:
„Целта на плана за възстановяване, който е в сила от 2007 г. до края на 2022 г., е да се постигне биомаса, отговаряща на максималния устойчив улов, с вероятност от най-малко 60 %.“
(3)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
буква г) се заменя със следното:
„г)
„допълнителен кораб“ означава всеки кораб, използван за транспортиране на мъртва риба червен тон (непреработена) от клетка или от капан за риба тон до определено пристанище или кораб за преработка;“;
б)
буква з) се заменя със следното:
„з)
„дейности по прехвърляне“ означава:
i)
всяко прехвърляне на жив червен тон от мрежата на кораб за улов в транспортна клетка;
ii)
всяко прехвърляне на жив червен тон от транспортна клетка в друга транспортна клетка;
iii)
всяко прехвърляне на клетка с червен тон от кораб влекач в друг кораб влекач;
iv)
всяко прехвърляне на мъртъв червен тон от транспортна клетка на допълнителен кораб;
v)
всяко прехвърляне от рибно стопанство за червен тон или от капан за риба тон на кораб за преработка или на транспортен кораб или всяко прехвърляне на клетка, съдържаща червен тон, от едно рибно стопанство в друго;
vi)
всяко прехвърляне на жив червен тон от капан за риба тон в транспортна клетка.“;
в)
буква л) се заменя със следното:
„л)
„отглеждане“ означава поставяне на червен тон в клетки за повече от шест месеца с цел увеличаване на биомасата;“;
г)
добавя се следната буква:
„р)
„отговорна държава-членка“ и „държава-членка, отговаряща за“ означава държавата-членка на флага или държавата-членка, под чиято юрисдикция са капанът за риба тон или рибното стопанство, или, ако рибното стопанство или капанът за риба тон се намират в открито море - държавата-членка, в която са установени капанът или операторът на рибното стопанство;“.
(4)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки предават на Комисията временния годишен риболовен план относно следващата година. Комисията събира временните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава на секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.
Държавите-членки предават на Комисията окончателния годишен риболовен план не по-късно от 31 януари всяка година. Комисията събира окончателните годишни национални риболовни планове и ги включва в риболовния план на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT в срок до 1 март всяка година.“;
б)
параграфи 12 и 14 се заличават.
(5)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 7 се заменя със следното:
„7. Без да се засяга параграф 6, риболовният капацитет, посочен в параграфи 2 и 4 и в член 9, се намалява, така че:
а)
до началото на 2010 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 25 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
б)
до началото на 2011 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 75 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
в)
до началото на 2012 г. за всяка държава-членка да се отстрани най-малко 95 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ;
г)
до началото на 2013 г. за всяка държава-членка да се отстрани 100 % от несъответствието между нейния риболовен капацитет и нейния риболовен капацитет, съизмерим с квотата ѝ.
Изчисляването на риболовния капацитет се извършва въз основа на равнищата на улова за категориите кораби в съответствие с методиката, одобрена по време на годишната среща на ICCAT през 2009 г.
Това изискване за намаляване не се прилага за държава-членка, която докаже, че нейният риболовен капацитет е съизмерим с квотата ѝ.“;
б)
параграф 9 се заменя със следното:
„9. Всяка държава-членка изготвя план за управление на риболовния капацитет за 2010-2013 г. Този план се изпраща на Комисията до 15 август 2009 г. и включва информацията, посочена в параграфи 2, 4, 6 и 7. Планът също така включва подробна информация за методите, използвани от държавите-членки наред с бракуването, за отстраняване на свръхкапацитета. При необходимост планът се преразглежда и представя на Комисията не по-късно от 15 август всяка година.
Комисията събира националните планове за управление и ги включва в плана на Съюза за управление на риболовния капацитет, който се предава на ICCAT за обсъждане и одобрение.“
(6)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Риболовът на червен тон с мрежа гъргър се забранява в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море през периода от 15 юни до 15 май.“;
б)
параграф 6 се заличава.
(7)
Член 14, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Не се приема подаване на документи със задна дата. Последващи изменения в списъците, посочени в параграф 1, през една календарна година се приемат единствено ако нотифициран риболовен кораб е възпрепятстван да участва поради легитимни оперативни причини или поради форсмажорни обстоятелства. При такива обстоятелства съответните държави-членки незабавно информират Комисията за този факт и предоставят:
а)
пълни подробности относно кораба или корабите за улов, предназначени да заменят кораба, посочен в параграф 1; както и
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи замяната, както и всякакви съответни доказателства или препратки в подкрепа на това действие.“
(8)
Член 18, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В допълнение към спазването на членове 14, 15, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (6) капитанът на кораб за улов на ЕС вписва в бордовия дневник, ако е приложимо, информацията, изброена в приложение II от настоящия регламент.
(9)
В член 19, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Не се разрешават съвместни риболовни операции с други ДС.“
(10)
Член 22 се заменя със следния текст:
„Член 22
Дейности по прехвърляне
1. Преди всяка дейност по прехвърляне капитанът на кораб за улов или кораб влекач, или операторът на рибното стопанство или на капана за риба тон, от които се извършва това прехвърляне, изпраща на компетентните органи на съответната отговорна държава-членка предварително уведомление за прехвърляне, съдържащо:
а)
името на кораба за улов, рибното стопанство или капана за риба тон, заедно с регистрационния номер на ICCAT;
б)
очаквания час на прехвърляне;
в)
оценка на количеството червен тон за прехвърляне;
г)
информация за местоположението (географска ширина/дължина), където ще се извърши прехвърлянето, както и установимите номера на клетките;
д)
името на приемащия кораб влекач, броя на теглените клетки и, по целесъобразност, регистрационния номер на ICCAT;
е)
пристанището, рибното стопанство или клетката, за които е предназначен червеният тон.
2. Органите на отговорната държава-членка решават за всяка дейност по прехвърляне дали да дадат разрешение. За тази цел на капитана на риболовния кораб, на оператора на капана за риба тон или съответно на оператора на рибното стопанство се издава и се съобщава уникален идентификационен номер. Когато разрешението е предоставено, този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „AUT“ (authorisation - разрешение), следвани от последователни номера. При отказ за издаване на разрешение този номер съдържа трите букви на кода на ДС, четири цифри за съответната година и трибуквено обозначение „NEG“ (отказ), следвани от последователни номера. Операциите за прехвърляне не могат да започнат без предварително разрешение.
Разрешението за прехвърляне се издава или се отказва от държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, за кораба влекач, рибното стопанство или капана за риба тон, в срок от 48 часа след подаване на предварителното уведомление за прехвърляне. Държавата-членка не издава разрешение за прехвърляне, ако при получаване на предварителното уведомление за прехвърляне прецени, че:
а)
корабът за улов или капанът за риба тон, декларирали, че са уловили рибата, не разполагат с достатъчна квота;
б)
корабът за улов или операторът на капана за риба тон не са докладвали надлежно за количеството риба или не е било издадено разрешение за съответния улов и същият не е приспаднат при изразходване на квотата, която може да бъде приложена в този случай;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон, или
г)
корабът влекач, който е декларирал, че приема прехвърлянето на рибата, не фигурира в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, или не е оборудван със система за наблюдение на корабите (VMS).
3. При отказ за прехвърляне:
а)
държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, уведомява капитана на кораба за отказа за прехвърляне и нарежда уловената риба да бъде върната в морето;
б)
капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон връщат рибата в морето;
в)
връщането на червения тон в морето се записва с видеокамера и се извършва в присъствието на регионален наблюдател на ICCAT, който изготвя и изпраща доклад, придружен от видеозаписа, до секретариата на ICCAT.
