РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 857/2010
(2010. gada 27. septembris),
ar ko dažu veidu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta importam piemēro galīgo kompensācijas maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”) (1), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Pagaidu pasākumi
(1)
Komisija ar Regulu (ES) Nr. 473/2010 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu kompensācijas maksājumu dažu veidu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu (“attiecīgās valstis”) izcelsmes polietilēntereftalāta importam.
(2)
Procedūra tika sākta pēc tam, kad 2009. gada 20. jūlijāPlastics Europe Polietilēntereftalāta komiteja (“sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuru produkcija veido nozīmīgu daļu, šajā gadījumā - vairāk nekā 50 %, no Savienības kopējā dažu veidu polietilēntereftalāta ražošanas apjoma.
(3)
Kā minēts pagaidu regulas 15. apsvērumā, subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra periodu no 2008. gada 1. jūlija līdz 2009. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra periodu no 2006. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
(4)
Paralēlā antidempinga procedūrā Komisija ar Regulu (ES) 472/2010 (3) piemēroja pagaidu antidempinga maksājumu dažu veidu Irānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta importam.
1.2. Turpmākā procedūra
(5)
Pēc tam, kad atklātībā tika nodoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt pagaidu kompensācijas pasākumus (“provizorisko secinājumu atklāšana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par provizoriskajiem secinājumiem. Tika arī uzklausītas personas, kuras to pieprasīja.
(6)
Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgo secinājumu izdarīšanai. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski iesniegtās piezīmes pēc provizorisko secinājumu atklāšanas, un vajadzības gadījumā tika attiecīgi grozīti provizoriskie secinājumi.
(7)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plānoja ieteikt galīga kompensācijas maksājuma noteikšanu par dažu veidu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta importu un tādu summu galīgo iekasēšanu, kuras tika nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgo secinājumu atklāšana”). Turklāt tika noteikts termiņš, kurā minētās personas pēc šo secinājumu atklāšanas varēja iesniegt paskaidrojumus.
(8)
Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski iesniegtās piezīmes, un vajadzības gadījumā secinājumus attiecīgi grozīja.
1.3. Procedūrā iesaistītās personas
(9)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka ES ražotāju izlase nav reprezentatīva un atbilstīga un ka veiktā kaitējuma analīze tāpēc ir nepilnīga. Konkrēti tika apgalvots, ka izlases veidošana nebija nepieciešama, jo ražotāju skaits nav liels. Turklāt tika apgalvots, ka, “mākslīgi” sadalot uzņēmumu grupas atsevišķās juridiskajās personās, izlasē netiks iekļauti daži tirgus līderi (Artenius, M&G Polimeri) un ka izlases veidošanas metodika nav atbilstīga, jo izlasē ietilpst arī divas uzņēmumu grupas. Vēl tika apgalvots, ka izlase nav reprezentatīva, jo tajā neietilpst neviens ražotājs, kas pietiekamā daudzumā pārdod ražojumus saistītam PET pārstrādātājam. Tādējādi iestādes, iespējams, nevarēja novērtēt Savienības ražošanas nozares patieso piegādes spēju un neņēma vērā Savienības ražošanas nozares interešu konfliktu. Turklāt, tā kā viens uzņēmums nesniedza visu vajadzīgo informāciju un tika izslēgts no izlases, reprezentativitāte, iespējams, kritusies līdz 28 % no ES ražošanas apjoma. Tās pašas personas apgalvoja, ka izveidotā izlase nav statistiski derīga.
(10)
Attiecībā uz argumentu, ka izlases veidošana nebija nepieciešama, jo ražotāju skaits nav liels, tiek atkārtots, ka izlases veidošanā pieteicās astoņām uzņēmumu grupām piederoši 14 Savienības ražotāji. Ņemot vērā objektīvi lielo sadarbībā iesaistījušos ES ražotāju skaitu, t. i., 14, izmantoja izlases metodi saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punktu, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo pārdošanas apjomu, ko varēja pietiekami izpētīt pieejamajā laikā. Izlasi veidoja pieci atsevišķi uzņēmumi (ar sešām ražotnēm).
(11)
Attiecībā uz pirmo apgalvojumu par izlases reprezentativitāti jāatzīmē, ka iestādes var iekļaut izlasē atsevišķus uzņēmumus, kas ir uzņēmumu grupas daļa, ja vien tie ir reprezentatīvi un tiem ir atsevišķi finanšu pārskati. Pretējā gadījumā, ja izmeklēšana tiktu veikta par astoņām uzņēmumu grupām piederošajiem visiem 14 ES ražotājiem, nebūtu bijis iespējams laicīgi pabeigt izmeklēšanu. Tomēr tas, ka izlasē iekļautas divas uzņēmumu grupas, nav pretrunā šajā gadījumā izmantotajai izlases veidošanas metodikai, t. i., lielāko reprezentatīvo pārdošanas apjomu ES klientiem.
(12)
Indorama grupai IP laikā bija divas atšķirīgas ražotnes - viena Nīderlandē, bet otra - Apvienotajā Karalistē. Šīs grupas iekļaušana izlasē atbilst izmantotajai izlases veidošanas metodikai, jo juridiskajā un finanšu skatījumā šīs ražotnes veidoja vienu vienumu. Attiecībā uz Equipolymers, kam IP laikā bija divas atsevišķas PET ražotnes (viena Itālijā, bet otra - Vācijā), uzņēmums par abām ražotnēm sniedza konsolidētus datus. Ņemot vērā to, ka šos konsolidētos datus bija iespējams pārbaudīt, apmeklējot uzņēmuma galveno biroju, tika nolemts šīs procedūras mērķiem uzskatīt Equipolymers PET ražošanas uzņēmumus par vienu vienumu. Attiecībā uz apgalvojumu, ka izlasē bija jāiekļauj Artenius un M&G Polimeri, jo tie ir tirgus līderi, tiek atzīmēts, ka neviena no to atsevišķajām ražotnēm nebija starp uzņēmumiem ar lielāko pārdošanas apjomu ES klientiem.
(13)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka izlase nav reprezentatīva, jo tajā netika iekļauts viens ražotājs, kas ražo galvenokārt iekšējam patēriņam, jāatzīmē, ka piegādes spēju iespējams pārbaudīt, veicot Savienības interešu analīzi, ja tiek izteikta šāda prasība, un šim mērķim no ražošanas apjoma var atņemt pašu patēriņu. Tādējādi nav vajadzības iekļaut šādu ražotāju izlasē, lai pārbaudītu noteiktus kaitējuma faktorus. Otrkārt, jebkuras dubultas intereses, ko nosaka tas, ka uzņēmums vienlaicīgi ir gan ES ražotājs, gan pārstrādātājs, arī var novērtēt Savienības interešu analīzē. Uzņēmuma kā ES ražotāja un pārstrādātāja stāvoklis nav saistīts ar Savienības ražošanas nozares rezultātiem, kur kā vērtēšanas etalonu izmanto pārdošanas apjomu nesaistītiem ES klientiem. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.
(14)
Attiecībā uz apgalvojumu par izlases kopējo reprezentativitāti tiek atkārtots, ka izlases samazināšana līdz četriem uzņēmumiem pazemināja reprezentativitāti no 65 % līdz 47 % no visu sadarbībā iesaistīto ražotāju pārdošanas apjoma. Tie paši četri uzņēmumi veidoja 52 % Savienības ražošanas apjoma. Šī ir uzskatāma par reprezentatīvu ES ražotāju izlasi pārdošanas apjoma ziņā neatkarīgiem ES klientiem.
(15)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka izveidotā izlase nav statistiski derīga, tiek atzīmēts, ka pamatregulas 27. panta 1. punkts nepārprotami ļauj veidot izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo pārdošanas apjomu, ko iespējams pietiekami izpētīt pieejamajā laikā, kā alternatīvu “statistiski derīgai” izlasei.
(16)
Ņemot vērā to, ka par izlases veidošanu citas piezīmes netika saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 5. līdz 14. apsvērums.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
(17)
Tiek atgādināts, ka pagaidu regulas 16. apsvērumā attiecīgais ražojums tika definēts kā attiecīgo valstu izcelsmes polietilēntereftalāts ar viskozitāti 78 ml/g vai lielāku saskaņā ar ISO standartu 1628-5, uz kuru pašlaik attiecas KN kods 3907 60 20.
(18)
Turklāt pagaidu regulas 18. apsvērumā noteikts, ka izmeklēšanā konstatēja, ka PET, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražošanas nozares pārstāvji, un PET, ko ražo un pārdod attiecīgo valstu iekšējos tirgos un eksportē uz Savienību, ir līdzīgi ražojumi.
(19)
Ņemot vērā to, ka izmeklēšanā esošo ražojumu uzskatīja par homogēnu ražojumu, kaitējuma starpību aprēķināšanas nolūkā to nesadalīja tālāk dažādos ražojuma veidos.
(20)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka PET būtu jāsadala sīkāk dažādos ražojumu veidos atkarībā no to atšķirīgajiem viskozitātes rādītājiem, jo viskozitātes rādītājs ir svarīgs, nosakot ražotā PET veida dažādos iespējamos pielietojumus. Tika uzskatīts, ka šis apgalvojums ir jāatzīst, un kaitējuma starpību aprēķina metodika tika attiecīgi pielāgota.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. Irāna
3.1.1. Ievads
(21)
Irānas valdība un sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs iesniedza piezīmes par šādām shēmām, kam saskaņā ar pagaidu regulu paredzēts kompensācijas maksājums:
I)
ar speciālajām ekonomiskajām zonām (“SEZ”) saistītie pasākumi - naftas ķīmijas SEZ;
II)
valsts naftas ķīmijas uzņēmuma finansējums PET ražotājam eksportētājam.
3.1.2. Konkrētās shēmas
I) Ar speciālajām ekonomiskajām zonām (“SEZ”) saistītie pasākumi - naftas ķīmijas SEZ
(22)
Irānas valdība (“IV”) apstrīdēja to, ka par izejvielu un ražošanas līdzekļu beznodokļu importu brīvās tirdzniecības zonās var būt maksājama kompensācija. Saskaņā ar definīciju brīvās tirdzniecības zonas un speciālās ekonomiskās zonas ir importa un eksporta beznodokļu zonas, kas atbilst PTO noteikumiem. Turklāt IV un sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apliecināja, ka ražošanas līdzekļu beznodokļu imports juridiski nav atkarīgs no eksporta rezultātiem, jo šāds izņēmums pastāv arī attiecībā uz uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību pārējā Irānas teritorijā.
(23)
Attiecībā uz SEZ atbilstību PTO noteikumiem tiek atzīmēts, ka ar iesniegto vispārējo argumentu nevar apstrīdēt konstatētos faktus, ka aplūkotās subsīdijas ir kompensējamas, jo netika sniegta padziļināta analīze, kas atspēkotu pagaidu regulā izklāstīto. Attiecībā uz ražošanas līdzekļu beznodokļu importu Irānā informācija, kas pieejama laikā, kad tika iesniegtas piezīmes par provizorisko secinājumu atklāšanu, liecina, ka šāda iespēja pastāv tikai uzņēmumiem, kas modernizē infrastruktūru, t. i., tas nav automātisks noteikums, kas piemērojams visām personām. Tāpēc iepriekšminētie apgalvojumi bija jānoraida.
(24)
Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija ir ignorējusi nediskriminācijas principu, ņemot vērā to, ka arī citās valstīs tiek piemēroti līdzīgi noteikumi un režīmi. Uzņēmums arī apgalvoja, ka Komisija nav to pareizi informējusi par pārbaudes apmeklējuma jomu un atbilstošajām informācijas prasībām pirms šādas pārbaudes veikšanas.
(25)
Attiecībā uz vispārējo apgalvojumu par to, ka pārkāpts nediskriminācijas princips, tiek atgādināts, ka Komisija sāka šo antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz trim sūdzībā minētajām valstīm saskaņā ar pamategulas 10. pantu. Tādējādi Komisijas ieteikumu pamatā varēja būt vienīgi šīs izmeklēšanas konstatējumi. Attiecībā uz apgalvojumu par iepriekšējas informācijas trūkumu par izmeklējamiem jautājumiem tiek atzīmēts, ka Komisija krietni pirms pārbaudes apmeklējuma informēja sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju par to, ka pārbaudes apmeklējuma laikā tā meklēs informāciju par saistību starp ražotāju eksportētāju un tā akcionāru. Tādēļ šie apgalvojumi bija jānoraida.
(26)
Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs pievērsa iestāžu uzmanību divām pārrakstīšanās kļūdām nodokļa atbrīvojuma aprēķinā par vienas ražošanas procesā izmantotās izejvielas importu un no nodokļa atbrīvoto ražošanas līdzekļu kopējās importa vērtības aprēķinā. Šīs kļūdas šeit ir izlabotas. Pārskatītās subsīdiju likmes ir šādas: 0,14 % izejvielu beznodokļu importam un 0,72 % ražošanas līdzekļu beznodokļu importam. Pārskatītā kopējā subsīdiju likme dotajai shēmai ir 0,86 %.
(27)
Ņemot vērā iepriekšminēto un tā kā nav saņemtas citas būtiskas piezīmes, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 20. līdz 44. apsvērumā un mainīti ar šīs regulas 26. apsvērumu.
II) Valsts naftas ķīmijas uzņēmuma finansējums PET ražotājam eksportētājam
(28)
Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs (Shahid Tondguyan Petrochemical Co. jeb STPC) apgalvoja, ka tā galvenais akcionārs, National Petrochemical Company (NPC), nav valsts uzņēmums un ka IV nav ne uzticējusi, ne likusi NPC veikt maksājumus STPC. Turklāt tika sniegta informācija, ka NPC finansējums STPC uzskatāms par atmaksājamu un tāpēc tā nav subsīdija.
