РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 март 2011 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита
(2011/167/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар, работи за устойчивото развитие на Европа, основаващо се на балансиран икономически растеж, и насърчава научния и техническия прогрес. Създаването на правни условия, даващи възможност на предприятията да приспособят дейностите си по производство и дистрибуция на продукти отвъд националните граници и осигуряващи на дружествата по-широк избор и възможности, допринася за постигането на тази цел. Единният патент, еднакво валиден в целия Съюз, следва да бъде сред правните инструменти, които предприятията имат на свое разположение.
(2)
Съгласно член 118 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и в рамките на установяването и функционирането на вътрешния пазар мерките следва да включват създаването на единна патентна защита в целия Съюз и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол.
(3)
На 5 юли 2000 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно патент на Общността за създаването на единен патент, осигуряващ единна патентна защита в целия Съюз. На 30 юни 2010 г. Комисията прие предложение за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз (наричано по-долу „предложението за регламент относно разпоредбите за превод“), уреждащ разпоредбите относно превода, приложими към патента на Европейския съюз.
(4)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено, че липсва единодушие за продължаване на работата по предложения регламент относно разпоредбите за превод. На 10 декември 2010 г. бе потвърдено, че съществуват непреодолими трудности, които правят постигането на единодушие невъзможно в този момент и в близко бъдеще. Тъй като за постигане на окончателно споразумение относно единната патентна защита в Съюза е необходимо съгласие по предложението за регламент относно разпоредбите за превод, бе установено, че целта за създаване на единна патентна защита в Съюза не би могла да бъде постигната в разумен срок при прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
(5)
При тези обстоятелства дванадесет държави-членки, а именно Дания, Германия, Естония, Франция, Литва, Люксембург, Нидерландия, Полша, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство, отправиха официални искания към Комисията с писма от 7, 8 и 13 декември 2010 г., посочвайки, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита въз основа на съществуващите предложения, подкрепени от тези държави-членки по време на преговорите, и че Комисията следва да представи предложение до Съвета за тази цел. Исканията бяха потвърдени на заседанието на Съвета от 10 декември 2010 г. Междувременно още тринадесет държави-членки, а именно Белгия, България, Чешката република, Ирландия, Гърция, Кипър, Латвия, Унгария, Малта, Австрия, Португалия, Румъния и Словакия отправиха писма до Комисията, като посочиха, че и те желаят да участват в предвижданото засилено сътрудничество. Общо двадесет и пет държави-членки поискаха засилено сътрудничество.
(6)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна рамка за създаването на единна патентна защита в участващите държави-членки и да осигури на предприятията в целия Съюз възможност да повишат своята конкурентоспособност, като получат избор да търсят единна патентна защита в участващите държави-членки, като допринася същевременно за научния и техническия прогрес.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да има за цел създаване на единен патент, осигуряващ единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки, който ще се издава по отношение на всички тези държави-членки от Европейското патентно ведомство (ЕПВ). Като необходима част от единния патент, приложимите разпоредби относно превода следва да бъдат прости и икономически ефективни и да отговарят на предвидените в предложението за регламент на Съвета относно разпоредбите за превод за патента на Европейския съюз, представено от Комисията на 30 юни 2010 г., в съчетание с компромисните елементи, предложени от председателството през ноември 2010 г., които получиха широка подкрепа в Съвета. Разпоредбите относно превода ще запазят възможността за подаване в ЕПВ на патентни заявки на всеки от езиците на Съюза и ще осигурят възстановяване на разходите, свързани с превода на заявките, подадени на езици, които не са официални за ЕПВ. Еднакво валидният патент следва да се издава само на един от официалните езици на ЕПВ, както е предвидено в Конвенцията за издаване на европейски патенти (Европейската патентна конвенция). Допълнителни преводи няма да се изискват, без да се засягат преходните разпоредби, които ще бъдат пропорционални и ще изискват допълнителни преводи на временна основа, без правна стойност и само за информационни цели. Във всички случаи преходните разпоредби ще прекратят действието си, когато се появи възможност за висококачествени машинни преводи след обективна оценка на качеството им. В случай на спор за патентопритежателя следва да се приложи задължението за осигуряване на необходимия превод.
(8)
Условията, установени в член 20 ДЕС и в членове 326 и 329 ДФЕС, са изпълнени.
(9)
Областта, в която ще се извършва засиленото сътрудничество, а именно установяването на мерки за създаване на единен патент, осигуряващ патентна защита в целия Съюз, и въвеждането на централизирани режими за издаване на разрешения, координация и контрол на равнището на Съюза, е определена от член 118 ДФЕС като една от областите, попадащи в обхвата на Договорите.