4. В края на операцията за прехвърляне капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон или операторът на рибното стопанство попълва и изпраща на компетентните органи на отговорната държава-членка декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, посочен в приложение VIIIa.
Компетентните органи на държавата-членка, отговаряща за кораба, стопанството или капана за риба тон, от които се извършва прехвърлянето, номерират формулярите за декларацията за прехвърляне. Системата за номериране включва трибуквения код на ДС, следван от четири цифри, обозначаващи годината, и три последователни номера, следвани от трите букви ITD (CPC-20**/xxx/ITD).
Прехвърлянето на рибата е съпроводено от оригиналната декларация за прехвърляне. Капитанът на кораба за улов, операторът на капана за риба тон, капитанът на кораба влекач или операторът на рибното стопанство съхраняват копие на декларацията.
5. Капитаните на корабите, извършващи операции за прехвърляне (в това число кораби влекачи), отразяват ежедневно в своя бордови дневник теглото и броя на прехвърлената риба, заедно с името, флага и регистрационния номер на ICCAT на кораба за улов, името и регистрационния номер на ICCAT на всеки друг кораб, участващ в операцията, датата и местоположението на прехвърлянето и стопанството, за което е предназначена рибата. Бордовият дневник съдържа данни за всички прехвърляния, извършени през риболовния сезон. Той се съхранява на борда и е достъпен за инспекция по всяко време.
6. Разрешението за прехвърляне от отговорната държава-членка не предопределя разрешението за операцията за поставяне в клетки.
7. Капитанът на кораба за улов, операторът на рибното стопанство или операторът на капана за риба тон, който прехвърля червен тон, взема мерки операциите по прехвърлянето да се наблюдават с видеокамера във водата.
Правят се по две копия на всеки видеозапис на прехвърлянията. Едното се предава на регионалния наблюдател, а другото - съответно на наблюдателя на ДС или националния наблюдател на борда на кораба влекач. Копието, предадено на наблюдателя на ДС или на националния наблюдател, придружава декларацията за прехвърляне и свързания с нея улов, за който се отнася. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис. При поискване от страна на Комисията държавите-членки предоставят на Научния комитет на ICCAT копия от видеозаписите.
8. Регионалният наблюдател на ICCAT на борда на кораба за улов, посочен в програмата за регионални наблюдатели на ICCAT (приложение VII), записва и докладва за провежданите операции за прехвърляне, проверява местоположението на кораба за улов, когато последният участва в операции за прехвърляне, наблюдава и оценява прехвърления улов и проверява въведената информация в предварителното разрешение за прехвърляне, посочено в параграф 2 и в декларацията за прехвърляне на ICCAT, посочена в параграф 4.
В случай че броят и/или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от капитана на кораба за улов, държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, започва разследване, което приключва преди момента на поставяне в клетки в рибното стопанство. Преди да станат известни резултатите от това разследване, не се разрешава поставянето в клетки и заверяването на раздела за улова в документа за улов на червен тон.
9. Регионалният наблюдател на ICCAT подписва декларацията на ICCAT за прехвърляне и изписва ясно името си и ICCAT номера. Той се уверява, че декларацията за прехвърляне на ICCAT е попълнена правилно и е изпратена на капитана на кораба влекач.
В края на операцията за прехвърляне на риболовния кораб операторът на капана за риба тон попълва и изпраща на компетентните органи на своята държава-членка на флага декларацията на ICCAT за прехвърляне в съответствие с формата, определен в приложение IV.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по прехвърляне съгласно параграфи 2 и 7 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(11)
Член 24 се заменя със следния текст:
„Член 24
Операции за поставяне в клетка
1. В рамките на една седмица от извършването на операцията за поставяне в клетки държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, изпраща заверен от наблюдател доклад за поставяне в клетки до държавата-членка или до ДС, под чийто флаг плава корабът, уловил червения тон, както и до Комисията. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT. Докладът съдържа информацията, включена в декларацията за поставяне в клетки, определена в Препоръка на ICCAT 06-07 относно отглеждането на червен тон.
2. Преди всяка операция за поставяне в клетки компетентният орган на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, уведомява отговорната държава-членка или ДС, под чийто флаг плава корабът за улов, относно прехвърлянето в клетки на количествата, уловени от корабите за улов под неин флаг.
3. Държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, изисква от държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, да пристъпи към задържане на улова и връщане на рибата в морето в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, ако при получаване на информацията, посочена в параграф 2, тя счита, че:
а)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма достатъчна квота за червения тон, поставен в клетката;
б)
количеството риба не е било надлежно докладвано от страна на кораба за улов и не е било взето предвид при изчисляването на квотата, която може да се приложи;
в)
корабът за улов, който е декларирал, че е уловил рибата, няма разрешение за риболов на червен тон.
4. Операцията за поставяне в клетки не започва без предварителното разрешение на ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов.
Червеният тон се поставя в клетки преди 31 юли, освен ако държавата-членка или ДС, отговаряща за получаващото рибата стопанство, предостави обосновани причини, в това число форсмажорни обстоятелства, които придружават доклада за поставяне в клетки при неговото подаване
5. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, предприема необходимите мерки, за да забрани поставянето в клетки с цел отглеждане или угояване на червен тон, които не са придружени от документацията, изисквана от ICCAT, в това число документацията, изисквана по силата на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 640/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 г. за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) (7). Тази документация трябва да бъде точна, пълна и заверена.
6. Отговорната държава-членка или отговорната ДС издава или отказва разрешението за поставяне в клетки в срок от 48 часа след подаване на информацията, посочена в параграф 2. В случай че поставянето в клетки не е разрешено, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане, адресирана съответно до държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба влекач, и/или до държавата-членка или ДС, отговаряща за рибното стопанство, в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
7. Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки дейностите за поставяне в клетки да се наблюдават с видеокамера във водата.
За всяка операция за поставяне в клетки се прави по един видеозапис. В началото или в края на всеки видеозапис се показва номерът на декларацията на ICCAT за прехвърляне. Часът и датата на записа са видни през цялото време за всеки видеозапис.
8. В случай че броят или средното тегло, посочени в приблизителната оценка на регионалния наблюдател, надвишават с 10 % или повече заявеното от оператора на рибното стопанство, държавата-членка, отговаряща за стопанството, в сътрудничество с държавата на флага на кораба за улов, предприема разследване. Преди да станат известни резултатите от това разследване не се разрешава прибирането на улова от стопанството и заверяването на раздела за отглеждане в документа за отглеждане на червен тон.
Ако разследването не приключи в рамките на 10 работни дни или ако резултатите от него покажат, че броят или средното тегло на червения тон надвишава с повече от 10 % декларираното от оператора на рибното стопанство, ДС на флага или държавата-членка, отговаряща за кораба за улов, издава заповед за връщане в морето на броя или теглото излишна риба.
Държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство, взема мерки, за да гарантира, че операторът на рибното стопанство изпълнява заповедта за връщане в рамките на 48 часа след пристигането на регионалния наблюдател. Връщането на рибата се извършва в съответствие с процедурите, установени в член 22, параграф 3.
В случай че крайната приблизителна оценка към момента на поставянето в клетки в рибното стопанство е по-голяма от крайната приблизителна оценка към момента на първото прехвърляне от кораба за улов, държавата-членка или ДС, отговаряща за кораба за улов, взема решение за окончателния дял от квотата, който ще утвърди в съответния документ (документи) за улов на червен тон.