(29)
Izskatot šos apgalvojumus, jāatceras, ka, lai novērtētu, vai antisubsidēšanas izmeklēšanas nolūkā uzņēmums ir uzskatāms par valsts uzņēmumu, būtiski ir šādi faktori: 1) valsts īpašumtiesības; 2) valdības klātbūtne uzņēmuma direktoru valdē; 3) valdības kontrole pār uzņēmuma darbību un to, kā uzņēmums īsteno valdības politiku vai intereses; un 4) tas, vai uzņēmums ir dibināts, pamatojoties uz statūtiem. Visas šīs prasības ir analizētas, kā norādīts pagaidu regulas 52. apsvērumā. NPC kā valsts uzņēmumam nav nepieciešams pilnvarojums vai deleģējums, kas ir uz privātiem uzņēmumiem attiecināmi jēdzieni. Faktiski izmeklēšanā ir noteikts, ka NPC loma ir attīstīt un apsaimniekot valsts naftas ķīmijas nozari un ka uzņēmums ir saņēmis no IV papildu uzdevumu - valsts administrācijas vārdā vadīt naftas ķīmijas speciālo ekonomisko zonu. Tādējādi jebkuri apgalvojumi, kas apstrīd NPC valsts uzņēmuma lomu, ir jānoraida.
(30)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka STPC saņemtais finansējums ir atmaksājams, ir lietderīgi atzīmēt, ka izmeklēšanā noteikts - šī finansējuma atmaksāšana ir tikai hipotētisks apgalvojums, jo nevienā procedūras posmā netika sniegti pierādījumi, ka šāda atmaksa patiešām ir veikta. Patiešām, kā skaidrots pagaidu regulas 51. apsvērumā, tas, ka vismaz kopš 2004. gada ir notikusi neatmaksājamo līdzekļu uzkrāšana, apstiprina, ka tā ir vairākkārtēja subsīdija, kuras mērķis ir saglabāt vienīgā sadarbībā iesaistītā Irānas ražotāja eksportētāja darbību. Ņemot vērā iepriekšminēto, attiecīgais apgalvojums ir jānoraida.
(31)
Sadarbībā iesaistītais Irānas ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka subsīdijas summa ir novērtēta par augstu. Šajā sakarā tika apgalvots, ka Irānā uzņēmējdarbības praksē ir absolūti normāli nepieskaitīt procentus, kas savstarpēji maksājami mātes uzņēmumam (šajā gadījumā - NPC) un tā meitasuzņēmumam (šajā gadījumā - STPC). Tika arī apgalvots, ka subsīdijas likmes aprēķinā izmantotās NPC nodrošinātā finansējuma kopsummas un STPC kopējā apgrozījuma summas nav pareizas, jo apgrozījuma summa noteikta par mazu un ir bijusi jāizmanto cita summa. Turpretī kopējā finansējuma summa noteikta par lielu, jo dažas summas nebija jāpieskaita līdzekļiem, ko NPC nodrošinājis STPC.
(32)
Iepriekšminētie apgalvojumi bija jānoraida. Attiecībā uz pirmo apgalvojumu par procentu likmes aprēķiniem tiek atzīmēts, ka savāktie pierādījumi neapstiprina uzņēmuma apgalvojumu, ka Irānā uzņēmējdarbības praksē ir pieņemts finansēšanas darījumos nepieskaitīt procentus, kas savstarpēji maksājami mātes uzņēmumam un tā meitasuzņēmumam. Turklāt šāda prakse noteikti neatbilst privāto ieguldītāju parastajai saimnieciskajai praksei.
(33)
Attiecībā uz pēdējo argumentu ir lietderīgi atzīmēt, ka subsīdijas summa ir aprēķināta, izmantojot finansējuma un apgrozījuma datus, ko nodrošinājis sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs un kas pārbaudīti pārbaudes apmeklējuma laikā.
(34)
Attiecībā uz ieteikto jauno kopējā apgrozījuma summu tiek atgādināts, ka summu, kas minēta laikā, kad tika iesniegtas piezīmes par pagaidu regulu, nepamato nekādi pārbaudāmi pierādījumi un tā nesaskan ar datiem, ko uzņēmums sniedza pirms pārbaudes apmeklējuma un tā laikā.
(35)
Attiecībā uz finansējuma kopsummu sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka atsevišķas summas nebūtu jāuzskata par daļu no finansējuma, ko NPC nodrošinājis STPC. Tomēr sniegtā informācija nevarēja apstiprināt šo apgalvojumu, jo nebija sniegti pierādījumi, kas pierādītu, ka aplūkojamās summas neattiecas uz NPC finansējumu STPC. Faktiski daļa sniegto paskaidrojumu atkārtoti apstiprināja, ka NPC darbojās kā valsts uzņēmumus, uzņemoties saistības attiecībā uz sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja finansēšanu un neprasot maksāt procentus, kādi būtu bijuši jāmaksā citam valsts uzņēmumam. Tāpēc, atskaitījums no kopējās finansējuma summas nav pieļaujams, jo netika nodrošināti pārbaudāmi pierādījumi.
(36)
IV apgalvoja, ka saskaņā ar PTO Vienošanās par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (SKP Vienošanās) 14. pantu “valdības sniegtais virsvērtības kapitāls (…) [un] valdības garantēts aizdevums nav jāuzskata par materiālu labumu piešķirošu…”, tāpēc NPC piešķirtais finansējums SPTC nav uzskatāms par subsīdiju. Šis apgalvojums ir jānoraida, jo tajā pašā 14. pantā ir secināts, ka “valdības sniegtais virsvērtības kapitāls nav jāuzskata par materiālu labumu piešķirošu, ja vien investīciju lēmumu nevar uzskatīt kā neatbilstošu parastajai privāto ieguldītāju investīciju praksei šīs dalībvalsts teritorijā”. Šī prakse tiešām nav atbilstīga parastajai privāto ieguldītāju investīciju praksei, jo nav iedomājams, ka kāda komerciāla organizācija jebkurā PTO dalībvalstī turpinātu nodrošināt šādu neatmaksājamu finansējumu. Jebkurā gadījumā jāatzīmē, ka Irāna nav PTO dalībvalsts.
(37)
Ņemot vērā iepriekšminēto un tā kā nav saņemtas citas būtiskas piezīmes, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 45. līdz 57. apsvērumā.
3.1.3. Kompensējamu subsīdiju apmērs
(38)
Ņemot vērā 21. līdz 37. apsvērumā izklāstīto, saskaņā ar pamatregulu kompensējamo subsīdiju galīgais apmērs, kas izteikts ad valorem, vienīgajam sadarbībā iesaistītajam Irānas ražotājam eksportētājam ir 51,88 %.
3.2. Pakistāna
3.2.1. Ievads
(39)
Pakistānas valdība (PV) un sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs iesniedza piezīmes par šādām shēmām, kam saskaņā ar pagaidu regulu paredzēts kompensācijas maksājums:
I)
ražošanas garantijas shēma;
II)
iekārtu, mehānismu un aprīkojuma importēšana atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai;
III)
tarifu aizsardzība PTA pirkumiem iekšējā tirgū;
IV)
galīgā nodokļa režīms (GNR);
V)
eksporta ilgtermiņa fiksētās likmes finansēšanas shēma (LTF-EOP);
VI)
Pakistānas Valsts bankas eksporta finansēšanas shēma (EFS);
VII)
finansējums saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas F.E. Apkārtrakstu Nr. 25.
(40)
PV izteica provizorisku piezīmi, ka Komisijai nav izdevies izprast vai arī tā nav ievērojusi tās iepriekš sniegto informāciju par subsīdiju shēmām. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs provizoriskajā piezīmē apgalvoja, ka PV iepriekš sniegtā informācija nodrošināja pamatotu juridisko analīzi, parādot to, ka shēmas nav uzskatāmas par “aizliegtajām” subsīdijām. Šī persona apgalvoja arī, ka Komisijas pagaidu regulā izklāstīto secinājumu pamatā ir ne tikai nepareizs faktu novērtējums, bet arī nepareiza juridiskā analīze. Tālāk tika apgalvots, ka pareizā juridiskā analīze ir tā, kuru iesniegusi PV.
(41)
Attiecībā uz informāciju, kas sniegta pirms pagaidu regulas publicēšanas, tiek atzīmēts, ka Komisija ir to pilnībā ņēmusi vērā izmeklēšanas procesā, jo šī informācija kopā ar attiecīgajām iesaistīto personu atbildēm uz anketas jautājumiem un vēlāk sniegtajiem datiem veido tās informācijas daļu, kas bija provizoriskā lēmuma pamatā.
(42)
Turklāt tiek atzīmēts, ka Komisija ir precīzi uzskaitījusi attiecīgo shēmu juridiskos noteikumus un to noteiktos praktiskās īstenošanas gadījumus. Netika sniegti pierādījumi, ka uzskaitītie juridiskie noteikumi nav precīzi. Komisijas veiktās juridiskās analīzes pamatā bija attiecīgie pamatregulas noteikumi, un to pastiprināja sen iedibinātā juridiskā analīze, ko ES izmantojusi agrāk veiktajā antisubsidēšanas izmeklēšanā, analizējot, piemēram, nodokļu atmaksas shēmas, eksporta kredītu shēmas un ienākuma nodokļa shēmas (4). Tas, ka kāda persona nepiekrīt sniegtajai juridiskajai analīzei, nenozīmē, ka šī analīze ir nepareiza, īpaši ja nav sniegti pierādījumi, kas šo apgalvojumu apstiprinātu. To vēl skaidrāk parāda tas, ka, sniedzot informāciju pagaidu regulas sagatavošanai, PV pauda vēlēšanos maksimāli labot vairākas shēmas. Ņemot vērā iepriekšminēto, 40. apsvērumā minētie apgalvojumi bija jānoraida.
3.2.2. Konkrētās shēmas
I) Ražošanas garantijas shēma
(43)
PV un sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs atkārtoja savu viedokli par to, ka ražošanas garantijas shēma tiek pienācīgi pārvaldīta, pateicoties tam, ka pastāv efektīva īstenošanas un uzraudzības sistēma, kas reģistrē patēriņu/atskaitījumus un kontrolē bez nodokļiem ievestās izejvielas un uzņēmuma faktisko patēriņu atbilstīgi tā kopējai ražošanas uzskaitei. Tika sniegta informācija arī par to, ka izejvielu/saražotās produkcijas koeficienta aprēķina pamatā ir attiecīgā shēmas priekšrocības baudošā uzņēmuma faktiskais patēriņš un ka izejvielu uzskaite tiek pārbaudīta. Saskaņā ar šiem apgalvojumiem tika noteikta izejvielu/saražotās produkcijas attiecība ar pārbaudītu salīdzinošās novērtēšanas sistēmu, un to regulāri atjaunināja, pamatojoties uz uzņēmuma faktisko patēriņu. Tiklīdz attiecība mainījās, iepriekšējā perioda pārmērīgā nodokļu atbrīvojuma summas pieskaitīja atpakaļ, lai atjauninātu krājumu uzskaiti, tādējādi nosakot faktiskos krājumus, un tieši, pamatojoties uz šādiem faktiskajiem krājumiem, shēmas priekšrocības baudošajam uzņēmumam ir jāpierāda gatavās produkcijas eksports. Turklāt sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs iesniedza divas vēstules, kurās tas sniedza muitas iestādēm informāciju par ražošanas garantijas shēmas ietvaros ietaupītajiem materiāliem, parādot, ka uzņēmumam bija atļauts izmantot ietaupīto izejvielu pārpalikumu eksporta preču ražošanā nākotnē.
(44)
Attiecībā uz šo shēmu, kā noteikts pagaidu regulas 70. apsvērumā, netika veikta pienācīga uz faktisko patēriņu balstīta saņemto, ražoto un eksportēto izejvielu preču uzskaite. Reģistrēja tikai teorētisku, analīzes sertifikātam atbilstošu patēriņu un norādīja 1 000 kg gatavo preču ražošanai vajadzīgo izejvielu/saražotās produkcijas attiecības. Šīs izejvielu/saražotās produkcijas normas nosaka un periodiski pārskata iestādes, pamatojoties uz sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja sniegto informāciju, taču nav skaidru noteikumu un pierādījumu par to, kā veic šādu pārskatīšanu. Turklāt pēc analīzes sertifikāta koriģēšanas, kurā bija norādīts uz pārmērīgu atbrīvojumu no nodokļiem, varas iestādes neveica nekādus pasākumus, lai pārbaudītu, kāda ir iepriekšējā faktiskā patēriņa kopsumma, un pieprasītu maksājumu veikšanu par iepriekšējiem gadiem. Citiem vārdiem, netika veikta kontrole par pārmērīgu atbrīvojumu no nodokļiem attiecībā uz nesamaksāto nodokli. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka iepriekšējā periodā uzskaitīto izejvielu pārpalikumu pieskaitīja atpakaļ, lai atjauninātu reģistrēto krājumu uzskaiti, tādējādi iegūstot faktiskos krājumus. Ir vērts atzīmēt, ka šādas prakses pamatā ir tas, ka tieši sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs ir tas, kurš pēc savas iniciatīvas uzrāda attiecīgajai varas iestādei iepriekšējā periodā uzkrāto pārmērīgo atbrīvojumu no nodokļa. Vēl interesantāk ir tas, ka šādu praksi nekādā ziņā neparedz minēto shēmu regulējošās tiesību aktu normas. Viss iepriekšminētais apstiprina, ka šai shēmai nepastāv efektīva īstenošanas un uzraudzības sistēma. Šādos apstākļos visi attiecīgie apgalvojumi bija jānoraida.
(45)
Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka IP laikā muitas nodoklis saskaņā ar parasto importa režīmu bija 0 %, un tādējādi ražošanas garantijas shēmā nav nesamaksātu valsts ieņēmumu par PTA importu.