(10)
На заседанието на Съвета от 10 ноември 2010 г. бе отчетено и на 10 декември 2010 г. - потвърдено, че целта за създаване на единна патентна защита в целия Съюз не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло, с което бе изпълнено изискването по член 20, параграф 2 ДЕС, че засиленото сътрудничество се приема само като крайна мярка.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита има за цел насърчаване на научния и техническия прогрес и функционирането на вътрешния пазар. Създаването на единна патентна защита за група държави-членки ще подобри равнището на патентна защита, като предостави възможност за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки и премахне разходите и усложненията по отношение на тези територии. Така то благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава неговите интереси и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 ДЕС.
(12)
Създаването на единна патентна защита не е включено в списъка с областите на изключителна компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 ДФЕС. Правното основание за създаването на европейски права на интелектуална собственост е член 118 от ДФЕС, който спада към дял VII (Общи правила относно конкуренцията, данъчното облагане и сближаването на законодателствата), глава 3 (Сближаване на законодателствата), и в него изрично се прави позоваване на установяването и функционирането на вътрешния пазар, което е част от споделената компетентност на Съюза съгласно член 4 ДФЕС. Създаването на единна патентна защита, включително приложимите разпоредби относно превода, попада следователно в области, които не са от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза и не засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното или териториалното сближаване. То не представлява пречка, нито дискриминация при търговията между държавите-членки и не нарушава конкуренцията между тях.
(14)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Възможността за получаване на единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки не засяга достъпа или условията за патентна защита на териториите на неучастващите държави-членки. Нещо повече, предприятията от неучастващите държави-членки следва да разполагат с възможността да получат единна патентна защита на териториите на участващите държави-членки при същите условия като предприятията от участващите държави-членки. Съществуващите правила на неучастващите държави-членки, определящи условията за получаване на патентна защита на тяхна територия, остават незасегнати.
(15)
По-специално засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита ще бъде в съответствие с правото на Съюза относно патентите, тъй като засиленото сътрудничество ще зачита съществуващите достижения на правото на Съюза.
(16)
При зачитане на евентуалните условия за участие, определени в настоящото решение, засиленото сътрудничество в областта на създаването на единна патентна защита е отворено по всяко време за всички държави-членки, готови да зачитат вече приетите в тази насока актове, в съответствие с член 328 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешава се на Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Френската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на единна патентна защита чрез прилагане на съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 10 март 2011 година.
PADOMES LĒMUMS
(2011. gada 10. marts),
ar ko atļauj ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi
(2011/167/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 329. panta 1. punktu,
ņemot vērā Beļģijas Karalistes, Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Dānijas Karalistes, Vācijas Federatīvās Republikas, Igaunijas Republikas, Īrijas Republikas, Grieķijas Republikas, Francijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Luksemburgas Lielhercogistes, Ungārijas Republikas, Maltas, Nīderlandes Karalistes, Austrijas Republikas, Polijas Republikas, Portugāles Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas, Slovākijas Republikas, Somijas Republikas, Zviedrijas Karalistes un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumus,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 3. punktu Savienība izveido iekšējo tirgu, tās darbība ir vērsta uz to, lai panāktu ilgtspējīgu Eiropas attīstību, kuras pamatā ir līdzsvarota ekonomiskā izaugsme, un tā veicina zinātnes un tehnikas attīstību. Lai sasniegtu šo mērķi, ir lietderīgi izveidot tādus juridiskus nosacījumus, lai uzņēmumi varētu pielāgot ražošanu un ražojumu izplatīšanu pāri valstu robežām un lai uzņēmumiem pavērtu plašākas izvēles iespējas un izdevības. Vienam no uzņēmumiem pieejamajiem juridiskajiem līdzekļiem vajadzētu būt vienotajam patentam, kam ir vienāds spēks visā Savienībā.
(2)
Ievērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 118. pantu un izveidojot iekšējo tirgu, un nodrošinot tā darbību, vienam no īstenojamiem pasākumiem vajadzētu būt vienotas patentaizsardzības izveidei visā Savienībā un centralizētas atļauju piešķiršanas, koordinācijas un uzraudzības kārtības izveidei visā Savienībā.
(3)
Komisija 2000. gada 5. jūlijā pieņēma priekšlikumu Padomes regulai par Kopienas patentu, lai varētu izveidot vienotu patentu, kas nodrošina vienotu aizsardzību visā Savienībā. Komisija 2010. gada 30. jūnijā pieņēma priekšlikumu Padomes regulai par Eiropas Savienības patenta tulkošanas kārtību (turpmāk “ierosinātā regula par tulkošanas kārtību”), kurā paredzēta Eiropas Savienības patentam piemērojamā tulkošanas kārtība.