9. Държавите-членки предприемат пилотни изследвания, за да набележат начини за изготвяне на по-адекватни приблизителни оценки за броя и теглото на червения тон на мястото на улов и поставяне в клетки, включително чрез използването на стереоскопични системи, и докладват за резултатите на Научния комитет на ICCAT. Създава се програма за вземане на проби и/или алтернативна програма, приложима към момента на поставяне в клетки, за да се подобрят приблизителните оценки за броя и теглото на рибата, поставена в клетки.
10. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно операциите по поставяне в клетки съгласно параграфи 6, 7, 8 и 9 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.
(12)
В член 25, параграф 1 се добавят следните алинеи:
„Предаването на данни от VMS до ICCAT от страна на риболовните кораби, които са включени в регистъра на ICCAT за корабите за улов с разрешение за активен улов на червен тон посочен в член 14, параграф 3, започва най-малко 15 дни преди откриване на риболовния сезон и продължава най-малко 15 дни след неговото закриване, освен в случаите, когато до Комисията предварително бъде изпратено искане за изваждане на кораба от корабния регистър на ICCAT.
С оглед на контрола предаването на данни от VMS от страна на кораби за улов с разрешение да извършват активен улов на червен тон не се прекъсва, когато корабите са в пристанище, освен в случаите, когато е налице система за сигнализиране за влизане и излизане от пристанище.
Риболовните кораби, включени в регистъра на ICCAT за всички други риболовни кораби (с изключение на кораби за улов) с разрешение да извършват дейности по отношение на червен тон, посочен в член 14, параграф 3, предават данни от VMS на ICCAT през целия период на действие на разрешението.“
(13)
Член 26 се заменя със следния текст:
„Член 26
Записване и докладване на дейности, свързани с капани
1. Уловът с капан се записва след приключването на всяка риболовна операция с капани за риба тон и се съобщава по електронен път или по друг начин на компетентния орган на държавата-членка, отговаряща за капана, в срок от 48 часа след приключването на всяка риболовна операция. В протокола се включва и приблизителна оценка на останалите в капана количества.
2. При получаване на протокола за улов, посочен в параграф 1, всяка държава-членка го препраща на Комисията по електронен път. На свой ред Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
3. Комисията може да приема актове за изпълнение за установяване на подробни правила относно записването и докладването на дейности, свързани с капани за риба тон, съгласно параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с посочената в член 38а процедура по разглеждане.“
(14)
В член 29, параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако през даден период има повече от 15 риболовни кораба на дадена държава-членка, извършващи дейности по улова на червен тон в зоната по Конвенцията, през целия период от време, през който корабите се намират там, държавата-членка разполага инспекционен кораб с оглед на инспекциите и контрола в открито море в зоната по конвенцията. Това задължение се счита за изпълнено, когато държавите-членки си сътрудничат в разполагането на инспекционен кораб или когато в зоната по конвенцията се разполага инспекционен кораб на ЕС.“
(15)
Член 30, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Всяка държава-членка гарантира обезпечаването с наблюдатели на корабите, извършващи улов на червен тон, най-малко за:
а)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 24 m през 2011 г.;
б)
100 % от своите активни кораби за улов с мрежа гъргър и с дължина, по-малка или равна на 20 m през 2012 г.;
в)
20 % от своите активни пелагични траулери (над 15 m);
г)
20 % от своите активни кораби за улов с парагада (над 15 m);
д)
20 % от своите активни кораби с подхранка (над 15 m);
е)
100 % от своите капани за червен тон по време на прибиране на улова;
ж)
100 % от своите кораби влекачи.“
(16)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяка държава-членка осигурява присъствието на регионален наблюдател на ICCAT на борда на:
а)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 24 м през целия риболовен сезон за 2011 г.;
б)
всички кораби с мрежа гъргър с дължина над 20 m през целия риболовен сезон за 2012 г.;
в)
всички кораби с мрежа гъргър независимо от тяхната дължина през целия риболовен сезон от 2013 г. нататък.
На корабите с мрежа гъргър, посочени в букви а), б) и в), на борда на които няма регионален наблюдател на ICCAT, не се позволява да извършват риболов или да извършват дейности по отношение на риболова на червен тон.“;
б)
В параграф 2 се добавя следната алинея:
„Ако червен тон се събира от клетката и се търгува като пресен продукт, регионалният наблюдател на ICCAT, който наблюдава събирането, може да бъде гражданин на държавата-членка, отговаряща за рибното стопанство.“
(17)
Член 32 се заменя със следния текст:
„Член 32
Достъп до видеозаписи
1. Всяка държава-членка гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на ICCAT.
2. Всяка държава-членка, отговаряща за дадено рибно стопанство, гарантира, че видеозаписите, посочени в член 22, параграф 7 и в член 24, параграф 7, се предоставят на инспекторите и наблюдателите на Съюза.
3. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки за предотвратяване на замяната, монтирането или друга намеса в оригиналния видеозапис.“
(18)
Добавя се следният член:
„Член 33а
Изпращане на плановете за инспекция
Не по-късно от 30 септември всяка година държавите-членки изпращат на Комисията своя план за инспекции относно следващата година. Комисията събира националните планове за инспекции и ги включва в плана за инспекции на Съюза, който се предава до секретариата на ICCAT за одобрение от ICCAT.“
(19)
Член 34, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В Съюза се забраняват търговията, разтоварването на суша, вносът, износът, поставянето в клетки за угояване или отглеждане, реекспортът и трансбордирането на червен тон от източната част на Атлантическия океан и от Средиземно море, който не е придружен от точна, пълна и заверена документация, изисквана съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 640/2010.“
(20)
Вмъква се следният член:
„Член 38а
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден с член 30, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.“
(21)
Приложение III се заменя с текста на приложение I към настоящия регламент.
(22)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
В параграф 1 се добавя следната буква:
„р)
трансбордиране в открито море.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
При всяко качване на борда и инспекция на риболовен кораб, при които упълномощените инспектори наблюдават дейност или условие, които биха представлявали тежко нарушение по параграф 1, властите на държавата на флага на инспекционните кораби незабавно уведомяват властите на държавата на флага на риболовния кораб както пряко, така и чрез секретариата на ICCAT. В такива ситуации инспекторите уведомяват при възможност и компетентните органи на държавата на флага на риболовния кораб, заявени пред секретариата на ICCAT, както и всеки инспекционен кораб, плаващ под флага на държавата на риболовния кораб, за който е известно, че се намира в близост.
Инспекторите на ICCAT регистрират проведените инспекции и установените нарушения в бордовия дневник на риболовния кораб.“;
в)
в точка 3, първа алинея думата „незабавно“ се заменя с „в срок от 72 часа“;
г)
параграф 7 се заменя със следното:
„7.
При спазване на съгласуваните съгласно точка 12 от настоящото приложение договорености, кораб, който през съответния период извършва риболов на риба тон или подобни на нея риби в обхванатата от конвенцията зона, извън водите под национална юрисдикция, спира при подаване на съответния сигнал от Международния кодекс за сигнали от кораб с инспектор на борда, освен ако по това време извършва риболовни операции, като в този случай спира веднага след приключването на тези операции. Капитанът на кораба разрешава на инспектора, който може да бъде придружен от свидетел, да се качи на борда, като за целта предоставя стълба за качване. Капитанът дава възможност на инспектора да направи такава проверка на улова или на риболовното съоръжение, както и на всички съответни документи, каквато намери за необходима, за да провери спазването на приложимите препоръки на комисията ICCAT по отношение на държавата на флага или на въпросния кораб, като инспекторът може да поиска всякакви обяснения, които се считат за необходими.