(46)
Šis apgalvojums bija jānoraida. No ieinteresēto personu iesniegtās informācijas ir skaidrs, ka parastais muitas nodoklis par PTA importu ir 7,5 %. Atkāpjoties no šīs normas, un noteiktos apstākļos iespējams panākt, ka tiek piemērota 0 % nodokļa likme. Tas, ka PV ir izveidojusi ražošanas garantijas shēmu vai tarifu aizsardzības shēmu PTA pirkumiem, nekādā ziņā nenozīmē, ka 0 % muitas nodokļa likme tiek piemērota visam PTA importam. Faktiski iepriekšminēto shēmu pastāvēšana apstiprina, ka nesamaksāti valsts ieņēmumi pastāv, un tas ir iemesls, kāpēc ir īstenotas īpašas atkāpes shēmas ar konkrētiem noteikumiem un tiesīgajiem lietotājiem.
(47)
Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja arī, ka nav pārkāpts 2001. gada Pakistānas Muitas noteikumu XV nodaļas 349. pants. Šajā sakarā tika iesniegta informācija, ka ražošanas garantijas shēma pilnībā aptver uzņēmuma fabriku, un tādējādi noliktavas telpas atbilst attiecīgajiem noteikumiem, kas prasa, lai būtu atsevišķa teritorija ar no sabiedriskās teritorijas atsevišķu ieeju vai izeju, un tajā nebūtu citas ieejas vai izejas no ražošanas teritorijas, kā arī būtu skaidri norādītas atsevišķas gatavo preču, brāķu un atlikumu glabātavas.
(48)
Attiecībā uz iepriekšējām piezīmēm jāatkārto, ka pārbaudes apmeklējums atklāja, ka tikai bez ievedmuitas nodokļa importētās izejvielas bija nodalītas no izejvielām, kas iepirktas iekšējā tirgū. Noliktavas telpas, t. i., muitas noliktava, un atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai ražoto preču noliktava neatradās atsevišķā teritorijā ar no sabiedriskās teritorijas atsevišķu ieeju vai izeju, kur nebūtu citas ieejas vai izejas, kā paredzēts 349. pantā. Turklāt ieinteresētās personas apgalvojumu, ka visa tās fabrika ietilpst ražošanas garantijas shēmā, nepamato pārbaudāmi pierādījumi (piemēram, skaidri norādīta atļauja atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai ražoto preču noliktavas ārpusē), izņemot 349. panta formulējuma analīzi. Tādējādi attiecīgie apgalvojumi bija jānorāda.
(49)
PV ir sniegusi informāciju par pavisam nesen veiktām administratīvām pārmaiņām saistībā ar šo shēmu. Tā ir ieviesusi tiesību aktos sīkāku atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai ražoto preču noliktavas definīciju un veikusi pasākumus, lai stiprinātu attiecīgās varas iestādes kontroli pār shēmu.
(50)
Attiecībā uz varas iestādes kontroli pār ražošanas garantijas shēmu ieviestās pārmaiņas nenovērš būtiskākos sistēmas trūkumus, kuri noteikti pašreizējā izmeklēšanā, t. i., i) atskaitīšanās trūkums par importēto izejvielu faktisko patēriņu un ii) pārbaudes sistēmas trūkums, kas vairāk pievērstos faktiskajiem rezultātiem, nevis sākotnēji noteiktajiem standartiem. Turklāt, tā kā jebkuru pārmaiņu ieviešana attiecībā uz šo shēmu ir pienācīgi jāpārbauda (konstatētās problēmas attiecas arī uz shēmas pārvaldību), būs nepieciešams noteikts laiks, pirms pieņemt kādu izšķirošu lēmumu par shēmas grozījumiem un veidu, kādā varas iestādes ir šos grozījumus īstenojušas un nodrošinājušas pienācīgi pārvaldītu pārbaudes sistēmu.
(51)
PV izteica Komisijai arī vēlmi uzņemties saistības attiecībā uz atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai ražoto preču noliktavai piemērojamo noteikumu konkrēto īstenošanu. Tika ierosināts to darīt, sniedzot pierādījumus par to, ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs ievēro jaunos noteikumus (piemēram, telpu pārmaiņas, izejvielu/saražotās produkcijas attiecības koriģēšana, atbrīvojums no nodokļiem), nodrošinot regulāras atskaites un ļaujot Komisijai veikt pārbaudes apmeklējumus.
(52)
Attiecībā uz iepriekšminēto tiek atzīmēts, ka šāds PV priekšlikums par saistību uzņemšanos netieši apstiprina visus pagaidu regulā minētos šīs shēmas trūkumus. Turklāt, kā noteikts 50. apsvērumā, nav iespējams ļaut uzņemties saistības par shēmas pārvaldību, pamatojoties uz pierādījumiem, kas tiks sniegti tikai nākotnē. Visbeidzot, šādas saistības ir nepraktiskas, jo, lai veiktu nepieciešamo uzraudzību, faktiski nāktos regulāri atkārtot būtiskas izmeklēšanas daļas. Šajā sakarā jāatzīmē, ka PV un/vai sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs, izpildot pamatregulas 19. pantu, var pieprasīt pasākumu starpposma pārskatīšanu.
(53)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 60. līdz 80. apsvērumā un mainīti ar šīs regulas 44. līdz 52. apsvērumu.
II) Iekārtu, mehānismu un aprīkojuma importēšana atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai
(54)
Attiecībā uz šo shēmu abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka subsīdijas normas aprēķinā izmantotajai procentu likmei ir jābūt tādai procentu likmei, kas IP laikā ir pieejama attiecīgajam eksportētājam. Tālāk ieinteresētās personas apgalvoja, ka, tā kā iekārtas, mehānismi un aprīkojums tika izmantots gan eksportam, gan vietējai pārdošanai domātā PET ražošanā, subsīdijas norma būtu jānosaka, pamatojoties uz ražotāja eksportētāja kopējo apgrozījumu.
(55)
Atbildot uz šiem apgalvojumiem, jāatzīmē, ka aprēķinā izmantotā procentu likme ir komerciālā procentu likme, ko IP laikā piemēroja Pakistānā saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas tīmekļa vietnē atrodamo informāciju. Šī likme ir tirgū dominējošā parastā kredītlikme. Attiecībā uz subsīdijas aprēķinā izmantoto saucēju jāatceras, ka shēmas izmantošanas priekšnoteikums ir importēto mehānismu uzstādīšana ražošanai atbilstīgi ražošanas garantijas shēmai, kas ir tādu izejvielu beznodokļu importa sistēma, kurus izmanto tikai vēlākam produkcijas eksportam saskaņā ar ražošanas garantijas shēmu. Tādējādi subsīdijas summa (skaitītājs) jāattiecina uz eksporta apgrozījuma kopapjomu IP laikā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem. Tādēļ visi šie apgalvojumi bija jānoraida.
(56)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 81. līdz 92. apsvērumā.
III) Tarifu aizsardzība PTA pirkumiem iekšējā tirgū
(57)
PV apgalvoja, ka vietējā ražojuma PTA cena nav samazināta par 7,5 % salīdzinājumā ar starptautisko cenu un ka atmaksa tiek nodrošināta ne tikai par vietējā ražojuma PTA, bet arī par importēto PTA. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka shēma ļauj atmaksāt muitas nodokli gan vietējā iepirkuma, gan importa PTA, un tādējādi shēma nedod priekšroku vietēja ražojuma PTA iepirkumam. Tika apgalvots arī, ka tiesību akti neierobežo šīs shēmas pieejamību.
(58)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Attiecībā uz šo tiek atzīmēts, ka šī shēma nodrošina finansiālu ieguldījumu tieša līdzekļu pārskaitījuma veidā, kas nozīmē nepārprotamu priekšrocību saņēmējam uzņēmumam. Analizējot PV sniegto informāciju, ir skaidrs, ka tiesīgs uzņēmums var: i) pirkt PTA iekšzemes tirgū un saņemt kompensējošu atbalstu 7,5 % apmērā no cenas, kas samaksāta par vietējā ražojuma PTA iegādi, vai ii) importēt PTA un saņemt piemērojamā muitas nodokļa (7,5 %) atmaksu par PTA importu. Tomēr pēdējā iespēja nav atļauta, ja atbilstīgais uzņēmums izmanto nodokļu atmaksas shēmu (piemēram, ražošanas garantijas shēmu) attiecībā uz PTA importu. No iepriekšminētā skaidri izriet, ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs de jure bija spiests izmantot šo shēmu tikai vietējā ražojuma PTA iepirkumam, tā kā importa PTA tas paralēli lietoja ražošanas garantijas shēmu.
Turklāt ir acīmredzami, ka pat gadījumos, kad atbilstīgais uzņēmums izmanto abas pieejamās shēmas iespējas (t. i., atsakoties no iespējas izmantot ražošanas garantijas ietvaros paredzēto nodokļu atmaksas shēmu), ir skaidrs, ka paredzamās atmaksas būtu atšķirīgas, jo vienā gadījumā likmi aprēķina par pilno iekšzemes rēķinā uzrādīto cenu, bet otrā gadījumā to aprēķina par deklarēto muitas vērtību, kas ne vienmēr ir pilnā rēķinā uzrādītā cena. Netika sniegti pārbaudāmi pierādījumi, kas apgāztu iepriekšminētos secinājumus. Visbeidzot, izmeklēšanā par apgalvojumu, ka shēmas pieejamība nav ierobežota, ir noteikts, ka attiecīgajos tiesību aktos skaidri nosauktas tiesīgās personas. Jebkurā gadījumā vietējā ražojuma PTA netiek noteikts nodoklis, tāpēc 7,5 % “atmaksa” ir tiešs līdzekļu pārskaitījums vai tipiska dotācija. Vienīgais veids, kā PET ražotājs var iegūt šo subsīdiju, t. i., dotāciju, ir iegādāties vietējā ražojuma PTA. No otras puses, jebkura muitas nodokļa “atmaksa” par importētu PTA ir atbrīvojums no parasti veicamā maksājuma, nevis tiešs līdzekļu pārskaitījums, tāpēc abas situācijas nav vienādas.
(59)
Tādējādi shēma nodrošina skaidru priekšrocību iekšzemes pircējam, t. i., PET ražotājam, veicot tiešu līdzekļu pārskaitījumu, un ir konkrēta pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā to, ka subsīdija ir atkarīga no iekšzemes preču prioritāra lietojuma salīdzinājumā ar importētām precēm, jo tikai iekšzemes preces ir tiesīgas saņemt tiešo dotāciju. Turklāt šo subsīdiju var uzskatīt arī par konkrētu pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā to, ka tiesību akti paši skaidri ierobežo šās shēmas pieejamību noteiktiem poliestera ražošanas nozares uzņēmumiem.
(60)
Attiecībā uz šo shēmu PV kopā ar piezīmēm par pagaidu regulu iesniedza valdības 2010. gada 28. jūnija rīkojumu, kurā teikts, ka ar 2010. gada 1. jūliju SRO Nr. 1045(I)/2008 ir atcelts. PV sniedza informāciju, ka šī norise nodrošinās to, ka PTA lietotājiem vairs nav vai nebūs pieejama atmaksa par iekšzemes tirgū pirktu vai importētu PTA.
(61)
Turklāt sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja iesniegtais laikrakstu izgriezums par to pašu jautājumu, šķiet, liecina, ka PV nolēmusi atcelt uz šo shēmu attiecināmo regulējumu, lai šajā ziņā nodrošinātu Pakistānas atbilstību starptautiskajiem standartiem. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apliecināja PV sniegto informāciju ar datiem, kas apstiprina, ka no 2010. gada 1. jūlija vairs nav iespējams saņemt attiecīgo dotāciju, pērkot vietējā ražojuma PTA. Šajā sakarā tiek atgādināts, ka saskaņā ar pamatregulas 15. pantu nekādi pasākumi netiek piemēroti, ja subsīdija tiek atcelta vai ja tiek pierādīts, ka subsīdija vairs nedod nekādu priekšrocību attiecīgajiem eksportētājiem. No iepriekšminētās informācijas ir acīmredzams, ka Pakistāna būtībā piekrīt, ka pagaidu regulā pasvītrotie punkti attiecībā uz šo shēmu noteica koriģējošas rīcības nepieciešamību no Pakistānas puses, ka PV ir pārtraukusi shēmas darbību un ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs nesaņem ar šo shēmu saistītās priekšrocības. Šādos apstākļos uzskatāms, ka pamatregulas 15. pantā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti un par šo shēmu tādējādi kompensācijas maksājumi nepienākas.
(62)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 93. līdz 105. apsvērumā un mainīti ar šīs regulas 58. līdz 61. apsvērumu.
IV) Galīgā nodokļa režīms (GNR)
(63)
Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka šī shēma uzskatāma par atšķirīgu nodokļu sistēmu un tāpēc par to nebūtu jāprasa kompensācijas maksājumi, ņemot vērā to, ka Pakistānai nodokļu jomā ir suverenitāte un ka tā var izvēlēties piemērot tādu nodokļu sistēmu, kādu tā vēlas. Tika apgalvots arī, ka GNR nenozīmē nekādu finanšu ieguldījumu kādā uzņēmumā un ka Pakistānā pastāv vispārējs nodokļu noteikums (nodokļa ieturēšana 1 % apmērā, kad tiek gūti ienākumi ārvalstu valūtā), kas darbojas saskaņā ar atšķirīgu koncepciju un uz atšķirīgiem pamatiem salīdzinājumā ar normālo nodokļu režīmu (NNR), kas piemēro 35 % nodokli par iekšzemē gūtiem ienākumiem. Saskaņā ar šo personu teikto nav iespējams noteikt, kura no abām sistēmām ir izdevīgāka, un tādējādi GNR nerada nesaņemtus ieņēmumus vai situāciju, kad netiek iekasēti citā gadījumā valstij pienākošies ieņēmumi.