(4)
Padomes 2010. gada 10. novembra sanāksmē tika norādīts, ka nav vienprātības, lai turpinātu ierosinātās regulas par tulkošanas kārtību pieņemšanu. 2010. gada 10. decembrī tika apstiprināts, ka pastāv nepārvaramas grūtības, kuru dēļ vienprātība nav iespējama ne attiecīgajā brīdī, ne tuvākajā nākotnē. Tā kā vienošanās par ierosināto regulu par tulkošanas kārtību ir vajadzīga, lai panāktu galīgo vienošanos par vienotu patentaizsardzību Savienībā, tiek konstatēts, ka, piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus, mērķi - izveidot vienotu patentaizsardzību Savienībā - pieņemamā termiņā nebūtu iespējams sasniegt.
(5)
Šajos apstākļos, divpadsmit dalībvalstis, proti, Dānija, Vācija, Igaunija, Francija, Lietuva, Luksemburga, Nīderlande, Polija, Slovēnija, Somija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste, 2010. gada 7., 8. un 13. decembra vēstulēs adresēja Komisijai lūgumus, kuros norādīja, ka tās savā starpā vēlas izveidot ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, balstoties uz pašreizējiem priekšlikumiem, kurus sarunu laikā šīs dalībvalstis atbalstīja, un ka Komisijai tālab būtu jāiesniedz attiecīgs priekšlikums Padomei. Lūgumi tika atkārtoti pausti Padomes sanāksmē 2010. gada 10. decembrī. Pa šo laiku vēl trīspadsmit dalībvalstis, proti, Beļģija, Bulgārija, Čehijas Republika, Īrija, Grieķija, Kipra, Latvija, Ungārija, Malta, Austrija, Portugāle, Rumānija un Slovākija ir rakstiski informējušas Komisiju, norādot, ka tās arī vēlas iesaistīties paredzētajā ciešākā sadarbībā. Ciešāku sadarbību ir lūgušas kopumā divdesmit piecas dalībvalstis.
(6)
Ciešāka sadarbībai būtu jānodrošina vajadzīgais tiesiskais regulējums vienotas patentaizsardzības izveidei iesaistītajās dalībvalstīs un jāļauj uzņēmumiem visā Savienībā uzlabot konkurētspēju, jo tiem būtu iespēja iegūt vienotu patentaizsardzību iesaistītajās dalībvalstīs, turklāt tas sekmētu arī zinātnes un tehnikas progresu.
(7)
Ciešākas sadarbības mērķim vajadzētu būt vienota patenta izveidei, kas nodrošinātu vienotu patentaizsardzību visu iesaistīto dalībvalstu teritorijā, ko attiecībā uz visām minētajām dalībvalstīm piešķirtu Eiropas Patentu iestāde (EPI). Tulkošanas kārtība ir vienotā patenta neatņemama daļa, tāpēc tai vajadzētu būt vienkāršai un ekonomiski izdevīgai, kā arī tai būtu jāatbilst tulkošanas kārtībai, kas paredzēta priekšlikumā Padomes regulai par Eiropas Savienības patenta tulkošanas kārtību, ar kuru Komisija nāca klajā 2010. gada 30. jūnijā, ietverot kompromisa elementus, kurus prezidentūra ierosināja 2010. gada novembrī un kuri guva plašu Padomes atbalstu. Tulkošanas kārtība saglabātu iespēju iesniegt patenta pieteikumus EPI ikvienā Savienības valodā, vienlaikus nodrošinot, ka tiek kompensētas izmaksas, kas saistītas ar to pieteikumu tulkošanu, kuri iesniegti valodā, kas nav EPI oficiālā valoda. Patents ar vienādu tiesisko spēku būtu jāpiešķir tikai vienā no EPI oficiālajām valodām, kā noteikts Konvencijā par Eiropas patentu piešķiršanu (Eiropas Patentu konvencijā). Nebūtu vajadzīgi citi tulkojumi, neskarot samērīgus pārejas noteikumus, kas paredzētu pagaidu prasību veikt papildu tulkojumus tikai informatīvos nolūkos, bez juridiska spēka. Jebkurā gadījumā brīdī, kad top pieejami kvalitatīvi mašīntulkojumi, kuru kvalitāte ir objektīvi novērtēta, pārejas noteikumi vairs nebūtu spēkā. Strīda gadījumā uz patenta īpašnieku būtu jāattiecina obligāts tulkošanas pienākums.
(8)
Ir izpildīti LES 20. panta un LESD 326. pantā un 329. pantā paredzētie noteikumi.