Екипът инспектори се състои от най-много двама инспектори на ICCAT, освен ако обстоятелствата налагат използването на допълнителни инспектори. Инспекторът може да бъде придружен от помощник единствено с цел обучение.“
(23)
В приложение VII точка 1 се заличава.
(24)
Текстът на приложение II към настоящия регламент се добавя като приложение VIIIa.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 юни 2012 година.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 500/2012
(2012. gada 13. jūnijs),
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 302/2009 par daudzgadu plānu zilās tunzivs krājumu atjaunošanai Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienība ir Starptautiskās konvencijas par Atlantijas tunzivju saglabāšanu (turpmāk - “Konvencija”) Puse.
(2)
Ar Konvenciju izveidotā Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (turpmāk - “ICCAT”) 16. īpašajā sanāksmē 2008. gadā pieņēma Ieteikumu 08-05 izveidot jaunu plānu zilās tunzivs krājumu atjaunošanai Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, aizstājot 2006. gadā pieņemto krājumu atjaunošanas plānu. Paredzot Ieteikuma 08-05 spēkā stāšanos, tika pieņemta Padomes Regula (EK) Nr. 302/2009 (3).
(3)
ICCAT 17. īpašajā sanāksmē 2010. gadā pieņēma Ieteikumu 10-04, ar ko izdarīja grozījumus daudzgadu plānā zilās tunzivs krājumu atjaunošanai. Lai atjaunotu krājumu, Ieteikumā 10-04 paredzēts vēl vairāk samazināt kopējo pieļaujamo nozveju, pastiprināt zvejas jaudas samazināšanas pasākumus un noteikt stingrākus kontroles pasākumus, jo īpaši attiecībā uz pārvietošanas un sprostā ievietošanas darbībām, kā arī uzdots Pastāvīgajai pētniecības un statistikas komitejai 2012. gadā izstrādāt papildu ieteikumus attiecībā uz nārsta vietu noteikšanu un aizsargājamo teritoriju izveidošanu.
(4)
Ieteikums 10-04 Savienībai ir saistošs.
(5)
Turklāt daži Regulas (EK) Nr. 302/2009 noteikumi ir novecojuši, un tie būtu jāsvītro. Citi noteikumi būtu jāatjaunina, lai atspoguļotu izmaiņas tiesību aktos, it īpaši izmaiņas, kas radās, pieņemot Padomes Regulu (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem (4).
(6)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz pārvietošanas darbībām, sprostā ievietošanas darbībām un darbību ar tunzivju krātiņveida lamatām reģistrēšanu un ziņošanu par tām, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (5).
(7)
Ņemot vērā to, ka 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, būtu jāmaina termins “Kopiena”, kas lietots Regulas (EK) Nr. 302/2009 normatīvajā daļā.
(8)
Ieteikums 10-04 stājās spēkā 2011. gada 13. augustā. Tomēr visas Konvencijas Līgumslēdzējas puses, tostarp Savienība, vienojās Konvencijas noteikumus par novērotāju klātbūtni, ko attiecībā uz Savienību nodrošina dalībvalstis, piemērot no 2011. gada 1. janvāra. Līdz ar to ir atbilstīgi, ka šīs regulas attiecīgie noteikumi tiek piemēroti ar atpakaļejošu spēku no 2011. gada 1. janvāra.
(9)
Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 302/2009,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 302/2009 groza šādi:
1)
regulas 1. pantā, 4. panta 13. punktā, 9. panta 3., 4., 5., 8., 9. un 10. punktā, 11. panta 1. punktā, 14. panta 4. punktā, 15. panta 3. punktā, 18. panta 2. punktā, 21. panta 1. un 4. punktā, 23. panta 6. punktā, 29. panta 1., 3., 4. un 5. punktā, 31. panta 4. punktā un 34. panta 2. un 3. punktā lietvārdu “Kopiena” vai atbilstīgu apzīmētāju aizstāj ar lietvārdu “Savienība” vai atbilstīgu apzīmētāju un veic jebkurus no šīs aizstāšanas izrietošos gramatiskos pielāgojumus;
2)
regulas 1. panta trešo daļu aizstāj ar šādu:
“Šā no 2007. gada līdz 2022. gada beigām spēkā esošā atjaunošanas plāna mērķis ir sasniegt biomasu, kas atbilst maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam ar vismaz 60 % varbūtību.”;
3)
regulas 2. pantu groza šādi:
a)
panta d) punktu aizstāj ar šādu:
“d)
“palīgkuģis” ir jebkurš kuģis, ko izmanto nedzīvu (neapstrādātu) zilo tunzivju pārvadāšanai no sprosta vai tunzivju krātiņveida lamatām uz apstiprinātu ostu vai apstrādes kuģi;”
b)
panta h) punktu aizstāj ar šādu:
“h)
“pārvietošanas darbības” ir:
i)
jebkura dzīvu zilo tunzivju pārvietošana no nozvejotājkuģa tīkla uz pārvadāšanas sprostu;
ii)
jebkura dzīvu zilo tunzivju pārvietošana no pārvadāšanas sprosta uz citu pārvadāšanas sprostu;
iii)
jebkura sprosta, kurā atrodas zilās tunzivis, pārvietošana no velkoņa uz citu velkoni;
iv)
jebkura nedzīvu zilo tunzivju pārvietošana no pārvadāšanas sprosta uz palīgkuģi;
v)
jebkura pārvietošana no zilo tunzivju audzētavas vai tunzivju krātiņveida lamatām uz apstrādes kuģi vai transportkuģi, vai arī sprosta, kurā atrodas zilās tunzivis, pārvietošana no vienas zivaudzētavas uz citu;
vi)
jebkura dzīvu zilo tunzivju pārvietošana no tunzivju krātiņveida lamatām uz pārvadāšanas sprostu;”
c)
panta l) punktu aizstāj ar šādu:
“l)
“audzēšana” ir zilo tunzivju ievietošana sprostā uz laikposmu, kas ilgāks par sešiem mēnešiem, lai palielinātu biomasu;”
d)
pievieno šādu punktu:
“q)
“atbildīgā dalībvalsts” un “dalībvalsts, kas atbildīga” ir karoga dalībvalsts vai dalībvalsts, kuras jurisdikcijā atrodas tunzivju krātiņveida lamatas vai zivaudzētava, vai - ja zivaudzētava vai tunzivju krātiņveida lamatas atrodas starptautiskos ūdeņos - dalībvalsts, kurā tunzivju krātiņveida lamatu vai zivaudzētavas operators veic uzņēmējdarbību.”;
4)
regulas 4. pantu groza šādi:
a)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Dalībvalstis katru gadu vēlākais 30. septembrī nosūta Komisijai provizorisku gada zvejas plānu par nākamo gadu. Komisija apkopo valstu provizoriskos gada zvejas plānus un tos iekļauj Savienības zvejas plānā, ko nosūta ICCAT Sekretariātam ICCAT apstiprinājuma saņemšanai.