(64)
Attiecībā uz šiem apgalvojumiem jāatzīmē, ka netiek apšaubīta Pakistānas suverenitāte, bet gan iespējamās subsīdijas, kas piešķirtas noteiktiem ražotājiem eksportētājiem. Turklāt jāatceras, ka eksporta peļņai nodokli nosaka atšķirīgi, nekā tas ir peļņai, ko gūst no pārdošanas iekšzemes tirgū. Ciktāl šī nodokļu režīma rezultātā eksporta peļņai tiek noteikta mazāka nodokļa likme salīdzinājumā ar peļņu, ko gūst no pārdošanas iekšzemes tirgū, šī shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 2. punkta nozīmē. Subsīdija ir valsts nesaņemto ieņēmumu veidā un nodrošina priekšrocību saņēmējam uzņēmumam. Tā ir arī konkrēta subsīdija 4. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā to, ka tā ir atkarīga no eksporta rezultātiem.
(65)
Turklāt sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs nodrošināja vairākus aprēķinus, kas veikti Excel formātā par 2008. un 2009. gadu, kā arī nodokļa pieprasījuma paziņojumu un ienākuma nodokļa komisāra vietnieka izdotu novērtējuma rīkojumu, kurš koriģēja atsevišķus uzņēmuma 2008. gada ienākuma nodokļa deklarācijā iekļautos skaitļus. PV apstiprināja sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja apgalvojumus, uzsverot, ka iesniegtie aprēķini pierāda to, ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs saskaņā ar GNR ir samaksājis lielāku nodokli, nekā tas būtu maksājis NNR piemērošanas gadījumā.
(66)
Šie argumenti bija jānoraida. Pirmkārt, iesniegtie aprēķini nav daļa no uzņēmuma ienākuma nodokļa deklarācijas vai cita oficiāla nodokļu iestādes dokumenta. Tādējādi nav pārbaudāmu pierādījumu, ka tie precīzi atspoguļo sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja ienākuma nodokļa saistības.
(67)
Otrkārt, iesniegto oficiālo nodokļa dokumentu (nodokļa pieprasījuma paziņojuma un novērtējuma rīkojuma) analīze nekādā veidā neapstiprina ieinteresēto personu apgalvojumus par atšķirīgos nodokļa režīmos maksājamā nodokļa apmēru.
(68)
Attiecībā uz iesniegto dokumentāciju par 2008. gadu ieinteresētajām personām nav izdevies parādīt, kā norādītās summas var precīzi saskanēt ar uzņēmuma 2008. gada ienākuma nodokļa deklarāciju un attiecīgo nodokļu iestāžu vēlāk izdotajiem diviem dokumentiem. Šie dokumenti, šķiet, apliecina to, ka uzņēmumam tiek prasīts maksāt ienākuma nodokļa summu par tā iekšzemē gūtajiem ienākumiem. Tomēr no iesniegtās informācijas nepavisam nav skaidrs, vai šī nodokļa summa (vai kāda cita nodokļa summa) ir faktiski samaksāta, vai uzņēmums ir iesniedzis apelāciju par iepriekšminēto nodokļa paziņojumu. Nav arī skaidrs, kā Excel aprēķinos uzrādītās summas varētu sakrist ar uzņēmuma ienākuma nodokļa deklarāciju vai ar nodokļu iestādes aprēķina rīkojumu. Jebkurā gadījumā, pat ja pieņem, ka nodokļa samaksas pieprasījuma paziņojumā prasītā summa ir samaksāta, tas nemainītu secinājumu, ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs ir samaksājis mazāku nodokli, nekā tas būtu maksājis, ja eksporta ienākumiem piemērotu 35 % likmi.
(69)
Attiecībā uz iesniegto dokumentāciju par 2009. gadu tiek atzīmēts, ka ieinteresētās personas nav iesniegušas sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja 2009. gada ienākuma nodokļa deklarāciju. Tā vietā, lai iesniegtu oficiālās nodokļa deklarācijas un ienākuma pārskatus, kā pierādījums iesniegts Excel aprēķins. Šāda veida informācija acīmredzami nav pārbaudāma un nevar apstiprināt apgalvojumus, kas izteikti saistībā ar norisēm ienākuma nodokļa jomā, kas notikušas pēc IP. Tāpēc jāatzīmē, ka PV un/vai sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs, izpildot pamatregulas 19. panta attiecīgos noteikumus, var pieprasīt pasākumu starpposma pārskatīšanu.
(70)
Tomēr, aprēķinot subsīdijas summu atbilstoši GNR, tika konstatēta pārrakstīšanās kļūda sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja eksporta ienākumos, kas uzrādīti uzņēmuma 2008. gada ienākuma nodokļa deklarācijā. Tā tika attiecīgi labota. Subsīdijas likme, ko IP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica ražotājam eksportētājam, ir 1,97 % (1,95 % vietā).
(71)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 106. līdz 116. apsvērumā un mainīti ar šīs regulas 70. apsvērumu.
V) Eksporta ilgtermiņa fiksētās likmes finansēšanas shēma (LTF-EOP)
(72)
Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka procentu likmei, ko izmanto šīs finansēšanas shēmas subsīdijas normas aprēķinā, jābūt procentu likmei, kas bija pieejama laikā, kad ražotājs eksportētājs veica pārrunas par fiksētas likmes finansējumu, t. i., 2004. līdz 2005. gada likmei. Turklāt pagaidu subsīdijas normas aprēķinā izmantotajam saucējam būtu jābūt uzņēmuma kopējam apgrozījumam, nevis kopējam eksporta apgrozījumam, ņemot vērā to, ka to pašu ražošanas aprīkojumu, ko finansē LTF-EOP, izmanto gan iekšzemes tirgum, gan eksportam domāto preču ražošanā.
(73)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Pirmkārt, jāpaskaidro, ka aprēķinā izmantotā likme ir komerciālā procentu likme, kas Pakistānā bija pārsvarā IP laikā, kā liecina Pakistānas Valsts bankas tīmekļa vietnē pieejamā informācija. 2004./2005. gadā apspriesto finansējumu attiecīgais eksportētājs bija izņēmis vairākās daļās. Aprēķinot subsīdijas summu, tika izmantota IP laikā izņemtā kredīta summa. Pārbaudot, kādas priekšrocības konkrētajā IP laikā persona ir guvusi, IP laikā tirgū dominējošā piemērojamā komerciālā kredītlikme parasti tiek salīdzināta ar samaksāto IP saņemtā aizdevuma likmi, un tā tas bija šajā gadījumā. Attiecībā uz subsīdijas aprēķinā izmantoto saucēju jāatceras, ka shēmas izmantošanas priekšnoteikums ir, ka uzņēmums tieši vai netieši eksportē vismaz 50 % no tā gada ražošanas apjoma. Tādējādi subsīdijas summa (skaitītājs) jāsadala uz attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem.
(74)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 117. līdz 133. apsvērumā.
VI) Pakistānas Valsts bankas Eksporta finansēšanas shēma (EFS)
(75)
Pakistānas valdība iesniedza informāciju, ka PET nozare ar Pakistānas Valsts bankas 2010. gada 28. jūnija lēmumu ir izslēgta no šīs shēmas. Tādējādi tika apgalvots, ka šī shēma atbilst pamatregulas 15. pantam un ka Komisijai nevajadzētu prasīt kompensāciju, jo ir pierādīts, ka subsīdija ir atcelta. Šajā sakarā sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas (PVB) 2010. gada 28. jūnija apkārtrakstu Nr. 09 (2010. gads) uzņēmums ir pilnībā atmaksājis EFS finansējuma summas un attiecībā pret EFS 2010. gada 30. jūnijā nav neatmaksātu summu.
(76)
Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek atgādināts, ka pamatregulas 15. pants nosaka, ka nekādi pasākumi netiek piemēroti, ja subsīdija tiek atcelta vai ja tiek pierādīts, ka subsīdija vairs nedod nekādu priekšrocību attiecīgajam eksportētājam. Attiecībā uz iesniegto dokumentāciju saistībā ar EFS mehānismu tiek atzīmēts, ka Pakistānas Valsts bankas lēmums tiešām nosaka, ka šajā shēmā bankas nevar pieļaut finansēšanas mehānismu piemērošanu PET. Attiecīgajā tekstā arī teikts, ka esošie eksportētājiem pieejamie mehānismi paliks spēkā līdz attiecīgo aizdevumu atmaksas termiņam, bet uzņēmumu eksporta rezultātus ņems vērā saistībā ar uzņēmumu aizņēmumiem 2009.-2010. gadā un tiesībām līdz 2011. gadam.
Attiecībā uz šiem punktiem PV, nodrošinot nepieciešamo dokumentāciju, sniedza skaidrojumu, ka uzņēmumiem, kam šajā shēmā Pakistānas 2009.-2010. finanšu gadā (t. i., līdz 2010. gada 30. jūnijam) nav īstermiņa aizdevumu, nav tiesību pārejas periodā līdz 2011. gadam saņemt nekādas priekšrocības. Attiecībā uz apgalvojumu, ka sadarbībā iesaistītajam ražotājam eksportētājam nav neatmaksāta EFS finansējuma, tiek atzīmēts, ka šo apgalvojumu apstiprinājusi virkne pieradījumu, ko sniegušas attiecīgās bankas, kā arī uzņēmuma zvērinātais grāmatvedis. Ņemot vērā iepriekšminēto, tiek secināts, ka ieinteresētās personas ir varējušas pierādīt, ka EFS shēma vairs nedod nekādu priekšrocību iesaistītajam eksportētājam. Tādējādi ir izpildīti pamatregulas 15. pantā izklāstītie nosacījumi, un apgalvojumi tika uzskatīti par pamatotiem. Tādēļ secināja, ka par šo shēmu nav pieprasāms kompensācijas maksājums.
(77)
Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka procentu likmei, ko izmanto šīs subsīdijas normas aprēķinā, jābūt īstermiņa procentu likmei, kas uzņēmumam pieejama IP laikā. Tika arī apgalvots, ka iegūto finansējumu izmanto, lai segtu uzņēmuma apgrozāmo līdzekļu vispārējās finansēšanas vajadzības gan attiecībā uz pārdošanu iekšzemes tirgū, gan eksportu, un kā saucējs subsīdijas normas aprēķinā būtu jāizmanto uzņēmuma kopējais apgrozījums.
(78)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Tiek atgādināts, ka aprēķinā izmantotā likme ir komerciālā procentu likme, kas IP laikā tika piemērota Pakistānā, saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas tīmekļa vietnē pieejamo informāciju. Šī likme ir tirgū dominējošā parastā kredītlikme. Attiecībā uz subsīdijas aprēķinā izmantoto saucēju tiek atzīmēts, ka shēmas izmantošanas priekšnosacījums ir vai nu konkrētu eksporta darījumu izpilde, vai kopējie eksporta rezultāti. Tādējādi subsīdijas summa (skaitītājs) jāsadala uz eksporta kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem.
(79)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un tā kā nav citu būtisku piezīmju, ar šo apstiprina secinājumus par šo shēmu, kas izklāstīti pagaidu regulas 134. līdz 148. apsvērumā un mainīti ar šīs regulas 75. līdz 78. apsvērumu.
VII) Finansējums saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas F.E. Apkārtrakstu Nr. 25
(80)
Abas ieinteresētās personas sniedza informāciju, ka Pakistānas Valsts banka neveic intervenci šajā shēmā, ka komercbankas nodrošina finansējumu ārvalstu valūtā bez izdevīgākām procentu likmēm un ka shēma nav atkarīga no eksporta rezultātiem, jo to var izmantot gan eksportētāji, gan importētāji.
(81)
Iesniegtie argumenti tika analizēti, ņemot vērā attiecīgos juridiskos noteikumus un shēmas praktisko īstenošanu, un tika konstatēts, ka tie ir pamatoti. Tādēļ secināja, ka par šo shēmu nevar prasīt kompensācijas maksājumu. Ņemot vērā to, ka par shēmu saskaņā ar Pakistānas Valsts bankas F.E. Apkārtrakstu Nr. 25 netiks prasīts kompensācijas maksājums, nav vajadzības atbildēt uz attiecīgajām piezīmēm par pausto informāciju.
3.2.3. Kompensējamu subsīdiju apmērs
(82)
Ņemot vērā iepriekšminēto, saskaņā ar pamatregulu galīgais ad valorem izteiktais kompensējamo subsīdiju apjoms vienīgajam sadarbībā iesaistītajam Pakistānas ražotājam eksportētājam ir 5,15 %.
3.3. Apvienotie Arābu Emirāti (AAE)
3.3.1. Ievads
(83)
AAE valdība (AAEV) un sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs iesniedza piezīmes par šādām shēmām, kam saskaņā ar pagaidu regulu paredzēts kompensācijas maksājums:
I)
1979. gada Federālais likums Nr. 1;
II)
Brīvās tirdzniecības zona (BTZ).
3.3.2. Konkrētās shēmas
I) 1979. gada Federālais likums Nr. 1
(84)
AAEV sniedza informāciju, ka shēma saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1 ir plaši un horizontāli pieejama visām ražošanas nozarēm un uzņēmumiem AAE un to piešķir bez izņēmumiem. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs sniedza informāciju, ka saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1 izsniegtā licence ir priekšnoteikums pastāvēšanai un darbībai AAE.