(9)
Joma, kurā ciešāka sadarbība tiktu īstenota - tādu pasākumu ieviešana, kuru mērķis ir izveidot vienotu patentu, kurš nodrošina aizsardzību visā Savienībā, un centralizētas atļauju piešķiršanas, koordinācijas un uzraudzības kārtības izveide visā Savienībā - ir noteikta LESD 118. pantā kā viena no jomām, uz ko attiecas Līgumi.
(10)
Kā konstatēts Padomes 2010. gada 10. novembra sanāksmē un apstiprināts 2010. gada 10. decembra sanāksmē, Savienība kopumā nevar pieņemamā termiņā sasniegt mērķi izveidot vienotu patentaizsardzību Savienībā, un tādējādi ir izpildīta LES 20. panta 2. punkta prasība, ka ciešāka sadarbība ir galējais līdzeklis.
(11)
Ciešākas sadarbības mērķis attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi ir stiprināt zinātnes un tehnikas progresu un iekšējā tirgus darbību. Vienotas patentaizsardzības izveide grupā dalībvalstu uzlabotu patentaizsardzības līmeni, nodrošinot iespēju iegūt vienotu patentaizsardzību visā iesaistīto dalībvalstu teritorijā, un novērstu izmaksas un atvieglotu procesu minētajās dalībvalstīs. Tādējādi tā veicina Savienības mērķu sasniegšanu, aizsargā tās intereses un pastiprina integrācijas procesu saskaņā ar LES 20. panta 1. punktu.
(12)
Vienotas patentaizsardzības izveide nav iekļauta LESD 3. panta 1. punktā minētajā to jomu sarakstā, kurās Savienībai ir ekskluzīva kompetence. Eiropas intelektuālā īpašuma tiesību izveides juridiskais pamats ir LESD 118. pants, kas ietilpst VII sadaļas (Kopīgi noteikumi par konkurenci, nodokļiem un tiesību aktu tuvināšanu) 3. nodaļā (Tiesību aktu tuvināšana) un kurā ir īpaša atsauce uz iekšējā tirgus izveidi un darbību, kas ir viena no jomām, uz kuru saskaņā ar LESD 4. pantu attiecas Savienības un dalībvalstu dalītā kompetence. Tādējādi vienotas patentaizsardzības izveide, tostarp piemērojamā tulkošanas kārtība, ir Savienības neekskluzīvās kompetences jomā.
(13)
Ciešāka sadarbība attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi atbilst Līgumiem un Savienības tiesību aktiem un neapdraud iekšējo tirgu vai ekonomisko, sociālo vai teritoriālo kohēziju. Tā nerada šķēršļus vai diskrimināciju tirdzniecībā starp dalībvalstīm un nerada traucējumus dalībvalstu savstarpējā konkurencē.
(14)
Īstenojot ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, tiek ievērota neiesaistīto dalībvalstu kompetence, tiesības un pienākumi. Iespēja iegūt vienotu patentaizsardzību iesaistīto dalībvalstu teritorijā neietekmē patentaizsardzības pieejamību vai nosacījumus neiesaistīto dalībvalstu teritorijā. Turklāt neiesaistīto dalībvalstu uzņēmumiem vajadzētu būt iespējai iegūt vienotu patentaizsardzību iesaistīto dalībvalstu teritorijā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā iesaistīto dalībvalstu uzņēmumiem. Netiek skarti neiesaistītajās dalībvalstīs spēkā esošie noteikumi, kas paredz nosacījumus patentaizsardzības iegūšanai to teritorijā.
(15)
Jo īpaši ciešāka sadarbība attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi atbilstu Savienības tiesību aktiem par patentiem, jo ciešākā sadarbībā tiktu ņemti vērā jau esošie acquis.
(16)
Ar noteikumu, ka tiek ievēroti visi šajā lēmumā paredzētie līdzdalības nosacījumi, visas dalībvalstis var jebkurā laikā iesaistīties ciešākā sadarbībā attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, ja tās ir gatavas ievērot visus tiesību aktus, kas jau pieņemti šajā jomā saskaņā ar LESD 328. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Beļģijas Karalistei, Bulgārijas Republikai, Čehijas Republikai, Dānijas Karalistei, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Īrijas Republikai, Grieķijas Republikai, Francijas Republikai, Kipras Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Luksemburgas Lielhercogistei, Ungārijas Republikai, Maltai, Nīderlandes Karalistei, Austrijas Republikai, Polijas Republikai, Portugāles Republikai, Rumānijai, Slovēnijas Republikai, Slovākijas Republikai, Somijas Republikai, Zviedrijas Karalistei un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atļauj savā starpā izveidot ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi, piemērojot atbilstīgus Līgumu noteikumus.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 10. martā