Dalībvalstis katru gadu vēlākais 31. janvārī nosūta Komisijai galīgo gada zvejas plānu. Komisija apkopo valstu galīgos gada zvejas plānus un tos iekļauj Savienības zvejas plānā, ko katru gadu līdz 1. martam nosūta ICCAT Sekretariātam.”;
b)
panta 12. un 14. punktu svītro;
5)
regulas 5. pantu groza šādi:
a)
panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
“7. Neskarot 6. punktu, zvejas jaudu, kas minēta 2. un 4. punktā un 9. pantā, samazina tā, lai:
a)
līdz 2010. gada sākumam neatbilstību starp katras dalībvalsts zvejas jaudu un tās kvotai atbilstošo zvejas jaudu likvidētu vismaz 25 % apmērā;
b)
līdz 2011. gada sākumam neatbilstību starp katras dalībvalsts zvejas jaudu un tās kvotai atbilstošo zvejas jaudu likvidētu vismaz 75 % apmērā;
c)
līdz 2012. gada sākumam neatbilstību starp katras dalībvalsts zvejas jaudu un tās kvotai atbilstošo zvejas jaudu likvidētu vismaz 95 % apmērā;
d)
līdz 2013. gada sākumam neatbilstību starp katras dalībvalsts zvejas jaudu un tās kvotai atbilstošo zvejas jaudu likvidētu 100 % apmērā.
Zvejas jaudas samazinājumu aprēķina, pamatojoties uz attiecīgās kuģu kategorijas nozvejas apjomu saskaņā ar ICCAT ikgadējā sanāksmē 2009. gadā pieņemto metodiku.
Šo samazinājuma prasību nepiemēro dalībvalstij, kura pierāda, ka tās zvejas jauda ir atbilstoša kvotai.”;
b)
panta 9. punktu aizstāj ar šādu:
“9. Katra dalībvalsts izveido pārvaldības plānu attiecībā uz zvejas jaudu no 2010. gada līdz 2013. gadam. Šo plānu iesniedz Komisijai līdz 2009. gada 15. augustam, un tajā iekļauj 2., 4., 6. un 7. punktā minēto informāciju. Turklāt plānā iekļauj sīku informāciju par to, kādā veidā - papildus kuģu nodošanai sadalīšanai - dalībvalsts likvidēs pārmērīgo zvejas jaudu. Vajadzības gadījumā šo plānu pārskata un katru gadu līdz 15. augustam iesniedz Komisijai.
Komisija apkopo valstu pārvaldības plānus un tos iekļauj Savienības zvejas jaudas pārvaldības plānā, ko nosūta ICCAT apspriešanai un apstiprināšanai.”;
6)
regulas 7. pantu groza šādi:
a)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. No 15. jūnija līdz 15. maijam Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā ir aizliegta zilo tunzivju zveja ar riņķvadiem.”;
b)
panta 6. punktu svītro;
7)
regulas 14. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Netiek pieņemti dati ar atpakaļejošu spēku. Kalendāra gadā jebkādas vēlākas izmaiņas 1. punktā minētajā sarakstā ir pieņemamas vienīgi tad, ja zvejas kuģim, par kuru ir paziņots, neļauj piedalīties zvejā likumīgi operatīvi iemesli vai nepārvaramas varas apstākļi. Šādos apstākļos attiecīgā dalībvalsts tūlīt informē Komisiju un sniedz:
a)
sīki izklāstītu 1. punktā minēto informāciju par paredzēto(-ajiem) aizvietojuma zvejas kuģi(-iem); un
b)
vispārēju ziņojumu par aizvietojuma iemesliem, kā arī attiecīgus papildu pierādījumus vai izziņas.”;
8)
regulas 18. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Papildus to prasību izpildei, kuras noteiktas 14., 15., 23. un 24. pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem (6), ES nozvejotājkuģa kapteinis vajadzības gadījumā zvejas žurnālā ieraksta šīs regulas II pielikumā norādīto informāciju.
9)
regulas 19. panta 1. punktā pievieno šādu daļu:
“Kopīgas zvejas darbības ar citām Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm nav atļautas.”;
10)
regulas 22. pantu aizstāj ar šādu:
“22. pants
Pārvietošanas darbības
1. Pirms jebkādām pārvietošanas darbībām tāda nozvejotājkuģa vai velkoņa kapteinis vai tādas zivaudzētavas vai tunzivju krātiņveida lamatu operators, no kuras sākas attiecīgā pārvietošana, nosūta attiecīgās atbildīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm iepriekšēju paziņojumu par pārvietošanu, kurā norādīts:
a)
nozvejotājkuģa, zivaudzētavas vai tunzivju krātiņveida lamatu nosaukums un ICCAT reģistra numurs;
b)
paredzamais pārvietošanas laiks;
c)
paredzamais pārvietojamo zilo tunzivju daudzums;
d)
informācija par vietu (ģeogrāfiskais platums/garums), kurā notiks pārvietošana, un identificējami sprostu numuri;
e)
saņēmēja velkoņa nosaukums, pietauvoto sprostu skaits un attiecīgā gadījumā ICCAT reģistra numurs;
f)
zilo tunzivju galamērķa osta, zivaudzētava vai sprosts.
2. Atbildīgās dalībvalsts iestādes attiecībā uz katru pārvietošanas darbību pieņem lēmumu par to, vai piešķirt atļauju. Šādā nolūkā katrai pārvietošanas darbībai piešķir atsevišķu identifikācijas numuru un to paziņo attiecīgi zvejas kuģa kapteinim, tunzivju krātiņveida lamatu operatoram vai zivaudzētavas operatoram. Ja atļauju piešķir, numurs sastāv no Konvencijas Līgumslēdzējas puses trīsburtu koda, četrciparu gadskaitļa un trim burtiem “AUT” (atļauja), kam seko kārtas numurs. Ja atļauju nepiešķir, numurs sastāv no Konvencijas Līgumslēdzējas puses trīsburtu koda, četrciparu gadskaitļa un trim burtiem “NEG” (atļaujas atteikums), kam seko kārtas numurs. Pārvietošanas darbības nesāk bez iepriekšējas atļaujas.
Dalībvalsts, kas ir atbildīga par nozvejotājkuģi, velkoni, zivaudzētavu vai tunzivju krātiņveida lamatām, attiecīgi atļauj vai neatļauj pārvietošanu 48 stundās pēc tam, kad iesniegts iepriekšējs paziņojums par pārvietošanu. Dalībvalsts neatļauj pārvietošanu, ja, saņemot iepriekšēju paziņojumu par pārvietošanu, tā uzskata, ka:
a)
nozvejotājkuģim vai tunzivju krātiņveida lamatām, ar ko atbilstīgi deklarācijai ir gūta attiecīgā nozveja, nav pietiekamas kvotas;
b)
zivju daudzums nav pienācīgi norādīts nozvejotājkuģa vai krātiņveida lamatu operatora ziņojumos vai šā daudzuma ievietošanai sprostā nav saņemta atļauja, un tas nav ņemts vērā tās kvotas izmantošanā, kas varētu būt piemērojama;
c)
nozvejotājkuģim, kurš ir deklarējis nozveju, nav atļauts zvejot zilās tunzivis; vai
d)
velkonis, kam atbilstīgi deklarācijai jāsaņem pārvietotās zivis, nav reģistrēts 14. panta 3. punktā minētajā visu citu zvejas kuģu (izņemot nozvejotājkuģus), kuriem atļauts veikt zilās tunzivs zvejas darbības, ICCAT reģistrā vai nav aprīkots ar kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS).