(85)
Attiecībā uz iepriekšminēto tiek atzīmēts, ka izmeklēšanā noteica, ka ražošanas uzņēmumi AAE var darboties ar dažādu veidu licencēm. Patiešām papildus licencei, kas piešķirta saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1, ražošanas uzņēmums var darboties ar licenci, ko izdevušas reģionālās varas iestādes konkrētajā emirātā, kurā tas veic uzņēmējdarbību. Tā ir noticis sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja gadījumā, kuram ir Rāselhaimas emirāta valdības izdota licence. Turklāt ražošanas uzņēmums varētu darboties brīvās tirdzniecības zonā, kurā saskaņā ar iepriekšminēto likumu nav nepieciešama licence. Tādējādi nav pareizi teikt, ka visi ražošanas uzņēmumi AAE darbojas saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1. Tāpēc nav pierādīts, ka shēmas piešķiršana ir automātiska, un attiecīgais apgalvojums ir jānoraida.
(86)
Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka likumā nodrošinātās prasības ir tikai nepieciešamie priekšnosacījumi, lai jebkurš ražošanas projekts darbotos valstī, nevis iegūtu atbrīvojumu no muitas nodokļa maksājuma, un tādējādi Komisijas analīze, kas pagaidu regulā veikta par Federālā likuma Nr. 1 12., 13. un 21. pantu, ir kļūdaina. AAEV sniedza arī informāciju, ka attiecībā uz 13. pantu termins “ņemt vērā” likuma arābu valodas redakcijā nenozīmē obligātu prasību. AAEV arī apgalvoja, ka minētā likuma 11. un 12. pantu nekad nepiemēro praksē, jo Tehniskā komiteja, kas atbild par pieteikumu ieteikšanu ministram, tā arī nav izveidota. Tika arī sniegta informācija, ka Rūpniecības attīstības departamenta lomu nosaka ministrijas izdotā Elektroniskās rūpniecības sistēmas lietošanas rokasgrāmata, kā minēts pagaidu regulas 173. apsvērumā.
(87)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Tiek atzīmēts, ka likuma 13. un 21. pants veido daļu no pakāpeniskā procesa, kas paredzēts rūpnieciskās licences analīzē saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1. Attiecībā uz 11. un 12. pantu tiek atzīmēts, ka šie panti nosaka tās valsts varas iestādes dažādu struktūru lomu un pienākumus, kas izdod rūpniecisko licenci saskaņā 1979. gada Federālo likumu Nr. 1. Tas, ka struktūra nav izveidota, lai gan to paredz tiesību akti, un iestāde atbild par i) Rūpnieciskās attīstības departamenta ieguldījuma novērtēšanu un ii) ieteikumu sniegšanu ministram par pieteikumu apstiprināšanu vai noraidīšanu, apstiprina, ka tiesību akti, saskaņā ar kuriem darbojas piešķīrēja iestāde, praksē netiek ievēroti, un tādējādi nav juridiskas noteiktības par to, kā subsīdija tiek piešķirta. Turklāt AAEV apgalvojums par Tehnisko komiteju faktiski ir pretrunā iepriekšējiem apgalvojumiem, saskaņā ar kuriem ministrs prasījis šai komitejai sniegt piezīmes par iespējamu likuma pārskatīšanu. Attiecībā uz jēdziena “ņemts vērā” definīciju Federālā likuma 13. pantā tiek atzīmēts, ka angļu valodas redakcija ir vienīgais teksts, ko AAEV iesniedza izmeklēšanas laikā. Turklāt tikai pēc provizorisko secinājumu atklāšanas tika sniegta informācija, ka angļu un arābu valodas tekstos definīcijas, iespējams, atšķiras. Tas, ka divas teksta versijas rada šaubas par atbilstības kritēriju noteiktu daļu, jau atkal skaidri liecina par juridiskās noteiktības trūkumu attiecībā uz kritērijiem un nosacījumiem, kas nosaka tiesības saņemt subsīdiju. Attiecībā uz Rūpnieciskās attīstības departamenta lomu tiek atzīmēts, ka netika sniegta jauna informācija, kas varētu atspēkot izmeklēšanas secinājumus.
(88)
AAEV sniedza informāciju, ka tās rūpniecības statistika pierāda, ka ir vairāk kā 4 000 rūpniecības uzņēmumu, kas reģistrēti saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1. Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija nav spējusi sniegt pozitīvus pierādījumus par to, ka AAE iestādes izmantojušas rīcības brīvību, atbalstot vai noraidot pieteikumus dalībai shēmā.
(89)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Tiek atzīmēts, ka izmeklēšanā ir noteikts, ka rūpnieciskās licences piešķiršana saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1 nav automātiska un ka piešķiršanas procesu reglamentējošie noteikumi, kas attiecas uz saņēmēju izvēli, nav objektīvi. Ņemot vērā to, ka tika konstatēts, ka shēma atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktam ir konkrēta, AAEV atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta c) apakšpunktam bija jāpierāda tās apgalvojums, ka ir apstiprināti visu personu rūpnieciskās darbības licences pieteikumi, kas iesniegti saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1 kopš tā stāšanās spēkā. Šāda pārbaudāma informācija netika iesniegta.
(90)
Abas ieinteresētās personas apgalvoja, ka visi rūpniecības uzņēmumi AAE tiek atbrīvoti no muitas nodokļa maksājuma par to produkciju. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka 2006. gadā publicētajā PTO Tirdzniecības politikas pārskatā par AAE ir analizēts 1979. gada Federālais likums Nr. 1 un konstatēts, ka muitas nodokļa atbrīvojumu piešķir visiem rūpniecības koncerniem. Tika apgalvots arī, ka pastāv sistēmas kontrole, jo rūpnieciskās darbības licences atjauno katru gadu, shēmā iekļautie uzņēmumi sniedz pārskatus par materiāliem, kas importēti bez nodokļa maksāšanas, un varas iestādes noraida beznodokļu importu, ja izejvielas nav saistītas ar ražošanu.
(91)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Ir lietderīgi atzīmēt, ka atbrīvojumus no muitas nodokļa piešķir uzņēmumiem, kas izmanto shēmu saskaņā ar 1979. gada Federālo likumu Nr. 1, un parastā muitas nodokļa likme par izejvielām nav 0 %. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs nav varējis pierādīt, kā vispārējā piezīme PTO Tirdzniecības politikas pārskata dokumentā ir precīzāka nekā sīki izstrādātā analīze, kuras pamatā bija pārbaudes apmeklējums un kura sniegta pagaidu regulā tieši par 1979. gada Federālā likuma Nr. 1 atbilstības kritērijiem un praktisko īstenošanu. Vēl svarīgāk ir tas, ka izmeklēšanā ir noteikts, ka varas iestādes rīkojas diskriminējoši, kontrolējot beznodokļa materiālu importu shēmas ietvaros. Patiešām, tā kā nav noteikumu par to, kā tiek akceptēti vai noraidīti beznodokļu importa pieprasījumi, un ņemot vērā to, ka nepastāv efektīva shēmas pārvaldības pārbaudes sistēma, nav skaidrs, kāpēc vienai personai noteiktā laikā var atļaut importēt materiālus, nemaksājot nodokli, bet citā datumā tai var atteikt atļauju veikt beznodokļu importu. Tā faktiski notika sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja gadījumā, kam laiku pa laikam tika prasīts maksāt nodokli bez piešķīrējas iestādes pamatojuma. Tādējādi abām ieinteresētajām personām nav izdevies sniegt pierādījumus, kas apstiprinātu apgalvojumus par shēmas pārvaldību un beznodokļa importa atļaujas piešķiršanu.
(92)
Tika sniegta arī informācija, ka shēmas darbību nosaka objektīvi kritēriji, proti, prasība, ka atbrīvojums no nodokļa var attiekties tikai uz importētajām precēm, ko rūpniecības uzņēmums izmanto ražošanas procesā. Šis apgalvojums bija jānoraida, jo, kā skaidrots 89. un 91. apsvērumā, nav pierādīts, ka šādi objektīvi kritēriji pastāv.
(93)
AAEV sniedza informāciju, ka 1979. gada Federālais likums Nr. 1 tiek pārskatīts un ka šī informācija ir nodota Komisijai. Tika arī apgalvots, ka Komisija nav ņēmusi vērā AAEV iesniegto informāciju un dokumentus un nav sniegusi pamatojumu un pozitīvus pierādījumus par faktiem un likumu, kas noteica tās secinājumus.
(94)
Attiecībā uz iepriekšminēto tiek atzīmēts, ka Komisija ir stingri novērtējusi un izanalizējusi visu ieinteresēto personu sniegto informāciju. Attiecībā uz 1979. gada Federālā likuma Nr. 1 pārskatīšanu ir lietderīgi atzīmēt, ka AAEV nodrošinātais teksts ir Finanšu un rūpniecības ministrijas iekšējas lietošanas dokumenta projekts. Kā tādam tam nav juridiskas vērtības. Izmeklēšanā parasti analizē faktiskos juridiskos noteikumus un to, kā tie tiek īstenoti, nevis nesaistošu dokumenta projektu, kuru nav apstiprinājuši AAE administrācijas un likumdevēja atzari un kurš nav stājies spēkā. Vēl svarīgāk, tas, ka AAEV pašlaik strādā pie iespējamas 1979. gada Federālā likuma Nr. 1 pārskatīšanas, apstiprina, ka varas iestādes ir sapratušas, kā apgalvo AAEV, ka jānovērš neatbilstība ar PTO Vienošanos par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem.
(95)
Ņemot vērā iepriekšminēto, ar šo apstiprina pagaidu regulas 166. līdz 183. apsvērumā izklāstītos secinājumus par šo shēmu.
II) Brīvās tirdzniecības zona (BTZ)
(96)
Abas ieinteresētās personas sniedza informāciju, ka visiem uzņēmumiem AAE tiek atļauts ražošanas līdzekļu beznodokļu imports.
(97)
Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka izmeklēšanā ir noteikts, ka uzņēmumi, kas veic uzņēmējdarbību BTZ, īsteno ražošanas līdzekļu beznodokļu importu. Tas, ka kāda persona var gūt to pašu priekšrocību, izmantojot citu shēmu (proti, 1979. gada Federālo likumu Nr. 1), nenozīmē, ka aplūkojamā subsīdija nav uzskatāma par kompensējamu. Turklāt ieinteresētās personas nespēja sniegt nekādus faktiskus pierādījumus, kas atspēkotu izmeklēšanas konstatējumus attiecībā uz BTZ. Ņemot vērā iepriekšminēto, iesniegtie apgalvojumi bija jānoraida.
(98)
Ņemot vērā iepriekšminēto, ar šo apstiprina pagaidu regulas 184. līdz 199. apsvērumā izklāstītos secinājumus par šo shēmu.
3.3.3. Kompensējamo subsīdiju apmērs
(99)
Ņemot vērā iepriekšminēto, saskaņā ar pamatregulu galīgais ad valorem izteiktais kompensējamo subsīdiju apjoms vienīgajam sadarbībā iesaistītajam Apvienoto Arābu Emirātu ražotājam eksportētājam ir 5,13 %.
3.4. Piezīmes par galīgo izpaušanu
(100)
Jāatgādina, ka visām ieinteresētajām personām pēc galīgās izpaušanas tika dota iespēja izteikt piezīmes un iebildumus. Attiecīgā gadījumā šo personu piezīmes tika ņemtas vērā, taču tās nebija tik būtiskas, lai mainītu iepriekšminētos konstatējumus.
(101)
Sadarbībā iesaistītais Irānas ražotājs eksportētājs vēlreiz sniedza lietā konstatēto faktu analīzi, taču nesniedza neapgāžamus pierādījumus, kas atspēkotu izmeklēšanā konstatēto.
(102)
Pakistānas valdība pauda neapmierinātību par tās saistību atteikumu attiecībā uz ražošanas garantiju shēmu un atkārtoti izteica piezīmes par LTF-EOP shēmu un FTR. Turklāt tas iesniedza jaunu lēmumu par Federālās ieņēmumu pārvaldes 2010. gada 27. jūlija lēmumu, ar ko 3 % apmērā nosaka muitas maksājumu par PTA (izejviela, ko izmanto PET) importu, un atsaucās uz to, ka saskaņā ar likumu iestādēm bija jāpārrēķina subsīdiju norma, kas noteikta ražošanas garantiju shēmai. Tas bija jānoraida, jo nav pazīmju, kas liecina, ka subsīdijas neturpina pastāvēt. Attiecībā uz Pakistānu nav pamata uzskatīt, ka subsīdijas joprojām nepastāv. Pakistānas valdība apgalvo, ka tās ir samazinātas. Tomēr atbilstīgi ražošanas garantiju shēmas noteikumiem izejvielas var izmantot vismaz divus gadus pēc importēšanas. Citiem vārdiem sakot, līdz 2010. gada jūlijam (kad maksājuma likme bija 7,5 %) importētās izejvielas var izmantot līdz 2012. gada jūlijam. Iestādes, pamatojoties uz datiem, kuri attiecas uz IP, ir noteikušas subsīdiju summu, un saskaņā ar shēmas noteikumiem līdz 2012. gadam vēl joprojām var būt iepriekšējās muitas nodokļu likmes ietekme. Tādējādi ir skaidri redzams, ka galīgā maksājuma piemērošanas laikā notiek subsidēšana. Turklāt muitas maksājums ir tikai viens datu kopuma elements un, kā norādīts 43. līdz 53. apsvērumā, ja maksājuma likme būtu bijusi zemāka, importa apjomi, iespējams, būtu bijuši lielāki.
(103)
Sadarbībā iesaistītais Pakistānas ražotājs eksportētājs nepiekrita analīzei attiecībā uz FTR, taču paredzētie elementi nevarēja grozīt izmeklēšanas konstatējumus. Turklāt tas izteica apgalvojumu, ka ir ticami pierādījumi, kas precīzi atspoguļo tā saistības ienākuma nodokļa jomā, un iesniedza dokumentu paketi, lai pierādītu, ka Komisijas konstatējumi ir neprecīzi. Attiecībā uz šo jānorāda, ka sniegtā informācija ir nepārliecinoša un nav ticama, un tādējādi to nevar ņemt vērā.