3. Ja pārvietošana nav atļauta:
a)
dalībvalsts, kas atbildīga par nozvejotājkuģi, izdod rīkojumu par zivju atlaišanu jūrā un informē nozvejotājkuģa kapteini par to, ka pārvietošana nav atļauta un ka zivis ir jāatlaiž jūrā;
b)
attiecīgi nozvejotājkuģa kapteinis, zivaudzētavas operators vai tunzivju krātiņveida lamatu operators atlaiž zivis jūrā;
c)
zilo tunzivju atlaišanu jūrā ieraksta ar videokameru un novēro ICCAT reģionālais novērotājs, kurš sagatavo ziņojumu un kopā ar videoierakstu iesniedz ICCAT Sekretariātam.
4. Kad pārvietošanas darbība ir pabeigta, nozvejotājkuģa vai velkoņa kapteinis, tunzivju krātiņveida lamatu operators vai zivaudzētavas operators aizpilda un nosūta atbildīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm ICCAT pārvietošanas deklarāciju VIIIa pielikumā noteiktajā formā.
Pārvietošanas deklarācijas veidlapas numurē tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kas atbildīga par kuģi, zivaudzētavu vai tunzivju krātiņveida lamatām, kur sākas pārvietošana. Numerācijas sistēmā numuri sastāv no Konvencijas Līgumslēdzējas puses trīsburtu koda, četrciparu gadskaitļa un trīsciparu kārtas numura, kam seko trīs burti “ITD” (CPC-20**/xxx/ITD).
Pārvietošanas deklarācijas oriģinālu nosūta kopā ar pārvietotajām zivīm. Deklarācijas kopiju patur nozvejotājkuģa kapteinis, tunzivju krātiņveida lamatu operators, velkoņa kapteinis vai zivaudzētavas operators.
5. Kapteiņi, kuru kuģi veic pārvietošanas darbības (ieskaitot velkoņus), zvejas žurnālā katru dienu reģistrē gan pārvietoto zivju svaru un skaitu, gan nozvejotājkuģa nosaukumu, karoga valsti un ICCAT reģistra numuru, citu iesaistīto kuģu nosaukumus un ICCAT reģistra numurus, pārvietošanas datumu un vietu un galamērķa zivaudzētavu. Zvejas žurnāls satur ziņas par visām pārvietošanām, kas veiktas zvejas sezonā. To glabā uz kuģa, un tas jebkurā laikā ir pieejams kontroles vajadzībām.
6. Atbildīgās dalībvalsts izdotā pārvietošanas atļauja neskar atļauju veikt ievietošanu sprostā.
7. Tā nozvejotājkuģa kapteinis, tās zivaudzētavas operators vai to tunzivju krātiņveida lamatu operators, no kurām pārvieto zilās tunzivis, nodrošina to, ka pārvietošanas darbības novēro ar ūdenī ievietotu videokameru.
Katru pārvietošanas videoierakstu izgatavo divos eksemplāros. Vienu eksemplāru nodod reģionālajam novērotājam un vienu - attiecīgi Konvencijas Līgumslēdzējas puses novērotājam vai valsts novērotājam, kurš atrodas uz velkoņa. Konvencijas Līgumslēdzējas puses novērotājam vai valsts novērotājam paredzēto eksemplāru nosūta kopā ar pārvietošanas deklarāciju un nozvejām, uz kurām tas attiecas. Katra videoieraksta sākumā vai beigās ir redzams ICCAT pārvietošanas deklarācijas numurs, savukārt visa videoieraksta laikā ir redzams videoieraksta izgatavošanas laiks un datums. Pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalstis nogādā ICCAT Zinātniskajai komitejai videoierakstu kopijas.
8. Kā minēts ICCAT Reģionālo novērotāju programmā, kas izklāstīta VII pielikumā, ICCAT reģionālais novērotājs uz nozvejotājkuģa reģistrē veiktās pārvietošanas darbības un ziņo par tām, pārbauda nozvejotājkuģa atrašanās vietu, kad tas ir iesaistīts pārvietošanas darbībā, novēro un novērtē pārvietotās nozvejas un pārbauda ierakstus, kuri izdarīti iepriekšējā pārvietošanas atļaujā, kas minēta 2. punktā, un ICCAT pārvietošanas deklarācijā, kas minēta 4. punktā.
Ja reģionālā novērotāja novērtētās nozvejas zivju skaits un/vai vidējais svars ir vismaz par 10 % lielāks nekā deklarējis nozvejotājkuģa kapteinis, par nozvejotājkuģi atbildīgā dalībvalsts uzsāk izmeklēšanu, kuru pabeidz, pirms zivaudzētavā tiek uzsākta ievietošana sprostā. Kamēr šīs izmeklēšanas rezultāti nav zināmi, ievietošana sprostā nav atļauta, un zilo tunzivju nozvejas dokumenta iedaļa par nozveju netiek apstiprināta.
9. ICCAT reģionālais novērotājs paraksta ICCAT pārvietošanas deklarāciju, skaidri uzrakstot savu vārdu un ICCAT numuru. Viņš pārbauda, vai ICCAT pārvietošanas deklarācija ir pareizi aizpildīta un pienācīgi nosūtīta velkoņa kapteinim.
Kad zivju pārvietošana uz zvejas kuģi ir pabeigta, tunzivju krātiņveida lamatu operators aizpilda un nosūta savas dalībvalsts kompetentajām iestādēm ICCAT pārvietošanas deklarāciju IV pielikumā noteiktajā formā.
10. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par šā panta 2. un 7. punktā minētajām pārvietošanas darbībām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 38.a pantā minēto pārbaudes procedūru.”;
11)
regulas 24. pantu aizstāj ar šādu:
“24. pants
Ievietošana sprostos
1. Dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, vienas nedēļas laikā pēc tam, kad ievietošana sprostos ir pabeigta, dalībvalstij vai Konvencijas Līgumslēdzējai pusei, kuras karoga kuģi ir zvejojuši tunzivis, un Komisijai nosūta novērotāja apstiprinātu ziņojumu par ievietošanu sprostā. Komisija minēto informāciju tūlīt pārsūta ICCAT Sekretariātam. Šajā ziņojumā iekļauj informāciju no deklarācijas par ievietošanu sprostā, kā norādīts ICCAT Ieteikumā 06-07 par zilo tunzivju audzēšanu.
2. Pirms jebkuras ievietošanas sprostā tās dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, kompetentā iestāde informē atbildīgo dalībvalsti vai to Konvencijas Līgumslēdzēju pusi, ar kuras karogu kuģo nozvejotājkuģis, par to, kādu daudzumu zilo tunzivju, ko nozvejojuši ar attiecīgās valsts karogu kuģojoši nozvejotājkuģi, ir paredzēts ievietot sprostā.
3. Dalībvalsts, kas atbildīga par nozvejotājkuģi, pieprasa dalībvalstij vai Konvencijas Līgumslēdzējai pusei, kas atbildīga par zivaudzētavu, konfiscēt nozveju un atlaist zivis jūrā saskaņā ar 22. panta 3. punktā noteikto procedūru, ja, saņemot 2. punktā minēto informāciju, tā uzskata, ka:
a)
nozvejotājkuģim, kas ir deklarējis nozveju, nav bijusi pietiekami liela sprostā ievietoto zilo tunzivju kvota;
b)
zivju daudzums nav pienācīgi norādīts nozvejotājkuģa ziņojumā un nav ņemts vērā, aprēķinot piemērojamo kvotu;
c)
nozvejotājkuģim, kurš ir deklarējis nozveju, nav atļauts zvejot zilās tunzivis.
4. Ievietošanu sprostā nesāk bez iepriekšējas atļaujas no Konvencijas Līgumslēdzējas puses, ar kuras karogu kuģo nozvejotājkuģis, vai no dalībvalsts, kas atbildīga par nozvejotājkuģi.
Zilās tunzivis ievieto sprostā pirms 31. jūlija, ja vien dalībvalsts vai Konvencijas Līgumslēdzēja puse, kas atbildīga par zivaudzētavu, kura saņem zivis, nenorāda pamatotus iemeslus, tostarp nepārvaramas varas apstākļus. Šādus iemeslus iesniedz kopā ar ziņojumu par ievietošanu sprostā.
5. Dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, veic vajadzīgos pasākumus, lai aizliegtu ievietot sprostos audzēšanai vai uzbarošanai tādas zilās tunzivis, kam līdzi nav dota ICCAT noteiktā dokumentācija, tostarp dokumentācija, kas paredzēta šajā regulā un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 640/2010 (2010. gada 7. jūlijs), ar ko izveido zilo tunzivju Thunnus thynnus nozvejas dokumentēšanas programmu (7). Šādai informācijai ir jābūt precīzai, pilnīgai un apstiprinātai.
6. Atbildīgā dalībvalsts vai atbildīgā Konvencijas Līgumslēdzēja puse 48 stundās pēc 2. punktā minētās informācijas iesniegšanas atļauj vai neatļauj ievietošanu sprostā. Ja ievietošanu sprostā neatļauj, dalībvalsts vai Konvencijas Līgumslēdzēja puse, kas atbildīga par nozvejotājkuģi, attiecīgi dalībvalstij vai Konvencijas Līgumslēdzējai pusei, kas atbildīga par velkoni, un/vai dalībvalstij vai Konvencijas Līgumslēdzējai pusei, kas atbildīga par zivaudzētavu, izdod rīkojumu par zivju atlaišanu jūrā saskaņā ar 22. panta 3. punktā izklāstīto kārtību.
7. Dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, nodrošina to, ka ievietošana sprostos tiek pārraudzīta ar ūdenī ievietotu videokameru.
Par katru ievietošanu sprostā izgatavo vienu videoierakstu. Katra videoieraksta sākumā vai beigās ir redzams ICCAT pārvietošanas deklarācijas numurs, savukārt visa videoieraksta laikā ir redzams videoieraksta izgatavošanas laiks un datums.
8. Ja reģionālā novērotāja novērtētais zivju vidējais svars vai skaits par vairāk nekā 10 % atšķiras no zivaudzētavas operatora novērtētā zivju vidējā svara vai skaita, dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, uzsāk izmeklēšanu sadarbībā ar nozvejotājkuģa karoga valsti. Kamēr izmeklēšanas rezultāti nav zināmi, zivju ieguvi neveic, un zilo tunzivju nozvejas dokumenta iedaļa par audzēšanu netiek apstiprināta.
Ja izmeklēšana netiek pabeigta 10 darbdienās vai ja izmeklēšanas rezultāti liecina, ka zilo tunzivju skaits vai vidējais svars vairāk par 10 % pārsniedz zivaudzētavas operatora deklarēto skaitu vai vidējo svaru, Konvencijas Līgumslēdzēja puse, ar kuras karogu kuģo nozvejotājkuģis, vai dalībvalsts, kas atbildīga par nozvejotājkuģi, izdod rīkojumu par pārsniegumam atbilstoša zivju skaita vai svara atlaišanu jūrā.
Dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, nodrošina to, ka zivaudzētavas operators 48 stundās pēc reģionālā novērotāja ierašanās izpilda rīkojumu par zivju atlaišanu jūrā. Atlaišanu veic saskaņā ar 22. panta 3. punktā izklāstīto kārtību.
Ja galīgais novērtējums, kas veikts laikā, kad zivis ievieto sprostā zivaudzētavā, ir lielāks par galīgo novērtējumu, kas veikts laikā, kad notiek pirmā pārvietošana no nozvejotājkuģa, tā dalībvalsts vai Konvencijas Līgumslēdzēja puse, kas atbildīga par nozvejotājkuģi, pieņem lēmumu par galīgo kvotas izmantojumu, kuru tā apstiprina attiecīgajā(-os) zilo tunzivju nozvejas dokumentā(-os).
9. Dalībvalstis uzsāk eksperimentālos pētījumus par to, kā labāk novērtēt zilo tunzivju skaitu un svaru ieguves un ievietošanas sprostos vietā, tostarp izmantojot stereoskopiskas sistēmas, un par pētījumu rezultātiem ziņo ICCAT Zinātniskajai komitejai. Sprostā ievietošanas laikā īsteno paraugu ņemšanas programmu un/vai alternatīvu programmu, lai uzlabotu sprostā ievietoto zivju skaitīšanu un svara novērtēšanu.
10. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par šā panta 6., 7., 8. un 9. punktā minētajām ievietošanas sprostos darbībām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 38.a pantā minēto pārbaudes procedūru.
12)
regulas 25. panta 1. punktā pievieno šādas daļas:
“Zvejas kuģi, kas iekļauti 14. panta 3. punktā minētajā nozvejotājkuģu, kuriem atļauts aktīvi zvejot zilās tunzivis, ICCAT reģistrā, sāk VMS datu nosūtīšanu ICCAT vismaz 15 dienas pirms zvejas sezonas sākuma un turpina nosūtīšanu vismaz 15 dienas pēc zvejas sezonas beigām, ja vien Komisijai iepriekš nav nosūtīts pieprasījums svītrot kuģi no ICCAT kuģu reģistra.
Kontroles vajadzībām VMS datu pārraidīšanu no nozvejotājkuģiem, kuriem atļauts aktīvi zvejot zilās tunzivis, nepārtrauc, kad kuģi ir ostā, izņemot gadījumus, kad darbojas sistēma ziņošanai par ienākšanu ostā un iziešanu no tās.
Zvejas kuģi, kas iekļauti 14. panta 3. punktā minētajā visu citu zvejas kuģu (izņemot nozvejotājkuģus), kuriem atļauts veikt zilās tunzivs zvejas darbības, ICCAT reģistrā, nosūta VMS datus ICCAT visā atļaujas laikposmā.”;
13)
regulas 26. pantu aizstāj ar šādu:
“26. pants
Darbību ar tunzivju krātiņveida lamatām reģistrēšana un ziņošana par tām
1. Pēc katras zvejas darbības ar tunzivju krātiņveida lamatām 48 stundās reģistrē gūto nozveju un elektroniski vai citādā veidā nosūta datus tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas atbildīga par attiecīgajām tunzivju krātiņveida lamatām. Šajā protokolā iekļauj ziņas par tunzivju krātiņveida lamatās atlikušo daudzumu novērtējumu.
2. Pēc 1. punktā minētā protokola saņemšanas katra dalībvalsts to elektroniski pārsūta Komisijai. Savukārt Komisija šo informāciju tūlīt pārsūta ICCAT Sekretariātam.
3. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par šā panta 1. punktā minēto darbību ar tunzivju krātiņveida lamatām reģistrēšanu un ziņošanu par tām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 38.a pantā minēto pārbaudes procedūru.”;
14)
regulas 29. panta 2. punktā pievieno šādu daļu:
“Ja vairāk nekā 15 vienas dalībvalsts zvejas kuģi vienlaikus ir iesaistīti zilo tunzivju zvejas darbībās Konvencijas apgabalā, minētā dalībvalsts uz šo kuģu atrašanās jūrā laikposmu norīko inspekcijas kuģi veikt inspekciju un kontroli jūrā Konvencijas apgabalā. Šo pienākumu uzskata par izpildītu, ja dalībvalstis sadarbojas, lai kopīgi nodrošinātu inspekcijas kuģa klātbūtni, vai ja Konvencijas apgabalā tiek norīkots ES inspekcijas kuģis.”;
15)
regulas 30. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Katra dalībvalsts attiecībā uz kuģiem, kuri aktīvi darbojas zilo tunzivju zvejniecībā, nodrošina valsts novērotāju klātbūtni, lai aptvertu vismaz:
a)
2011. gadā - 100 % aktīvi izmantotos nozvejotājkuģus, kas zvejo ar rinķvadiem un kuru garums ir 24 m un mazāks;
b)
2012. gadā - 100 % aktīvi izmantotos nozvejotājkuģus, kas zvejo ar riņķvadiem un kuru garums ir 20 m vai mazāks;
c)
20 % no aktīvi izmantotiem pelaģiskiem traleriem (garums virs 15 m);
d)
20 % no aktīvi izmantotiem nozvejotājkuģiem, kas zvejo ar āķu jedām (garums virs 15 m);
e)
20 % no aktīvi izmantotām laivām zvejai ar ēsmu (garums virs 15 m);
f)
100 % tunzivju krātiņveida lamatu zivju ieguves laikā;
g)
100 % velkoņu.”;
16)
regulas 31. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Katra dalībvalsts nodrošina ICCAT reģionālā novērotāja klātbūtni:
a)
visā 2011. gada zvejas sezonā - uz visiem kuģiem, kas zvejo ar rinķvadiem un kuru garums ir lielāks par 24 m;
b)
visā 2012. gada zvejas sezonā - uz visiem kuģiem, kas zvejo ar riņķvadiem un kuru garums ir lielāks par 20 m;
c)
visā zvejas sezonā, sākot no 2013. gada, - uz visiem kuģiem, kas zvejo ar riņķvadiem, neatkarīgi no kuģa garuma.
Šā punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem kuģiem, kas zvejo ar riņķvadiem, nav atļauts zvejot zilās tunzivis vai darboties zilo tunzivju zvejniecībā bez ICCAT reģionālā novērotāja klātbūtnes.”;
b)
panta 2. punktā pievieno šādu daļu:
“Ja zilās tunzivis iegūst no sprosta un tirgo kā svaigus produktus, ICCAT reģionālais novērotājs, kurš novēro ieguvi, var būt tās dalībvalsts valstspiederīgais, kas atbildīga par zivaudzētavu.”;
17)
regulas 32. pantu aizstāj ar šādu:
“32. pants
Piekļuve videoierakstiem
1. Katra dalībvalsts nodrošina to, ka 22. panta 7. punktā un 24. panta 7. punktā minētie videoieraksti ir pieejami ICCAT inspektoriem un novērotājiem.
2. Katra dalībvalsts, kas atbildīga par zivaudzētavu, nodrošina to, ka 22. panta 7. punktā un 24. panta 7. punktā minētie videoieraksti ir pieejami Savienības inspektoriem un novērotājiem.
3. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu oriģinālā videoieraksta aizstāšanu, rediģēšanu vai manipulācijas ar to.”;
18)
iekļauj šādu pantu:
“33.a pants
Inspekcijas plānu nosūtīšana
Katru gadu vēlākais 30. septembrī dalībvalstis nosūta Komisijai savu nākamā gada inspekcijas plānu. Komisija apkopo valstu inspekcijas plānus un tos iekļauj Savienības inspekcijas plānā, ko nosūta ICCAT Sekretariātam ICCAT apstiprinājuma saņemšanai.”;
19)
regulas 34. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Savienībā ir aizliegta tādu Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā nozvejotu zilo tunzivju tirdzniecība, izkraušana, imports, eksports, ievietošana sprostā uzbarošanai vai audzēšanai, reeksports un pārkraušana citā kuģi, kam līdzi nav dota precīza, pilnīga un apstiprināta dokumentācija, kas paredzēta šajā regulā un Regulā (ES) Nr. 640/2010.”;
20)
iekļauj šādu pantu:
“38.a pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz Zvejniecības un akvakultūras komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 1. punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.”;
21)
regulas III pielikumu aizstāj ar tekstu šīs regulas I pielikumā;
22)
regulas VI pielikumu groza šādi:
a)
pielikuma 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu:
“q)
jūrā veikta pārkraušana citā kuģī.”;
b)
pielikuma 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.
Ja, uzkāpjot uz zvejas kuģa un veicot inspekciju, pilnvarotie inspektori novēro darbību vai apstākļus, kas varētu būt smags pārkāpums, kā noteikts 1. punktā, inspekcijas kuģu karoga valsts iestādes tūlīt tieši, kā arī ar ICCAT Sekretariāta starpniecību, paziņo par to zvejas kuģa karoga valstij. Šādās situācijās inspektori, ja iespējams, informē arī zvejas kuģa karoga valsts kompetentās iestādes, kas paziņotas ICCAT Sekretariātam, un jebkuru zvejas kuģa karoga valsts inspekcijas kuģi, par kuru zināms, ka tas atrodas tuvumā.
ICCAT inspektori veiktās inspekcijas un jebkurus konstatētos pārkāpumus reģistrē zvejas kuģa zvejas žurnālā.”;
c)
pielikuma 3. punkta pirmajā daļā vārdu “nekavējoties” aizstāj ar vārdiem “72 stundās”;
d)
pielikuma 7. punktu aizstāj ar šādu:
“7.
Saskaņā ar šā pielikuma 12. punktā paredzēto kārtību kuģis, ko tajā laikā izmanto tunzivju vai tunzivjveidīgu zivju zvejai Konvencijas apgabalā ārpus attiecīgā kuģa valsts jurisdikcijā esošiem ūdeņiem, apstājas, kad kuģis, kurā ir inspektors, tam raida attiecīgu Starptautiskajā signālu kodeksā paredzētu signālu, ja vien tas attiecīgajā laikā neveic zvejas darbības, un tādā gadījumā tas apstājas tūlīt pēc šādu zvejas darbību pabeigšanas. Kuģa kapteinis ļauj inspektoram, kuru drīkst pavadīt liecinieks, uzkāpt uz kuģa, un šim nolūkam nodrošina iekāpšanas trapu. Kapteinis dod inspektoram iespēju veikt nozvejas vai zvejas rīku un visu attiecīgo dokumentu pārbaudi, kuru inspektors uzskata par vajadzīgu, lai pārliecinātos par to, ka tiek ievēroti ICCAT komisijas spēkā esošie ieteikumi, kas attiecas uz attiecīgā kuģa karoga valsti, un inspektors drīkst pieprasīt skaidrojumus, ko uzskata par vajadzīgiem.
Inspektoru grupā ir ne vairāk kā divi ICCAT inspektori, ja vien attiecīgajos apstākļos nav nepieciešami papildu inspektori. Asistents drīkst pavadīt inspektoru grupu vienīgi mācību nolūkos.”;
23)
regulas VII pielikuma 1. punktu svītro;
24)
tekstu šīs regulas II pielikumā iekļauj kā VIIIa pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 13. jūnijā