(104)
Apvienoto Arābu Emirātu valdība vēlreiz sniedza lietā konstatēto faktu analīzi un apgalvoja, ka iestādes ir balstījušās uz saviem konstatējumiem par 1979. gada Federālā likuma 1 neskaidru interpretāciju, un nesniedza apstiprinošus pierādījumus. Attiecībā uz šo jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu tika noteikta specifika, ka iestādes, interpretējot 1979. gada Federālo likumu 1, pamatojās uz iesniegto informāciju, pierādījumiem un datiem, un netika konstatēti kādi pārliecinoši pierādījumi, kas varētu grozīt izmeklēšanas konstatējumus. GUAE skaidroja, ka 1979. gada Federālā likuma 1 grozīšanas process ir virzījies uz priekšu un pašlaik sasniedzis galīgo izsludināšanas stadiju. Attiecībā uz šo jānorāda, ka Komisija atzinīgi vērtē AAE centienus grozīt attiecīgās tiesību normas, taču iepriekšminētajām norisēm neietekmē izmeklēšanas konstatējumus, jo nav skaidra grafika attiecībā uz grozīšanas procesa secinājumu un jauno tiesību aktu ieviešanu.
(105)
Sadarbībā iesaistītais AAE ražotājs eksportētājs atkārtoja apgalvojumus par 1979. gada Federālo likumu 1. Tas arī apgalvoja, ka subsīdijas normas aprēķinā ir kļūdas. Tika apgalvots, ka uzņēmums pēc galīgās izpaušanas ir konstatējis, ka par izejvielu iepirkumiem no Saūda Arābijas nav jāmaksā muitas nodoklis, jo AAE un Saūda Arābija veido daļu no Persijas līča Arābu valstu padomes, un saistībā ar saviem apgalvojumiem tas iesniedza dokumentu paketi. Attiecībā uz šo jānorāda, ka šīs iebildes ir daļa no pilnīgi jaunas informācijas kopuma, ko jau vajadzēja sniegt atbildē uz anketas jautājumiem vai vēlākais tad, kad tika veikts pārbaudes apmeklējums, tā lai Komisija varētu pārbaudīt šo apgalvojumu ticamību. Tādējādi šajā vēlajā izmeklēšanas posmā nav iespējams pārbaudīt sniegtos datus. Turklāt nav neapgāžamu pierādījumu, lai ar faktiem apstiprinātu šos apgalvojumus. Turklāt tika apgalvots, ka ieguvums būtu jāaprēķina, pamatojoties uz IP patērēto, nevis iepirkto izejvielu daudzumu. Attiecībā uz šo jānorāda, ka sadalījums starp patērēto un iepirkto izejvielu daudzumu ir neatbilstīgs, jo kompensētais daudzums ir tāds kopējais daudzums, kas attiecināms uz IP, kā skaidrots 84. līdz 95. apsvērumā.
4. KAITĒJUMS
4.1. Savienības ražošana, Savienības ražošanas nozare un Savienības patēriņš
(106)
Piezīmes attiecībā uz Savienības ražošanu, Savienības ražošanas nozari un Savienības patēriņu nav saņemtas. Tādējādi ar šo apstiprina pagaidu regulas 201. līdz 206. apsvērumu.
4.2. Secinājums par kaitējumu
(107)
Piezīmes attiecībā uz attiecīgā importa ietekmes, importa apjoma no attiecīgajām valstīm un to attiecīgās tirgus daļas kumulatīvo novērtējumu nav saņemtas. Tādējādi ar šo apstiprina pagaidu regulas 207. līdz 213. apsvērumu.
(108)
Ņemot vērā to, ka saskaņā ar 20. apsvērumā minēto tika pieņemts lēmums sadalīt izmeklēšanā esošo ražojumu vairākos ražojuma veidos, tika veikts jauns cenu samazinājuma aprēķins, kas atspoguļo šīs pārmaiņas.
(109)
Lai varētu analizēt cenas samazinājumu, Savienības ražošanas nozares vidējās svērtās pārdošanas cenas par katru ražojumu nesaistītiem klientiem Savienības tirgū, kas koriģētas atbilstīgi ražotāja cenām, salīdzināja ar attiecīgo valstu importa atbilstošajām vidējām svērtajām cenām pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, kas noteiktas uz CIF pamata, atbilstīgi koriģējot pēcimportēšanas izmaksas un tirdzniecības līmeņa atšķirības.
(110)
Salīdzinājums liecināja, ka IP laikā Savienībā pārdotie AAE izcelsmes subsidētie importa ražojumi samazināja Savienības ražošanas nozares cenas par 3,2 %. Savienībā pārdotie Irānas izcelsmes subsidētie importa ražojumi samazināja Savienības ražošanas nozares cenas par 3,0 %. Savienībā pārdotie Pakistānas izcelsmes subsidētie importa ražojumi samazināja Savienības ražošanas nozares cenas par 0,5 %. Attiecīgo valstu vidējā svērtā samazinājuma starpība IP laikā ir 2,5 %.
(111)
Irānas eksportētājs piezīmēja, ka tam noteikta pārāk liela kaitējuma starpība, jo noteiktā vidējā svērtā vienības pārdošanas cena ir pārāk zema, jo tirdzniecības līmeņa korekcijas summas aprēķins ir nepareizs. Attiecībā uz šo apgalvojumu jāatzīmē, ka tirdzniecības līmeņa summa, kas izmantota provizoriskajā aprēķinā, bija fiksēta summa par tonnu, kas ir sadarbībā iesaistītā importēšanas starpnieka maksātā komisijas maksa un veido aptuveni 1 % no vidējās CIF cenas. Tomēr, tā kā netika piedāvāts alternatīvs tirdzniecības līmeņa korekcijas noteikšanas veids un nav pieejama cita šādas korekcijas veikšanai nepieciešamā informācija, apgalvojums tiek noraidīts.
(112)
Tā pati persona arī apgalvoja, ka pēcimportēšanas izmaksām izmantotā 2 % likme, šķiet, noteikta pārāk zema.
(113)
Šajā sakarā tiek atkārtots, ka šajā izmeklēšanā nebija neviena sadarbībā iesaistīta importētāja un ka nebija iespējams pārbaudīt faktiskās pēcimportēšanas izmaksas. Tādējādi, neesot citai pieejamai informācijai, tika piemērota iepriekšējos procesos izmantotā likme.
4.3. Situācija Savienības ražošanas nozarē
(114)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka kaitējums nepastāv, jo tika izveidota nepareiza izlase, un tādējādi rezultātus nav iespējams attiecināt uz Savienības ražošanas nozari kopumā. Tika apgalvots, ka, tā kā viens uzņēmums (tas nebija iekļauts izlasē) bija norādījis, ka izmanto vairāk kā 100 % jaudas, tam būtu skaidri jāliecina par kaitējuma neesību. Tiek atzīmēts, ka iesniegtā informācija ir izvilkums no informācijas, ko šis uzņēmums sniedza biržas vadībai kādā trešā valstī, un tā nav pārbaudīta. Šī informācija arī nesaskan ar lietā esošo informāciju. Turklāt jebkurā gadījumā viena ES ražotāja jaudas izmantošana pati par sevi nevar mainīt secinājumus par izlasē iekļautajiem ES ražotājiem un citiem ES ražotājiem nodarīto kaitējumu.
(115)
Ņemot vērā to, ka nav citu apgalvojumu vai piezīmju, ar šo apstiprina pagaidu regulas 218. līdz 237. apsvērumu.
4.4. Secinājums par kaitējumu
(116)
Ņemot vērā to, ka nav konkrētu piezīmju, ar šo apstiprina pagaidu regulas 238. līdz 240. apsvērumā izteikto slēdzienu par kaitējumu.
5. CĒLOŅSAKARĪBA
5.1. Subsidētā importa ietekme
(117)
Ņemot vērā to, ka nav konkrētu piezīmju, ar šo apstiprina pagaidu regulas 241. līdz 245. apsvērumu.
5.2. Citu faktoru ietekme
(118)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka jebkuru konstatēto kaitējumu nenoteiks subsidētais imports. Zemās PET cenas ES atspoguļo pasaules ražošanas ciklu, un no 2008. gada septembra līdz 2009. gada jūnijam PET cenas ES ir attīstījušās paralēli zemajām jēlnaftas cenām. Attiecībā uz šo apgalvojumu tiek atzīts, ka PET cenas ir zināmā mērā atkarīgas no jēlnaftas cenām - jēlnaftas atvasinājumi ir galvenais PET ražošanas procesa izejmateriāls. Tomēr jēlnaftas cenas visa IP laikā nebija zemas, bet gan bija ļoti svārstīgas - periods sākās ar milzīgu kritumu, kam sekoja atgūšanās. Šāds jēlnaftas pasaules cenu svārstīgums nevar izskaidrot, kāpēc PET imports tika subsidēts, tādējādi samazinot Savienības ražotāju cenas. Tieši šis cenas samazinājums, ko padarīja iespējamu saņemtās subsīdijas, spieda pazemināt Savienības ražošanas nozares cenas, liekot ES ražotājiem pārdot preci ar zaudējumiem, lai nezaudētu klientus.
(119)
Irānas eksportētājs apgalvoja, ka dažu ES ražotāju finansiālās un tehniskās problēmas netika pienācīgi nodalītas, veicot kaitējuma analīzi, un tika kļūdaini attiecinātas uz Irānas importu, jo tas nonāca tirgū tikai pēc 2006. gada. Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka Irānas imports bija tirgū jau 2006. un 2007. gadā daudzumos, kas mazāki par 1 % no tirgus daļas. Kopš 2008. gada tas pārsniedza 1 % un, pateicoties zemajai cenai, veicināja cenu piespiedu samazināšanu ES. Turklāt šajā gadījumā tika izpildīti kumulatīvā novērtējuma nosacījumi, un bija iespējams kumulatīvi novērtēt visu attiecīgo valstu subsidētā importa ietekmi. Papildus tam tikai viens no Irānas eksportētāja minētajiem uzņēmumiem bija iekļauts izlasē, un šā ES ražotāja tehnisko problēmu (tās ilga no 2008. gada septembra līdz oktobra vidum) ietekme uz kopējo kaitējuma ainu nebija nozīmīga.
(120)
Tā pati ieinteresētā persona atkārtoja, ka jebkurš konstatētais kaitējums nebūs saistīts ar pieprasījuma samazināšanos, īpaši IP laikā, ko raksturoja pasaules finanšu un ekonomikas krīze. Tomēr šī persona neatspēkoja pagaidu regulas 254. līdz 256. apsvērumā izklāstītos argumentus - ekonomikas lejupslīde, kas sākās 2008. gada pēdējā ceturksnī, nekādi nevar mazināt visā aplūkojamā periodā veiktā lētā subsidētā importa izraisīto kaitniecisko ietekmi ES tirgū, un, lai gan sarūkošais pieprasījums bija viens no faktoriem, kas pastiprināja šo kaitējumu, tas nenovērsa cēloņsakarību. Tālāk tiek atzīmēts, ka pēc pieprasījuma samazināšanās šis subsidētais imports pat palielināja tirgus daļu no 7,6 % līdz 10,2 %, tādējādi kaitējot ES ražotājiem.
(121)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka jebkura kaitējuma cēlonis ir tas, ka ES PET ražotāji neveic ieguldījumus un rezultātā to stāvoklis izmaksu ziņā ir neizdevīgāks salīdzinājumā ar eksportētājiem.
(122)
Tiek atzīts, ka PET ir ražošanas nozare, kas prasa lielus kapitālieguldījumus, un ka nepieciešams noteikts ieguldījumu līmenis, lai saglabātu konkurētspēju vidēja termiņa un ilgtermiņa skatījumā. Tiek atgādināts, ka saskaņā ar pagaidu regulas 237. apsvērumā minēto daži izlasē iekļautie uzņēmumi 2006. un 2007. gadā veikuši svarīgus ieguldījumus, bet 2008. gadā un IP laikā ieguldījumu līmenis bijis minimāls.
(123)
Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka, ņemot vērā samazinošos ražošanu un jaudas izmantošanas līmeni 2008. gadā un IP laikā, kā arī Savienības ražotāju krasi sarūkošo tirgus daļu, šajā periodā būtu nepamatoti gaidīt lielus ieguldījumus jaudu paplašināšanā.
(124)
Tiek arī atkārtots, ka saskaņā ar pagaidu regulas 233. un 234. apsvērumā minēto izlasē iekļauto Savienības ražotāju finanšu stāvoklis visā aplūkojamā periodā bija ļoti smags, un laikā no 2006. gada līdz IP tie cieta ievērojamus zaudējumus. Šādā situācijā atkal jau būtu nepamatoti gaidīt, ka Savienības ražotāji veiks lielus ieguldījumus.
(125)
Tādējādi tiek secināts, ka ierobežotie ieguldījumi 2008. gadā un IP laikā būtiski neveicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, bet drīzāk bija šā kaitējuma rezultāts.
5.3. Secinājums par cēloņsakarību
(126)
Ņemot vērā to, ka nav citu piezīmju par cēloņsakarību, ar šo apstiprina pagaidu regulas 246. līdz 264. apsvērumu.
6. SAVIENĪBAS INTERESES
(127)
Pēc provizorisko secinājumu atklāšanas liels skaits ES pārstrādātāju un/vai pudeļu pildīšanas uzņēmumu nāca klajā ar apgalvojumiem, ka Savienības interešu analīze pareizi neatspoguļo daudzu sadarbībā iesaistīto lietotāju argumentus un ka secinājumi ir pretrunā pašreizējai ekonomiskai videi. Tomēr papildu pamatojums vai skaidrojums netika sniegts. Visi uzņēmumi pieprasīja, lai tos uzklausītu, taču tikai divi šīs lietotāju grupas uzņēmumi un viena Itālijas pudeļu pildīšanas uzņēmumu asociācija faktiski ieradās uz uzklausīšanu. Būtiskas piezīmes vēl tika saņemtas no viena sadarbībā iesaistītā ES pārstrādes uzņēmuma (ALPLA), pārstrādes uzņēmumu grupas (Caiba SA, Coca-Cola grupa, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International un Silico Polymers), sadarbībā iesaistītā importa starpnieka (GSI) un plastmasas pārstrādes uzņēmumu asociācijas (EuPC). Visas šīs personas stingri iebilda pret jebkādu pasākumu noteikšanu.
6.1. Savienības ražošanas nozares un pārējo Savienības ražotāju intereses
(128)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka ES ražotāji (ļaunprātīgi) izmantos tirdzniecības aizsardzības instrumentus, lai pasargātu Savienības tirgu un noteiktu mākslīgi augstas cenas ES. Šīs personas norāda uz pastāvošajiem antidempinga un/vai kompensācijas pasākumiem, kas noteikti pret Indiju, Indonēziju, Dienvidkoreju, Malaiziju, Taivānu, Taizemi un Ķīnas Tautas Republiku. Tomēr tiek atzīmēts, ka jebkuram uzņēmumam, kas nodarbojas ar ražošanu ES, ir tiesības sūdzēties un prasīt tiesiskās aizsardzības līdzekļus, ja tas var pierādīt kaitnieciskas subsidēšanas prakses esību. To, ka subsidēšanas un dempinga prakse konstatēta saistībā ar vairākām valstīm, iespējams, var skaidrot tas, ka šā produkta pieprasījums kopš 90. gadiem ir ārkārtīgi palielinājies, gada pieauguma tempam parasti sasniedzot divciparu skaitļus. Tas ļāvis piesaistīt būtiskus ieguldījumus visā pasaulē, izraisot PET strukturālā piedāvājuma pārpalikumu pasaulē. Tiek arī atzīmēts, ka dažas trešās valstis ir noteikušas pasākumus pret vairākām iepriekšminētajām valstīm, pasvītrojot pastāvošo strukturālo problēmu.
(129)
Vairākas ieinteresētās personas atkārtoja, ka Savienības ražotāji nevarēs ilgtermiņā uzlabot savu sniegumu, jo drīz parādīsies jauni ieguldījumi citās trešās valstīs un samazinās mākslīgi augstās cenas ES.
(130)
Izmeklēšana parādīja, ka jauns ieguldījums, kas tikai nesen veikts Omānā, ir būtiski palielinājis tās importa apjomu 2009. gadā, un nevar izslēgt, ka tas varētu nākotnē radīt problēmas Savienības ražošanas nozarei. Tomēr saskaņā ar jau sacīto pagaidu regulas 270. apsvērumā iespējami jauni ieguldījumi, kas varētu kaitēt Savienības ražošanas nozarei, nav pamatots iemesls, lai šajā procesā liegtu likumīgo aizsardzību.
(131)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka PET cenu pieaugums ES ļaus uzlabot sniegumu tikai tiem ES ražotājiem, kas veikuši ieguldījumus trešās valstīs, pret kurām nav noteikti pasākumi (Taizemē, ASV, Krievijā), vai citiem PET ražotājiem trešās valstīs (Dienvidkorejā). Tādējādi persona apgalvoja, ka ES ražotājiem nodrošināto īstermiņa priekšrocību noteikti pārspēs tas, ka līdzekļi tiks novirzīti ražotājiem ārpus ES.
(132)
Šajā sakarā tiek atzīmēts, ka lietā nav pierādījumu, kas apstiprinātu apgalvojumu, ka finansiālā priekšrocība, kas varētu tikt novirzīta tādu trešo valstu ražotājiem, pret kurām nav noteikti tirdzniecības aizsardzības pasākumi, vai uzņēmumiem ar 0 % nodokli, pārspētu Savienības ražošanas nozarei nodrošinātās priekšrocības.
(133)
Tika arī apgalvots, ka Savienības ražotāji nodarbina tikai aptuveni 2 000 cilvēku, bet PET pārstrādātāji un pudeļu pildīšanas uzņēmumi, ko spēcīgi ietekmētu jebkura nodokļa noteikšana, nodarbina attiecīgi aptuveni 20 000 un 60 000 cilvēku.
(134)
Tiek atzīmēts, ka PET ražotāju radītais darbavietu skaits nav mazs, un jautājumu par to, vai pasākumu noteikšana ir pretrunā Savienības interesēm kopumā, nevar reducēt uz vienkāršu jautājumu par nodarbināto personu skaitu. Šajā sakarā ir arī īpaši svarīgi, ka pasākumu ietekme uz attiecīgajiem lietotājiem, visticamāk, nebūs būtiska, ņemot vērā nodokļa apmēru, kā arī alternatīvos piegādes avotus, kā noteikts 141. līdz 156. apsvērumā.
6.2. Nesaistīto importētāju intereses Savienībā
(135)
Tiek atkārtots, ka šajā izmeklēšanā nesadarbojās neviens nesaistītais importētājs.
(136)
Sadarbībā iesaistītais starpnieks apņēmīgi apstrīdēja apgalvojumu, ka nodokļa noteikšanas ietekme uz tā darbību būs nebūtiska. Uzņēmums apgalvoja, ka, lai gan tas patiešām darbojas uz komisijas maksu pamata, ietekme būs būtiska, jo svarīga tā uzņēmējdarbības daļa ir saistīta ar attiecīgajām valstīm. Ja tiktu noteikti galīgie pasākumi, tiktu ietekmētas no attiecīgo valstu ražotājiem saņemtās komisijas maksas, ņemot vērā to, ka PET no attiecīgajām valstīm vairs nevarētu konkurēt ar citu ražotāju ražoto PET.
(137)
Ņemot vērā to, ka nodokļa likme kopumā ir mērena, nav ticams, ka tam būs būtiska ietekme uz PET pārdošanas apjomu no attiecīgajām valstīm. Turklāt starpnieks, visticamāk, vidējā termiņā var pārslēgties uz citiem piegādes avotiem, proti, uz importu no Omānas, ASV, Brazīlijas, Meksikas un Dienvidkorejas uzņēmumiem, kas maksā 0 % antidempinga maksājumu. Šo ražotāju eksportētāju pārdošanas apjomam būtu jāļauj starpniekam kompensēt jebkurus zaudējumus, ko varētu izraisīt pasākumu noteikšana. Tādēļ apgalvojums tiek noraidīts.
6.3. Izejvielu piegādātāju intereses Savienībā
(138)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka nav likumīgi aizsargāt ES PET ražotāju izejvielu piegādātājus uz iepakošanas, pudeļu pildīšanas uzņēmumu un galapatērētāju rēķina.
(139)
Tiek atzīmēts, ka analīze par pasākumu ietekmi uz piegādes nozari atbilst pamatregulas 31. pantam. Šādas analīzes veikšana, jo īpaši tad, ja pastāv nopietna izejvielu piegādātāju un Savienības ražotāju atkarība, ir standarta prakse.
(140)
Ņemot vērā to, ka nav saņemtas citas piezīmes par šo jautājumu, ar šo galīgi apstiprina pagaidu regulas 265. līdz 279. apsvērumu.
6.4. Lietotāju intereses
(141)
Tiek atkārtots, ka pudeļu sagatavju ražošanā izmantojamais PET veido 70 % līdz 80 % no pārstrādes uzņēmumu kopējām ražošanas izmaksām. Tādēļ šiem uzņēmumiem tā ir svarīga izmaksu daļa.
(142)
Dažas ieinteresētās personas norādīja, ka ES iepakošanas nozarei nākas nepārtraukti meklēt risinājumus pudeļu pildītāju uzņēmumu prasībām attiecībā uz jaunu dizainu un videi draudzīgāku iepakojumu. Šajā nolūkā daži pārstrādātāji, šķiet, pastāvīgi veic ieguldījumus pētniecībā un attīstībā, lai izgudrotu jaunus produktus un dizainu ar mērķi saglabāt konkurētspēju un nodrošināt lielāku vērtību ražošanas ķēdē.
(143)
Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka ietekme uz ES pārstrādes nozari būs ļoti liela un samazinās līdzekļus, kas pieejami ieguldījumiem jaunu, videi draudzīgu iepakojumu izstrādē, un, iespējams, pat liks slēgt simtiem mazāku uzņēmumu, jo to peļņa ir vēl mazāka, jo tie apstrādā nelielus daudzumus un to ietekme sarunu procesā ir ierobežota.
(144)
Patiešām, ja pārstrādātāji absorbētu visu pasākumu izraisīto cenu kāpumu, ietekme uz tiem būtu ievērojama un tā būtu atkarīga no piegādes avota, ņemot vērā to, ka PET izmaksas veido to izmaksu lielāko daļu un ka daudzi mazie un vidējie uzņēmumi darbojas ar nelielu peļņu.
(145)
Attiecībā uz šo tika veikts pārbaudes apmeklējums nelielā plastmasas pārstādes uzņēmumā Itālijā, lai gūtu labāku priekšstatu par maksājumu ietekmi uz šo lietotāju grupu. Izmeklēšana parādīja, ka pārstrādātājiem parasti ir zināmas, lai arī ierobežotas, iespējas novirzīt cenu pieaugumu, īpaši ja cenu pieaugums nav neliels un to var paredzēt. Turklāt daži PET pārstrādātāji savos līgumos par izejvielu cenām iekļāvuši pielāgošanas klauzulu, un tas varētu palīdzēt ES pārstrādes uzņēmumiem novirzīt cenu pieaugumu uz pudeļu pildīšanas uzņēmumiem.
(146)
Tādējādi, ņemot vērā arī to, ka maksājuma apmērs ir samērā neliels, tiek secināts, ka kompensācijas maksājuma noteikšanai, visticamāk, nebūs graujošas ietekmes uz pārstrādes uzņēmumiem.
(147)
Dažas ieinteresētās personas atkārtoja argumentu par to, ka PET apstrādātāju/pārstrādātāju delokalizācijas risks pieaugs, ja tiks ieviesti galīgie pasākumi. Šīs personas arī apgalvoja, ka ES apstrādes uzņēmumu delokalizācija noteiks arī to, ka izzudīs ilgtermiņa priekšrocība ES ražotājiem. Viens no sadarbībā iesaistītajiem PET pārstrādātājiem uzsvēra, ka delokalizācijas process jau notiek un ka jebkādu kompensācijas maksājumu noteikšana vairāk paātrinās šo procesu. Šī persona apgalvoja, ka ievērojama daļa ES pārstrādes uzņēmumu būs izvietoti rajonos, kas ir tuvi ES robežām (Šveicē, Horvātijā, Bosnijā, Serbijā, Turcijā, Krievijā un Ukrainā), un ka daži apstrādes uzņēmumi pārvietos savu ražošanu uz šiem rajoniem daudz elastīgāk, nekā norādīts pagaidu regulā.
(148)
Pamatojoties uz lietā esošo informāciju, delokalizācija patiešām ir jau notiekošs process, un tādējādi ir uzskatāms, ka kompensācijas maksājumu noteikšana varētu būt viens faktors daudzu citu apsvērumu vidū, kas ietekmē šādu uzņēmumu lēmumu. Netika konstatēts, ka, šajā gadījumā nenosakot pasākumus, šie uzņēmumi būs gatavi palikt ES, ņemot vērā to, ka šāda lēmuma pamatā parasti ir analīze, kurā papildus tirdzniecības aizsardzības pasākumiem ņem vērā vairākus citus aspektus, piemēram, vēlmi būt tuvāk klientam, prasmīgu darbinieku pieejamību pētniecības un attīstības veikšanai, izmaksu vispārējo uzbūvi utt.
(149)
Tiek arī atzīmēts, ka lietā esošā informācija parāda, ka ES pārstrādes nozare saskaras ar vairākām nozīmīgām problēmām tai piemītošo strukturālo nepilnību dēļ, kas strauji mainīgajā vidē, kurā valda arvien lielāka konkurence, kļūst arvien vairāk un vairāk pamanāmas. Ir acīmredzami, ka šajā uzņēmējdarbībā lielumam ir nozīme un ka tirgus konsolidācija jau notiek, tostarp tiek slēgti uzņēmumi un notiek delokalizācija. Tādējādi uzskatāms, ka jebkurš PET cenu pieaugums kompensācijas pasākumu ietekmē nav iemesls bažām par mazāku pārstrādes uzņēmumu slēgšanu.
(150)
Tādējādi tiek secināts, ka kompensācijas maksājumu noteikšana nebūs noteicošais faktors, pieņemot galīgo lēmumu par delokalizāciju PET pārstrādes nozares uzņēmumos.
(151)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka jebkuriem pasākumiem būs ievērojama ietekme uz daudziem pudeļu pildīšanas uzņēmumiem, jo līgumu noteikumi paredz, ka jebkurš PET sveķu cenu kāpums tiks (vismaz daļēji) novirzīts uz tiem. Tika arī apgalvots, ka daži pudeļu pildīšanas uzņēmumi varētu nespēt novirzīt cenu kāpumu uz klientiem, jo tie ir lielveikalu/mazumtirdzniecības uzņēmumu ķēdes, un ka tie varētu neizdzīvot izmaksu pieauguma dēļ.
(152)
Šīs personas apgalvoja, ka produktu klāsts, ko ietekmēs maksājumi, būs lielāks, nekā novērtēts, jo tie ietekmēs ne tikai pudelēs pildīto ūdeni, bezalkoholiskos dzērienus un pārtikā izmantojamo eļļu, bet arī alu, pienu un piena produktus, sulu ražotājus, kečupu un garšvielas, kosmētikas un personiskās higiēnas produktus, zāles, vitamīnus un pārtikas piedevas, mājsaimniecības tīrīšanas līdzekļus un autoeļļas un smērvielas.
(153)
Tiek atzīts, ka PET iepakojums ir daudzveidīgs. Tomēr tiek atzīmēts, ka pagaidu regula pievērsās ietekmei uz pudeļu pildīšanas uzņēmumiem, jo tā par pamatu izmantoja datus, ko iesniedza uzņēmumi, kas sadarbojās šajā izmeklēšanā, kas galvenokārt bija ūdens, bezalkoholisko dzērienu vai sulu ražotāji. Nebija pieejami citi detalizēti dati, kas parādītu, ka ietekme uz citiem iepriekš aprakstītajiem pielietojuma veidiem ir vēl lielāka.
(154)
Tādējādi uzskatāms, ka provizoriskie secinājumi, kas aprakstīti pagaidu regulas 291. apsvērumā, var tikt galīgi apstiprināti. Turklāt, ņemot vērā ierosināto pasākumu mēreno apmēru, tie var izraisīt izmaksu pieaugumu par ne vairāk kā 1 % (sliktākā scenārija gadījumā, t. i., pilna pasākumu ietekme uz pudeļu pildīšanas uzņēmumiem), un tādējādi tiem būs tikai ierobežota ietekme uz pudeļu pildīšanas uzņēmumu kopējo situāciju pat tad, ja, kā tiek apgalvots, tie nespēs novirzīt izmaksu palielinājumu uz klientiem.
(155)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka jebkādi tirdzniecības aizsardzības pasākumi pastiprinās piedāvājuma deficītu Savienības tirgū, kas būs īpaši problemātiski vasaras mēnešos, ņemot vērā lielāku pieprasījumu pēc ūdens/dzērieniem. Tika apgalvots, ka 2010. gadā nepieciešamais importa apjoms būs līdz pat 900 000 tonnām. Šo problēmu būtiski palielinās tas, ka daži ES ražotāji ir arī PET pārstrādātāji un pārdos produkciju brīvajā tirgū ar uzcenojumu tikai tad, kad ir apmierināts to iekšējais pieprasījums.
(156)
Šajā sakarā netika sniegta jauna informācija un pagaidu regulas 294. un 295. apsvērumā izteiktie argumenti netika atspēkoti. Tiek arī atzīmēts, ka, ņemot vērā AAE un Pakistānas importam noteikto maksājumu mēreno apmēru, ietekme uz tirdzniecības apjomu no šīm valstīm, iespējams, būtiski nemainīsies. Tādējādi tiek galīgi apstiprināti 294. un 295. apsvērumā izklāstītie secinājumi.
6.5. Ietekme uz patērētājiem
(157)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka pagaidu regulai nav izdevies pienācīgi aplūkot ietekmi uz patērētājiem, kas ikdienā pirks PET sveķus saturošus produktus. Šie apgalvojumi nebija tālāk pamatoti, vienīgi tika apgalvots, ka, piemērojot EUR 50/t palielinājumu patēriņam 3 miljonu tonnu apmērā, galapatērētājam gadā nāktos segt EUR 150 miljonus.
(158)
Tiek atzīmēts, ka piedāvātais aprēķins ir nereāls, ņemot vērā to, ka vairākums ieinteresēto personu piekrita tam, ka zināmu ietekmes daļu segs PET pārstrādātāji, pudeļu pildīšanas uzņēmumi un lielveikalu/mazumtirdzniecības uzņēmumu ķēdes, t. i., ka daļa izmaksu pieauguma tiks sadalīta pārdošanas ķēdē.
(159)
Ietekme uz galapatērētāju sliktākā scenārija gadījumā (t.i., nereālais scenārijs, kurā klients sedz visu cenu pieauguma ietekmi), ņemot vērā ierosināto pasākumu mēreno apmēru, nepārsniegtu 0,5 euro centu par patēriņā izmantotu pudeli, un ir ļoti ticams, ka tā būs daudz mazāka.
6.6. Secinājums par Savienības interesēm
(160)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un pēc sīki izstrādātas visu skarto interešu analīzes tiek pieņemts galīgais secinājums, ka dotajā gadījumā kopumā nepastāv spiedoši iemesli nenoteikt pasākumus. Ņemot vērā to, ka nav saņemtas citas piezīmes par šo jautājumu, ar šo galīgi apstiprina pagaidu regulas 280. līdz 298. apsvērumu.
6.7. Piezīmes par galīgo izpaušanu
(161)
Pēc tam, kad bija izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kuru pamata Komisija ierosināja noteikt galīgo kompensācijas maksājumu, dažas ieinteresētās personas iesniedza papildu piezīmes. Ievērojot to, ka lielākā daļa šo piezīmju bija jau iesniegto un aplūkoto piezīmju atkārtojums, tās negrozīja iepriekšminētos konstatējumus.
(162)
Attiecībā uz vairākkārt atkārtoto apgalvojumu, ka nesenās EUR un USD kursa izmaiņas, kā rezultātā ievērojami palielinājās importētās PET cenas un tātad Savienības ražošanas nozarei, iespējams, nav vajadzīga aizsardzība ar tirdzniecības aizsardzības pasākumiem, jānorāda, ka visā antisubsidēšanas izmeklēšanā parasti neņem vērā norises pēc IP, ja vien ārkārtas situācijās iespējams cita starpā pierādīt, ka norises ir ilgstošas un būtiski grozītu lietā konstatēto. Nevar uzskatīt, visas EUR un USD kursa izmaiņas ir tādas.
7. GALĪGIE PASĀKUMI
7.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(163)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IP otrajam ceturksnim noteiktā peļņas norma 5 % apmērā ir pārāk augsta, ņemot vērā to, ka šajā ceturksnī (2008. gada 4. ceturksnis) bija ne tikai mazāks patēriņš (ziemas sezona), bet PET ražotājus arī smagi skāra pasaules ekonomikas krīze. Tādējādi tiek apgalvots, ka, pareizi piemērojot tiesas lietā T-210/95 (5) izstrādāto principu, situācijā, kad subsidēts imports nepastāv, peļņai būtu jābūt 0 %. Turklāt šī persona apgalvoja, ka, tā kā krīze ietekmēja visus IP ceturkšņus, arī citos ceturkšņos peļņas norma 5 % apmērā šķistu tikpat nereāla, ņemot vērā to, ka pat bez ekonomikas krīzes, t. i., 2006./2007. gadā, Savienības ražošanas nozare nepietuvojās 5 % peļņas robežai.
(164)
Tiek atzīts, ka saskaņā ar jurisprudenci izmantotajai peļņas normai būtu jābūt peļņai, ko Savienības ražošanas nozare varētu reāli gūt parastos konkurences apstākļos, nepastāvot subsidētam importam. Tiek atgādināts, ka iepriekšējās izmeklēšanās par to pašu produktu izmantoja peļņas normu 7 % un vairāk, nevis 5 %, ko provizoriski lietoja pašreizējā izmeklēšanā. Uzskata, ka 5 % peļņas norma ir Savienības ražošanas nozares paredzamā peļņa, nepastāvot subsidētam importam. Tādējādi prasība samazināt peļņas normu tiek noraidīta.
(165)
Ņemot vērā 108. līdz 110. apsvērumā minēto koriģēto cenas samazinājuma aprēķinu, atbilstošais kaitējuma novēršanas līmenis ir šāds.
Valsts
Kaitējuma novēršanas līmenis
Irāna
16,7 %
Pakistāna
14,1 %
AAE
17,5 %
7.2. Galīgie pasākumi
(166)
Ņemot vērā galīgos secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un atbilstīgi pamatregulas 15. panta 1. punktam ir uzskatāms, ka Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes attiecīgā ražojuma importam būtu jāpiemēro galīgais kompensācijas maksājums, kura lielums jānosaka mazākajā konstatētajā subsidēšanas vai kaitējuma novēršanas apmērā, ievērojot noteikumu par mazākā maksājuma izvēlēšanos.
(167)
Ņemot vērā iepriekšminēto, un atbilstīgi pamatregulas 12. panta 1. punktam ir uzskatāms, ka Irānas izcelsmes importam būtu jāpiemēro galīgais kompensācijas maksājums, kura lielums jānosaka atbilstoši konstatētās kaitējuma starpības apmēram, savukārt Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes importam būtu jāpiemēro galīgais kompensācijas maksājums konstatētās subsīdijas normas apmērā.
(168)
Tiek atgādināts, ka salīdzinoši īsā laika periodā PET cenas un izmaksas ir pakļautas samērā ievērojamām svārstībām. Tādējādi uzskatīja par lietderīgu piemērot maksājumus kā konkrētu summu par tonnu. Šī summa izriet no kompensācijas likmes piemērošanas CIF eksporta cenām, ko izmanto aprēķiniem paralēli notiekošajā antidempinga procedūrā.
(169)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, ierosināto kompensācijas maksājumu summas, kas izteiktas kā CIF cena uz Savienības robežas pirms muitas nodokļa nomaksas, ir šādas.
Valsts
Kopējā subsīdijas norma
Kaitējuma starpība
Galīgā kompensācijas maksājuma likme
%
Summa
(EUR/tonnu)
Irāna
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistāna
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
AAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Visas prasības piemērot uzņēmumam individuālo antidempinga maksājuma likmi (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties būtu jāadresē Komisijai (6), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par jebkurām pārmaiņām uzņēmuma darbībā attiecībā uz ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū vai eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumu pārmaiņām. Vajadzības gadījumā regula tiks attiecīgi grozīta, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro individuālas maksājuma likmes.
7.3. Saistības
(171)
Pēc tam, kad bija izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kuru pamata bija paredzēts ierosināt galīgos antisubsidēšanas pasākumus, Irānas ražotājs eksportētājs saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punktu piedāvāja cenu saistības.
(172)
Piedāvājums tika pārbaudīts un ņemot vērā, ka atsevišķo ražojuma veidu cenas ievērojami atšķiras, tika konstatēts, ka vienīgā minimālā importa cena (MIC), ko piedāvāja, negarantētu novērst kaitējošu subsidēšanu attiecībā uz visiem ražojumiem.
(173)
Tika arī konstatēts, ka sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs pārdod attiecīgo ražojumu un citus ražojumus vienīgi uz ES, izmantojot saistītu tirdzniecības uzņēmumu, kurš eksportē lielu daudzumu ražojumu, ko izgatavojuši dažādi uzņēmumi. Šai pārdošanas struktūrai ir ļoti liels šķērskompensācijas risks, jo PET, uz ko attiecas saistības, varētu pārdot kopā ar citiem ražojumiem tiem pašiem klientiem, un cenas, kas noteiktas dažādiem ražojumiem, kuri pārdoti tam pašam klientam, varētu būt viegli kompensētas vai pārrēķinātas. Visbeidzot jānorāda, ka no publiski pieejamiem avotiem šķiet, ka Irānā ir vismaz vēl viens PET ražotājs. Ņemot vērā iepriekšminēto tirdzniecības struktūru, šī situācija rada nopietnas šaubas par to, vai gan iestādes, muitas dienesti var nodrošināt, ka vienīgi sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja PET, ko kā ražojumu pārdod atbilstīgi saistību noteikumiem, ir patēriņa prece un savstarpēji aizvietojama tādā ziņā, ka vispār nav iespējams skaidri atpazīt šādu patēriņa preču ražotāju.
(174)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, tika secināts, ka šādas saistības ir nepraktiskas un tādēļ tās nevar pieņemt. Attiecīgā persona tika atbilstīgi informēta, un tai tika dota iespēja izteikt piezīmes. Tomēr šīs personas piezīmes nav grozījušas iepriekšminēto secinājumu.
8. PAGAIDU MAKSĀJUMA GALĪGĀ IEKASĒŠANA
(175)
Ņemot vērā konstatēto kompensējamo subsīdiju lielumu un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, uzskatāms, ka noteikto galīgo maksājumu apmērā galīgi jāiekasē ar pagaidu regulā noteikto pagaidu maksājumu nodrošinātās summas,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek piemērots galīgais kompensācijas maksājums tāda polietilēntereftalāta importam, kura viskozitātes rādītājs atbilstīgi ISO standartam 1628-5 ir 78 ml/g vai lielāks, uz kuru attiecas KN kods 3907 60 20 un kura izcelsme ir Irānā, Pakistānā un Apvienotajos Arābu Emirātos.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama neto Savienības brīvas robežpiegādes cenai pirms nodokļa nomaksas 1. punktā aprakstītajiem ražojumiem, ir šāda.
Valsts
Galīgā kompensācijas maksājuma likme (EUR/tonnu)
Irāna: visi uzņēmumi
139,70
Pakistāna: visi uzņēmumi
44,02
Apvienotie Arābu Emirāti: visi uzņēmumi
42,34
3. Gadījumos, kad preces ir bojātas, pirms tās nonāk brīvā apgrozībā, un tāpēc, lai noteiktu muitas vērtību, faktiski samaksāto vai maksājamo cenu sadala atbilstīgi 145. pantam Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (7), galīgo kompensācijas maksājuma summu, kas aprēķināta, pamatojoties uz iepriekš noteikto apmēru, samazina par procentuālu daļu, kas atbilst sadalītajai cenai, kura ir faktiski samaksāta vai jāmaksā.
4. Ja vien nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Summas, kuras nodrošinātas ar pagaidu kompensācijas maksājumu atbilstīgi Komisijas Regulai (ES) Nr. 473/2010, kas noteikts tāda polietilēntereftalāta importam, kura viskozitātes rādītājs atbilstīgi ISO standartam 1628-5 ir 78 ml/g vai lielāks, uz kuru pašlaik attiecas KN kods 3907 60 20 un kura izcelsme ir Irānā, Pakistānā un Apvienotajos Arābu Emirātos, galīgi iekasē, piemērojot šīs regulas 1. pantā noteikto galīgā kompensācijas maksājuma likmi. Nodrošinātās summas, kas pārsniedz galīgā kompensācijas maksājuma likmi, atmaksā.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 27. septembrī